GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אביטל בגין: יש כאן את הכללים והאנלוגיה שעשיתי לא הייתה לגבי טיב החומר אלא לשאלה איך אני מגדירה את מי שאחראי.
<אביטל בגין: הסעיף מגדיר.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שההסבר הוא מלא ואני מקבלת אותו.
<עמוס בנצור: את הדבר הזה לא צריך לחפש בחוקים אחרים.
<עמוס בנצור: יש לו הגדרה.
טלי פלוסקוב: רבותיי, שמעתי, תודה.
טלי פלוסקוב: משרד הבריאות, רציתם להוסיף משהו?
<מוריה בן צור: אני בדיוק משלימה את מה שאמרה נציגת משרד המשפטים.
<מוריה בן צור: רשום בסעיף בצורה ברורה, ואני חוזרת על מה שאמרתי קודם, שבעל רישום, בעל אישור יצרן ובעל אישור יבואן.
<מוריה בן צור: כתוב כאן הגורם המקצועי באופן מאוד ברור.
<עמוס בנצור: ואם יש לו את שלושת האישורים?
<עמוס בנצור: יש אחד כזה?
<עמוס בנצור: לכן אני מציע שזה יתייחס.
טלי פלוסקוב: אנחנו מצביעים על סעיף 8, תיקון סעיף 30.
טלי פלוסקוב: אני מקבלת את ההסבר של משרד המשפטים ושל משרד הבריאות.
טלי פלוסקוב: אנחנו בעמוד 16, תיקון סעיף 44, סעיף 16.
<יעל סלנט: סעיף 44 מדבר על כך שסמי המרפא יהיו בהתאם לתקנים שקבועים בפרמקופיאה האירופית, כפי שהיה כתוב, וכאן אנחנו הוספנו: "האירופית, הבריטים, השוויצרית, היפנית, והפרמקופיאה של ארצות הברית".
טלי פלוסקוב: מי בעד אישור סעיף 16, תיקון סעיף 44?
טלי פלוסקוב: סעיף 17, ביטול סעיף 46.
<יעל סלנט: סעיף 46 לפקודה, מבטלים אותו מכיוון שאנחנו מוסיפים פרק שלם של פיקוח.
<יעל סלנט: לאור זאת האמור בסעיף 46 שמדבר על סמכות הביקורת, מתייתר לאור ההוראות המפורטות של פרק הפיקוח.
טלי פלוסקוב: מי בעד אישור סעיף 17, ביטול סעיף 46?
טלי פלוסקוב: תיקון סעיף 47א, סעיף 18, עמוד 16.
<יעל סלנט: סעיף 47א בפקודה, עניינו פנקס התכשירים.
<יעל סלנט: 18.
<יעל סלנט: תיקון סעיף 47א בסעיף 47א לפקודה –
פסקה יבוא: "(3) המבקש לרשום תכשיר בפנקס ימסור למנהל את כל הפרטים והמסמכים שקבע שר הבריאות בתקנות – ואנחנו הוספנו - לפי פסקה (2) ויעדכן את המנהל על כל שינוי בפרטים או במסמכים כאמור, והכול כפי שנקבע בתקנות".
פסקה יבוא: בסעיף קטן (א2) - בפסקות (1) ו-(2), בכל מקום, במקום "תכשיר רפואי או תכשיר מזון רפואי" יבוא "תכשיר".
פסקה יבוא: זה נובע מההגדרות שביטלנו בסעיף ההגדרות.
פסקה יבוא: בפסקה (3), במקום הסיפה החל במילים "תכשיר רפואי" יבוא "תכשיר" – למעט תכשיר שמכיל חומר מן החי או שילוב של חומרים כאמור"".
טלי פלוסקוב: אנחנו מצביעים על סעיף 18, תיקון סעיף 47א.
טלי פלוסקוב: אנחנו עוברים לסעיף 18א, הוספת סעיף 47א1 בעמוד 16.
<רותם יוסף: 18א הוספת סעיף 47א1
לפקודה יבוא: "47א1 הודעה על פגם בתכשיר נרשם תכשיר בפנקס או ניתן לו היתר לפי סעיף 47א ובעל הרישום, בעל אישור יצרן, בעל אישור יבואן, בעל בית מסחר תרופות או בעל בית מרקחת גילה במהלך ייצורו או שיווקו פגם שבשלו ייצור או שיווק התכשיר נעשה שלא בהתאם לרישום או להיתר כאמור, ימסור למנהל הודעה על הפגם מיד עם גילויו.
לפקודה יבוא: נמסרה למנהל הודעה על פגם בתכשיר כאמור בסעיף קטן (א), רשאי המנהל לנקוט אחת או יותר מהפעולות המפורטות להלן, לשם הבטחת בריאות הציבור: החזרתו מהשוק של התכשיר.
לפקודה יבוא: המשך שיווקו של התכשיר, בתנאים שיורה עליהם.
לפקודה יבוא: פרסום הודעה לציבור, ובכלל זה הודעה על הפגם כאמור בסעיף קטן (א).
לפקודה יבוא: כל פעולה אחת הדרושה להבטחת בריאות הציבור.
לפקודה יבוא: המנהל יודיע על החלטתו לבעל הרישום של התכשיר, לבעל אישור יצרן, לבעל אישור יבואן ולבעל בית מסחר לתרופות המייצרים או המשווקים את התכשיר, וכן לבתי המרקחת, לפי העניין.
לפקודה יבוא: על החלטת המנהל לפי סעיף קטן (ב) יחולו הוראות סעיף 55י(ב), בשינויים המחויבים.
