GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מאיר שביט: מסתכלים בפיקוח, אומרים בזה לא משתמשים.
<מאיר שביט: וזה בדיוק מה שרוצים לקנות, ביטוח - - -
טלי פלוסקוב: מה שאתה אומר שלא רק מספרים כאן מדברים, צריך להיכנס לעומק של - --
<מאיר שביט: לא השימוש.
<מאיר שביט: מה זה משנה?
<מאיר שביט: הרי ביטוח זה אופציה.
<מאיר שביט: ביטוח זה כיסוי למקרי אסון.
<מאיר שביט: היה שימוש פעם למישהו פה בחדר בביטוח רעידת אדמה שיש לו בבית?
טלי פלוסקוב: רגע, שנייה אדוני.
טלי פלוסקוב: מיד אני שואלת שאלה.
טלי פלוסקוב: איך אתם בחרתם את כתבי השירות?
טלי פלוסקוב: רק לפי השימושים?
<יואב יונש: אז בהחלט מה שנקרא אפשר להגיד שהוא הרים להנחתה, מכיוון שהקריטריון שנקבע בחוזר זה ככלל כתב שירות שמשלים את מקרי הביטוח וברור שמקרי הביטוח, לצורך העניין השתלה או הצורך בניתוח או מחלה קשה, הוא לא אירוע שכיח.
<יואב יונש: זאת אומרת דווקא כתבי השירות האלה, שמשלימים את מקרי הביטוח ועוטפים אותו, למרות שגם בהם יש מימושים נמוכים, הם יכולים להישאר.
טלי פלוסקוב: אז איך אתה מסביר?
טלי פלוסקוב: אני סתם שואלת שאלה, איך אתה מסביר את זה שעכשיו, ואני פשוט עדיין עם הכאב אחרי הדיון הקודם.
טלי פלוסקוב: איך יכול להיות שהנושא של תמיכה בהורים לילד חולה סרטן התבטל?
<יואב יונש: אני חושב שהוא לא מדבר על כתב שירות.
<מאיר שביט: לא זה, ואם זו הייתה פוליסה?
<מאיר שביט: הרי סליחה, גברתי, אני אמשיך - - -
<יואב יונש: אתה מביא דוגמא שלא רלבנטית לדיון.
<מאיר שביט: אה, היא לא רלבנטית?
<יואב יונש: זה לא כתב שירות.
<יואב יונש: זה התשובה.
טלי פלוסקוב: רגע, אני מבקשת - - -
<מאיר שביט: לא, לא, גברתי, אני רוצה להסביר למה זה רלבנטי.
<מאיר שביט: זה באמת לא משנה אם זה כיסוי בפוליסה או אם זה כתב שירות נלווה לפוליסה.
<מאיר שביט: כמו שיונש אמר, כתב השירות שהם נותנים חייב להיות קשור איך שהוא למקרה הביטוח, שזאת גם כן טעות מבחינה מקצועית, כי יש הרבה כתבי שירות שמיועדים למנוע את מקרי הביטוח בכלל, בטח ברפואה.
<מאיר שביט: כדי למנוע כל מיני מקרים כאלה, את זה ביטלו לנו.
<מאיר שביט: כל הבדיקות האלה שאתה אמרת וזה, זה מבוטל כי זה לא קשור למקרי ביטוח.
<מאיר שביט: אבל הרלבנטיות לסיפור של הכיסוי בסרטן – בין אם הוא היה בפוליסה מחלקות קשות כפרק, או בין אם הוא היה כתב שירות נלווה – הוא לעובדה שחבר הכנסת שמולי דווקא כתב בהצעה שלו, שהם הגבילו את כתבי השירות לתקופת תוקף הפוליסה.
<מאיר שביט: וברפורמה שעשו, החליטו שהגנבים מחברות הביטוח לא יוכלו להציע פוליסות לטווח ארוך.
<מאיר שביט: הם חייבים להציע פוליסות שהן מתקיימות לשנתיים בלבד ואחרי שנתיים נדבר.
<מאיר שביט: אנחנו באי ודאות לגבי אם יתנו לנו לעדכן תעריפים במידת הצורך, ולכן כל הפוליסות וכל כתבי השירות היום בתחום הבריאות, הם מאד מנוונים.
<מאיר שביט: אלפי דברים שהיו בעבר, כל מיני שירותים שהציעו לציבור, לא יציעו את זה היום במבנה החדש, כי אנחנו לא יודעים את התמחור ואנחנו לא יודעים אם יתנו לנו.
<מאיר שביט: רק מילה.
טלי פלוסקוב: לסיכום.
<מאיר שביט: רק מילה אחרונה.
<מאיר שביט: אגב, נתנו פה שסוכנים יוציאו כתבי שירות.
<מאיר שביט: אין לענף הביטוח שום בעיה עם זה.
<מאיר שביט: הם לבד לא יוכלו למכור.
<מאיר שביט: אי אפשר למכור משהו שנלווה לפוליסה, בלי שאתה יודע איפה הפוליסה.
<קריאה: והצורך של הלקוח.
<מאיר שביט: והצורך של הלקוח.
<מאיר שביט: ולזה צריך את האנשים שיושבים עם הלקוח.
<מאיר שביט: אז זה חלק מהפתרונות הם לא רלבנטיים.
<מאיר שביט: לדעתנו הרפורמה הזאת לא תחזיק מים, זה רק צריך לקחת את הזמן.
