GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אסתר אדמון: מתוכם מראים שמעל ל-25 עובדים עברו את גיל 65.
<אסתר אדמון: זאת אומרת שהם פרשו כבר בסוף 2015, על פי החוקה.
<אסתר אדמון: מעבר לזה רק 29% הם מתחת לגיל 45, רק 7% הם צעירים.
<אסתר אדמון: זאת אומרת שכל הדור הוותיק עתיר הידע פורש הביתה ולוקח את כל הניסיון איתו.
מיכל בירן: מה הם לומדים, אסתר?
מיכל בירן: ביולוגיה?
<אסתר אדמון: הם לומדים ביולוגיה, רפואה מעבדתית, מדעי החיים.
<אסתר אדמון: אלה הם התחומים.
<קריאה: הרבה מאוד תחומים, גם מרוקחות.
<קריאה: אפשר לבוא מהרבה מאוד תחומים, הרבה היא שהם לא בהכרח מגיעים אלינו.
<אסתר אדמון: אנחנו נפרט בהמשך.
<אסתר אדמון: המעסיקים רואים את המצוקה והם מוצאים כל מיני שיטות ואלטרנטיבות לכבות את השריפה.
<אסתר אדמון: שירותי בריאות כללית הציעה לעובדים להגיע לעבוד במעבדנות והציעה או שנתיים שכר דירה או שכר לימוד.
<אסתר אדמון: אלטרנטיבות אחרות שהן לא מוצלחות - - -
מיכל בירן: וזה בכל זאת לא משך?
<אסתר אדמון: לא משך, ולא רק שלא משך הגענו למצב כזה שיש הפרטה זוחלת של המעבדות.
<אסתר אדמון: מבתי חולים במרכז הארץ מנהלים שלחו לי מכתב והמכתב מופיע אצלכם והם אומרים 'חבר'ה, אין לנו ברירה, אנחנו צריכים עובדי מעבדה, אבל אף אחד לא מוכן להגיע', ויש פה סימולטור ששלח לי מנהל בכיר במרכז הארץ, עובד מעבדה על פי דירוג דרגה, דוקטור עם ניסיון, עובד בכיר, מקבל 6,400 כולל כל התוספות.
מיכל בירן: דוקטור?
<אסתר אדמון: דוקטור, ותיכף אני אראה לכם בהמשך ויש לכם בפניכם תלושי שכר.
<אסתר אדמון: ואז מה שקרה, לוקחים עובדי מעבדה ומעסיקים אותם בכל מיני שיטות העסקה שונות, אז עוד פעם, בית חולים עשיר מעסיק יותר עובדי מעבדה מבית חולים עני ולאט לאט יש הפרטה זוחלת.
<אסתר אדמון: גם שר הבריאות בשנת 2015 קם ואמר שהמצב המתמשך גורם לפגיעה וחוסר יכולת למשוך עובדים צעירים.
<אסתר אדמון: כלומר כולם ידעו.
<אסתר אדמון: אני הבאתי לכם פה תלוש שכר של עובדת קלדנית עם שבע שנות ותק, שכר שעה שלה הוא 32.94.
<אסתר אדמון: עובד מעבדה, עם ותק של 16 שנה, מקבל 33 שקל לשעה.
<אסתר אדמון: תואר ראשון, שש שנות ותק, 40 שעות עבודה שבועיות מקבל 29 שקל לשעה.
<אסתר אדמון: אחות עם שש שנות ותק, תואר ראשון, השוואה אחד מול השני, 46 שקל לשעה.
<אסתר אדמון: כשאנחנו מנסים להחזיק עובדים אנחנו לא מצליחים ולמה?
<אסתר אדמון: עובדים עם תואר ראשון, כדי לצאת משכר המינימום ולראות קצה אור במנהרה, רק אחרי עשר שנים הם מתחילים לראות שיש להם תוספת לשכר של 500 שקל.
<אסתר אדמון: זאת אומרת עשר שנים הם נשארים באותו שכר.
<אסתר אדמון: אנחנו הולכים לדוקטור, שעליו שאלת, דוקטור עם 12 שנות ותק מקבל 35 שקל לשעה.
<אסתר אדמון: אני רוצה להגיד לכם שהשבוע פרסמו בטלוויזיה שנהגי אוטובוסים, העלו להם את שכר שעה ל-39 שקלים.
<אסתר אדמון: אני התביישתי, לא הצלחתי להביא את זה לעובדים שלנו.
<אסתר אדמון: עכשיו תבינו למה הגענו למצב שאין עובדי מעבדה, אף אחד לא רוצה לבוא.
<אסתר אדמון: במקרה הטוב הם מגיעים, עושים סטז', מקבלים את התעודה והולכים למקצועות אחרים.
<אסתר אדמון: חלק הולכים לרפואה, אצלי במעבדה לאחרונה ארבעה עובדים פרשו, שניים הלכו להוראה ושניים הלכו לסיעוד.
אלי אלאלוף: אותו בחור שעושה את הסטז' והולך לסקטור הפרטי?
<אסתר אדמון: הוא הולך לטבע, לסקטור הפרטי יש גם.
<עקאד פואד: חברות ביו טכנולוגיה.
<עקאד פואד: הרבה מאיתנו הולכים לחברות ביו טכנולוגיה, אני מדבר בשם - - -
אלי אלאלוף: תגיד את השם והתפקיד לטובת הפרוטוקול.