לפקודה יבוא: החליט המנהל על המשך השיווק של התכשיר על אף הפגם כאמור בסעיף קטן (ב)(2), ישקול את הצורך להביא לידיעת הציבור את החלטתו באופן שיורה, לרבות בדרך של פרסום באתר משרד הבריאות, בין היתר בשים לב לאינטרס הציבור לדעת על קיום הפגם, וההשלכה של הפרסום כאמור על בריאות הציבור.
לפקודה יבוא: החליט המנהל לנקוט באחת או יותר מהפעולות המפורטות בסעיף קטן (ב), לא ייצר אדם תכשיר, לא ישווקו לא יעשה בו שימוש אלא בהתאם להחלטת המנהל".
<אמיר ניצן: לסעיף 47א(1).
<אמיר ניצן: בעל בית מרקחת לא יכול לזהות פגמים.
<אמיר ניצן: הוא לא רוקח, הוא לא בעל ידע מקצועי בנושא הזה.
<אמיר ניצן: מי שיכול לזהות פגמים זה רק אך ורק רוקח אחראי שזה המקצוע שלו.
<אמיר ניצן: אף אחד לא יכול לצפות מבעלים של בית מרקחת לזהות פגמים במוצר.
<אמיר ניצן: הוא קונה ממקום מוכר והכול בסדר, אבל איך הוא יכול לזהות פגמים במוצר?
<מוריה בן צור: אנחנו התכוונו כאן לפגמים שנראים לעין על פניהם, לדוגמה אריזות שהן רטובות, אריזות שהן פתוחות.
<מוריה בן צור: התכוונו לדברים שהם מאוד מאוד בולטים על פני התכשיר ובעל בית המרקחת יכול לראות הסחורה נפגמה אולי בגלל משהו שקרה אצלו.
<אמיר ניצן: בעל בית המרקחת הוא לא זה שרוכש את הסחורה והוא לא זה שמקבל את הסחורה ולא זה שבוחן אותה.
<אמיר ניצן: הוא לא יכול לזהות את זה.
<אמיר ניצן: יש כאן דרישה ממנו למשהו שאולי אפשר לקרוא רוקח אחראי בבית המרקחת, רוקח אחראי בבית המסחר, לכוון למישהו.
<אמיר ניצן: אי אפשר להטיל אחריות על בעל בית המרקחת.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לשמוע את עמדת משרד הבריאות.
<מוריה בן צור: יש לי שתי נקודות לציין.
<מוריה בן צור: האחת, אנחנו מדברים על אם הוא גילה.
<מוריה בן צור: אם הוא לא גילה, כלומר, הוא לא יודע מה היה בשלב הייצור שגרם לפגם כלשהו, אז בוודאי שלא חלה עליו אחריות.
טלי פלוסקוב: זאת תוספת משמעותית.
<מוריה בן צור: דבר נוסף.
<מוריה בן צור: הסעיף מנוסח בצורה רחבה.
<מוריה בן צור: הוא מנוסח ייצור או שיווק.
<מוריה בן צור: כמו שאמרה היועצת המשפטית של הוועדה, בשלב של שיווק הגיעו לבית המרקחת אריזות פתוחות.
<מוריה בן צור: ברור שהוא צריך לבדוק מה קרה שם.
<אמיר ניצן: הוא לא שם.
<אמיר ניצן: הוא בעל של עסק.
<אמיר ניצן: הוא נמצא בכלל במשרד רואה חשבון שלו.
<איל שורצברג: יש לו אחריות של בעל בית מרקחת.
<אמיר ניצן: לא לסחורה ברמה הזאת של גילוי פגמים בסחורה.
<אמיר ניצן: אי אפשר לצפות לזה ממנו.
<איל שורצברג: אנחנו מצפים ממך שאם אתה ראית שיש איזושהי בעיה ולצורך כך הסדרת את זה מול הרוקח האחראי שלך, הרוקח האחראי שלך הוא השליח של אותו בעל בית מרקחת כדי לבצע את הפעילות המקצועית.
<איל שורצברג: לכן, ברגע שהוא גילה את זה, הוא אמור לבוא ולדווח את זה אליך ואתה כגוף מעלה את הדיווח למעלה.
<איל שורצברג: לא גילה את זה, מאיזושהי סיבה שהיא, אין כאן חובת גילוי.
<איל שורצברג: לא אמרו לך תגלה אבל ראה ולא פעל, זה לא טוב.
<אמיר ניצן: מה זה ראה?
<אמיר ניצן: אין לו שום כלי, לבעל העסק.
טלי פלוסקוב: אז הוא לא ראה.
טלי פלוסקוב: הוא נתן לך הסבר.
<טל רווה: אם הוא ראה והגיע לידיעתו והוא לא עושה שום דבר.
טלי פלוסקוב: אם הוא ראה ולא פעל, זאת העבירה.
<אמיר ניצן: צריך להבהיר את זה.
<אמיר ניצן: לא יכול להיות על בסיס דיווח הרוקח האחראי.
טלי פלוסקוב: אני מקבלת את ההסבר של משרד הבריאות.
<עמוס בנצור: הצעה לפתור את זה.
<עמוס בנצור: תכתבו גילה או הובא לידיעתו.
<מוריה בן צור: ברור שגילה זה כולל גם הובא לידיעתו.
<מוריה בן צור: אין לו דרך אחרת לגלות.
<עמוס בנצור: לדעתי אתם מכוונים לזה.
