GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שירה ארנון ברגמן: היו הבנות בין מנכ"ל משרד הבריאות לבין מנכ"ל כללית, שהם יפתחו את המיטות.
יעקב מרגי: שהוקצו לה או תקננו לה?
<שירה ארנון ברגמן: הוקצו ותקננו, אותו דבר.
יעקב מרגי: לכלל כללית.
<שירה ארנון ברגמן: מבחינתי הוקצה ותקננו זה אותו דבר.
יעקב מרגי: לכללית?
<שירה ארנון ברגמן: לכללית.
טלי פלוסקוב: לא משהו צבוע?
טלי פלוסקוב: צבוע לסורוקה?
<שירה ארנון ברגמן: את ה-98 מיטות שהוקצו לסורוקה, היו הבנות בין משרד הבריאות לבין כללית שהם יפתחו את המיטות.
<שירה ארנון ברגמן: זה לא היה מותנה בתקציב.
<שירה ארנון ברגמן: התקציב אף פעם לא מספיק.
<שירה ארנון ברגמן: אנחנו מבקשים ואנחנו נבקש עוד תקציב.
<שירה ארנון ברגמן: אנחנו גם יודעים שסורוקה יכולים לפתוח עוד 21 מיטות ללא בינוי.
<שירה ארנון ברגמן: אז זה לגבי התייחסות לגבי המיטות.
<שירה ארנון ברגמן: עכשיו התייחסות לגבי המיון.
<שירה ארנון ברגמן: בהובלת השר ליצמן עכשיו אנחנו מחזקים את כל חדרי המיון במדינת ישראל ובתוך זה גם סורוקה.
<שירה ארנון ברגמן: הם קיבלו ויקבלו כספים בהתאם לגודל המיון שלהם ולגודל הפניות ולגודל העומס.
<שירה ארנון ברגמן: ככה חולק התקציב של המיון.
<שירה ארנון ברגמן: אז יש התייחסות גם לזה במשרד.
<שירה ארנון ברגמן: ולגבי המענקים, הסכם הרופאים שנחתם בשנת 2011 - - -
מאיר כהן: שנייה, ברשותך.
מאיר כהן: את אומרת כאן דבר שהוא צריך ליבון אמיתי.
מאיר כהן: יש החלטת ממשלה שמדברת על תוספת של 98 מיטות.
מאיר כהן: את אומרת לי שאתם העברתם לכללית 200 מיליון שקלים לפיתוח.
מאיר כהן: זה היה סיכום לא כתוב, לא מסמך שמישהו יכול להראות לנו, היה סיכום בין המנכ"ל הקודם, כן?
<שירה ארנון ברגמן: בין המנכ"ל.
מאיר כהן: בר סימן טוב?
מאיר כהן: אני משער שזה היה המנכ"ל הקודם לבין קופת החולים, שהכסף הזה ייועד לפתיחת 98 מיטות בסורוקה.
מאיר כהן: אגב, זה לא חדש לי.
מאיר כהן: שמעתי את זה מאנשי משרד הבריאות וגם מאנשי משרד האוצר.
מאיר כהן: כך הם אומרים.
מאיר כהן: זה עד עכשיו, אנחנו מבינים את מה שאת אמרת.
מאיר כהן: כלומר, במילים אחרות את אומרת אנחנו העברנו את הכסף.
מאיר כהן: זה שקופת חולים כללית בחרה לעשות עם זה דברים אחרים, זה בעיה שלהם.
<שירה ארנון ברגמן: אנחנו מעבירים תקציבי פיתוח לקופת החולים כללית.
<שירה ארנון ברגמן: אנחנו מעבירים להם ו - - -
יעקב מרגי: אנחנו לא מתערבים להם בשיקול הדעת, מה הם עושים עם ה-200.
יעקב מרגי: אני רק כדי לחדד, כדי להבין אותך נכון.
יעקב מרגי: ללא החלטת הממשלה הנוכחית, המדוברת, 200 מיליון תקציבי פיתוח לשנה היו מגיעים אליהם, נכון?
<שירה ארנון ברגמן: כן.
טלי פלוסקוב: אבל זה לא תוספת.
יעקב מרגי: אני הייתי חייב לשים את זה על השולחן, כי בכוונה זה לא חודד בדברים.
מאיר כהן: את אומרת החלטת הממשלה הייתה סתם אמירה, כי ממילא אנחנו מעבירים להם 200.
מאיר כהן: מישהו תפס טרמפ על ה-200 מיליון שקלים האלה בהחלטת הממשלה.
מאיר כהן: כן, גברתי.
<אורן פרלסמן: אם אפשר להרחיב על דברי שירה.
<אורן פרלסמן: שמי אורן פרלסמן, אגף תקציבים ממשרד הבריאות.
<אורן פרלסמן: אם נלך צעד אחד אחורה, החלטת הממשלה דיברה על חיזוק הרפואה בנגב ולצערי אנשי ברזילי לא כאן, גם שם המצב לא פשוט.
<אורן פרלסמן: מה שציינה שירה, כללית קיבלה חצי מיליון שקלים לבינוי ופיתוח, כשהמנדט לבצע נמצא בידיה.
<אורן פרלסמן: הקצאת המיטות זה כבר - - -
מאיר כהן: שירה אמרה 200 מיליון, אתה אמרת - - -
<שירה ארנון ברגמן: לשלוש שנים.
טלי פלוסקוב: שנייה, זו שאלה מאד חשובה במקרה הזה.