<עקאד פואד: אני ממעבדות לבריאות הציבור ואני נציג מעבדות בריאות הציבור בהסתדרות.
<עקאד פואד: רוב העובדים שלנו שבאים אלינו ומקבלים את ההכשרה, רובם בורחים למעבדות של ביו טכנולוגיה שנמצאות בכל מיני מקומות בארץ.
<עקאד פואד: הם פשוט מקבלים את ההכשרה אצלנו ויוצאים למקומות האלה, או שחוזרים לאקדמיה והרבה מהם חוזרים לאקדמיה, מנסים להתקבל לאקדמיה בתור פוסט דוקטורנטים או עוזרי מחקר ודברים כאלה וממשיכים לעבוד אצלנו.
מיכל בירן: שם גם השכר לא משהו.
<עקאד פואד: זה נכון.
מיכל בירן: אבל עדיף כנראה.
<עקאד פואד: אבל זה עדיף על השכר שאנחנו מקבלים.
<עקאד פואד: אני דוקטור במקצוע שלי עם שני פוסט דוק, כשאתה מגיע לכאן אתה מקבל את השוק של החיים שלך.
<עקאד פואד: בתור פוסט דוק קיבלת פי אחד וחצי ממה שאתה מקבל עכשיו.
יעל גרמן: כשהוא היה פוסט דוקטורט הוא קיבל 50% יותר ממה שהוא מרוויח היום.
<קריאה: בחו"ל?
<עקאד פואד: לא, גם בארץ.
אלי אלאלוף: טוב, חברי הכנסת, אתם רוצים?
מיכל בירן: אני חושבת שצריך להגיד את האמת.
מיכל בירן: הבעיה המרכזית היא שאתם סמויים מן העין.
מיכל בירן: הציבור כן פוגש את האחיות, לא שהמצב שם מזהיר, ואני גם מציעה באמת לא לקנא, לא בנהגי אוטובוסים, זאת אומרת יש הרבה אנשים שנמצאים במצב גרוע, אבל אני חושבת שפה המצב חמור במיוחד כי אתם סמויים מן העין.
מיכל בירן: אנשים כן מרגישים שהטכנולוגיה מתקדמת מאוד, אני אומרת, אני מודה, זה שהיום אתה לא צריך בכלל להגיע לקופת חולים, הרופאה עונה לך במייל, הבדיקות, מהבהב לך, לא משנה איפה עשית אותן, מהבהב לך שיש, הרופא האחר רואה, הכול מרגיש מאוד מאוד טכנולוגי ואנשים רואים את זה כמובן מאליו, הם לא חושבים איך הבדיקות האלה נעשות, מי עושה אותן.
מיכל בירן: זה נראה לאנשים כמעט בעולם טכנולוגי כמו שאתה היום, המדחום, רק מישהו מכוון לך למצח ויודעים מה החום שלך, הכול נראה כאילו היי טק ואנשים לא מבינים איך זה קורה ובגלל זה גם הסבל שלכם, כל עוד הוא סמוי מן העין, אני חייבת להגיד שהמציאות לא תשתנה.
מיכל בירן: ופה אני כן מברכת על כל מי שמוביל את המאבק, הוא מוצדק מאין כמוהו, משני הכיוונים.
אלי אלאלוף: ומה את יכולה לעשות בשביל המאבק?
מיכל בירן: אתה במפלגה של שר האוצר.
מיכל בירן: אני יכולה לרתום את כל הכישורים שלי והעיסוק שלי בזכויות עובדים, להציק לך כמיטב יכולתי גם כשזה מעצבן אותך.
מיכל בירן: את זה אני רותמת - - -
אלי אלאלוף: מישהו ראה אותי עצבני?
מיכל בירן: אני מציעה את היכולת שלי להתעסק בזה ועומדת לרשותכם ובניסיון לדחוף את זה לכל מקום שאפשר, אבל בסופו של דבר זה כסף ואת הכסף הזה, צריך להחליט שזה חשוב ושמתעדפים את זה.
מיכל בירן: כמו שהחליטו שרופאים בפריפריה זה חשוב והכסף הזה שינה את המציאות, יותר אנשים שינו את דפוסי הבחירה שלהם והגיעו למקומות שהם לא היו מגיעים אחרת ולמקצועות קשים במיוחד כמו מרדימים ואחרים, ומקצועות במצוקה, המדינה החליטה שזה מספיק שווה בשביל לתעדף.
מיכל בירן: וגם כאן המדינה צריכה להחליט שזה מספיק שווה לתעדף, או לחכות עד שתהיה קטסטרופה והכול יהיה מרוח על ערוץ 2 ואז ימצאו את הכסף בכל סכום שזה יעלה.
אלי אלאלוף: בלי פרסום על התקשורת.
אלי אלאלוף: אבל יש לי הפתעה בשבילך, אני פניתי ליושב ראש ההסתדרות וביקשתי שהוא יכניס את הנושא של עובדי המעבדות בהסכם השכר.
מיכל בירן: ובהסכם השכר, אני מבינה שזה עדיין ממש רחוק ממספיק, אבל שכן היה - - -
אלי אלאלוף: אז יש לי הצעה, תלחצי גם את.
מיכל בירן: אני אלחץ גם אני, אין בעיה.
יעל גרמן: אבל צריך להחריג אותם, הם לא יכולים להיות בהסכם השכר הרגיל.
אלי אלאלוף: באותו מועד שקיבלתי את ההדרכה האישית, עשיתי את זה.