<איל שורצברג: אפשר לומר גילה בכל דרך.
<מוריה בן צור: אנחנו אומרים לפרוטוקול שגילה, זה בכל דרך.
<עמוס בנצור: מה זה בכל דרך?
<איל שורצברג: בכל דרך שהוא גילה.
טלי פלוסקוב: זה או הובא לידיעתו.
<אמיר ניצן: לדעתי אתם טועים.
טלי פלוסקוב: אנחנו מצביעים על סעיף 18א, הוספת סעיף 47א1.
<רותם יוסף: 18א1 תיקון סעיף 47ב בסעיף 47ב לפקודה – במקום כותרת השוליים יבוא "ייבוא וייצוא של תכשירים".
<רותם יוסף: סעיף קטן (א) – בטל.
פסקה יבוא: "(1) הוא בעל הרישום של התכשיר והתכשיר מיובא על ידי בעל אישור יבואן".
קטן יבוא: "(ב1) לא ייבא אדם תכשיר שניתן לו היתר לפי סעיף 47א(ג) אלא אם כן הוא בית מסחר לתרופות, מוסד מוכר, גוף העומד בתנאי סעיף 42א(ב) או בית מרקחת המייבא תכשירים לשם ניפוק לפי הוראות סעיף 47א(ג).
קטן יבוא: (ב2) לא ייצא אדם תכשיר בסיטונאות אלא אם כן הוא בית מסחר לתרופות, בעל אישור יצרן, בעל אישור יבואן או גוף העומד בתנאי סעיף 42א(ב), והתכשיר שהוא מייצר אינו תכשיר שהמנהל אסר על ייצורו או שיווקו לפי סעיף 55י או שהמנהל פרסם הודעה לציבור על איסור שיווקו לפי תקנה 12(א) לתקנות הרוקחים (תכירים), התשמ"ו-1986".
קטן יבוא: סעיפים קטנים (ג) עד (ה) – בטלים.
<יעל סלנט: סעיף 47ב הקודם עסק בשיווק באמצעות בתי מרקחת, שאת זה העברנו לסעיף 42.
<יעל סלנט: מה שנשאר מהסעיף הזה, זאת ההסדרה של ייבוא וייצוא וזה מה שהוקרא כאן.
טלי פלוסקוב: אנחנו מצביעים על אישור סעיף 18א1, תיקון סעיף 47ב.
<יעל סלנט: תיקון סעיף 47ד נובע כולו משינוי ההגדרות של תכשיר רפואי לתכשיר וכולי.
<יעל סלנט: אין סיבה להקריא אותו כי הוא נובע משינוי ההגדרות.
<יעל סלנט: אפשר להצביע עליו.
טלי פלוסקוב: מי בעד אישור סעיף 19, תיקון סעיף 47ד?
<יעל סלנט: סעיף 47ה הוא סעיף ההטעיה בו דנו ארוכות במהלך כמה וכמה דיונים וגם במהלך כמה וכמה דיונים פנימיים שהתנהלו מאחורי הקלעים.
<יעל סלנט: הנוסח שמובא כאן בפניכם זהה לנוסח שכבר דנו בו בפעמים הקודמות פרט לכך שאת המילה תיווי בפסקה (1) שינינו למילה "התוויה".
<יעל סלנט: זה רק עניין של נוסח.
<יעל סלנט: למען הסדר הטוב, נקריא את הסעיף.
<יעל סלנט: הוספת סעיף 47ב איסור ייצור, שיווק או החזקה לשם שיווק של תכשיר או חומר גלם שיש בהם כדי להטעות לא ייצר אדם, לא ישווק ולא יחזיק לשם שיווק, תכשיר או חומר גלם בניגוד להוראות סעיף 47א ולכללים ולתקנות מכוחו, באופן שיש בו כדי להטעות לגבי פרט מהותי בתכשיר או בחומר הגלם.
<יעל סלנט: לעניין זה, פרט מהותי הוא אחד מאלה: שמו, צורתו, הסימון על גבי אריזתו, התווייתו, סיווגו כתכשיר, חוזקו, הרכבו, מספר האצווה המסומן עליו ותאריך התפוקה של התכשיר או חומר הגלם.
<יעל סלנט: מקורו של התכשיר או חומר הגלם לרבות זהות היצרן והמשווק שלו ואתר הייצור, הרישום והאספקה שלו.
<יעל סלנט: מסמכי השיווק או שחרור האצווה שלו התכשיר או חומר הגלם.
<עמוס בנצור: אמנם היו כל מיני דיונים מאחורי הקלעים אבל הדיונים שלנו לא באים לידי ביטוי.
<עמוס בנצור: אני שוב חוזר ומעלה סוגיה ברורה.
<עמוס בנצור: האם למי שמשווק תרופה, מכשיר רפואי, יש בכלל גישה לתיק הרישום?
<עמוס בנצור: מכיוון שאנחנו יודעים שאין לו גישה לתיק הרישום במלואו, אני מציע שאנחנו נסייג את האחריות שלו אך ורק למה שיש לו אליו גישה, כי אם לא, מעולם לא יוכל לעמוד בסעיף הזה.
<עמוס בנצור: אחרי הדבר הזה יש עיצומים, קנסות, עבירות ולכן ביקשנו שהדברים יהיו ברורים.
<עמוס בנצור: אני יכול לבדוק משהו, אני חייב לבדוק אותו.
<עמוס בנצור: אני לא יכול לבדוק אותו, אי אפשר להטיל עלי אחריות כלשהי.