טלי פלוסקוב: אם לא הייתה החלטת ממשלה, הייתם מעבירים את אותו כסף, 200 מיליון שקלים בשנה?
<אורן פרלסמן: כן, כן.
טלי פלוסקוב: אז מה החלטת הממשלה עשתה?
טלי פלוסקוב: איפה התוספת שהיינו מצפים מהחלטת הממשלה?
יעקב מרגי: המנכ"ל הגיע להבנה עם כללית.
יעקב מרגי: סליחה שאני ככה עושה, אדוני יושב הראש.
יעקב מרגי: אני לא באתי מהאקדמיה, אני מדבר בלשון העם.
יעקב מרגי: המנכ"ל, בגובה העיניים הסתכל למנכ"ל כללית ואמר לו תעזור לי לשחק פה במשחק הזה.
מאיר כהן: יש החלטת ממשלה - - -
יעקב מרגי: אבל תעזור לי, תוציא אותי מהברוך הזה.
יעקב מרגי: ככה לא בונים בית חולים, שלא נדבר על - - -
<שירה ארנון ברגמן: הסיכום עם כללית על מתווה הפיתוח התקבל לאחר החלטת הממשלה.
<שירה ארנון ברגמן: אנחנו לא יודעים מה היה קורה אם לא הייתה החלטת ממשלה, מה היה הסכום שהיה - - -
יעקב מרגי: אנחנו יודעים מה היה קורה.
יעקב מרגי: היו עוברים 200 מיליון שקלים.
טלי פלוסקוב: חברים, זו עבודה בעיניים.
טלי פלוסקוב: כל החלטת ממשלה הזאת זה עבודה בעיניים.
טלי פלוסקוב: סליחה, אדוני יושב הראש, הבעיה של ההחלטה הזאת, ופה יושבים אנשי אוצר, בכל אופן אני רוצה להגיד.
טלי פלוסקוב: הבעיה של ההחלטה הזאת שאף אחד לא יודע לממש את הכסף שכאילו הושקע כביכול בהחלטה הזאת.
טלי פלוסקוב: אני הייתי ראש רשות ראש עיריית ערד ולא ידעתי איך להוציא את הכסף.
טלי פלוסקוב: אותו דבר קורה כאן.
טלי פלוסקוב: אז איזו החלטת ממשלה זו?
טלי פלוסקוב: דרך כלל החלטת ממשלה עוברת עם תקציבים נוספים.
טלי פלוסקוב: סליחה, אני לא אדבר ב - - -
יעקב מרגי: הוא מרוצה.
מאיר כהן: אני מרוצה.
<אורן פרלסמן: אם יורשה לי להשלים את דברי.
<אורן פרלסמן: בהחלטת הממשלה הועברו גם תקציבים נוספים לנושאים נוספים מעבר לבתי חולים כמו טיפות חלב, חיזוק הרפואה הציבורית - - -
מאיר כהן: ידידי הטוב - - -
טלי פלוסקוב: מה קורה לסורוקה?
מאיר כהן: סליחה אדוני, אני מבקש לשמוע את אלי.
מאיר כהן: אתה רואה אלי, לא רצית לדבר, רצית שזה יהיה רק עניינים קליניים.
אלי כהן: לא, אני ידעתי שזה הולך להגיע לזה.
אלי כהן: רבותי, אחד הדברים שאני לא סובל זה שמטעים את הוועדה.
אלי כהן: וגברתי, אני ישבתי במשא ומתן מול האוצר על ה-200 מיליון שקלים.
אלי כהן: ה-200 מיליון שקלים מקורם בהסכם העיצוב, הסכם שנחתם כל שלוש שנים.
אלי כהן: ההסכם הזה נחתם בצורה רציפה משנת 1998 וכל הזמן יש בו תקציבי פיתוח.
אלי כהן: והתרגיל של תקציבי הפיתוח הוא כדי לממן את הגירעון השוטף של בתי החולים של כללית, וברגע שנותנים את זה על תקציבי הפיתוח, לא חייבים לתת את זה לקופות חולים אחרות.
אלי כהן: אתם יכולים לצטט אותי.
אלי כהן: אז למכור את אותה סחורה פעמיים, זה תרגיל מאד יפה, עושים את זה ברשויות המקומיות.
אלי כהן: את אותו שקל, פעם אחת מוכרים אותו, הכללית בשביל הפרוטוקול - - -
טלי פלוסקוב: רשויות מקומיות - - -
אלי כהן: בשביל הפרוטוקול, הכללית מנהלת שליש ממערכת האשפוז של מדינת ישראל וה-200 מיליון שקלים זה לכל המערכת.
אלי כהן: ואם היה נחתם הסכם ואם לא היה נחתם הסכם ואם לא הייתה החלטת ממשלה, היינו מקבלים את -200 מיליון האלה, ובינם לבין פתיחת מיטות, אין שום קשר.
אלי כהן: אני מבקש לא להטעות את הוועדה.
אלי כהן: והמשא ומתן על הסכם העיצוב נעשה לפני החלטת הממשלה, תאריך החתימה לא מעלה ולא מוריד.
אלי כהן: זה פעם אחת.
אלי כהן: ההבנות בין המנכ"לים היו בתקציב ואחד הדברים שהכי מפריעים לי, זה שלא לומדים את ההיסטוריה.
אלי כהן: הייתה במדינת ישראל תכנית פתיחת מיטות שנקראת תכנית פתיחת מיטות 2000.
אלי כהן: קדמה לתכנית הזאת של ה-1,000 מיטות.