<מאיר שביט: כנראה עד שיבחינו בזה שהיא הייתה שגויה.
<ורדה לבקוביץ: אפשר להוסיף משהו?
טלי פלוסקוב: כן, שנייה.
טלי פלוסקוב: האדון, בבקשה, תציג את עצמך כי אני מזמן רואה את הבקשה שלך.
<מידד גיסין: מידד גיסין, צב"י – צרכני בריאות ישראל.
<מידד גיסין: כל אלה שדיברו עד עכשיו הם אינטרסנטיים.
<מידד גיסין: ואני לא אומר את זה לשלילה.
<מידד גיסין: אני נציג החולים ואני מצטער שבדיון הקודם לא הספקתי לדבר.
<מידד גיסין: אי אפשר לנתק את הקשר בין הנושא שנדון עכשיו לדיון הקודם ולדיון שלפניו ולעשרות דיונים קודמים.
<מידד גיסין: וחבל שחבר הכנסת שמולי הלך.
<מידד גיסין: אני רוצה לברך אותו שהוא נמצא בכל דיון, הוא יזם את כל הדיונים האלה וכל הכבוד לו.
<מידד גיסין: עכשיו, אני במקרה בקבוצה שמטפלת בכל נפלטי הביטוח הסיעודי שקיימים.
<מידד גיסין: ולפי דברי מה שאני שמעתי היום, הולכים להצטרף אל 1.2 מיליון עובדים וגמלאים שהולכים להיפלט מהביטוח הסיעודי שלהם, עוד כאלה שב-1 ליוני יפלטו מהנושאים האלה שאנחנו מדברים עליהם היום.
<מידד גיסין: זה לא יכול להיות ואני לא-.
<מידד גיסין: חברי כנסת יכולים להתבטא איך שהם רוצים כי יש להם חסינות.
<מידד גיסין: אני לא יכול להגיד שזה הונאה וזה גניבה וגנבים, אבל הם צודקים במאה אחוז.
<מידד גיסין: פה אני פשוט מרחם על נציגי המפקח על הביטוח, שהם צריכים לעמוד היום מול מה שקרה, כשפרופסור שריג, בפעם הראשונה בשנת 2011 החליט לבטל את הביטוחים הקבוצתיים, בלי שמצאו פתרון.
<מידד גיסין: וגם המפקחת החדשה, המתווה שהיא הציעה.
<מידד גיסין: אני השתתפתי בכל הדיונים בנושא.
<מידד גיסין: המתווה שהיא הציעה הוא לא מתווה וכבר היום דחו את הפתרון לעוד שנה וזה מה שיקרה גם פה.
<מידד גיסין: לא יגיעו, עד שהמפקח על הביטוח לא יידע שהוא צריך לדאוג לאזרחי המדינה ולא לחברות הביטוח.
טלי פלוסקוב: כן גברתי.
<ורדה לבקוביץ: אני ממש רוצה להמשיך.
<ורדה לבקוביץ: כדי לסבר את האוזן, הפרמיה לכתבי שירות נע בין שמונה שקלים ל-20 שקלים.
<ורדה לבקוביץ: זה לא איזה 800 שקלים, 500 שקלים.
<ורדה לבקוביץ: עכשיו, את תמיד יכולה להוסיף את זה לפי הצורך שלך.
<ורדה לבקוביץ: ושוב אני אומרת, זה בלי הצהרת בריאות, שזה פתרון מטורף, שבן אדם, כל בן אדם חולה ומוגבל יכול להיכנס.
<ורדה לבקוביץ: עכשיו, ברפורמה של כתבי השירות, נכנס חריג שנקרא מניעה והחזקה.
<ורדה לבקוביץ: זה חריג קשה ביותר ואני רוצה להסביר מה זה אומר.
<ורדה לבקוביץ: אם מבוטח למשל עבר עכשיו אירוע לבבי, בתוך הפוליסה לפני הרפורמה יכולנו לתת לו מנוי של שח"ל, מנוי של נטל"י, שזה בסביבות 200-250 שקלים בחודש, בחינם.
<ורדה לבקוביץ: דרך הפוליסה.
<ורדה לבקוביץ: זה נקרא החזקה, בגלל שהוא צריך לבדוק אותו עם השעון הזה, שכל חודש מדברים איתו.
<ורדה לבקוביץ: ללכת לחדר כושר זה החזקה.
<ורדה לבקוביץ: הכל התבטל כי הכניסו חריג שנקרא מניעה והחזקה.
<ורדה לבקוביץ: זה פשוט לא עולה על הדעת.
<ורדה לבקוביץ: כל הפתרונות שניתנים פתאום עכשיו ביטלו - - -
טלי פלוסקוב: אני מקווה שאתם רושמים לעצמכם.
<ורדה לבקוביץ: אני לא מצליחה להבין מה עומד מאחורי זה.
טלי פלוסקוב: טוב, אוקיי.
<קריאה: את לא מבינה מה עומד מאחורי זה?
<ורדה לבקוביץ: לא, אני לא מבינה.
<ורדה לבקוביץ: תדבר איתי - - -
טלי פלוסקוב: שנייה, רבותי, אני מבקשת לא להפריע לדיון.
<אטל מולכו: שמי אטל מולכו, אני גם כן מפמי פרימיום ואני רוצה לספר לך על מקרה שהיה לנו אתמול.
<אטל מולכו: הגיעה אלינו אתמול מבוטחת, שיש לה שני ילדים.
<אטל מולכו: הם גרים באותו בית.
