GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יחיאל חיליק בר: לא, לא, נשמע את גידי, אין בעיה.
מאיר כהן: נשמע את גידי, אוקיי.
מאיר כהן: גידי, בבקשה.
מאיר כהן: הנוהג הוא פה לתת לחברי כנסת שקופצים מוועדה לוועדה לדבר.
<גידי כרוך: גידי כרוך, מנכ"ל לקט ישראל.
<גידי כרוך: בעצם אנחנו לפני כשבוע, ביום שלישי לפני שבוע, חשפנו את הדו"ח הראשון בנושא של אובדן מזון והצלת מזון בישראל.
<גידי כרוך: זה דו"ח שערכנו ביחד עם - - -, והטריגר לדו"ח הזה נבע בעצם מדו"ח מבקר המדינה שיצא במאי 2015, שבו אחד הדברים שאני לקחתי משם, המשמעותיים בעיני, שאין נתונים.
<גידי כרוך: מבקר המדינה טען שאין נתונים ואין גוף שמרכז את הנתונים האלה.
<גידי כרוך: אנחנו החלטנו לעשות מעשה ולהכין דו"ח בנושא של אובדן והצלת מזון.
<גידי כרוך: יש שיאמרו שזה לא תפקידה של עמותה לעשות את זה - - -
מאיר כהן: זה הדו"ח הזה.
<גידי כרוך: כן, זה התקציר של הדו"ח.
<גידי כרוך: הדו"ח הוא כמובן הרבה יותר ארוך ורחב, אבל כן, זה תקציר הדו"ח.
<גידי כרוך: אז יש שיאמרו שזה לא תפקידה של עמותה, אבל בהעדר מישהו אחר או גוף אחר שלקח את זה על עצמו, אנחנו החלטנו ליזום את זה ויצא הדו"ח ביום שלישי.
<גידי כרוך: הדו"ח הזה בעצם הצביע בתחום של הצלת מזון, על כשל שוק מאד מאד גדול.
<גידי כרוך: אנחנו מדברים פה על מזון, על אובדן מזון בישראל בכלל, של כ-18 מיליארד שקלים, שמתוך זה אפשר להציל כ-8 מיליארד שקלים בר הצלה.
<גידי כרוך: ויש שם ניתוחים שמסבירים בדיוק איך, ואני לא רוצה להלאות בפרטים, אבל יש ניתוחים שבדיוק מסבירים את הדברים האלה.
<גידי כרוך: ודווקא את הדו"ח הזה אני מאד רוצה לקשור לנושא של ביטחון תזונתי, כי אין, אני לא יודע אם אין הצדקה לגמרי, אבל המטרה בסופו של דבר שלנו, של הצלת מזון, זה נושא של ביטחון תזונתי.
<גידי כרוך: זאת אומרת זה לא עומד בפני עצמו העניין הזה.
<גידי כרוך: ואחד ההיבטים היפים או המעניינים בדו"ח הזה, זה שהוא מצביע או מכמת את היקף הבעיה באי ביטחון תזונתי על פי מודל שפיתח דב צ'רניחובסקי במכון טאוב, ובעצם מצביע על זה שהיקף הבעיה באי ביטחון תזונתי הוא 3 מיליארד שקלים.
<גידי כרוך: עכשיו, מצד אחד של המשוואה יש לנו 3 מיליארד שקלים שאומרים שזה היקף הבעיה בביטחון תזונתי ברמה מסוימת, ומצד שני יש לנו 8 מיליארד שקלים שאנחנו זורקים כל שנה לפח, או 18 מיליארד שקלים שאנחנו זורקים כל שנה לפח.
מאיר כהן: כ-8 מיליארד אפשר להציל.
<גידי כרוך: כש-8 מיליארד מתוכם אפשר להציל.
<גידי כרוך: וזה מצביע על כשל שוק מאד מאד גדול, שלא רואים את זה, שבעצם יש לנו פה ענף כלכלי טהור, זה כבר לא פילנתרופיה, או אני כבר לא צריך פה פילנתרופיה אלא צריך להפעיל ענף כלכלי טהור, שיכול לכסות במידה מסוימת על הביטחון התזונתי.