אלי כהן: ושם היה תקציב ייעודי שחולק פר פתיחת מיטות וקיבלנו אותו.
אלי כהן: אז כשהמדינה רוצה לתת כסף לפתיחת מיטות היא יודעת איך.
אלי כהן: וכשהיא רוצה למכור אותו שקל 10 פעמים, היא יודעת איך.
אלי כהן: והתגובה של המשרד לא סתם הייתה לעיתונות – תקננו לא תקצבנו.
אלי כהן: כי אתם לא תקצבתם ולא תקננתם.
אלי כהן: דרך אגב, מול ה-200 מיליון שקלים הועברו חשבוניות.
אלי כהן: הכסף הועברו חשבוניות, הכסף הועבר לקופה ולא הייתה ביניהם חשבונית אחת של פתיחת מיטות בסורוקה.
אלי כהן: אז נא לא להטעות בבקשה, תודה.
מאיר כהן: גברתי, כן?
<לילי אילן: שלום, נעים מאד.
<לילי אילן: לילי אילן, מייצגת את פורום בריאות דרום.
<לילי אילן: מצד אחד יש לי דברים להגיד שישכנעו את המשוכנעים, אז אני לא אחזור עליהם.
<לילי אילן: אין שום צורך.
<לילי אילן: מצד שני, יש לי דברים להגיד שלא יימצאו חן בעיני אף אחד ואותם אני אגיד.
<לילי אילן: אני מייצגת פורום של - - -
מאיר כהן: את זה צריך להגיד.
<לילי אילן: של פעילים, פעילות, אנשי רפואה מרחבי הדרום, גם מערד, גם משרדות, ומה שאנחנו בעצם רוצים להגיד היום, זה שאני לא מסכימה אתכם, חברי הכנסת.
<לילי אילן: הנושא של בניית בית חולים חדש הוא בליבת העניין.
<לילי אילן: חיזוק סורוקה צריך לקרות היום, עכשיו.
<לילי אילן: חוסר ההבנות האלה, אי ההבנות - - -
מאיר כהן: אז למה את לא מסכימה איתנו?
<לילי אילן: רגע, רגע.
מאיר כהן: אמרנו את זה שלושתנו חזור ואמור.
<לילי אילן: אני אמשיך.
<לילי אילן: חיזוק סורוקה, העברת הכסף שאנחנו מבינים עכשיו שלא בדיוק ברור על איזה כסף מדובר.
<לילי אילן: זאת אומרת אנחנו כל הזמן, כל החודשים האחרונים שניסינו לדחוף שיועבר הכסף, חשבנו שמדובר על כסף, שהחלטת ממשלה אומרת כסף.
<לילי אילן: ש-98 מיטות ועוד 20 מיטות שיקום אומר כסף לתושבי הדרום בשביל מערכת הרפואה שיכולה לתת להם מענה.
<לילי אילן: אז אנחנו מבינים עכשיו זה לא המצב ומבחינתנו זה מאד מאד מדאיג, אבל מעבר לזה, מה שאנחנו רוצים להגיד זה שאותה החלטת ממשלה בעצם, הנושא של בית חולים חדש נמצא בליבת החלטת הממשלה הזאת.
<לילי אילן: וכאן אני כן מסכימה עם משרד הבריאות.
<לילי אילן: אני חושבת שאלה שתי החלטות שהולכות ביחד – חיזוק סורוקה ובניית בית חולים חדש בדרום, אלה החלטות שהולכות ביחד בשביל - נקרא לזה - עתיד רפואה בר קיימא של הדרום, במיוחד אם אנחנו מדברים על מעבר צה"ל דרומה.
<לילי אילן: לא הזכרנו את זה פה ואני לא רוצה להכניס לפה נושא נוסף, אבל מדובר על גדילה.
<לילי אילן: ההערכות של משרד הבריאות, של ועדת ארנון אפק, שראיתי אותו במקרה יושב בחוץ, הוא לא נכנס לכאן - - -
יעקב מרגי: למה הוא צריך - - - לריב - - -
<לילי אילן: אני לא נכנסת לעניינים האלה.
<לילי אילן: מה שאני באה להגיד זה שכל הנתונים האלה, שאני מתבססת עליהם, אלה נתונים של משרד הבריאות, של הצבא, של כל הגופים המעורבים שאנחנו מתבססים עליהם והם אומרים – הגידול באוכלוסייה עד 2025 הולך להיות קרוב, אוכלוסיית הדרום תמנה קרוב למיליון אנשים.
<לילי אילן: עכשיו, אני לא נכנסת פה לוויכוח - - -
מאיר כהן: רק עשי עמדי חסד, תורידי את הגידול שיקרה מהצבא.
מאיר כהן: הגיעו עד היום 27 משפחות לכל היישובים.
יעקב מרגי: הרכבת עושה עבודה נפלאה.
<לילי אילן: אני לא רוצה להיכנס לזה, כי זה נושא כאוב בפני עצמו בשביל תושבי הדרום, ובטח גם קראתם את הכתובות על ירוחם וכו'.
<לילי אילן: לא ניכנס לזה.
<לילי אילן: אני רק אדבר על הערכות של משרד הבריאות ושל הצבא.
<לילי אילן: ועדת ארנון אפק, כנס מצפה לשוויון בבריאות שהולך לקרות ועוד בטח נראה פה את - - -
מאיר כהן: בשמונה במאי.
<לילי אילן: מה שאנחנו אומרים זה שהעברת הכספים לתקצוב המיטות בסורוקה צריכה לקרות במיידי.