<אטל מולכו: פעם אחת היא רכשה כיסוי ממקום אחד ופעם שנייה ממקום אחר, ושני הילדים שלה הם ילדים אוטיסטיים, כשהיא מטפלת בהם המון ומקבלת אין סוף טיפולים במסגרת כתבי השירות.
<אטל מולכו: כתב שירות אחד הולך להתבטל במסגרת הרפורמה.
<אטל מולכו: למה?
<אטל מולכו: כי כתוב בו שהוא מתחדש כל שנה.
<אטל מולכו: לעומת זה, כתב שירות שני, שהוא כתב שירות שנותן לה את אותם שירותים, לא הולך להתבטל לה והיא מגיעה בוכייה אלינו למשרד והיא לא מבינה למה, למה כתב שירות אחד מתבטל.
<אטל מולכו: לעומת זאת, כתב שירות אחר, בחברה אחרת, שנותן את אותם שירותים – לא מתבטל.
<אטל מולכו: עכשיו, מה שאני אומרת, אני לא מדברת על קדימה.
<אטל מולכו: הוחלט לגבי הרפורמה, יש תהליכים החליטו מה כן ייכנס בתוך כתבי השירות ומה לא ייכנס בתוך כתבי השירות.
<אטל מולכו: השאלה היא למה נוצר מצב שבו אנשים, ויכולים לגור גם באותו בית, לאחד מבטלים ולשני לא מבטלים.
<אטל מולכו: וזה משהו מאד מהותי.
<אטל מולכו: למה לבטל את כתבי השירות שמשתמשים בהם?
טלי פלוסקוב: גברתי עכשיו את ואחר כך את מסכמת ואנחנו שוב נשמע.
<מיכל זוהר: אני אמא לילדה בת 6 ואני בחרתי - - -
טלי פלוסקוב: רק בבקשה את שמך לפרוטוקול.
<מיכל זוהר: אני מיכל זוהר ואני אמא ללירי, בת 6, שיש לה עיכוב התפתחותי ואני בחרתי לעשות גם בחברת מגדל וגם בחברת הראל.
<מיכל זוהר: ככה שאני נעזרת גם בפמי וגם ב- Be well.
<מיכל זוהר: למרות שיש לי ביטוחים משלימים בקופה, אני מקבלת סדרת טיפולים בקופה, ואז מוציאים אותי לחופשה של שלושה חודשים, בטענה שזה צריך להיטמע או משהו כזה, איזה משהו מוזר, ואז אני בעצם צריכה לממן את הטיפולים לבד.
<מיכל זוהר: אני מדברת על קלינאי תקשורת, מרפאה בעיסוק, פסיכולוגית והוראה מתקנת.
<מיכל זוהר: את כל הדברים האלה אני צריכה בעצם בשביל להגיע למצב שהילדה תיכנס לילדה רגילה.
<מיכל זוהר: אם לא היה לי את הביטוחים האלה, אני מדברת על הוצאה של מעל ל-1,000 שקלים בשבוע.
<מיכל זוהר: זאת אומרת 4,500 שקלים לחודש, שאני בתור בן אדם מן השורה, שמשלם משכנתאות, אמא לשלושה ילדים, לא יכולה לממן את זה לבד וכתבי השירות האלה הם אלה שנותנים לי את הפתרון בנושא הזה.
<מיכל זוהר: גם אני יכולה, זאת אומרת למשל עכשיו אני צריכה פסיכולוגים בשביל ועדת שילוב, פסיכיאטרית בשביל ועדת שילוב.
<מיכל זוהר: Be well נתנו לי תוך יום אישור, בעצם התחייבות שאני יכולה בעצם לגשת לפסיכיאטר ולשלם 220 שקלים במקום 1,000 שקלים שאמור לעשות פסיכיאטר, תוך שלושה ימים.
<מיכל זוהר: בעצם כתבי השירות האלה נותנים לי שירות, שאם לא יהיה לי אותם, אני לא אוכל לתת את זה לילדה.
<מיכל זוהר: אני לא יכולה לממן את כל הדברים האלה.
<מיכל זוהר: הקופה לא מממנת את זה.
<מיכל זוהר: אם אתה לא על ספקטרום האוטיזם, אין לך סל בריאות מואחד.
<מיכל זוהר: אז יש לך תשעה טיפולים ברבעון או שנה או משהו כזה מעל גיל 6, ומתחת לגיל 6 אז יש טיפה יותר טיפולים, אבל עדיין זה מותאם לחצי שנה או שנה.
טלי פלוסקוב: תודה, תודה רבה.
טלי פלוסקוב: נתת פה דוגמא מאד-.
טלי פלוסקוב: כן, בבקשה, שם לפרוטוקול.
<אורית בוצר: אורית בוצר, אני גם מפמי פרימיום, אבל עבדתי בעברי במגזר הציבורי ולכן אני יודעת גם מפה וגם מפה את כל האינטרסים.
<אורית בוצר: הדיון כאן, הדיון שהיה כאן בעצם ממחיש את זה, גם אמרו פה החברים מהאוצר, באו ואמרו, הם לא ישבו והם לא יושבים פה ויודעים בדיוק מה כן ומה לא.
<אורית בוצר: ואני חושבת שאוזניהם נפתחו ואני חושבת שהבחור הנחמד הזה או זה שהלך, בא ואמר קודם, בואו, צריך לעשות עבודה.
<אורית בוצר: אז עבודה צריך לעשות לפני שמוציאים - - - ולא אחרי.