<גידי כרוך: עכשיו, אני לא נאיבי ולא תמים בזה שאני חושב שאת כל בעיית אי הביטחון התזונתי אפשר לפתור באמצעות הצלת מזון, אבל אני חושב שהצלת מזון יכולה להיות עוגן מאד מאד מרכזי בתחום הזה.
<גידי כרוך: והדו"ח שדב דיבר עליו לפני, זה בעצם היה הדו"ח הראשון של המועצה לביטחון תזונתי, שהגדיר שאפשר לסייע בתחום הביטחון התזונתי באמצעות הצלת מזון.
<גידי כרוך: וזה בדיוק הקשר.
מאיר כהן: יש לכם איזה מכניזם שאותו אתם מציעים איך לאסוף את המזון הזה, איך לחלק אותו?
<גידי כרוך: גם בדו"ח הזה מדובר על שיטות איסוף וחלוקה.
<גידי כרוך: בוודאי שצריך להפעיל פה את ארגוני הגג ונמצא פה ערן, שגם יספר את הצד שלו בעניין הזה, של ארגון לתת, אבל צריך להבין שבעיקרון הצלת מזון זה הרבה מאד לוגיסטיקה.
<גידי כרוך: לקחת מאיפה שיש ולהעביר.
<גידי כרוך: וכן, אני חושב שאנחנו מראים היום שאפשר להציל מזון ולקט ישראל הצילה כמויות מאד גדולות של מזון בשנת 2015 – כ-15,000 טון ואנחנו יכולים לעשות הרבה יותר.
<גידי כרוך: והקושי שלנו בזה זה הנושא של הלוגיסטיקה, לממן את כל פעילויות הלוגיסטיקה.
<גידי כרוך: אנחנו בתחום של הפירות והירקות, אז הקטיף, כוח אדם, לוגיסטיקה בדברים האלה.
<גידי כרוך: אבל אני חושב שכשמסתכלים על נושא של הצלת מזון בכלל, צריך להבין שזה בעצם נושא של מינוף.
<גידי כרוך: יש פה הרבה מינוף.
<גידי כרוך: על כל שקל שנתרם, כרגע אני מדבר על נתרם, כי לקט ישראל לא מקבלת שקל כרגע מהממשלה לצורך העניין הזה, אז כל שקל שנתרם אנחנו יכולים להוציא לפחות ארבעה שקלים של מזון, ואם מסתכלים ומוסיפים עוד היבטים חברתיים וסביבתיים, זה כבר שבעה שקלים.
מאיר כהן: קצת ירדתם.
<גידי כרוך: לא, לא ירדנו.
<גידי כרוך: מסתכלים בהיבט הכללי.
<גידי כרוך: אז אם מסתכלים בכלל עם כל הנושא של איכות הסביבה וגם בנושא החברתי, אנחנו מדברים כבר על יחס של 1 ל-7, וככל שנוכל להגדיל את העניין של הגודל ואת היתרון לגודל, נוכל גם לעשות הרבה יותר בתחום הזה.
מאיר כהן: גידי, אנחנו עוד נחזור אליך.
<גידי כרוך: אז רק עוד מילה אחת בנושא הזה.
<גידי כרוך: אני חושב שחשוב להבין שאם היו באים אלינו, או אם היו באים למישהו באיזה שהוא ענף כלכלי אחר ואומרים לו – אני מציע לך, תן לי שקל עכשיו, בסוף השנה אני מחזיר לך על כל שקל ארבעה שקלים, כולם היו קופצים על ההשקעה הזאת.
<גידי כרוך: זאת אומרת זה החזר על השקעה שלא קיים בשום מקום אחר.
<גידי כרוך: ואת זה צריך להבין, ואני חושב שאם אנחנו נצליח להביא את מובילי הדעה לכיוון הזה, שיראו את זה כענף כלכלי ולא ענף פילנתרופי, אז אנחנו יכולים לעשות פה עוד הרבה יותר.
מאיר כהן: משרד המשפטים נמצא כאן?
מאיר כהן: לא נמצא.
מאיר כהן: רציתי שהם יהיו.