<לילי אילן: אנחנו לא נכנסים עכשיו לנושאים התקציביים האלה.
<לילי אילן: אנחנו תושבי הדרום, מה שתושבי הדרום צריכים זה עוד מיטות בסורוקה.
<לילי אילן: כמו שאמרתם, זה שכל חורף סורוקה מגיעים ל-180% תפוסה, עוד פעם, לא רוצה לשכנע את המשוכנעים, אבל זה מצב קטסטרופאלי.
<לילי אילן: רגע, משפט אחרון.
<לילי אילן: נושא בניית בית החולים החדש, בנייה ותכנון, אנחנו יודעים שרק תכנון זה יהיה 10 שנים, צריך גם לקרות ולהיות מתוקצב היום.
<לילי אילן: ואם אנחנו מבינים נכון את מה שמשרד הבריאות אומרים, זה מאד מאד מדאיג לגבי ההתפתחות של בניית בית חולים חדש בדרום.
<לילי אילן: זה כל מה שרציתי לומר.
טלי פלוסקוב: רק דבר אחד, כל מה שאמרת זה דווקא מה שאנחנו אמרנו, אז עם מה לא הסכמת איתנו?
<לילי אילן: שבית חולים חדש, אמרתם - - -
מאיר כהן: גברתי, תודה לך.
טלי פלוסקוב: שזה ייקח 10 שנים.
מאיר כהן: אנחנו בשעה 11:00 צריכים לעבור לישיבה הבאה.
<נירית זידר: פחות מדקה.
<נירית זידר: נירית זידר, נציגה של האגודה לזכויות החולה.
<נירית זידר: אנחנו פעילים מאד בתחום של רפואה שהיא שוויונית כמו במרכז גם בפריפריה, גם בצפון, גם בדרום.
<נירית זידר: אני אתמקד עכשיו בדרום ובתוך הדרום בסורוקה.
מאיר כהן: שנייה רגע, חגי, אם הוא מגיע אנחנו נאריך בחמש דקות.
מאיר כהן: תבדוק את זה שוב מול היועץ שלו.
מאיר כהן: אנחנו נהיה מוכנים לחכות.
<נירית זידר: אנחנו בין השאר יזמנו הצעת חוק שתוביל ליתר שוויון של רפואה בפריפריה בין קופות החולים, יוכלו הפציינטים לקבל שירותים מקופה אחת, אפילו שהם חברים בקופה אחרת, וכן הלאה.
<נירית זידר: הנתונים שהובאו כאן וחולקו כאן, הם יחסית מתונים לעומת נתונים שאני נחשפתי אליהם ממרכז אדווה, שהם נתונים עדכניים באמת מזעזעים.
מאיר כהן: של התורים הארוכים.
<נירית זידר: גם, לא רק.
<נירית זידר: אין ספק שתושבי הדרום מקבלים שירותי רפואה גרועים לעומת - - -
יעקב מרגי: תוחלת החיים קצרה יותר.
<נירית זידר: כולנו בעד בית חולים נוסף, כולנו יודעים שזה ייקח עוד הרבה זמן, ולכן אנחנו מאד תומכים בכך שתקציבים יגיעו לבית החולים סורוקה.
מאיר כהן: תודה רב.
<נירית זידר: רגע, אני אגיע לפואנטה.
מאיר כהן: לא, את לא.
מאיר כהן: את תפסיקי לדבר עכשיו.
<נירית זידר: אוקיי.
מאיר כהן: אם יש לך להגיד עוד משהו חשוב, אבל עד שתגיעי לפואנטה.
טלי פלוסקוב: אמרת שזה יהיה קצר.
מאיר כהן: אמרת קצר.
<נירית זידר: אמרתי בנקודות.
<נירית זידר: הפואנטה - - -
מאיר כהן: דיברת בנקודות על אלף נקודות.
<נירית זידר: אז הפואנטה היא שאנחנו חוזרים ורואים החלטות של ממשלה שאינן מיושמות ואנחנו מבקשים מהוועדה לגרום לכך שההחלטות תיושמנה.
מאיר כהן: 70% מהחלטות הממשלה לצערי לא מתממשות.
מאיר כהן: לכן אנחנו נאחזים בציפורניים, כי ההחלטות האלה בנושא הבריאות, הן החלטות של פיקוח נפש.
מאיר כהן: אז גם אם אנחנו לא מרגישים בחירום לגבי החלטות אחרות, אבל יש החלטות שאין פיקוח נפש.
מאיר כהן: ומי שגר שם יודע שאם ההחלטה הזאת לא תמומש, אנשים ימותו.
מאיר כהן: אנשים ימותו.
מאיר כהן: לא יתקלו באי נוחות, אנשים ימותו.
מאיר כהן: ולכן אנחנו נמצאים פה.
מאיר כהן: האוצר, אתה לא תצא בלא כלום.
מאיר כהן: שתי דקות, תגיד את - - -
<אורן גבע: חשוב לי להתייחס רק לסוגית המענקים שנאמר פה שהאוצר לא תקצב לגבי - - -
<אורן גבע: שתי האמירות האלה פשוט לא נכונות.
<אורן גבע: אנחנו תקצבנו במלוא עלות המענקים.
<אורן גבע: אני כן מודע לזה ש - - -
יעקב מרגי: נגמר התקציב, אז - - -
<אורן גבע: שנייה, שנייה.
יעקב מרגי: הוא לא מת, הוא רק הפסיק לנשום.