<אורית בוצר: כי ברגע שהכתבים האלה יתבטלו, לפחות אלה שיתבטלו רטרואקטיבית, זה אחר כך מבחינה, ואני גם עורכת דין במקצועי, אז מבחינת החוק זה משהו שחוזה כבר לא קיים.
<אורית בוצר: ואחר כך להתחיל לחדש אותו או לראות איך ומה, זה כבר התקשרות שונה לחלוטין.
<אורית בוצר: צריך לתת פה לאנשים הגנה על מה שהם סברו שהם קנו.
<אורית בוצר: אם הם חושבים שהם קנו כתב שירות, שהוא לכל החיים, בבקשה התכבדו ויכבדו את כתב השירות הזה.
<אורית בוצר: וזה לא חשוב אם חברת הביטוח עשתה איזה ניואנס קטן, אבל תמיד צועקים על האותיות הקטנות.
<אורית בוצר: האותיות הקטנות לא יכולות להיות לטובת חברות הביטוח או לטובת הרגולטור.
<אורית בוצר: הן חייבות להיות, תמיד להגן על המבוטח.
<אורית בוצר: ולכן מה שאני חושבת שנכון לעשות, דווקא בגלל שאנשי האוצר באו ואמרו שגם הם לא לגמרי מוכנים והם מוכנים לעשות עבודה, הם אמרו בתחילת הדיון.
<אורית בוצר: את הנושא של הרטרואקטיבי, פשוט שתצא מפה המלצה לבטל את זה.
<אורית בוצר: את הסעיף שדן בתחולה.
<אורית בוצר: מי שהיה לו ביטוח כזה – שיישאר לו ביטוח כזה.
<אורית בוצר: לגבי הביטוחים מכאן ואילך, ישבו ויעשו מיפוי – מה כן, אם לפי שימושים, אם לפי חבילות, מה כן ניתן.
<אורית בוצר: והעובדה שהם רוצים לבוא ולהגיד שזה כפל ביטוחים, זה דבר נכון, אבל זה בעניין של הסברה וזה גם הרגולטור יכול לבוא ולהגיד, חברה, יש פה כפל ביטוחים.
<אורית בוצר: ואת יודעת מה, יש חלק שיקנו פה כפל ביטוחים, כי אם הילדה שלה צריכה גם - - -
טלי פלוסקוב: אם זה מתוך בחירה זה בסדר.
<אורית בוצר: כי גם מקופת החולים היא רוצה למצות והיא צריכה את זה כל השנה, אז היא תקנה גם מזה וגם מזה, אבל היא תדע שהיא קונה את זה.
<אורית בוצר: הידיעה של הביטוח היא דבר אחד, אבל במחי יד אתה לא יכול למחוק את הזכויות של אלה שיודעים שיש להם, הם קנו ושילמו, ולכן הדבר הנכון הוא להוציא המלצה שאת הרטרואקטיבי, את הסעיף שחל רטרואקטיבית לבטל ולקבל את כתבי השירות קדימה.
<אורית בוצר: ישבו ויעשו עבודה עם מיפוי, כולם ביחד, מה כן נכון, מה לא נכון, ולקבל החלטה מושכלת אחרי ששומעים את כל הדברים שמסביב.
<יואב יונש: גברתי יושבת הראש, אני אוכל להגיב בשלב הזה?
טלי פלוסקוב: אני רציתי לבקש ממך להגיב.
טלי פלוסקוב: כן, בהחלט.
<יואב יונש: אז קודם כל אני לא מסכים שלא נעשתה עבודה רצינית.
<יואב יונש: נעשתה עבודה מאד רצינית כרקע לכתיבת החוזר הזה ונעשו דיונים רבים כמעט עם כל הגורמים שיושבים פה.
<יואב יונש: אני רוצה עוד לחדד שאני לא חושב שחברות, אני לא מזלזל באף שירות שניתן על ידי ספקי השירות האלה, אני חושב שהשירותים האלה הם שירותים חשובים מאד ואני בטוח שהם מסייעים להרבה אנשים וגם את זה אמרנו להם בדיונים.
<יואב יונש: הבעיה שלנו היא בעיה עם כמות גדולה מאד, עצומה, של מבוטחים שבדרך זו או אחרת השתחל אליהם כתב השירות הזה.
<יואב יונש: או שהם לא מודעים לו, או שאם הם רוצים לוותר עליו, הם לא יכולים.
<יואב יונש: הדבר הזה יוצר בעיה ואנחנו רוצים להפריד בין העיקר והטפל.
<יואב יונש: ולכן אני שוב חוזר ומציע הצעה לפתרון פרקטי.
<יואב יונש: יתכבדו ויפנו את כל המבוטחים שמבוטחים.
<יואב יונש: אני לא רוצה שיבטלו להם.
<יואב יונש: מבוטח שרוצה להמשיך, החברות האלה נותנות שירותים, שימשיכו לתת באופן ישיר את השירותים הללו.
<יואב יונש: הדבר הזה הוא אפשרי.
<יואב יונש: לא הסבירו לי עדיין למה הם לא מעוניינים לעשות את זה.
<יואב יונש: שיפנו אליהם, כל מי ש - - -
טלי פלוסקוב: אתה אומר כברירת מחדל, ברירת מחדל זה ביטול?
<יואב יונש: שבן אדם יקבל החלטה.
<יואב יונש: כל בן אדם שיקבל החלטה אם הוא רוצה להמשיך או לא רוצה להמשיך.