אלי אלאלוף: לא חיכיתי.
מיכל בירן: יפה.
אלי אלאלוף: משרד הבריאות, פרופ' אפק, אתה תציל אותנו.
אלי אלאלוף: מה אנחנו צריכים לעשות כדי לעזור לך?
אלי אלאלוף: אחר כך ד"ר אבו מערוף.
<ארנון אפק: קודם כל תודה רבה על קיום הדיון.
<ארנון אפק: אני חושב שאין ספק שעובדי המעבדות הם חלק מרכזי בתוך מערכת הבריאות.
<ארנון אפק: בלי עבודתם לא יהיה ניתן, לא לתת תשובות, לא לאפשר את הטיפול בחולים.
<ארנון אפק: זה חלק מהשרשרת של המערכת ואני מסכים לחלוטין עם מה שנאמר כאן, בסופו של דבר הם נמצאים מאחורי הקלעים ולכן הרבה פעמים לא שמים אליהם לב.
<ארנון אפק: יש לנו גם בעיה מאוד לא פשוטה עם ההזדקנות, עם העובדה שהרבה מאוד אנשים מסיימים את שירותם המבורך, וצריך להודות להם על כך, בשירות המדינה ופורשים וצריך לראות שמגיע דור צעיר והדור הצעיר קצת שונה מהדור, הייתי אומר כבר הדור שלנו, בוא נאמר שהם גם היו רוצים, פרט לעניין המקצועי הרב ולתרומה למערכת, גם לראות איזה שהיא תמורה כלכלית ראויה בעבור עבודתם.
<ארנון אפק: כאן אני חושב שכן נעשים צעדים.
<ארנון אפק: יכול להיות שזה לא מספיק, יכול להיות שצריך תמיד לעשות יותר, אבל אני חושב שכבר בהסכם האחרון עצם העובדה שיושב ראש ההסתדרות הסכים להחריג והם קיבלו תוספת של פי שניים, אומרים לי באחוזים זה פחות - - -
מיכל בירן: כולנו מסכימים שהיא לא מספיקה, אבל זה כן היה פי שניים.
<ארנון אפק: אבל זה כבר התחלה בהבנה ובהכרה ונמצא גם יוסי כאן, מר יוסי כהן מהממונה על השכר, ואולי הוא יוכל להשלים כדי שאני לא אטעה ואומר דברים לא נכונים, אבל זה חלק מההכרה שלנו שצריך לעשות.
<ארנון אפק: אנחנו נשמח, נמצאת איתי גם מנהלת אגף המעבדות, מחלקת המעבדות במשרד, אנחנו נשמח לשבת ולראות איך אפשר לעשות יותר כדי לשפר לפחות את הקליטה ולקבל אנשים צעירים.
אלי אלאלוף: מתי היה הדיון האחרון עם ארגון המעבדות?
<רותי ישי: אנחנו בסך הכול בשנה האחרונה בקשר רציף עם חברינו, מקשיבים, לומדים, אנחנו כרגע בתהליך של העמקת הנתונים, בדרכים נוספות, מה שכבר הוצג פה על ידי אסתר, על מנת לאמת ולתקף את כל הנתונים ועל מנת שהמשרד יוכל לנתח את הנתונים ולהציע - - -
אלי אלאלוף: כמה זמן זה לוקח לנתח את כל זה?
<רותי ישי: התחלנו לאחרונה, יש לנו כבר נתונים התחלתיים - - -
אלי אלאלוף: כשאת אומרת לאחרונה, כמה חודשים?
<רותי ישי: אני לא חושבת שמדובר על חודשים, אני הייתי מציעה פרק זמן הרבה יותר סביר של מספר שבועות.
<רותי ישי: עובדים כעת במרץ - - -
אלי אלאלוף: יש לי שאלה, לפני שנה קיימתם דיון כזה?
<רותי ישי: לפני שנה?
<רותי ישי: עוד לא.
אלי אלאלוף: איך זה שמשאירים תקופה, לפי, שוב, אני מתנצל על הידע האישי שלי, אבל אומרים לי ששנים לא היה דיון, למה?
אלי אלאלוף: למה הענף הזה, סליחה, בלי לפגוע באופן אישי חס וחלילה במישהו או מישהי, למה הענף הזה נראה מידרדר?
אלי אלאלוף: אלה תופעות מאוד חמורות, הזדקנות, כאילו לא צריכים יותר, אז אולי זה שיטה, לא רוצים יותר עובדי מעבדה, אז בואו ניתן להם להזדקן, יילכו לבד, יותר נחמד מאשר לפטר, השתלמויות לא צריכים, שכר לא צריך.
אלי אלאלוף: זה כאילו הענף הזה צריך למות לבד, סליחה על הביטוי.
<ארנון אפק: לא, אין שום כוונה - - -
אלי אלאלוף: לא, אני אומר שיש לכם ביד אוכלוסייה מסוימת שהיא באחריותכם, עובדת בשבילכם, משרתת את כולנו ופתאום היא בהזנחה מוחלטת.
אלי אלאלוף: אני אומר שפה זה הזנחה.
אלי אלאלוף: אני אפגע בכם, אני אגיד לכם, לפני שעה וחצי היה פה דיון על מדריכים בפנימיות ואחרי שישה חודשים הם מקבלים 32 שקל ואומרים שזה לא מספיק.
אלי אלאלוף: אני חושב שהם צודקים.