מאיר כהן: לפני שחבר הכנסת חיליק בר ידבר, אני רוצה שתבינו, כל יושבי הוועדה הזאת, שאנחנו היינו בשלבים מאד מתקדמים של ירידה לרזולוציה של משאיות ומאיפה לוקחים ולמי מחלקים ואיך מחלקים.
מאיר כהן: לצערי הגדול, אנחנו נתקלנו בהתנגדות גדולה מאד שעד היום לא ברורה לי, למה לא ללכת מראש על עמותות גדולות שיכולות להוכיח שיש להן מוטת שליטה ארצית ופרישה ארצית.
מאיר כהן: כי הבנו שאם אנחנו רוצים להגיע לכל מקום, ומשרד המשפטים בשלו, אמר שאנחנו צריכים ללכת עם כל עמותה שמחלקת ל-100 או 200 איש, והעסק הזה די התמסמס.
מאיר כהן: ולדאבוני הרב, גם התקציב לא אושר השנה.
מאיר כהן: הבאתי אותו כהצעת החוק.
מאיר כהן: בוודאי שחיליק תמך בו והמחנה הציוני ואנחנו.
מאיר כהן: לצערי הגדול הקואליציה דחתה ולא תקצבה את אותו כסף.
מאיר כהן: חיליק, בבקשה.
יחיאל חיליק בר: קודם כל לא יכול להיות.
יחיאל חיליק בר: הקואליציה דחתה.
יחיאל חיליק בר: קודם כל אדוני יושב הראש, תודה רבה על הדיון הזה.
יחיאל חיליק בר: אנחנו במשך כל היום עברנו מוועדה לוועדה וראינו את החיבור בעצם בין מה שלקט עושה ונראה בוועדה הבאה לכלכלה, וראינו לאיכות סביבה בוועדות קודמות ולחינוך, אפילו לביקורת המדינה, אבל פה יש בעצם את החיבור אולי הכי חשוב לוועדה הזאת, זה החיבור בין לקט לבין לתת, והסיסמא אולי צריכה להיות לקט ולתת, כי זה בהחלט מה שיענה בסופו של דבר על הרבה הרבה מהדברים והחולאים הרעים שיש לנו בחברה.
יחיאל חיליק בר: גידי תיאר בדיוק איך שקל אחד שהמדינה תשקיע והמדינה, אדוני יושב הראש, היא לא משקיעה מספיק באיסוף ובליקוט הזה.
יחיאל חיליק בר: אבל שקל אחד יביא תמורה כלכלית ישירה של כמעט 4 שקלים, ואם אנחנו מדברים על הנבה למשק בכלל, זה יכול להגיע גם ליותר מ-7 שקלים, ובאמת אני מברך על הדו"ח הזה שיצא בשבוע שעבר, הדו"ח הרשמי של אובדן מזון והצלת מזון, שהוא מתחבר מאד לדו"ח שערן הוציא על מדד העוני.
יחיאל חיליק בר: אני חושב שמה שצריך לתת לו דגש בוועדה הזאת, זה בעיקר קודם כל להבין שלקט ובצדק, בשביל לשמור על הבריאות של האוכלוסיות שהן בעיקר האוכלוסיות החלשות והנתמכות, הם באמת שמים דגש רב על מזון בעל ערך תזונתי גבוה ככל הניתן.
יחיאל חיליק בר: ירקות, פירות, מזון מבושל, מזון עתיר חלבון, סידן, ויטמינים.
יחיאל חיליק בר: ואנחנו צריכים קודם כל להבין, כי פסיכולוגית לפעמים קשה לנו להבין את זה שמזון מוצל, הוא לא מזון שלא ראוי למאכל.
יחיאל חיליק בר: לפעמים חושבים אולי זה מקולקל או אולי זה - - -
מאיר כהן: פג תוקף.
יחיאל חיליק בר: פג תוקף, אולי הויטמינים כבר אבדו.
יחיאל חיליק בר: אז לא.
יחיאל חיליק בר: מזון מוצל הוא ברובו ככולו מזון ראוי למאכל.
יחיאל חיליק בר: הוא אולי לא יפה מספיק או מבריק מספיק כדי שהחקלאי ישווק אותו, אבל הוא בהחלט ראוי למאכל.
יחיאל חיליק בר: ואתה יודע מה?