טלי פלוסקוב: הבן אדם לא עונה, מה בסוף קורה?
טלי פלוסקוב: הפוליסה מתבטלת או שהפוליסה נשארת?
<קריאה: ביטול, כן.
טלי פלוסקוב: בעיני צריך להיות שהפוליסה תישאר, כי הבן אדם יודע שיש לו את זה.
טלי פלוסקוב: אתה בעצם כן נותן לו אופציה לבטל אותה, כשאתה יודע מה הסיבות לביטול, אבל אם אני עשיתי לפני חמש שנים פוליסה, אני יודעת שיש לי אותה עד סוף החיים.
<יואב יונש: יש כמה בעיות עם זה.
<מאיר שביט: גברתי, זה גם לא פוליסה, זה כתב שירות של מי שאינו מבטח - - -
טלי פלוסקוב: ברור לי, ברור לי.
<מאיר שביט: אין קשר בין זה לבין פוליסה.
טלי פלוסקוב: אל תתפסו אותי במילה.
<ורדה לבקוביץ: יש כתב שירות שהוא עד גיל 18, כי זה הצרכים שלו.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להמשיך לשמוע את העמדה של האוצר.
<יואב יונש: אז כמה דברים.
<יואב יונש: קודם כל מניסיוננו, ברגע שברירת המחדל זה להמשיך, אז הפנייה לא מתבצעת בצורה טובה.
<יואב יונש: שנית - - -
טלי פלוסקוב: זה לא טוב.
<יואב יונש: זו עובדה.
<יואב יונש: שנית, אנחנו כן רוצים שהתמריץ יהיה להגיע לאותם המבוטחים ושיחליטו כן או לא.
<יואב יונש: לגבי אוכלוסייה שלא הגיבו, אפשר לנסות לחשוב, אפשר להאריך את תקופת הפנייה.
<יואב יונש: היה וספקי השירות יביעו נכונות להמשיך ולבטח אותם באופן ישיר ולפנות אליהם, אנחנו נכונים גם לחשוב מחוץ לקופסא, זה בוודאי.
<ורדה לבקוביץ: אני מבקשת משהו אחד, בבקשה.
<ורדה לבקוביץ: בואי נעשה סימולציה.
טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד לכם שאנחנו תוך שלוש דקות צריכים לסיים.
<ורדה לבקוביץ: אז באמת, אני מבקשת ממך.
טלי פלוסקוב: כן, אני איתך, מה הסימולציה שלך?
<ורדה לבקוביץ: אני הסוכנת של האדון ואני מכירה את המשפחה ואני מכירה את השינויים במשפחה, הרי אני בקשר איתו כל הזמן.
<ורדה לבקוביץ: עם הילדה הראשונה, עם השנייה, עם האישה שלו.
<ורדה לבקוביץ: אני זו אשת המקצוע שצריכה לבוא ולהגיד לו איפה הפתרונות שלו, איך אני מממשת לו את הזכויות שלו גם בפוליסה וגם בכתבי השירות.
<ורדה לבקוביץ: כי איך אתם אומרים?
<ורדה לבקוביץ: הוא לא יודע.
<ורדה לבקוביץ: בסדר.
<ורדה לבקוביץ: הוא גם נמצא במצוקה מסוימת, הוא לא יודע באמת איך לממש את הדברים ובשביל זה אנחנו נמצאים.
<ורדה לבקוביץ: ואנחנו לא נמכור לו תוספת אם הוא לא צריך אותה.
<ורדה לבקוביץ: אנחנו נגיד לו זה הפתרון, ולראייה את יכולה לשאול אותו פה בנוכחות כולם.
<ורדה לבקוביץ: הוא הוסיף דברים כשהילדה כבר חולה, בלי הבעיה של הצהרת בריאות, שזה - - -
טלי פלוסקוב: בזה אין לי ספק, אבל בצד אחר, איך את מסבירה שסדנאות עישון כן בפנים?
<מאיר שביט: גברתי, זה היה בתוך חבילה ויש לך את זה, אני לא יודעת אם את יודעת את זה, אבל יש לך את זה גם בביטוח המשלים בקופת החולים.
<מאיר שביט: לי יש טיפולי פוריות בביטוח המשלים בקופת החולים.
<מאיר שביט: זה בחבילה.
טלי פלוסקוב: רבותי, יושבת מולכם מישהי שלא מבינה שום דבר בתחום, בסדר?
<ורדה לבקוביץ: אז בשביל זה אנחנו פה.
טלי פלוסקוב: רגע, אני לא סתם אומרת את זה, בסדר?
טלי פלוסקוב: אבל מצד אחר אני מבינה אתכם, כחברות הביטוח, כשאתם באים למכור לי פוליסה, אני מבינה שיש לכם אינטרס למכור לי, ואינטרס – תרשו לי כבר להיות מה שנקרא קצת יותר גסה – כמה שיותר למכור אני משלמת יותר.
טלי פלוסקוב: משתמשת, לא משתמשת, אנחנו פה בעסקים.
טלי פלוסקוב: זה אתם כפוליסות ביטוח.
טלי פלוסקוב: מצד שני בא כאן האוצר להגן עלי, כי אני לא מבינה שום דבר, אני לא מבינה על מה אני חותמת, אני לא מכירה סעיפים וכן הלאה, ואומר שיש הרבה סעיפים שהם מיותרים בכתבי השירות האלה.