<אורן גבע: זה נמשך קדימה כרגע גם לשנות התקציב הנוכחיות של 2015-2016.
<אורן גבע: תקציב 2017-2018 עוד לא אושר - - -
מאיר כהן: יושב כאן האיש המוסמך של קופת החולים, שאומר לפרוטוקול ולכולנו, שמדצמבר 2014, תתקן אותי, הם משלמים, לא קיבלו שיפוי מכם.
מאיר כהן: בבקשה
<אורן גבע: אז אני אגיד לך, אנחנו תקצבנו את משרד הבריאות בתקציב משרד הבריאות ואת המענקים.
<אורן גבע: אני כן מודע שיש איזו שהיא בעיה - - -
טלי פלוסקוב: אז בואו - - -
יעקב מרגי: סכומי - - -
מאיר כהן: רגע, רגע.
<אורן גבע: אני אומר המידע הועבר ממש בימים האחרונים שיש בעיה טכנית מסוימת, חשבותית, שבגללה הסכום עוד לא הועבר.
<אורן גבע: זה לא שהוא לא תוקצב, הוא פשוט לא - - -
טלי פלוסקוב: אז הוא יעבור?
<אורן גבע: הוא אמור לעבור בימים הקרובים.
<אורן גבע: אם הוא לא עובר, זו בעיה טכנית.
מאיר כהן: אלי, אני אבקש ממך לדווח עוד שלושה שבועות, אני מבקש ממך במכתב ליושב ראש ועדת הרווחה, מר אלי אלאלוף, שאכן הכסף הזה עבר.
יעקב מרגי: או לא עבר.
מאיר כהן: או לא עבר, בוודאי.
<שירה ארנון ברגמן: אני רק רוצה לומר לגבי המענקים, ממש בדקה.
יעקב מרגי: יש לי עוד דיון.
מאיר כהן: אני אתן לך לסכם.
מאיר כהן: אני רוצה שתסכמו דקה כל אחד.
מאיר כהן: תודיע שם שתאחר בחמש דקות.
<שירה ארנון ברגמן: אדוני, ממש בדקה, סקירה רגע על המענקים.
<שירה ארנון ברגמן: הסכם הרופאים נחתם בשנת 2011 והוא מסתיים בשנת 2018.
<שירה ארנון ברגמן: המדינה הקצתה 637 מיליון שקלים למענקים.
<שירה ארנון ברגמן: בפועל, עד סוף שנת 2014 אנחנו שילמנו או נשלם מה שאנחנו, הדלתא הקטנה, אנחנו שילמנו 700 מיליון שקלים.
<שירה ארנון ברגמן: זאת אומרת המדינה הקצתה יותר ב-70 מיליון שקלים לעומת מה שהיא התחייבה בהסכם הרופאים.
<שירה ארנון ברגמן: בשנת 2015 המדינה הקצתה עוד 75 מיליון שקלים מחוץ להסכם הרופאים, וגם שם היה תעדוף לפריפריה.
<שירה ארנון ברגמן: בשנת 2016 המדינה תקצבה עוד פעם 75 מיליון שקלים ושם, אנחנו בתוך שבוע מפרסמים מסמך למי ילכו המענקים האלה, וזה בעיקר השנה ילך לפריפריה.
<שירה ארנון ברגמן: אנחנו עשינו שינוי וזה ילך בעיקר בעיקר לפריפריה, לעזור לפריפריה וגם למומחים.
מאיר כהן: אלה שני דברים שונים.
מאיר כהן: שמענו שני דברים שונים.
מאיר כהן: שמענו את האוצר שאומר שבעוד כמה שבועות הכסף יעבור, יש בעיה טכנית; ושמענו אותך שאת אומרת - - -
<שירה ארנון ברגמן: 2014.
<שירה ארנון ברגמן: בשנת 2015 המכתב שפורסם בתחילת 2015 הצהיר בפירוש שהכסף ישתלם במהלך שנת 2016, כי אנחנו צריכים לבדוק כמה פנקסים נפתחו, מה המצב.
<שירה ארנון ברגמן: זה פורסם וזה ידוע מראש.
<שירה ארנון ברגמן: זה פורסם באתר של הר"י, זה פורסם בתקשורת.
<שירה ארנון ברגמן: אז לגבי הכסף של שנת 2015, אנחנו התחייבנו לשלם אותו - - -
טלי פלוסקוב: אבל הוא ישנו.
<שירה ארנון ברגמן: ישנו, בטח שישנו.
<שירה ארנון ברגמן: הוא שמור, התחייבנו.
<שירה ארנון ברגמן: זו התחייבות.
<אורן גבע: אני רק אוסיף שיהיה ברור שהסכום שלא עבר בגלל הבעיה הטכנית הזאת, זה סכום של כ-60 מיליון שקלים שצפויים לעבור.
<אורן גבע: כפי שאמרה נציגת משרד הבריאות, מתוך 700 מיליון שקלים כבר עברו 640.
<אורן גבע: כלומר, החלק הארי של הסכום הועבר באופן מלא, וכעת יש עם ה-60 מיליון שקלים בעיה טכנית, חשבותית, שאמורה להיפתר בימים הקרובים.
אלי כהן: המתנו 15 חודש, נמתין עוד חודש.
אלי כהן: אנחנו שמחים לתת הלוואה למדינת ישראל.
טלי פלוסקוב: שלושה שבועות.
מאיר כהן: חברי הכנסת, דקה, דקה וחצי כל אחד.
מאיר כהן: אדוני, מרגי.