יחיאל חיליק בר: אם אנחנו מדברים על התלות בחקלאות שהיא החלוציות הישראלית ועל דאגה לאוכלוסיות מוחלשות שזה ערך ייעודי, אז במה שאתם עושים פה בלקט יש גם שילוב אמיתי בין היותנו יהודים לבין הישראליות שאנחנו כל כך גאים בה.
יחיאל חיליק בר: ואני חושב שלקחת מזון בעל ערך תזונתי גבוה ולהעביר אותו לנזקקים, במקום פשוט לזרוק אותו לפח – כמעט שליש מהמזון, שזה מדהים לחשוב על זה – יש פה גם דאגה כפולה, גם לאוכלוסיות שצריכות את העזרה הזאת וגם בעצם לפנות להם כסף, אדוני יושב הראש, כי בסוף כשבן אדם רעב, הוא קודם כל יקנה אוכל.
יחיאל חיליק בר: ואם את האוכל הזה הוא יכול לקבל או יותר בזול או חינם בחלק מהמקרים והפרויקטים של לקט, אז יהיה לו יותר כסף לדיור ולמלבוש ולצרכים רפואיים.
יחיאל חיליק בר: ולכן התמיכה הזאת ברעיון של האיסוף וליקוט מזון בלקט, היא גם יותר כלכלית למדינה, בטח יותר כלכלית לנזקק, ולכן אדוני אני ארצה, מעבר להצהרות שיש ביום הזה, לראות איך אנחנו גם מנסים לחייב את המדינה בין אם בחקיקה ובין אם בפעולות ממשלתיות, לקחת יותר אחריות על התחום הזה כממשלה; ואם היא לא יודעת לקחת אחריות, לפחות לתקצב יותר ולתמוך בבסיס התקציב גם בעמותות כמו לקט ובעמותות כמו לתת, כי בסופו של דבר הן לא עושות את זה לצערי.
יחיאל חיליק בר: הלוואי ויום אחד נגיע למצב שנבקש גם מערן וגם מגידי לפרק את הארגונים ולהגיד להם לכו הביתה, המדינה עושה את הכל, אבל עד אז, וזה בסדר לא לדעת לעשות הכל, אנחנו צריכים לחזק את העמותות האלה שבאמת עושות עבודות קודש ויישר כוח גדול.
מאיר כהן: אני רוצה לפנות לאנשי משרד החקלאות.
מאיר כהן: נמצאים כאן אנשי משרד החקלאות?
מאיר כהן: נמצא כאן רון פורת?
מאיר כהן: אדוני, בוא תתקרב לשולחן.
מאיר כהן: תפקידך – אתה מנהל המחלקה לאחסון תוצרת חקלאית.
מאיר כהן: רון, כמה מזון שאתם, משרד החקלאות, יודעים על השמדתו ומה ההיקפים?
<רון פורת: מבחינת השמדות, באופן עקרוני, כמדיניות, אין השמדות.
מאיר כהן: אוקיי, תשנה את הטרמינולוגיה.
מאיר כהן: תספר לנו מה אתה עושה.
<רון פורת: אני מנהל המחלקה לאחסון תוצרת חקלאית במכון וולקני.
מאיר כהן: וכשהמדפים נגמרים, הכל מאוחסן, מה עושים עם השאר?
<רון פורת: אנחנו יזמנו יחד עם החטיבה לכלכלה, מחקר ואסטרטגיה במשרד החקלאות, מחקר של אובדן של איבודי מזון של פירות וירקות, ובאמת רואים שיש איבודי מזון, כמו שהמחקר של לקט ישראל הראה, בכל השלבים של שרשרת השיווק, הגידול וההפצה.
<רון פורת: באמת זה יכול להגיע לשיעורים של כ-40%-50% בפירות וירקות.
<רון פורת: זאת אומרת 40%-50% מהפרי או מהירק, שמיועדים למאכל.
מאיר כהן: שנייה אדוני, אתה אמור להגיב בתורך.
מאיר כהן: אתה גם קורא SMS וגם אומר לו מה פתאום.
<רון פורת: זה מצטרף למסקנות של לקט ישראל שזו תופעה ובעיה חמורה.
<רון פורת: אגב, זו בעיה בכל העולם, לא רק בישראל.