<עמוס בנצור: זה מהרוקח עד למעלה.
<לילך וגנר: הסברנו חזור והסבר שהעבירה הפלילית דורשת מודעות לכל הרכיבים של העבירה.
<לילך וגנר: זאת עבירה חמורה של הטעיה שדורשת מודעות.
<לילך וגנר: זאת לא רשלנות.
<לילך וגנר: זאת אומרת, מי שלא היה מודע לכל הפרטים של העבירה, אי אפשר יהיה להעמיד אותו לדין.
<לילך וגנר: לכן דנו בזה פעמים רבות.
<עמוס בנצור: להעמיד לדין תמיד אפשר.
<לילך וגנר: לא, אי אפשר להעמיד לדין כשאין ראיות, כולל מחשבה פלילית שהיא יסוד חשוב מיסודות העבירה.
<יעל סלנט: זה גם לא סעיף של עיצומים.
<לילך וגנר: הסעיף החמור של העבירה הפלילית.
<עמוס בנצור: אני עדיין לא מבין את הרציונל של משרד המשפטים.
<עמוס בנצור: אנחנו מדברים בזה כבר הרבה זמן.
<עמוס בנצור: למה בכלל להכניס מישהו לתוך תווך פלילי אם אתה יודע שלא יכולה להיות לו מודעות לגבי הפרטים האלה?
<עמוס בנצור: לשם מה אתה עושה את זה?
<לילך וגנר: אם לא הייתה לו מודעות, הוא לא יוכל להיות.
<עמוס בנצור: אבל לשם מה?
טלי פלוסקוב: הבנו את השאלה.
<עופרה גורדון: מה לגבי הליך אזרחי?
<עופרה גורדון: הפרת חובה חקוקה?
<עופרה גורדון: ברגע שהסעיף הזה כתוב כהנחיה, יש בגינה הליכים שהם לא בהכרח פליליים.
<עופרה גורדון: אני לא רואה מלבד סוגיית המודעות שברור שיש את ההגנה בהליך הפלילי, איפה בהליך האזרחי יש לי כאן הגנה מפני הסעיף הזה כמשווק?
<לילך וגנר: לא הבאנו היום את כל הרפרנטים הרלוונטיים לעניין האזרחי שהיו כאן בדיונים על סעיף ההטעיה ונתנו את כל ההסברים הנדרשים.
<לילך וגנר: כולם היו כאן.
<קריאה: אלה הדיונים שמאחורי הקלעים.
<לילך וגנר: הסעיף הזה נועד לצרכים הפליליים המובהקים, הוא הבסיס והיסוד של התיקון הזה, ממנו הכול התחיל כדי לתפוס את הפשיעה הפרמצבטית.
<לילך וגנר: העניין הזה הוא נלווה וניתנו לו כל התשובות על ידי האנשים הרלוונטיים.
<לילך וגנר: אם אנחנו רוצים לקיים שוב, אנחנו כמובן מוזמנים אבל עשינו את זה.
טלי פלוסקוב: בסרט הזה כבר היינו.
<עמוס בנצור: גברתי, להעיר על דברי נציגת משרד המשפטים.
<עמוס בנצור: אני מתנגד לכל שיטת הדיון הזאת.
<עמוס בנצור: כאשר אנחנו מגיעים לבעיה אמיתית אובייקטיבית ואנחנו רואים את זה בשיטה הזאת, מה שאתם אומרים לנו כל הזמן זה דיברנו על זה.
<עמוס בנצור: הדיבורים שלנו היו עם הגברת נילי דיקמן שלא יושבת כאן עכשיו מסיבות משמחות והם היו אחרים לגמרי ממה שאת אומרת.
<עמוס בנצור: את אומרת לא ואני אומר כן.
<עמוס בנצור: לכן להתחיל לצטט אנשים שלא נמצאים כאן, זאת לא המטרה.
<לילך וגנר: אולי אני אזכיר על קצה המזלג.
<עמוס בנצור: רק רגע.
<עמוס בנצור: מה שאנחנו מבקשים זה לקבל מענה לבעיה אמיתית שאתם לא נותנים עליה מענה.
<עמוס בנצור: אתם מתכסים במודעות.
<עמוס בנצור: למה להכניס איסור שאתה יודע שהבן אדם שאתה מטיל עליו את האיסור לא יוכל לעמוד בה?
טלי פלוסקוב: השאלה ברורה.
טלי פלוסקוב: הייעוץ המשפטי של הוועדה.
<יעל סלנט: בוא ניתן את ההסבר שניתן על ידי משרד המשפטים, מדוע מכוח פקודת הנזיקין, מכוח סעיף 6 לפקודת הנזיקין, מדוע הוא נותן מענה כללי לכל הסוגיה הזאת בכלל.
<יעל סלנט: סעיף 6 לפקודת הנזיקין קובע כי בתובענה שהוגשה לעוולה, חוץ מרשלנות, תהיה הגנה שהמעשה שמתלוננים עליו היה לפי הוראות חיקוק ובהתאם להן או שנעשה בתחום הרשאה חוקית או מתוך אמונה סבירה ובתום לב בקיומה של הרשאה חוקית.
<יעל סלנט: בסעיף זה, מעשה, לרבות מחדל.
<יעל סלנט: בעצם מה שהוסבר לנו על ידי נציגות משרד המשפטים עת דנו בסוגיה הזאת היה שההוראות הכלליות של פקודת הנזיקין, הוראות סעיף 6 שהקראתי, נותנות כאן הגנה שהיא מספקת ולא נדרשת הגנה מעבר לה, מה גם שהגנה ככל שמדובר ברשלנות, זאת הגנה שאין דבר כזה באף דבר חקיקה.