אלי אלאלוף: אז פה, עם כל הידע, אני בטוח שבסוף תלכו לחפש אותם חזרה בבית, כי לא יהיו לכם מספיק עובדי מעבדות ובינתיים הרגנו תחום שלם.
אלי אלאלוף: זה תחום שהוא פשוט נראה לי בגסיסה, בזמן שאני לא רואה רפואה, לא תעשייה, לא רפואה, לא מעבדות וודאי לא מחקר חי בלי האוכלוסייה הזאת.
אלי אלאלוף: זה נראה לי מחדל.
אלי אלאלוף: סליחה, פרופ' אפק, אתה יודע שאני מכבד מאוד מאוד את המשרד ואותך באופן אישי, אז אל תיקחו את זה באופן אישי, תבינו שזה ענף שנראה לי שאף אחד לא מתעניין בו יותר.
אלי אלאלוף: זה צילום מצב קשה, עגום.
אלי אלאלוף: נראה לי, ואני לא חבר הסתדרות, שלא יגידו שאני פה מדבר כמו איזה סינדיקליסט, לא, אני סתם שכן.
אלי אלאלוף: ואני אומר, זה נראה לי מוזר.
יעל גרמן: אני יכולה להעיר הערה קטנה?
אלי אלאלוף: אולי אדון כהן יגיד לנו, אחרי שחברת הכנסת יעל גרמן תגיד את ההערה, למה הנושא הזה לא טופל מבחינה מנהלית אדמיניסטרטיבית כדי שתהיה התפתחות שכר נורמלית.
אלי אלאלוף: זה לא יכול להיות שפתאום אנחנו נמצאים בפני שוקת שבורה.
יעל גרמן: אני רוצה להעיר הערה שאולי הייתי צריכה לומר אותה, או אסתר הייתה צריכה לומר אותה, שהניסיון לטפל בבעיה מחמיר את הבעיה.
יעל גרמן: מה שעושים כרגע זה במידה שיש באמת מחסור, לוקחים עובדים חדשים, בהסכמים אישיים, חוזים אישיים, להם נותנים כמעט פי שניים, הם עובדים כתף אל כתף עם העובדים המסורים האלה ומקבלים, אני לא יודעת אם פי שניים, אבל בוודאי ב-50% וב-60% וב-70% יותר וכך מנסים לפתור את הבעיה.
יעל גרמן: אני לא צריכה לומר עד כמה זה חמור.
אלי אלאלוף: נציגת ההסתדרות, היא כבר לא פה איתנו.
עבדאללה אבו מערוף: אפשר לדבר שעות על גבי שעות בעניין הזה.
עבדאללה אבו מערוף: אני בא מהמערכת, אני עדיין במערכת הבריאות, לא מזמן עזבתי בית חולים ואני מודע ומכיר וניסינו כמה פעמים להתערב בעניין הזה, גם במישור המקצועי וגם במישור הכללי.
עבדאללה אבו מערוף: אני לא אקריא לכם כאן עכשיו תיאוריות ודברים רבים, אנחנו יודעים שמערכת המעבדות היא החזית של הרפואה.
עבדאללה אבו מערוף: בדיקה שמאחרת להגיע מעכבת את כל תהליך העבודה במיון, זה דבר פשוט מאוד.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו מדברים על תורים ארוכים של חמש שעות של חולים שמחכים לבדיקת שתן, אפילו בסטיק.
עבדאללה אבו מערוף: אני כרופא אורולוג או כרופא עיניים לא רוצה לעשות בדיקה בסטיק, אני לא מדבר על בדיקת שתן, בדיקת קרישה, חולה שמקבל נוגדני קרישה, אני לא יכול לשחרר אותו מהמיון בלי הבדיקה הזאת.
עבדאללה אבו מערוף: ולמה אין בדיקה?
עבדאללה אבו מערוף: לא בגלל שהוא מקבל 5,000 שקל ולא רוצה לעבוד, זו לא הסיבה, אני בטוח שזו לא הסיבה.
עבדאללה אבו מערוף: הסיבה שהוא לא יכול לשים את הבדיקה שהגיעה אליו בתוכנה שהבדיקה תצא תוך 40 דקות או 45 דקות.
עבדאללה אבו מערוף: אין לו זמן, אי אפשר, מהעומס שישנו.
עבדאללה אבו מערוף: אלה מקרים שהיו.
עבדאללה אבו מערוף: עובד אחד במעבדה במשמרת ערב או במשמרת לילה, גם על בדיקות הקרישה, גם על בדיקות ספירות הדם וגם על בדיקות השתן.
עבדאללה אבו מערוף: יש דברים שאולי האנשים כאן לא מודעים להם, אבל יש דברים נוראיים שהם הורסים את הפנים הטובות של מערכת הבריאות המקצועית שלנו.
עבדאללה אבו מערוף: אני לא מדבר על השכר שמשנת 95' השכר נשחק ב-70%.
עבדאללה אבו מערוף: 20% הלכו לפנסיה ו-20% עדיין - - - צעירים הם רק 7%.
עבדאללה אבו מערוף: ואלה הפנים של הרפואה.
עבדאללה אבו מערוף: אני לא ארחיב הרבה, דיבר פרופ' אפק ודיברה שרת הבריאות לשעבר, אני מברך אותה שהיא יזמה את הדיון ואני השתתפתי איתה ואנחנו חייבים למצוא את הדרך הנכונה והטובה.