מאיר כהן: תסביר להדיוטות כמוני, כמונו, חלק, בכדי לשמור על מחיר גם משמידים מזון?
<רון פורת: אולי ציפי, אולי את יכולה לומר יותר טוב.
מאיר כהן: בבקשה ציפי, שלום גברתי.
מאיר כהן: שמך ותפקידך.
<ציפי פרידקין: ציפי פרידקין מהחטיבה לאסטרטגיה.
<ציפי פרידקין: אנחנו שותפים עם המחלקה לאחסון על המחקר שאומד את איבודי המזון לכל אורך שרשרת הייצור.
<ציפי פרידקין: אנחנו לא משמידים כדי לשמור על מחיר.
<ציפי פרידקין: אנחנו משמידים כשיש כשלי שוק, אנחנו משמידים כשיש תוצרת עודפת ברמה כזו שכבר לא יכולה להיקלט על ידי איסוף המזון.
מאיר כהן: סליחה גברתי, אני אחזור אליך.
מאיר כהן: יש מישהו סביב השולחן שסותר את הדבר הזה ויש לו הוכחות או הוא יכול להגיד בוודאות שמשמידים מזון כדי לשמור על המחיר במדינת ישראל?
מאיר כהן: תמשיכי גברתי.
מאיר כהן: אתה תתייחס אחרי זה.
<קריאה: אני מוכן ל - - -
<קריאה: מה זה כשלי שוק?
מאיר כהן: אני לא מדבר על כשלי שוק.
מאיר כהן: תיכף היא תבהיר מה זה כשלי שוק ואחרי זה נתייחס.
מאיר כהן: תמשיכי, גברתי.
<ציפי פרידקין: אז חשוב להבהיר את זה.
<ציפי פרידקין: עכשיו, כאשר אנחנו יודעים מראש על כמות עודפת שלא יכולה להיקלט על ידי השוק, אנחנו הסדרנו עכשיו יחד עם - - -
מאיר כהן: למה היא לא יכולה להיכנס?
<ציפי פרידקין: היא לא יכולה להיקלט על ידי השוק אם בגלל שהיא כמות גדולה מדי בגלל שנת שפע בייבוא, וזה קורה.
מאיר כהן: אז מה יקרה?
<ציפי פרידקין: אז אנחנו מתכנסים יחד עם מועצת הצמחים, עם צבי אלון, יושב ראש מועצת הצמחים ויש לנו נוהל מסודר של עבודה.
<ציפי פרידקין: אנחנו מגדירים באיזו כמו מדובר, אנחנו עכשיו הסדרנו שניידע את עמותות איסוף המזון ונעביר אליהם בהתאם ליכולת האיסוף שלהם.
מאיר כהן: אני לא להביך את גברתי.
מאיר כהן: יש לי הרגשה שאת מתנסחת נהדר, אני ממשיך איתך.
מאיר כהן: את פוגשת את האדון ממועצת הצמחים ואת אומרת לו – יש יותר מדי - - -
<ציפי פרידקין: הוא אומר לי.
מאיר כהן: הוא אומר לך.
מאיר כהן: פנטסטי, הוא אומר לך יש יותר מדי מאשר השוק מכיל.
מאיר כהן: למה הוא אומר לך יש יותר מדי מאשר השוק מכיל?
<ציפי פרידקין: אנחנו יודעים מה יכולת הקליטה של רשתות השיווק, אנחנו יודעים מה יכולת הקליטה של המוסדי, ואנחנו יודעים שיש כמות שאין אפשרות למכור אותה במחיר - - -
מאיר כהן: אז הצלחתי להוציא ממך את המילה מחיר.
<ציפי פרידקין: תראה - - -
מאיר כהן: בסדר, גברתי, את לא צריכה להתפתל בפני, את עושה את העבודה שלך מצוין, אבל לי פשוט יש תחושה שאנחנו יודעים לעטוף את זה במעטפת אחרת.
מאיר כהן: היות וחוץ מלהיות מורה, נגר וראש עיר הייתי גם חקלאי 6 שנים, אני מכיר את זה לפני ולפנים, אך חשוב לשמוע את זה ממשרד החקלאות.