<לילך וגנר: אני אוסיף עוד משהו קטן.
<לילך וגנר: דובר גם על היחס בין זה לבין חוק הגנת הצרכן ובעצם הפקודה לא מוציאה את חוק הגנת הצרכן ביחס ביניהם והתביעות האזרחיות מכוח חוק הגנת הצרכן.
<לילך וגנר: על זה דובר רבות ויכולים להעיד כאן הנוכחים.
טלי פלוסקוב: אנחנו נצביע על סעיף 20, הוספת סעיף 47ה.
<יעל סלנט: תיקון סעיף 55ה בסעיף 55ה לפקודה, במקום "שר הבריאות או מי שהוא הסמיך לכך בכתב, רשאי" יבוא "לשם הפעלת סמכותו של שר הבריאות לפי סעיפים 55ב ו-55ד, רשאי שר הבריאות או מפקח שמונה לפי סעיף 60כ".
<יעל סלנט: סעיף 55ה עוסק בקבלת מידע.
<יעל סלנט: בעצם אומרים שלשם הפעלת הסמכות שר הבריאות רשאי לדרוש מיצרן או מיבואן של מוצר שלגביו קיים חשש סביר כי נמצא בו חומר רעיל או כל מידע אחר הנראה לו דרוש אודות מוצר, לרבות תכונותיו ורכיביו.
<יעל סלנט: מידע שנמסר לאדם כאמור לא יימסר אלא במידה והדבר דרוש לעניין קיום הוראות פרק זה.
<יעל סלנט: זה בעצם סעיף של קבלת מידע.
טלי פלוסקוב: מי בעד אישור סעיף 21, תיקון סעיף 55ה?
טלי פלוסקוב: הוספת פרק ז'2.
<יעל סלנט: על פרק ז'2 דנו ארוכות והוא הוקרא בישיבה הקודמת.
<יעל סלנט: ההגדרה של המנהל, בסעיף 55ט, ושל מוצר בפיקוח, יש צורך לחזור עליה?
<יעל סלנט: זה ממש טרי מהישיבה האחרונה.
<יעל סלנט: 55י איסור ייצור או שיווק של תכשיר או מוצר בפיקוח המזיק או העלול להזיק לבריאות הציבור ותפיסתו התעורר חשד כי תכשיר או מוצר בפיקוח מזיק או עלול להזיק לבריאות הציבור, רשאי המנהל להורות על איסור ייצורו או שיווקו.
<יעל סלנט: לא יורה כאמור אלא לאחר שנתן ליצרן, למשווק או לבעל הרישום של התכשיר או של המוצר בפיקוח, לפי העניין, העלול להיפגע ממתן ההוראה, הזדמנות לטעון את טענותיו לפניו, בכתב או בעל פה.
<יעל סלנט: ואולם אם מצא המנהל כי השהיית מתן ההוראה בדבר איסור הייצור או השיווק מזיקה או עלולה להזיק לבריאות הציבור באופן מיידי, רשאי הוא לתתה לאלתר, ובלבד שייתן לגורם העלול להיפגע כאמור לטעון את טענותיו בהזדמנות הראשונה לאחר מכן.
<יעל סלנט: הסעיף הבא הוא סעיף שגם הוקרא בישיבה הקודמת אלא שפיצלנו אותו לשני סעיפים והוספנו זכות טיעון גם ביחס לתפיסה, מה שלא היה בנוסח הקודם שהונח בפניכם כי חשבנו שזה משהו שראוי לתת אותו.
<יעל סלנט: (1) התעורר חשד כי תכשיר או מוצר בפיקוח מזיק או עלול להזיק לבריאות הציבור, רשאי המנהל או מפקח לתפסם.
<יעל סלנט: במקום ההפניה לחסד"פ שטענתם כאן שהיא לא מתאימה, קבענו הסדר שהוא קצת אחר:
<יעל סלנט: לאחר שנתן למי שממנו נתפס הזדמנות לטעון את טענותיו, כאמור בסעיף קטן (א), ולעניין תפיסה של תכשיר המזיק או עלול להזיק לבריאות הציבור באופן מיידי, יחולו הוראות הסיפה של הסעיף הקטן האמור, בשינויים המחויבים.
<יעל סלנט: כלומר, יש זכות טיעון ואם יש חשש מיידי, יש את ההוראות שהקראנו קודם לכן.
<יעל סלנט: במקום ההסדר של החסד"פ שטענתם שהוא פחות מתאים כאן וגם אנחנו חשבנו כך, קבענו: (2) מצא המנהל או המפקח כי תכשיר או מוצר בפיקוח שנתפס אינו מזיק או עלול להזיק לבריאות הציבור, יחזירו לגורם שממנו נתפס במועד המוקדם ביותר האפשרי ולא יאוחר משישים ימים מיום התפיסה.
<יעל סלנט: אנחנו מזכירים שאחרי כן, ככל שזה הולך להשמדה, ניתנת זכות טיעון גם בשלב ההשמדה.
<יעל סלנט: לעניין סעיף זה, יראו תכשיר שאינו רשום בפנקס התכשירים, המיוצר או משווק בלא שניתן היתר לכך מאת המנהל בהתאם להוראות לפי סעיף 47א(ג), כתכשיר שלגביו מתקיים החשד לפי סעיף זה.