עבדאללה אבו מערוף: טוב שמתחילים, שהעבודה במעבדות, לא רק תתרום, שאכן תהיה חלק מאוד חשוב ברפואה בישראל, לא רק במיון, גם בכלל.
עבדאללה אבו מערוף: יש גם חולים שמחכים במיטה, מהבוקר לא הגיעה הבדיקה, בשעה שמונה בבוקר לקחנו בדיקת דם ורק בשתיים או בשלוש בצהריים, לא יכולנו לשחרר חולה הביתה.
עבדאללה אבו מערוף: השכר, אני מבין, והתנאים, ו-5,000 שקל מקבלים אנשים עם עשר שנות ותק ויש אנשים שמשלימים להם שכר מינימום.
עבדאללה אבו מערוף: משלימים להם על שכר המינימום, 300 שקל, 400 שקל, משלימים להם לשכר מינימום.
יעל גרמן: ככה זה כשיש 80% נשים.
עבדאללה אבו מערוף: ויש כאלה ששכר היסוד הוא 2,500 שקל.
עבדאללה אבו מערוף: יש גם כזה, אני לא יודע אם אתם מודעים.
עבדאללה אבו מערוף: העניין חייב התייחסות.
עבדאללה אבו מערוף: לא רק התייחסות, טיפול יסודי באופן ישיר ולא לדחות.
אלי אלאלוף: תרשו לי - - -
עבדאללה אבו מערוף: ולא דיברנו על הסיכון של המעבדות, HIV, הפטיטיס C ומחלות אחרות.
עבדאללה אבו מערוף: לפני כמה זמן היה סלמונלה.
יעל גרמן: אבולה.
יעל גרמן: מי טיפל באבולה?
אלי אלאלוף: יש זן חדש של סלמונלה.
עבדאללה אבו מערוף: ב-2005 הוא הוכר כמקצוע עם סיכון מוגבר.
אלי אלאלוף: אז היות שנמצא איתנו, ואני רוצה להודות לו, ליוסי כהן, שהוא משנה לממונה על השכר, נאפשר לו להגיד את דברו.
<יוסי כהן: ראשית, לגבי תמונת המצב של השכר.
<יוסי כהן: השכר הממוצע של דירוג עובדי המעבדות בשירות המדינה, יש כ-700 עובדי מעבדות, הוא כ-13,300 שקל כאשר ב - - -
אלי אלאלוף: חברים, הקשבנו בשקט, בואו נמשיך.
<יוסי כהן: בתחילת הדרך השכר הוא כ-4,800 שקל וזה יכול להגיע, ותיק ובדרגה מאוד גבוהה, ל-28,000 שקלים.
<יוסי כהן: השכר הממוצע בשירות המדינה על ותק ועל קידום בדרגות ועל תפקידים כאשר הטענה היא של שחיקת שכר, או שלא נתנו להם תוספות שכר לאורך שנים, זה דבר שהוא לא נכון.
<יוסי כהן: מאז ההסכם הגדול בשנת 1994-96 שנתן תוספת של סדר גודל של 40% היו הסכמי מסגרת במגזר הציבורי שאת כולם קיבלו גם עובדי המעבדות.
<יוסי כהן: אנחנו יושבים כבר מספר חודשים עם נציגי עובדי המעבדות, כאשר שני נושאים כבדים ומרכזיים על סדר היום, זה נושא השכר ונושא כוח האדם, גם לגבי נושא ההזדקנות או הוותק של האוכלוסייה.
<יוסי כהן: זה נמצא על סדר היום, גם של משרד האוצר וגם של משרד הבריאות, זה נושא שצריך לטפל בו ויש כוונה לטפל בו.
<יוסי כהן: הנושא השני הוא נושא השכר.
<יוסי כהן: בהסכם המסגרת שהתגבש לאחרונה, הוא לקראת חתימה בחודש הקרוב, סיכמו מזכ"ל ההסתדרות ושר האוצר להחריג את הקבוצה של מספר דירוגים בתחום הבריאות, גם את עובדי המעבדות, הרנטגן והרוקחים בסיטואציה הזו והוחלט שעובדי המעבדות יקבלו תוספת של 15% כאשר כלל המגזר הציבורי התוספת שתינתן לו תהיה 7.5%.
<יוסי כהן: מדובר על הסכם בגין תקופה של חמש שנים עד סוף 2017 ואחד מהסיכומים היה שלפחות מחצית מהתוספת בשיעור 15% תינתן כתוספת שקלית, בין היתר כדי לתת תוספות בשיעור יותר גבוה ברמות השכר הנמוכות, דבר שיקל מאוד בנושא של קליטת עובדים ורמת השכר התחילית של העובדים.
<יוסי כהן: אגב, המספרים שהוזכרו כאן לגבי שכר יסוד של 2,500, שכר מינימום, זה שאדם מקבל שדכר מינימום זה לא אומר שהשכר שלו הוא שכר המינימום, 4,600 שקל - - -
מיכל בירן: אגב, זה אומר שהפנסיה שלו היא פנסיית מינימום.
<יוסי כהן: זה לא נכון.
מיכל בירן: בוודאות שכר היסוד הקובע לפנסיה לא כולל את כל התוספות האחרות שמוסכמות, לא שעות נוספות, לא פרמיות למיניהן, כלום.
<יוסי כהן: בשירות המדינה השכר הממוצע - - -
מיכל בירן: הם כבר לא בתקציבית.
אלי אלאלוף: לא, את שואלת שאלה קשה, תני זמן לענות.