<ציפי פרידקין: אז אתה גם יודע שלחק
<ציפי פרידקין: לאי יש עלויות ייצור ואתה יודע - - -
<ציפי פרידקין: התוצרת בסופו של דבר צריכה להימכר לפחות ב - - -
מאיר כהן: אני לא נמצא על תקן של להגיד ולעשות לחקלאים נו, נו, נו.
מאיר כהן: אם חקלאי מגדל עגבנייה והיא עולה לו שקל והוא ימכור אותה בחצי שקל, הוא יפשוט את הרגל, אבל הדברים צריכים להיאמר.
<ציפי פרידקין: אוקיי.
מאיר כהן: ולא צריך.
מאיר כהן: אם יש מצבים שכשל השוק הוא בעצם השוק לא יכול לקלוט יותר מהכמות, כי זה פוגע במחיר וזה לא המחיר המשתלם לחקלאי.
מאיר כהן: זה אפילו לא מכסה - כך טוב להם להגיד – זה אפילו לא מכסה את עלויות הייצור.
<אמיר שניידר: זה לא המחיר של החקלאי, זה המחיר של ה - - -
מאיר כהן: גברתי, סליחה.
מאיר כהן: אדוני, אין ויכוח, לא מתווכחים פה.
מאיר כהן: רק לחברי הכנסת יש את הפריבילגיה להתווכח ואנחנו עושים את זה כל כך הרבה.
מאיר כהן: אל תיכנס לזה, לא כדאי לך.
מאיר כהן: לקט, בבקשה אדוני.
מאיר כהן: סליחה, ארגון לתת.
<ערן וינטרוב: טוב, אני חושב שאני לא אחטא אם אני אצטט דווקא אותך, אדוני יושב הראש, אם אני אגיד שעניים לא מעניינים, בטח לא את הממשלה.
<ערן וינטרוב: ונדמה לי שאנחנו כבר ישבנו בלא מעט דיונים בנושא הזה.
<ערן וינטרוב: אני חושב שצריך - - -
מאיר כהן: אתה יכול לצטט גם את חיליק, הוא גם אומר את זה.
מאיר כהן: אתה יודע, אנחנו לא בקואליציה, אבל בהחלט יש - - -
<ערן וינטרוב: אז מה אפשר לראות פה?
<ערן וינטרוב: באמת יש עשייה בכנסת, יש הרבה עשייה בחברה האזרחית, דו"חות, שיתופי פעולה עם החקלאות.
<ערן וינטרוב: אני יכול לציין גם דווקא בחודשים האחרונים איזו שהיא פריצת דרך שאנחנו עשינו גם עם איגוד תעשיות המזון, בעצם בהחלטה לקיים פרויקט בקרב כל תעשיית המזון וגם עם הרשת הקמעונאית הגדולה ביותר – שופרסל – שאנחנו עושים איתה עכשיו פיילוט בימים אלה.
<ערן וינטרוב: עד היום הנושא הזה לא נמצא בכלל ברשתות הקמעונאיות, אבל הכל זה באמת עניין וולונטרי.
<ערן וינטרוב: דב הלך, אז אני אגיד את מה שהוא לא אמר.
מאיר כהן: דב התנצל, הוא הלך לוועדת הכלכלה.
<ערן וינטרוב: כן, כן, אני יודע, אבל הוא גם מאד מנומס.
<ערן וינטרוב: אז הדו"ח שהוגש של המועצה הלאומית לביטחון תזונתי, הוגש בינואר 2014.
<ערן וינטרוב: אנחנו בינואר 2016, עברו שנתיים והוא עדיין לא נידון בממשלה על אף שהיו מספר מועדים, אם אני לא טועה גם בתקופתך כשר רווחה.
<ערן וינטרוב: הוא עדיין לא נידון - - -
מאיר כהן: אצלנו הוא לא נידון כי אמרו הקצתם 230 מיליון, אז תעשו, לכו תארגנו את זה.
<ערן וינטרוב: כן, אבל אני אומר, הוא שם בעצם תכנית לאומית שההמלצה המרכזית שלה היא להקים מיזם לאומי לביטחון תזונתי שמתבסס על הצלת מזון, מתוך באמת ראייה של כל הנושאים שנאמרו פה, שיש פה תועלות גם חברתיות, גם כלכליות וגם סביבתיות, ויש פה באמת משהו שאין מפסידים בסיפור הזה.