טלי פלוסקוב: ואז אני רוצה להגן עליך, אל תשלמי כל כך הרבה.
טלי פלוסקוב: תשלמי פחות ועדיין יש לך שירותים כאלה ואחרים.
טלי פלוסקוב: לכן, מה שנשאר כרגע, יש כאן כרגע – שנייה רבותי, אנחנו צריכים לסיים.
טלי פלוסקוב: אנחנו צריכים למצוא איזון איך להגיע למצב מצד אחד האזרחים – כאלה, כמוני לצורך העניין – שלא מבינים שום דבר, שלא ירגישו שעובדים עליהם ומהצד השני אני רוצה לדעת שבמקרה הצורך יש לי כיסוי, כמו שאתם אומרים – 1, 2, 3 או 4 – ויש לי למי לפנות.
טלי פלוסקוב: ואם יש לי פוליסה שאני עשיתי אותה לפני 10 שנים, יש לי דברים שאני יכולה להשתמש בהם היום ולא שמישהו עכשיו יחתוך לי אותם; ומצד שני אני רוצה להיות בטוחה שבאמת חברות הביטוח לא מנצלות את התמימות של כאלה, כמוני לצורך העניין, שלא מבינים שום דבר ומכניסים לי לתוך הפוליסות מה שהם רוצים.
<קריאה: אי אפשר להכניס לבד.
טלי פלוסקוב: אז מה שנשאר לנו פה לעשות, אני מבינה שיש עוד רצון לדבר, אבל אני שוב חוזרת ואומרת שאנחנו צריכים לסכם.
טלי פלוסקוב: רבותי, משעה שלוש, שתדעו לכם, אין ישיבות בכנסת.
טלי פלוסקוב: כולם בישיבות סיעה.
טלי פלוסקוב: אני לא נמצאת בישיבת הסיעה, כי החלטתי להיות אתכם.
טלי פלוסקוב: אבל אני רוצה להגיע למשהו.
טלי פלוסקוב: שמעתי פה הרבה דברים ושמעתי פה טענות גם של הצד הזה וגם של הצד הזה, ויש פה נציג אחד בעצם, או אולי יש עוד מישהי שבעצם מצריך את השירותים שאתם נותנים באמצעות כתבי שירות.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שמה שאני הבנתי פה בכל אופן, ואני רוצה פה לפנות לאגף הביטוח ולבקש מכם לחזור לחשיבה, נקרא לזה ככה, מחודשת, על בסיס הדברים ששמעתם כאן ואולי על עוד בסיס דברים, ולהציג לנו הצעה נוספת.
טלי פלוסקוב: זרקת פה איזה שהוא רעיון, שאולי אנחנו נלך על הרעיון הזה.
טלי פלוסקוב: אני כאן בוועדה לא יכולה לקבל החלטה כזו או אחרת, שיהיה ברור.
טלי פלוסקוב: אין לוועדה סמכות כזאת.
טלי פלוסקוב: אנחנו ביחד יכולים בעצם לפנות כאן למשרד האוצר, לאגף הביטוח ולבקש מכם חשיבה מחודשת לאור כל הדברים שאנחנו שמענו, ולראות מה אפשר, איזה אופציות אתם נותנים לנו עוד שאני רוצה לקחת בחשבון.
טלי פלוסקוב: שלא תהיה הפסקת פוליסה, כי בעיני זאת פגיעה, כי בן אדם שיודע שעשה פוליסה לפני 10 שנים, פתאום עכשיו אתם תגידו לי אני עוצר, תעשי חדשה ואם פתאום בחדשה אין לי את מה שאני סגרתי עם חברת הביטוח לפני 10 שנים, משהו לא בסדר.
<ורדה לבקוביץ: את לא יכולה לממש.
טלי פלוסקוב: זה בדיוק מה שאני כרגע אומרת.
טלי פלוסקוב: מצד שני, אתם רוצים להציע לנו משהו בהמשך למה שאני אומרת?
<רפי דורפמן: גברתי, שמי רפי דורפמן, אני סמנכ"ל התאחדות חברות הביטוח.
<רפי דורפמן: אני רק רוצה להעמיד דבר אחד שנורא חשוב להמשך ולהצעה שלך ואני חושב שהיא מאד נכונה.
<רפי דורפמן: הדיון הזה למעשה הוא דיון מיותר, כי הדיונים, ואני מסכים איתך יואב, התקיימו באוצר וימים ולילות.
<רפי דורפמן: אני נכחתי שם בכל הישיבות.
<רפי דורפמן: כל מה שעלה כאן עלה על השולחן.
<רפי דורפמן: אנחנו פשוט לא היינו מסוגלים לשכנע.
<רפי דורפמן: מי תוקע לידי שמרגע זה שלכאורה אנחנו נשבע עוד פעם, מישהו בכלל יקשיב?
<רפי דורפמן: הרי הפרקטיקה מראה שכל מה שיצא מהוועדות, ואני נמצא בוועדת הכספים בכל ענייני הפנסיה.
<רפי דורפמן: בענייני הבריאות אנחנו מוצאים את עצמנו באיזו שהיא רמה של הסכמה, כי מבחינת חברות הביטוח אין משהו שאנחנו כמהים לו יותר מלשבת, לדבר, להביא את הרוח המקצועית לשולחן.
טלי פלוסקוב: אגב, בוועדה הזאת גם כן תמיד יש הסכמות בין שני הצדדים, אז ננסה גם להגיע.