<גבריאלה פיסמן: שתי הבהרות.
<גבריאלה פיסמן: האחת לגבי התחולה של הוראות הפסד"פ.
<גבריאלה פיסמן: כן חשוב להבהיר שככל שכן מתחיל הליך פלילי בעניין הזה, ההוראות האלה חלות ואין צורך לציין את זה במפורש אבל זה חל במקביל וצריך לזכור את זה.
<גבריאלה פיסמן: הדבר הנוסף שרציתי להתייחס אליו, לעניין התחולה של התפיסה.
<גבריאלה פיסמן: מבחינת הפרקטיקה של משרד הבריאות, יש גם פרקטיקה של תפיסה שהיא לא בפועל אצלם.
<גבריאלה פיסמן: זאת אומרת, לא בפועל הם תופסים ומחזיקים אצלם וחשוב להבין שמבחינת הנוסח אנחנו כן רואים את סמכות התפיסה בסעיף הזה ככוללת גם סוג של סמכות הקפאה.
<גבריאלה פיסמן: זאת אומרת, להחזיק את המוצר בידי היצרן, יבואן, מי שזה לא יהיה, ולא לקחת אותו למשרד הבריאות.
<מיקי אריאלי: אנחנו כן תופסים.
<מיקי אריאלי: היום אי אפשר לתפוס את כל הסחורה, בזה את צודקת, אבל במחסומים וכולי אנחנו כן תופסים וזה מאוחסן אצלנו.
טלי פלוסקוב: תמשיכי להקריא.
<יעל סלנט: גם בסעיף 55יא דנו בפעם הקודמת.
<יעל סלנט: 55יא.
<יעל סלנט: השמדה של תכשיר או מוצר המזיק או העלול להזיק לבריאות הציבור נתפס מוצא בפיקוח בהתאם להוראות סעיף 55י ושוכנע המנהל, לאחר שנתן למי שממנו נתפס, הזדמנות לטעון את טענותיו כאמור בסעיף קטן (ב), כי התכשיר או המוצר בפיקוח שנתפס כאמור מזיק או עלול להזיק לבריאות הציבור, רשאי הוא להורות על השמדתו.
<יעל סלנט: המנהל לא יורה על השמדת תכשיר או מוצר בפיקוח לפי הוראות סעיף קטן (א), אלא לאחר שנתן למי שממנו נתפס התכשיר או המוצר בפיקוח הזדמנות לטעון את טענותיו לפניו, בכתב או בעל פה, בתוך מועד שיורה לו ושלא יקדם לתום 14 ימים מיום התפיסה.
<יעל סלנט: החליט המנהל להורות על השמדת תכשיר או מוצר בפיקוח לפי הוראות סעיף זה, ימסור למי שממנו נתפס התכשיר או המוצר בפיקוח הודעה על ההחלטה, וישמידו במועד שלא יקדם לתום שישים ימים מיום מסירת ההודעה כאמור".
<יעל סלנט: אני מזכירה שבכוונה נקבע כאן פרק זמן של שישים ימים, כדי לאפשר עתירה לבית משפט לעניינים מינהליים.
<יעל סלנט: חוק בית משפט לעניינים מינהליים קובע בתוספת שלו גם את פקודת הרוקחים כדבר חקיקה.
<יעל סלנט: כלומר, אפשר להגיש עתירה מינהלית לבית משפט לעניינים מינהליים תוך 45 ימים וכמובן ש-שישים הימים בולעים את ה-45 הימים בתוכם, כדי לאפשר הגשת עתירה.
טלי פלוסקוב: אנחנו מצביעים על הוספת פרק ז'2 בתוכו נמצאים הסעיפים 55ט, 55י ו-55יא.
טלי פלוסקוב: הוספת פרק ז'2 אושרה פה אחד.
<יעל סלנט: סעיף 22, תיקון כותרת פרק ח'.
<יעל סלנט: אפשר להצביע על הסעיף.
טלי פלוסקוב: מי בעד אישור סעיף 22, תיקון כותרת פרק ח'?
<יעל סלנט: סעיף 22א.
<יעל סלנט: החלפת סעיף 56 והוספת סעיפים 56א עד 56כב.
<יעל סלנט: כאן אנחנו רואים פרק שלם שהוסף, פרק הדין המשמעתי שדנו בו לפני כשתי ישיבות.
<יעל סלנט: שמענו מגוון הערות שהוכנסו כאן לנוסח.
<יעל סלנט: אני אציג גם את ההערות שהוכנסו בעקבות ההתייחסויות שלכם.
<יעל סלנט: 56.
<יעל סלנט: כללי אתיקה מקצועית שר הבריאות, לאחר התייעצות עם הארגון המייצג את המספר הגדול ביותר של רוקחים – את זה הוספנו בעקבות הערה – רשאי לקבוע כללי אתיקה מקצועית לרוקחים, לעוזרי רוקחים ולתלמידים לרוקחות כאמור בסעיף 23 (בפרק זה – בעל מקצוע) שפעולותיהם יוחדו לפי הוראות פקודה זו.
<יעל סלנט: 56א.
<יעל סלנט: עבירת משמעת
עבירת משמעת: נהג בדרך שאינה הולמת את עיסוקו.
עבירת משמעת: הפר כלל מכללי האתיקה שנקבעו לפי סעיף 1.
עבירת משמעת: הפר הוראה מהוראות לפי פקודה זו, המטילה עליו איסור או חובה.