<יוסי כהן: בשירות המדינה השכר הממוצע של מקבלי השלמה לשכר מינימום הוא סדר גודל של בין 10,000 ל-11,000 שקלים.
<יוסי כהן: כך שהנתון שאומר שעובדים מקבלים השלמה לשכר מינימום, זה לא אומר שהם מקבלים שכר מינימום, זה אומר ש - - -
מיכל בירן: לגבי השאלה שלי לא ענית.
מיכל בירן: דבר ראשון, בלי קשר, הנתונים שלך קצת מופרכים, על מרוויחי השלמה לשכר מינימום וכמה הם מרוויחים באמת, אבל נגיד שאני מקבלת את זה, זה לא משנה את זה שהפנסיה שלהם מחושבת על פי שכר היסוד והיא מחושבת על פי השכר המינימלי ביותר.
<יוסי כהן: בשירות הציבורי יש תוספות שכר שמוחרגות מחישוב ההשלמה לשכר מינימום.
<יוסי כהן: כשאני אומר שעובד מתחיל מקבל סדר גודל של 4,800 או 5,000, אז זה אומר שיש מרכיבים שהם לא בחישוב ההשלמה לשכר מינימום.
<יוסי כהן: כל הנתונים שאמרתי, יש להם תיקוף בנתונים של השכר.
<יוסי כהן: יש 60,000 עובדי מדינה - - -
יעל גרמן: הוא לא נתן תשובה להערה.
מיכל בירן: הוא לא ענה לי.
עבדאללה אבו מערוף: יש תלושי משכורת שמראים משהו אחר.
<יוסי כהן: כשאני מדבר על נתונים אני מדבר על נתונים של או 700 עובדי מעבדות, או 60,000 עובדי מדינה, אני לא מדבר על תלוש זה ותלוש אחר.
<קריאה: אתה יודע, זה חבר'ה שהם בחוזה אישי.
<קריאה: חוזה אישי זה משהו אחר.
אלי אלאלוף: חבר'ה, רגע.
אלי אלאלוף: אל"ף, רשות דיבור לא תקבלו מהחבר כהן אלא ממני.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה, תנו לו לסיים ואחר כך תקבלו את רשות הדיבור.
<יוסי כהן: בכל אופן ההסכם הוא על 15% תוספת.
<יוסי כהן: אנחנו צריכים לסכם עם האיגוד המקצועי איך לחלק את זה, אנחנו כמובן נעדיף שהכול יהיה בתוספת שקלית ואז ההשפעה של זה ברמות השכר הנמוכות זו תוספת של 25% וברמות השכר הגבוהות כ-8.5%.
<יוסי כהן: זה דבר שיכול לעשות טוב לדירוג הזה מבחינת התחלופה שלו, כי אם אני נותן תוספת שכר בתחילת הדרך של 25% זה מעודד אנשים להיכנס למקצוע.
<יוסי כהן: מה שאני מציע גם, ברשותך, זה שאנשי שירותי בריאות כללית, שהם מבטחים מעל כ-50% מהמבוטחים בשירות המדינה, ייתנו כמעסיק את נקודת המבט שלהם לגבי עובדי המדינה.
אלי אלאלוף: ברשותך, יש עוד כמה שאלות אליך.
אלי אלאלוף: בוא נבקש מהחבר'ה שרוצים לשאול שאלות את יוסי.
אלי אלאלוף: בבקשה, גברת, את הראשונה.
<מיסר אבו תקפה: קוראים לי מיסר ואני מבית חולים סורוקה.
<מיסר אבו תקפה: אני 10 שנים במערכת ושכר השעה שלי הוא 30 שקל לשעה.
<יוסי כהן: ומה השכר ברוטו?
<מיסר אבו תקפה: אנחנו מדברים על שכר שעה.
<יוסי כהן: לא, מה השכר ברוטו?
<יוסי כהן: שכר השעה זה מרכיב בתוך סל ההשתכרות שלך.
<יוסי כהן: מה השכר ברוטו שלך?
<מיסר אבו תקפה: אחרי כל התוספות שאני מקבלת, 7,000.
<מיסר אבו תקפה: זה עם נסיעות.
<מיסר אבו תקפה: 6,500 שקל.
<מיסר אבו תקפה: אני אומרת עם כל התוספות השכר ברוטו שלי 6,500, לאחר 10 שנות עבודה עם תואר ראשון.
<מיסר אבו תקפה: כשעליתי להנהלה פספסו לי שנת ותק, הם אומרים לי תוספת לשנת ותק 15 אגורות.
<מיסר אבו תקפה: אני הייתי בשוק.
אלי אלאלוף: מה זה שנת ותק 15 אגורות?
<מיסר אבו תקפה: 15 אגורות תוספת לשעה.
<יוסי כהן: לא נשמע סביר.
אלי אלאלוף: אדון כהן, אתה לא צריך לתת את התשובה, יש פה קופת חולים כללית.
אלי אלאלוף: סורוקה בינתיים זה של הכללית, לא?
אלי אלאלוף: בואו נמשיך, כי אלה עדויות עובדתיות.
<מיסר אבו תקפה: כן, זה מה שנמצא בשטח ולאחר ש - - -
אלי אלאלוף: איפה למדת?
אלי אלאלוף: בבן גוריון?
<מיסר אבו תקפה: בבן גוריון.
אלי אלאלוף: כן, ליד הבית שלי.