טלי פלוסקוב: אני אתחיל.
מאיר כהן: טלי, בבקשה.
טלי פלוסקוב: טוב, אני באמת מאד שמחה שהדיון הזה כן התקיים.
טלי פלוסקוב: קיבלנו כמה תשובות.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שכל הגופים, כולל בית החולים סורוקה, וחבל שהיינו צריכים להתכנס לוועדה הזאת כדי שהדברים פתאום יתבהרו.
טלי פלוסקוב: נראה לי שצריכים ללמוד לשבת ביחד, האוצר והבריאות והנציגים של בתי החולים ולא רק סורוקה.
טלי פלוסקוב: שניים, אני רוצה שוב פעם להגיד לוועדה, בית חולים חדש זה מצוין.
טלי פלוסקוב: אנחנו כמובן רוצים לקדם את זה, אבל זה משהו שהוא באופק מאד מאד מאד רחוק.
טלי פלוסקוב: לכן כולנו צריכים עכשיו להתמקד ולחזק את בית החולים סורוקה.
טלי פלוסקוב: זאת המטרה שלנו.
טלי פלוסקוב: ואני, כמובן, כמו שאמרנו, לא הצלחתי לקבל תשובה איפה אותם כספים ל-118 מיטות.
יעקב מרגי: הוא לא היה, אל תחפשי אותו.
מאיר כהן: הוא לא היה.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להבין, כשעברה החלטת הממשלה – חבל שאין מולי את החלטת הממשלה כי אני יודעת איך נראות החלטות ממשלה.
טלי פלוסקוב: כשיש החלטות ממשלה כותבים נושא וכותבים סכום.
טלי פלוסקוב: אז אני רוצה לדעת איפה הסכום הזה.
טלי פלוסקוב: האם הוא עדיין נשאר באוצר?
טלי פלוסקוב: אז אנחנו צריכים לדעת איך למשוך אותו.
טלי פלוסקוב: ואם הוא הועבר לכלכלית, אז אני רוצה לדעת איפה כללית ואיפה סורוקה.
טלי פלוסקוב: אני לא יוצאת בסיפוק מישיבה זו.
טלי פלוסקוב: יש לי כמה דברים שקיבלתי תשובות, אבל את התשובה העיקרית אני לא קיבלתי.
מאיר כהן: בבקשה אדני.
יעקב מרגי: קודם כל בהחלטת הממשלה נעשה משהו ואני לא ציני.
יעקב מרגי: בדרך כלל משרד הבריאות והמדינה לא אוהבת לתקנן.
יעקב מרגי: כי ברגע שמתקננים צריך לשלם.
יעקב מרגי: זה מחיר.
יעקב מרגי: יש עלות.
יעקב מרגי: אז קודם כל תקננו.
יעקב מרגי: על העלות, על התקצוב לא נתנו את הדעת.
יעקב מרגי: כנראה לא חשבו לתת את הדעת בכלל, כמו שעושים לכם את זה בהרבה דברים.
יעקב מרגי: כשמבקשים להרחיב מחלקה מסוימת, הוא אומר לך אני מעביר לך תקציב פיתוח, תעשה את זה שם, מתוך זה.
יעקב מרגי: זה לא משהו תוספתי.
יעקב מרגי: ואני לא יצאתי מרוצה בכלל מהדיון.
יעקב מרגי: לא בגלל שלא היה דיון.
יעקב מרגי: היה דיון מעמיק, שם את הדברים על השולחן.
יעקב מרגי: מעבר להודעות לתקשורת סתמיות ולא מפורטות, כי התרגלו שהציבור בישראל לא יורד לשורות הקטנות אלא מספיקה הכותרת, ואסור שזה יקרה, במיוחד בתחום הבריאות.
יעקב מרגי: אני רוצה לומר לכם כתושב הנגב וכאזרח במדינת ישראל, ואני בדרך כלל, מי שמכיר אותי, לא מתלהם ולא מוציא הצהרות סתם ולא פופוליסט ולא כלום.
יעקב מרגי: אני אומר לכם שהחיים בדרום, שתושבי הדרום חיים פחות בגלל זה.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לומר לכם, אני לא רופא, אבל בפרקטיקה, בחיים האישיים של בני משפחתי, אני יודע שהיה צריך לחכות לניתוח ערמונית יותר משמונה חודשים.
יעקב מרגי: מה הנזקים הבלתי הפיכים שנגרמו לאותו אדם?
יעקב מרגי: עכשיו, מדברים על שמונה חודשים, לא מדברים על שנה ושנתיים עם ברך פגועה, מה זה עושה לחוליות בגב ולשאר איכות החיים וכל זה.
יעקב מרגי: והמדינה משלמת על זה טבין וטקילין יותר.
יעקב מרגי: אני חושב שצריך לישר קו, הגיע הזמן.
יעקב מרגי: אין פריפריה במדינת ישראל.
יעקב מרגי: התשתיות קרבו את הדרום למרכז ואת המרכז לדרום, ואנחנו רואים את זה כל בוקר, השכם והערב בתנועתיות בתוך האוכלוסייה.
יעקב מרגי: אין פריפריה.
יעקב מרגי: אין סיבה שאנחנו ננציח את זאת בפערים.
יעקב מרגי: אנחנו מנציחים זאת בפערים.
יעקב מרגי: יש לנו קו מסוים במרכז, צריך להתאים את זה.
יעקב מרגי: ואני פונה לרגולטור.