<רפי דורפמן: לא, אבל כאן אנחנו מדברים לא רק בענייני הסכמות של ועדה ופוליטיקה, אנחנו מדברים פה על שלום הציבור, אוקיי?
<רפי דורפמן: ואנחנו בחברות הביטוח, למרות מה שנאמר פה חדשות לבקרים, איכפת לנו איך הציבור הזה חי.
<רפי דורפמן: איכפת לנו מזה שאנשים מגיעים ומקבלים את השיק ואת העזרה שהם צריכים.
<רפי דורפמן: לא נוכל לעשות את זה כשאנחנו מגיעים לכל דיון בפיקוח, כמעט על כל חוזר ועל כל טיוטה, ואנחנו מרגישים שאנחנו מדברים אל הקיר, למרות שאנחנו מגיעים מגובים במספרים, בסטטיסטיקות.
<רפי דורפמן: טובי האקטוארים בעולם, בעלי שם, יושבים איתנו בדיונים, הם גם עובדים בחברות הביטוח.
<רפי דורפמן: אנחנו יודעים להציג מענה לכל דבר.
<רפי דורפמן: אנחנו גם יודעים להגיד איפה שטעינו, אוקיי?
<רפי דורפמן: אני 36 שנה בענף הזה, אני יכול בהחלט לומר נעשו טעויות.
<רפי דורפמן: השוק משתכלל ויחד איתו גם שיטות השיווק משתכללות.
<רפי דורפמן: אנחנו בהחלט ערים לזה שיש מקומות שבהם השיווק נעשה לא נכון, קורים דברים שיתכן שלא היו צריכים לקרות.
<רפי דורפמן: אלה דברים שניתן לטפל בהם נקודתית ולא לשפוך את המים עם התינוק ולגרום לאנשים האלה את עוגמת הנפש, ומה שהם עוברים פה על השולחן.
<רפי דורפמן: זה מה שרציתי לומר.
<ורדה לבקוביץ: אנחנו גם נדרשים - - -
טלי פלוסקוב: לא חוזרים יותר.
טלי פלוסקוב: לא חוזרים.
טלי פלוסקוב: אמרתם את כל הדברים.
<ורדה לבקוביץ: משפט אחד בבקשה.
טלי פלוסקוב: יש שם אדון שמבקש יותר, אבל בגלל שדיברתם כבר אני לא יכולה.
טלי פלוסקוב: אני עוד פעם אומרת, אני לא יכולה, אני חייבת לסכם.
<קריאה: אפשר רק משפט אחד?
טלי פלוסקוב: לא יכולה, אני מצטערת.
טלי פלוסקוב: שמענו אותך וקיבלנו את דעתך.
טלי פלוסקוב: אני שוב פעם פונה לאוצר.
טלי פלוסקוב: אני עדיין לא הבנתי מכל ההסברים שנתתם פה, איך בחרתם את כתבי השירות.
טלי פלוסקוב: איך בחרתם מה כן מה לא? אני רוצה עדיין להבין.
טלי פלוסקוב: לא לפי כתב כמויות, פניות, אתה אמרת שלא, כי יש כאלה.
טלי פלוסקוב: איך בחרתם, אתם יכול להסביר לנו?
<יואב יונש: כן, אני אסביר שוב.
טלי פלוסקוב: שוב?
<יואב יונש: כן, הראייה שלנו וכך גם כתוב בחוזר, שכתב שירות שהוא משלים את מקרי הביטוח, הוא כתב שירות ככלל שמותאם.
<יואב יונש: מעבר לזאת, כתבי שירות נוספים, שראינו שיש בהם צורך אמיתי, ניתנו בסופו - - -
טלי פלוסקוב: איך ראיתם?
טלי פלוסקוב: על בסיס מה ראיתם?
טלי פלוסקוב: רגע רבותי, אני שואלת שאלות.
טלי פלוסקוב: קצת סבלנות.
<יואב יונש: שיעורי מימושים יותר גבוהים או לחילופין דבר שהוא כן נלווה למקרה הביטוח, אבל לא ברור אם זה משלים או לא משלים, אז הבהרנו שזה כן.
<יואב יונש: בעיקרון - - -
טלי פלוסקוב: זהו?
<יואב יונש: בעיקרון, כתב שירות שמשלים את מקרה הביטוח, הוא כתב שירות שיכול להמשיך להיות משווק.
<קריאה: אבל איך אתה יודע?
טלי פלוסקוב: אבל יש נושאים שלא לקחתם בחשבון, לפי מה שנאמר, מה שהולך להתבטל.
טלי פלוסקוב: מה ההתייחסות שלכם לנושאים האלה?
<יואב יונש: מה הכוונה?
<קריאה: אז למה לבטל?
<יואב יונש: לפי הקריטריון שמתבסס על הבחינה שלנו, כתבי השירות שצפויים להתבטל ולא להמשיך להיות משווקים, זה כתבי שירות שלא נמצא בהם ממש.
טלי פלוסקוב: טוב, הבנתי.
<ורדה לבקוביץ: יואב, הבן אדם משלם בשביל לממש והוא לא יכול לממש.
טלי פלוסקוב: רגע רבותי, זהו, אני מבקשת.
טלי פלוסקוב: ורדה, זהו.
טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד שהעליתם פה נקודות בעיני מאד מאד חשובות.
טלי פלוסקוב: אני מבינה למה יש מחלוקת.
טלי פלוסקוב: אני מבינה גם למה ואני פונה עכשיו לאוצר.