<מיסר אבו תקפה: ולאחר שראינו את הסכם השכר החדש אני ממש חשבתי שאני אלך לתחום ההוראה, שזה פשוט כפול מהשכר שאני מקבלת וחצי שעות עבודה ממה שאני עובדת.
<מיסר אבו תקפה: לא שווה לנו להמשיך - - -
אלי אלאלוף: אתם כבר יודעים מה ההסכם העתידי?
<מיסר אבו תקפה: כן, אנחנו יודעים, אנחנו קיבלנו מה שאמרו בהסכם, 15% וכל זה - - -
אלי אלאלוף: אבל מר כהן אמר לנו שבהסכם העתידי יש תוספת של כ-15%.
<מיסר אבו תקפה: 15% זה תוספת של - - -
<יוסי כהן: 15%, ואם מחלקים את זה כתוספת שקלית אז ההשפעה של זה היא של 25% בדרגות השכר הנמוכות ו-8.5% בדרגות השכר הגבוהות.
<טליה מזרחי: שלום, שמי ד"ר טליה מזרחי-דגרי, אני מבית חולים מאיר, אני עובדת במעבדה ההמטולוגית, אחראית על הבדיקות של חולי סרטן המטולוגיים, תואר שני באוניברסיטת תל אביב, תואר שלישי באוניברסיטת בר אילן והשכר שלי, עכשיו עודכן, כי קיבלנו עדכון שכר השנה, עדכון של 30 אגורות, יוסי, אני מוכנה להראות לך, יש לי תלוש דצמבר, תלוש ינואר, 30 אגורות, זו העלייה בוותק מהשנה שעברה לשנה הזאת.
<טליה מזרחי: אי אפשר להתווכח, זה מה שנכנס לי לבנק.
אלי אלאלוף: 30 שקל למה?
<טליה מזרחי: 30 אגורות תוספת ותק.
יעל גרמן: לשעה.
<טליה מזרחי: כשהוא מדבר על כך שבמשך שנים השכר שלנו לא נשחק, זה לא נכון, מפני שמעולם לא עשו איתנו שכר נפרד.
<טליה מזרחי: תמיד היינו רק עם ההסכמים הציבוריים ומשנת 95' ועד היום מעולם לא דאגו לסקטור שלנו באופן אישי.
<טליה מזרחי: זה רק מה שכל הציבור קיבל, זה מה שאנחנו קיבלנו.
אלי אלאלוף: ותארים נוספים?
אלי אלאלוף: זה לא זיכה אותך בשכר?
<טליה מזרחי: יש לי תוספת תואר, אני מקבלת 470 שקלים.
<טליה מזרחי: זה תוספת דוקטורט.
<טליה מזרחי: יש פה תוספות, אני לא אומרת שלא, אבל השכר שלי היום לשעה אחרי עדכון זה 43 שקלים לשעה.
<טליה מזרחי: וכמו שאומרת חברתי מיסר, גם אני שקלתי לעבור להוראה, בהחלט.
אלי אלאלוף: אל תגידו את זה לאוצר, כי הם לא רוצים ל - - -
<טליה מזרחי: אני אומרת, אני שוקלת לעבור להוראה.
<טליה מזרחי: חברה שלי שמצאה עבודה בחברת תרופות, אני בהחלט שוקלת אופציות, אני אומרת את האמת.
<טליה מזרחי: אין לי מה להישאר במערכת.
<טליה מזרחי: אם יוסי אומר 'תיתנו לצעירים', אני אחת שכבר 10 שנים במערכת, גם רוצה לראות תוספת ולא רק לצעירים שאמורים להיכנס.
<טליה מזרחי: אני במשך 10 שנים קפואה על שכרי.
<טליה מזרחי: איפה התגמול שלי?
יעל גרמן: מה הברוטו שלך?
<טליה מזרחי: הברוטו שלי הוא 12,000 שקל.
אלי אלאלוף: נמשיך בשורה של הבנות פה.
<אסתר אדמון: אני רוצה לענות ליוסי.
<אסתר אדמון: אנחנו כבר דיברנו על כל הנתונים שיוסי הציג.
<אסתר אדמון: הנתונים שהוא מציג זה עובדים שעובדים 400 שעות בחודש והוא עושה השוואה לשכר שעובדים 200 שעות בחודש.
<אסתר אדמון: שכר למשרה מלאה זה 174 שעות בחודש ועובדי המעבדה נאלצים לעשות משמרות ותורנויות נוספות, לעבוד שבתות וחגים רק כדי להביא משכורת מכובדת הביתה.
<אסתר אדמון: לא לכולם זה מתאפשר ולומר את האמת, הרבה לא רוצים לעשות את התורנויות.
<אסתר אדמון: יש לנו מחסור אדיר בתורנים, כי הם הולכים לעבוד בהסעדה ומרוויחים הרבה יותר ממה שהם מקבלים עבור שעת עבודה.
<אסתר אדמון: כך שזה לא נכון.
<אסתר אדמון: זו לא השוואה נכונה.
<אסתר אדמון: אני מסכימה עם טליה, אנחנו הסקטור בין הבודדים שמ-1995 לא נחתם הסכם שכר.
<אסתר אדמון: המקצוע שלנו עבר שינוי משמעותי בעשור האחרון, השכר לא מתאים, גם המבנה וגם התקינה לא מתאימים למערכת המעבדות של שנת 2016.