עבירת משמעת: הפר הוראה מהוראות לפי חוק זכויות החולה, התשנ"ו-1996.
עבירת משמעת: השיג במצב שווא רישיון ורישום כעוזר רוקח.
עבירת משמעת: גילה חוסר יכולת, חוסר אחריות או רשלנות חמורה בעת עיסוקו במקצוע.
עבירת משמעת: הורשע בפסק דין סופי, בין בישראל ובין מחוץ לישראל, בעבירה פלילית שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לעסוק במקצוע או בעבירה כאמור שיש לה השלכה על עיסוקו.
עבירת משמעת: 56ב.
עבירת משמעת: ועדת משמעת שר הבריאות ימנה ועדת משמעת, שתפקידה לדון ולהחליט בעבירות משמעת (בפק זה – ועדת המשמעת).
חברים והם: מי שכשיר להתמנות לשופט בית משפט מחוזי, והוא יהיה היושב ראש.
חברים והם: רוקח שהוא עובד המדינה.
חברים והם: רוקח שאינו עובד המדינה שימונה מתוך רשימה שהגיש הארגון המייצג את המספר הגדול ביותר של רוקחים, ואם לא הוגשה רשימה – רוקח שאינו עובד המדינה שבחר השר.
חברים והם: שר הבריאות ימנה ממלאי מקום לחברי ועדת המשמעת לפי הוראות סעיף זה.
<אייל פלום: אנחנו עוברים על כל פרק 56?
<אייל פלום: יש הרבה הערות עד עכשיו.
<יעל סלנט: הרבה הערות?
<יעל סלנט: הכנסנו את כל ההערות שהעליתם לנוסח.
טלי פלוסקוב: אנחנו מחדשים את הישיבה.
טלי פלוסקוב: אנחנו לא נקריא את כל הסעיפים אלא אם יש בקשה למשהו מסוים.
טלי פלוסקוב: נקבל הסבר אבל לא נקריא את כל הסעיפים כי אם נעשה זאת, זה ייקח לנו שעות.
טלי פלוסקוב: תרכזו את ההתייחסויות שלכם ואחר כך אני אתן לכם להתייחס כי אם נתחיל להתייחס לכל סעיף בנפרד, לא נצא מזה.
טלי פלוסקוב: תרשמו לכם ואחר כך תתייחסו.
<יעל סלנט: הסעיף הבא הוא סעיף של אי תלות, סעיף 56ג, בו דנו.
<יעל סלנט: הסעיף אחריו הוא סעיף 56ד, סייגים למינוי של חבר ועדת משמעת בו אומרים את מי לא ניתן למנות כחבר ועדת משמעת.
<יעל סלנט: הסעיף הבא אחריו, סעיף 56ה, מדבר על תקופת הכהונה והסעיף אחריו, סעיף 56ו על הפסקת הכהונה.
<יעל סלנט: בנוגע להפסקת הכהונה, בדיון הקודם עלתה הערה לפיה כאשר מדובר בעבירה שמפאת חומרתה, מהותה או נסיבותיה האדם לא ראוי לכהן כחבר ועדת משמעת, צריך שמישהו יסבור לגבי העבירה שמדובר בעבירה כזאת.
<יעל סלנט: לכן בסעיף 56ו הוספנו ש"מתקיים בו לדעת שר הבריאות או לפי קביעת בית המשפט, האמור בסעיף 5(1)" שזאת עבירה שמפאת חומרתה, מהותה או נסיבותיה, רק כדי להבהיר שהוא בעצם זה שצריך לסבור שמדובר בעבירה מהסוג הזה.
<יעל סלנט: סעיף 56ז מדבר על העברה מכהונה וגם הוא הוקרא.
<יעל סלנט: הסעיף הבא, סעיף 56ח, מדבר על הגשת קובלנה.
<יעל סלנט: סעיף 56ט - פסילת חבר ועדת המשמעת, סעיף 56י – סדרי דין וראיות.
<יעל סלנט: סעיף 56יג – מותב חסר, מותר קטוע, סמכויות עזר של ועדת המשמעת.
<יעל סלנט: אנחנו בעמוד 30.
<יעל סלנט: סעיף האמצעים המשמעתיים, סעיף 56טז, הוא כן סעיף שעשינו בו איזשהו שינוי ואני רוצה להציג את השינויים שעשינו בו.
<יעל סלנט: הסעיף הזה מדבר על אמצעים משמעתיים: מצאה ועדת המשמעת כי הנקבל עבר עבירת משמעת, רשאית היא לנקוט נגדו אחד או יותר מאמצעים אלה" התראה, נזיפה, קנס בסכום שלא יעלה על האמור בסעיף 61(א)(1) לחוק העונשין.
<יעל סלנט: בפסקה (4), קודם היה התליית הרישיון עד להשתתפות בתכנית הכשרה או בהשתלמות, אבל בצם אין סיבה דווקא ללכת ישירות להתליה אלא יכול להיות שאפשר להטיל עונש שהוא קצת פחות מחמיר.
<יעל סלנט: גם זה בעקבות הערה שעלתה כאן.
<יעל סלנט: לכן קבענו "התליית הרישיון או קביעת תנאים והגבלות שיחולו על בעל המקצוע, ובכלל זה חיובו לעבוד בפיקוח רוקח אחראי או הטלת מגבלות על ביצוע פעולות מסוימות בתחום עיסוקו והכול עד להשתתפות בתכנית הכשרה או בהשתלמות מקצועית כפי שתקבע ועדת המשמעת ולתקופה שלא תעלה על שנה".