טלי פלוסקוב: אני מבינה למה אני פונה עכשיו לאוצר, לבקש קודם כל דבר אחד.
טלי פלוסקוב: אם אתם אומרים שמ-1 ביוני התקנה כבר נכנסת לתוקף, אז בעיני אתם צריכים לדחות את התהליך הזה בעוד לפחות כמה חודשים, ולעשות חשיבה מחודשת בנושאים האלה.
טלי פלוסקוב: לקחת בחשבון גם אם יש מקרים שהם לא קורים כל יום, אבל המקרים האלה הם קריטיים ואם אתם לא תכניסו את זה לכתבי שירות, האנשים האלה יישארו ללא מענה.
טלי פלוסקוב: וזה בעיני מה שלא לקחתם בחשבון.
טלי פלוסקוב: ולכן אני מבקשת מכם לחזור לשולחן הדיונים שלכם.
טלי פלוסקוב: אם צריך להזמין עוד כמה מהאנשים האלה, אתם יודעים לעשות את זה יותר טוב ממני.
טלי פלוסקוב: לנסות לשבת שוב ו - - -
<יואב יונש: אני חושב שהסכימו איתך כשקוימו דיונים רבים.
<יואב יונש: זאת אומרת - - -
טלי פלוסקוב: כן, אבל אנחנו לא מסכימים עם ההחלטה שלכם.
טלי פלוסקוב: אנחנו לא מסכימים וזו בדיוק הפנייה.
<מידד גיסין: הביטוח הסיעודי - - -
טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד לכם, אם לא הייתי מוזמנת היום לדיון הזה ואם חברי הכנסת המכובדים לא היו יוזמים את הדיון הזה, אף אחד מאזרחי מדינת ישראל לא יודע שאנחנו היום יושבים פה.
<קריאה: חוץ מאלה שבוכים.
טלי פלוסקוב: אגב, אני הולכת לבדוק אם יש לי- - -
<קריאה: לכי תבדקי, את משלמת שנים על כתבי שירות, יכול להיות.
טלי פלוסקוב: אבל אתה יודע מה, אני ישנה טוב.
<קריאה: אבל מישהו שאל אותך אם את רוצה אותם?
טלי פלוסקוב: שנייה, שנייה.
<מידד גיסין: מה זה משנה?
<רפי דורפמן: לא, אתם באוצר תמיד יודעים מה שהציבור צריך ויש לכם את ה - - -
<יואב יונש: אנחנו לא יודעים.
<יואב יונש: אנחנו חושבים שצריך לשאול את הציבור ומי שרוצה שיקנה.
<רפי דורפמן: זה מה שאתם בדיוק לא עושים והראייה זה שהדברים האלה - - -
טלי פלוסקוב: לא, לא, לא, רבותי, נא להירגע אחרת אני קמה ואנחנו נועלים את הישיבה.
טלי פלוסקוב: אני לא יודעת אם אני ידעתי על מה אני חותמת כשאני רכשתי, אם יש לי כתב שירות או לא.
טלי פלוסקוב: אבל אני יודעת עם הזמן מה אני יכולה לקבל, ושמישהו כאן יגן עלי בעת הצורך.
טלי פלוסקוב: מה שאתה בעצם אומר, אתה בידיעה מראש הולך לקחת ממני משהו שידעתי שיש לי.
טלי פלוסקוב: ידעתי או לא ידעתי, אבל יש לי.
טלי פלוסקוב: אתה מבין לאן אני מגיעה?
טלי פלוסקוב: לכן אני שוב פעם חוזרת על בקשתי, ובזה אנחנו מסיימים, רבותי.
טלי פלוסקוב: אני פונה לאגף הביטוח, למשרד האוצר, לדחות את ההחלטה בחודשיים ובחודשיים האלה, גם אם בעוד חודשיים אתה תגיע לכאן ותגיד אני בדקתי שוב ואני חוזר על החלטתי והיא כזאת וכזאת.
טלי פלוסקוב: אני יודעת שעשית את הבדיקה שוב, שמעת את האנשים האלה ולקחת בחשבון את כל מה שאתה שמעת כאן.
טלי פלוסקוב: אני לא שלמה עם מה ששמעתי היום, להגיד לך אתה צודק.
טלי פלוסקוב: תודה רבה רבותי.
<מידד גיסין: הוא לא שמע קודם והוא לא ישמע אחר כך.
<קריאה: יהיה דיון נוסף?
טלי פלוסקוב: אם יהיה צורך אנחנו ניזום את הדיון.
נורית קורן: אנחנו נתחיל את הישיבה למרות שחברי הכנסת האחרים עוד לא הגיעו.
נורית קורן: אני פותחת את הישיבה של ועדת המשנה, זאת ישיבה שלישית במספר ואנחנו נדון היום בנושא של קריטריונים לקבלת טיפול במסגרת של הרפורמה.
נורית קורן: היום זה 3.2.2016, כ"ד בשבט התשע"ו.
נורית קורן: אני אתחיל מזה שבתקופה האחרונה אנחנו מבינים שהטיפולים של בריאות הנפש התחילו להיות בתוך קריטריונים ועם תחילת הרפורמה, מה שקורה שאנחנו רואים שיש קריטריונים שלא מקבלים מענה ולכן זימנו את הדיון הזה.
נורית קורן: מאוד חשוב שכולם יקבלו את הטיפול כמו שהיה עד עכשיו במרפאות לבריאות הנפש.