<ערן וינטרוב: המועצה לביטחון תזונתי עדיין לא תוקצבה ובעצם כל הפעילות שלה היא וולונטרית, ולמעשה הזרוע שחסרה פה, אז יש את המגזר העסקי, יש את החברה האזרחית, יש את הכנסת.
<ערן וינטרוב: מי שחסר פה זה באמת הממשלה, ואני חושב שצריך לדרוש גם ממשרד הרווחה, משרד האוצר ומשרד המשפטים, לתת דין וחשבון על הנושא הזה, מכיוון שגם בתקופתך נעשו ניסיונות מאד גדולים להקצות 60 מיליון שקלים כשלב ראשון לנושא הזה, בשנת 2014.
<ערן וינטרוב: בסופו של דבר מתוך ה-60 מיליון ניתנו 2 מיליון שקלים בלבד.
<ערן וינטרוב: לאחר מכן, בשנת 2015, בוטלו מבחני התמיכה במעשה חלמאי לחלוטין.
<ערן וינטרוב: וגם זה שהנושא מוסדר בצורה כזאת או אחרת במבחני תמיכה, זה די שערורייה, מכיוון שהממשלה למעשה ככה מרחיקה את האחריות שלה.
<ערן וינטרוב: היא בעצם אומרת אני אעזור, אם יהיה לי כסף, לעמותות כאלה ואחרות לעשות את מה שהן עושות וזה לא שירות או נושא שאני כממשלה, כממלכה לוקחת עליו אחריות.
<ערן וינטרוב: בשנת 2015, אחרי שבוטלו המבחנים, האוצר מצא 30 מיליון שקלים, הקצה אותם, אבל חלק ניכר מהם הלכו רק לסלי מזון, ששם אין הסדרה באמת, אין ראייה ארצית, אין התחייבות שזה ילך לכל המגזרים בחברה הישראלית, אין התחייבות שזה יהיה בכל ארבעת המחוזות של משרד הרווחה, והסכום הקטן של 2 מיליון שקלים שהוקצה לארגוני גג, ניתן רק על הרבעון האחרון.
<ערן וינטרוב: עכשיו אנחנו בשנת 2016, עד כמה שידוע לנו, לפחות נכון להיום, ולצערנו הרב הנושא לא נמצא ביעדים, בסדרי העדיפויות של משרד הרווחה ועדיין לא, זאת אומרת זה לא נכנס לבסיס התקציב כפי שאנחנו יודעים, ועדיין לא קיבלנו איזה שהן אינדיקציות מהאוצר האם יהיה תקציב גם בשנת 2016 לנושא הזה.
<ערן וינטרוב: ולכן, הדברים הם ברורים, הנתונים קיימים.
<ערן וינטרוב: התכנית של המועצה הלאומית לביטחון תזונתי, שהיא גוף סטטוטורי שהוקם על ידי הכנסת וכפופה למשרד הרווחה, נמצאת.
<ערן וינטרוב: כל מה שצריך לעשות זה למצוא את השר שיהיה מוכן לקחת את הנושא הזה ולקדם אותו ולהגיד כן, העניים כן מעניינים אותנו.
<ערן וינטרוב: יש פה פתרון יעיל כלכלית, אנחנו רוצים לאמץ את התכנית הזאת ולצאת לדרך כדי גם להציל מזון וגם לשמש את המטרה לעזור לנזקקים.
מאיר כהן: אני רק חייב לציין שיושב הראש הקבוע של הוועדה, יש לו מחויבות גדולה מאד לנושא הזה.
מאיר כהן: אנחנו פועלים בכדי לדאוג ששר מסוים ייקח את זה.
מאיר כהן: אנחנו פונים לשר האוצר כי אני חושב שבסופו של דבר הם יבינו מה המשמעות של העניין ויקצו את הכסף הזה.
מאיר כהן: לפחות את אותו סכום שעליו הם התחייבו לפני, בשנת 2012, נכון?
<ערן וינטרוב: מאה מיליון, כן.
מאיר כהן: מאה מיליון.