יעקב מרגי: אם הרגולטור לא מרגיש בצורך, ועל זה אני מצטער בדיון הזה, אני הייתי מצפה מהרגולטור שיבוא פה לשולחן ויאמר – כן, אנחנו מודעים לכך, אנחנו הולכים ללחוץ על משרד האוצר להביא את התקציב הזה.
יעקב מרגי: אבל מה אנחנו?
יעקב מרגי: אנחנו מתכנסים שוב.
יעקב מרגי: סליחה שאני אומר לך את זה, את יושבת כאן ואני אומר לך כמשרד, לא ברמה האישית, את אומרת לי שוב כמעט את אותה תשובה מנוסחת כזו, אם לא היינו צריכים לעצור אותך ולבקש את ההבהרות, לשים את ההגדרות הנכונות, היינו גם יוצאים עם איזה מצג שווא שכביכול – קיבלתם, מה אתם רוצים.
יעקב מרגי: ואני אומר לכם רבותי, זה לא בגלל שיש החלטת ממשלה וצריך לקיים אותה.
יעקב מרגי: המציאות במקום מחייבת, ואני מסכים איתך, אדוני יושב הראש, שאנחנו לא שמים V.
יעקב מרגי: כל מה שתחליט, עוד כינוס של חברי הכנסת, מחוץ לוועדה, כפורום תומך, כפורום מעודד, אנחנו נהיה שם.
מאיר כהן: היה חשוב לשמוע את הדברים שלך.
יעקב מרגי: אני התנצלתי, אני יוצא מהדיון.
מאיר כהן: חברים, שימו לב, מספר דברים.
מאיר כהן: הוועדה הזאת קובעת שהחלטת הממשלה לא יושמה ולא הועברו כספים תוספתיים כהחלטת הממשלה.
מאיר כהן: על כן הוועדה רואה בחומרה את אי יישום החלטת הממשלה לחיזוקו של בית חולים סורוקה, כפי שנוסחה בהחלטת הממשלה מספטמבר 2014.
מאיר כהן: אנחנו דורשים ממשרד הבריאות יישום מיידי של ההחלטה בכסף תוספתי, שמשמעותו כסף שווה ערך להקמת 98 מיטות, אלא אם כן מיטות השיקום שהוקמו הן חלק מהסך הכל שציינתי.
טלי פלוסקוב: בנפרד.
<אהוד דודסון: עוד 20.
מאיר כהן: עוד 20.
מאיר כהן: אז 98 מיטות 20.
מאיר כהן: הוועדה דורשת ממשרד הבריאות וממשרד האוצר לתמוך באפליה מתקנת בהרחבת חדר המיון של סורוקה.
מאיר כהן: ובכוונה אני מציין באפליה מתקנת.
מאיר כהן: אני רק אפתח סוגריים ואגיד, שחברי הכנסת טלי, אני ומרגי, מבקשים לפגוש את שר הבריאות כהמשך לפגישה הזאת, ואנחנו מבקשים שהנציגים המכובדים של קופת חולים כללית ומנהל בית החולים, יהיו נוכחים בפגישה שעל מועדה אנחנו נודיע לכם בנפרד, כי אנחנו לא מתכוונים להרפות.
מאיר כהן: שיפוי מענקי הפריפריה כפי שהובטח על ידי משרד האוצר ומשרד הבריאות, ואנחנו מבקשים ממר אלי כהן, סמנכ"ל הכספים, ליידע את יושב ראש הוועדה, כמו שביקשנו, תוך שלושה שבועות מהיום.
מאיר כהן: גם אם תתחילו במשא ומתן או אמירות, אני מבקש ליידע את הוועדה.
מאיר כהן: הדבר האחרון, אני מבקש מחברת הכנסת טלי פלוסקוב שייערך דיון ביוזמתה, בכוונה אני לא אעשה את זה, אני יושב ראש הוועדה עכשיו, במליאת הכנסת בהצעה לסדר, שאנחנו נעשה הכל בכדי שבמליאת הכנסת הדברים יישמעו.
מאיר כהן: הגם שהם נשמעו, אסור לנו להרפות בנושא סורוקה.
מאיר כהן: אסור להרפות בנושא סורוקה עד שהדברים יתבהרו.
טלי פלוסקוב: אדוני יושב הראש, רק סליחה שאני קוטעת אותך.
טלי פלוסקוב: לידיעתכם, אני הגשתי שאילתה בישיבת מליאת הכנסת לשר הבריאות, ומשום מה השאילתה לא אושרה.
טלי פלוסקוב: אוקיי?
טלי פלוסקוב: רק שיהיה ברור.
טלי פלוסקוב: לא הוא מאשר, אלא יושב ראש הכנסת, אבל השאילתה לא אושרה ולכן בעצם זה - - -
מאיר כהן: אני חייב לציין, בכדי לסכם את דברי, משיחותיי עם שר הבריאות, אני הבנתי שהדברים, שהבקשות, הסוגיות שאנחנו מעלים כאן, נופלות על אוזניים קשובות.
מאיר כהן: ואני מאד מקווה שאנחנו נערוך את הפגישה הזאת.
מאיר כהן: אנחנו נשתדל לעשות אותה אפילו בפגרה, בכדי לא לחכות לסבב הבא.
מאיר כהן: אני רוצה להגיד תודה רבה לכל האורחים שהגיעו לכאן.
מאיר כהן: רק עוד דבר אחד, אני חוזר על הדברים שלי.