<יעל סלנט: גם כאן ביקשתם להגביל את משך הזמן ואכן הגבלנו אותו.
<יעל סלנט: ביטול הרישיון או רישום כעוזר רוקח, הורדנו כאן בהתאמה את מה שהורדנו בסעיף הראשון של הפרק של הדין המשמעתי.
<יעל סלנט: קביעת תנאים והגבלות שיחולו עליו כאמור בפסקה (4) והכול כפי תקבע ועדת המשמעת ולתקופה שלא תעלה על שלוש שנים.
<יעל סלנט: אלה השינויים שכולם הוכנסו לאור ההערות שעלו כאן.
<יעל סלנט: אמצעי משמעת על תנאי.
<יעל סלנט: כמו שאתם יכולים לראות בסעיף קטן (ב) בעמוד 32 הגבלנו את תקופת התנאי לשלוש שנים.
<יעל סלנט: קודם זה היה פתוח לחלוטין ותקופת התנאי יכלה להיות ארוכה מאוד, ולאור ההערות שעלו כאן מצאנו לנכון להגביל את תקופת התנאי.
<יעל סלנט: ערעור על החלטת ועדת המשמעת, סעיף 56יח.
<יעל סלנט: עיכוב ביצוע של החלטות ועדת השמה, סעיף 56יט.
<יעל סלנט: פרסום והעמדה לעיון הציבור של החלטות ועדת המשמעת, סעיף 56כ.
<יעל סלנט: כאן יש כל מיני שינויים, גם בעקבות הערות שעלו כאן וגם בעקבות הערות שהתקבלו במשרד הבריאות ובמשרד המשפטים.
<יעל סלנט: יש לנו כאן, בסעיף הזה, שני סוגים של העמדה לעיון הציבור.
<יעל סלנט: האחד הוא פרסום ממש לפי סעיף קטן (א) וזה רק פרסום על התליה או על ביטול של רישיון.
<יעל סלנט: זה ללא הפרסום של ההחלטה עצמה של ועדת המשמעת אלא רק של השורה התחתונה שלה.
<יעל סלנט: "החליטה ועדת משמעת על התליה או ביטול של רישיון לפי הוראות סעיף 56טז, תפרסם את דבר הביטול או ההתליה, לפי העניין, בציון שמו של הנקבל, ואם הוגש ערעור על החלטה כאמור, גם את דבר הגשת הערעור ואת תוצאותיו".
<יעל סלנט: מכיוון שזה מתפרסם כל עוד ההליכים עדיין תלויים ועומדים, רצינו שיהיה ברור שגם אם יש ערעור ואחרי כן קורה איזשהו משהו בהמשך, הוא גם צריך להתפרסם באותה צורה שפרסמו את ההחלטה עצמה.
<יעל סלנט: ביחס להעמדה לעיון הציבור, קבענו שההעמדה לעיון הציבור של ההחלטות עצמן, ההחלטות המלאות, הן יועמדו לעיון הציבור רק כאשר לא ניתן לערער עליהן יותר.
<יעל סלנט: קודם גם הפרסום היה כשלא ניתן לערער יותר ובעצם עכשיו הפרסום יהיה בזמן ויהיה חייב לציין אם הוגש ערעור, אבל ההעמדה לעיון הציבור של ההחלטה עצמה תהיה רק כאשר ההליך הוא חלוט.
<יעל סלנט: זה איזשהו איזון של ההערות שעלו כאן יחד עם דיון מול משרד המשפטים.
<יעל סלנט: התלייה עד לסיום ההליכים, זה הסעיף הבא.
<יעל סלנט: היחס בין הדיון המשמעתי לדיון הפלילי, זה הסעיף שלאחר מכן.
<יעל סלנט: את סעיף 59 לפקודה ביטלנו כי הוא מתייתר לאור כל התיקון הזה של הפרק של הדין המשמעתי ואנחנו כבר לא צריכים את סדרי הערעור שהיו כי הם קבועים בתוך הפרק עצמו.
<יעל סלנט: עד כאן הפרק של הדין המשמעתי.
<עופרה גורדון: אני רוצה לשאול לגבי סעיף 56כא בעמוד 34.
<עופרה גורדון: זה בעצם התוצר של הדיון שניהלנו על הגבלת תקופה של התליית הרישיון.
<עופרה גורדון: ב-(א) אין הגבלת זמן, זה עד סיום ההליכים, כאשר ב-(ג)(1) נאמר שאם לא הוגשה קובלנה, אפשר להתלות לא יותר משלושים ימים, אם לא הוגשה קובלנה בשלושים ימים אלה.
<עופרה גורדון: התוצאה היא שבעצם אם הוגשה קובלנה, אין הגבלת זמן, ואם הוגשה קובלנה בתוך השלושים ימים, אין הגבלת זמן?
<עופרה גורדון: זאת אומרת, הגבלת הזמן רלוונטית רק אם לא הוגשה קובלנה?
<עופרה גורדון: זה מה שכתוב כאן משפטית.
טלי פלוסקוב: משרד המשפטים, התייחסות.
<לילך וגנר: אני לא הנציגה הנכונה של משרד המשפטים לעניין הזה.
טלי פלוסקוב: אולי משרד הבריאות יכול להתייחס?
<מוריה בן צור: בעיקרון אנחנו התרנו תמיד את הסמכות לוועדה להחליט כי זה באמת מה שיושב ראש הוועדה ביקש, שיהיה לוועדה שיקול דעת מספיק רחב.