<אסתר אדמון: זה לא יעזור, גם אם ייתנו עוד שקל פה, שקל שם, צריך לפתוח את החליפה הזאת ולהתחיל לתפור אותה שתתאים לשנות ה-2020 וקדימה.
<אסתר אדמון: לא יכול להיות שדוקטורים יברחו, לא יכול להיות שמערכת הבריאות דורשת יותר - - - היום דורשים מאיתנו, מעובדי המעבדה, מחייבים, לא דורשים, מאיימים, מכריחים אותנו לעבוד עד עשר בלילה ברציפות מכיוון ששר הבריאות הוציא הנחיה - - -
מיכל בירן: ממתי?
<אסתר אדמון: מלפני שבועיים.
<אסתר אדמון: שר הבריאות הוציא הנחיה שצריך למגר את התופעה של זיהומים בבתי חולים ובית חולים נמדד לפי התשובות שהם נותנים לקלוסטרידיום ואז מחייבים עובדי מעבדה בבקטריולוגיה.
<אסתר אדמון: אין לנו עובדים, מחייבים אותם לעבוד עד עשר בלילה.
מיכל בירן: מה אורך המשמרת?
<אסתר אדמון: משמונה בבוקר עד עשר בלילה.
<אסתר אדמון: למה?
<אסתר אדמון: כי אם עובדים עד 11 אז יש שעות מנוחה, מחויבים.
<אסתר אדמון: אז הם עושים ביי פס ואז מה שהם עושים, מחייבים אותם לעבוד ברציפות עד עשר.
<אסתר אדמון: חבר'ה, לעבוד ברציפות עד עשר, יש לזה השלכות.
<אסתר אדמון: לי יש עובדת עכשיו בביילינסון שעשתה טעות גורפת כי היא נאלצה לעבוד לבד, לא היו עובדי מעבדה איתה, אחת הייתה חולה וגם ככה הם נמצאים במחסור.
<אסתר אדמון: היא עשתה טעות גורפת על כמה בדיקות, נאלצו לזמן את המטופלים חזרה, העובדת הזאת מאוימת בפיטורים.
<אסתר אדמון: תבינו לאיזה מצב הגענו.
<אסתר אדמון: אנחנו לא יכולים יותר לקחת את כל הנטל הזה על הכתפיים.
<אסתר אדמון: אם אנחנו לא נבין, פה, במעמד הזה, שאנחנו חייבים לשבת ולפתור את הבעיה מהשורש, אי אפשר לשים פלסטרים.
<אסתר אדמון: פלסטרים יכולתם לשים משנת 2008, עכשיו זה מאוחר מדי.
<אסתר אדמון: צריך לשבת, לקחת את העניינים לידיים, לפתוח את החליפה הזאת שנתפרה ב-1995 ולא מתאימה לשנות האלפיים.
<אסתר אדמון: בזמנו הייתה עלייה גדולה מברית המועצות, היו עובדי מעבדה בשפע, היום אין את זה.
<אסתר אדמון: גם אם תוסיף לעובד מעבדה כזה עוד 1,000 שקל, זה לא יפתה אף אחד להגיע למקצוע שלנו.
<יוסי כהן: ברשותך, אני אשיב.
אלי אלאלוף: סליחה, יוסי, אני אבקש ממך - - -
<יוסי כהן: לא היה 400 שעות בדברים שאמרתי וזה מופרך.
אלי אלאלוף: עוד מעט אנחנו חוזרים אליך ולפרופ' אפק.
<עדינה בר חיים: אני ד"ר בר חיים עדינה, מנהלת אגף מעבדות אסף הרופא.
<עדינה בר חיים: אני למעשה באתי לפה בכובע של המנהלים, כדי באמת לזעוק גם את זעקת העובדים וגם להציל את המערכת.
<עדינה בר חיים: כמו שכבר ציינתם בהתחלה, למעלה מ-75% מהאבחנות, אם זה אבחנה מבדלת, אם זה ניטור תרופות, אם זה חומרת מחלה, הכול הכול הכול מתבצע על פי תוצאות מעבדה.
<עדינה בר חיים: תוצאות מעבדה היום כרוכות בעבודה, אתם רק מוזמנים לבוא ולראות, מצד אחד נראה לנו שיש טכנולוגיות מתקדמות, אוטומציה מלאה, אוטומציה חלקית, אבל בשביל לבחור את השיטה הנכונה, להוציא את זה ב - - - הנכון, ב-precision הנכון ובכל התנאים שאנחנו רוצים, כי כל מה שאנחנו רוצים זה שבסופו של עניין התוצאה שמתקבלת בחדר מיון, במחלקה או בכל מקום אחר תהיה כמה שיותר קרובה לתוצאה האמיתית של המטופל.
<עדינה בר חיים: כמו שכבר ציינתם מראש, זה שחרור מהיר יותר, זה אשפוז אם צריך, זה טיפול נכון, זה הצלת חיים בשניות, כל הזמן.
<עדינה בר חיים: במיוחד בנושא של בתי חולים.
<עדינה בר חיים: אנחנו עובדים 24/7, מסביב לשעון.
<עדינה בר חיים: אני חושבת שאין שעה שאין לי בלי סוף טלפונים וקריאות מכלל המעבדות.
<עדינה בר חיים: באסף הרופא יש קרוב ל-200 עובדים, אם זה בנקאות דם, כימיה, המטולוגיה, גנטיקה, פתולוגיה, הרבה מאוד מקצועות והזמן לא נותן לנו להיכנס לחשיבות של כל תוצאה ותוצאה.