מאיר כהן: הסוגיה הזאת, שקשורה לבית החולים סורוקה, היא יותר מאשר לבתי חולים אחרים, כי כל סקר וכל בדיקה וכל מחקר מראים ללא שום ספק שתוחלת החיים של אנשי הנגב היא נמוכה יותר בפערים משמעותיים מאשר במרכז הארץ ומהצפון.
מאיר כהן: ודבר כזה לא יכול להשאיר אותנו אדישים ואנחנו נעשה הכל בכדי לשפר את המצב עוד בחודשים הקרובים.
מאיר כהן: תודה רבה אנשים.
מאיר כהן: הוועדה סגורה.
מאיר כהן: סטודנטים, תישארו כאן, יש בוחן.
מאיר כהן: תודה רבה, חברים.
מאיר כהן: שלום לכולם חברים, צהריים טובים, תודה שבאתם, תודה לחברי הכנסת על ההגעה.
מאיר כהן: כך זה היה בערן בדו"חות העוני, אבל אני לא אטיל דופי בחברי, אני מאד מקווה שיגיעו לכאן.
מאיר כהן: תודה רבה לכם שבאתם, יש לנו שעה, אנחנו נעשה דיון ענייני.
מאיר כהן: אני אדבר פחות ואשתדל שכמה שיותר אורחים שהגיעו לכאן יאירו את עינינו.
מאיר כהן: הנושא הוא הצלחת מזון.
מאיר כהן: אני רוצה לספר לכם סיפור אישי.
מאיר כהן: גדלתי בדימונה במשפחה גדולה, מרובה ולימים עברתי לגור בקיבוץ והלכתי עם הנהג של הקיבוץ, אני מתנצל ואני מקבל בברכה גדולה את חיליק, חבר הכנסת, יחיאל בר, סגן יושב ראש הכנסת.
מאיר כהן: ולתדהמתי, סיפר לי, לילד בן ה-17 מדימונה, סיפר לי הנהג של הקיבוץ שאני מלווה אותו להשמיד ביצים.
מאיר כהן: אני לא הבנתי מאיפה זה בא.
מאיר כהן: אמרתי, אני זוכר, אמרתי לו אתה יודע כמה חביתות אפשר לעשות מזה לחברים שלי במעברה בירוחם ובדימונה?
מאיר כהן: זאת הייתה ההתוודעות הראשונה שלי לכך שבעצם או משמידים מזון או לא מתייחסים נכון במדינת ישראל לכל שאלת איסוף המזון, במיוחד במדינה שאני לא אחדש לאף אחד מכם, אם אנחנו נדבר על הנתונים.
מאיר כהן: כולכם מכירים את הנתונים, הם מצויים לפנינו, גם של הביטוח הלאומי, גם של ארגון לתת וגם של הלמ"ס.
מאיר כהן: אנחנו יודעים כמה עניים יש ומה אנחנו יכולים לעשות באיסוף מושכל, נכון, מגובה על ידי כל המשרדים, של כמויות המזון שנזרקות ועוד.
מאיר כהן: אני מבקש מפרופסור דב צ'רניחובסקי לפתוח ולהגיד כמה מילים, כי אני מבין שאתה צריך להגיע לוועדה אחרת.
מאיר כהן: בבקשה אדוני, נשמע את דבריך.
<דב צ'רניחובסקי: תודה רבה כבוד יושב הראש.
<דב צ'רניחובסקי: אני רוצה לברך על הדיון.
<דב צ'רניחובסקי: על החשיבות של הנושא לא צריך להאריך.
מאיר כהן: אני מבקש את שמך לפרוטוקול, שם ותפקיד וכך כולם ינהגו.
<דב צ'רניחובסקי: דב צ'רניחובסקי, יושב ראש המועצה הלאומית לביטחון תזונתי.
<דב צ'רניחובסקי: אז אני אתחיל מחדש.
<דב צ'רניחובסקי: אני רוצה לברך קודם כל על הדיון ולברך גם את אלה שתמכו בדיון הזה ויזמו אותו – במקרה יושבים משני הצדדים שלי – נציגי שתי העמותות המובילות – גידי וערן, אז גם תודה להם.
<דב צ'רניחובסקי: אתה התחלת בנימה אישית, אני אמשיך בנימה אישית.
<דב צ'רניחובסקי: הלוואי והייתי יכול להיות איש בשורות.
<דב צ'רניחובסקי: אני זוכר שבתפקידך הקודם כשר הרווחה, אמרתי לי דב, תכין לי תכנית, תביא לי את העמותות, במשהו שאפשר יהיה ליישם ואני יודע שהתכוננת להביא את התכנית הזו לממשלה, גם נקבע תאריך לזה, התכנית הלאומית לביטחון תזונתי ומאז זה מונח על השולחן.
<דב צ'רניחובסקי: וכל ההבנות, כל ההסכמות, גם אלה שכתובות אפילו בחוק, לא מקוימות ולדעתי חזרנו, יש נסיגה אפילו בהיבט שלי, מבחינה זו שהממשלה מאמצת תכנית לאומית מסודרת - - -
מאיר כהן: את דברי לשר הרווחה אני אגיד כשהוא יהיה כאן.
מאיר כהן: אז אני לא אגיד, כי אני מכבד את עמיתי כשהם לא נמצאים פה.
<דב צ'רניחובסקי: נסיבות שהן, כמו שאמרתי בוועדה הקודמת, הן מאד עצובות בנושא הביטחון התזונתי.
מאיר כהן: לקט, בבקשה.
מאיר כהן: סליחה, חבר הכנסת חיליק בר.