מאיר כהן: דורית אדלר, בבקשה גברתי, תציגי את עצמך.
<דורית אדלר: אני מסייעת גם לדבר עם המועצה הלאומית לביטחון תזונתי.
מאיר כהן: דורית, שם מלא לפרוטוקול ותפקידך.
<דורית אדלר: דורית אדלר, דיאטנית המועצה הלאומית לביטחון תזונתי, ואני מייצגת פה גם את הפורום הישראלי לתזונה בת קיימא.
<דורית אדלר: אני רוצה להגיד כמה מילים על כל הנושא הזה של איבוד מזון.
<דורית אדלר: זאת אומרת אין ספק שהנושא של הצלת מזון הוא הרבה מעבר לרק טיפול בבעיות ביטחון תזונתי.
<דורית אדלר: אנחנו יודעים היום, בעיקר אחרי ועדת האקלים בפריז, שלהשמיד מזון זה פשוט להשמיד משאבים בר יתוארו של מדינת ישראל.
<דורית אדלר: אנחנו משקיעים פה מים, אנחנו משקיעים פה אנרגיות.
<דורית אדלר: זאת אומרת אנחנו צריכים בכל מקרה להציל את המזון.
<דורית אדלר: כשמדובר פה על העניין הזה שחקלאי חייב לקבל את מה שהוא שהשקיע, אז למדינה הרבה יותר כדאי לפצות את החקלאי ולהעביר אפילו את המזונות האלה.
<דורית אדלר: אני יכולה להגיד לך, אני עבדתי הרבה מאד שנים בבית חולים.
<דורית אדלר: מגוון הפירות שמגיעים לבית החולים הוא כמו אחרוני הפירות שאתה יכול לקנות ביום שישי בארבע אחרי הצהריים.
<דורית אדלר: אין שום סיבה שחולים לא יקבלו את הפירות הטובים האלה והחקלאי יקבל פיצוי.
<דורית אדלר: צריך לבנות מנגנון, החקלאי חייב לקבל פיצוי.
<דורית אדלר: זה כמו, לא משנה אם זה בעיית אקלים או כל דבר אחר.
<דורית אדלר: אנחנו בסופו של דבר כחברה משלמים הון תועפות על העובדה שהציבור שלנו, בפרט בשכבות החלשות, לא מקבל מזון בריא וחלק גדול מההצלה של המזון זה בסיס המזון הבריא בסופו של דבר.
<דורית אדלר: ודבר שני, אנחנו ממש מחבלים לעצמנו ומקשים על הנושא של טיפול בבעיות האקלים, על ידי זה שאנחנו משמידים מזון עם משאבים שהם יקרים מפז.
מאיר כהן: ומילה אחת על העניים.
<דורית אדלר: לגבי העניים, אין ספק שאנחנו חייבים להוזיל סל מזון בריא בסיסי בנושא של הירקות, הפירות, כמובן גם שמן זית.
<דורית אדלר: דרך אגב הייתי כתבה לדעתי היום, שכל המניפולציות שהממשלה עושה עם הנושא של המיסוי, גורם לזה שהיצרנים פה מביאים שמנים באיכות פחות טובה, מוהלים אותם ומוכרים את זה כישראלי.
מאיר כהן: היבואנים.
<דורית אדלר: היבואנים.
<דורית אדלר: אבל תראה, אנחנו לא מגנים על האוכלוסייה שלנו בסופו של דבר.
<דורית אדלר: אז יש כאן מערכת כוללת.
מאיר כהן: אני נמצא כאן על תקן של מגן של העניים.
מאיר כהן: אני רוצה שכל מי שידבר שילך לכיוון הזה, איך אנחנו יכולים את ה-8 מיליארד האלה שגידי דיבר עליהם, איך אנחנו יכולים לגרום לכך שאנשים יאכלו.
מאיר כהן: אגב, אני אומר ותצטטו אותי, פעם המנכ"ל שלי אמר שאין ילדים רעבים במדינת ישראל.
מאיר כהן: יש ילדים רעבים במדינת ישראל.
<דורית אדלר: חד משמעית.
מאיר כהן: בשבוע שעבר נפגשתי עם יושבת ראש ועד הורים בבית ספר בעיר מאד מבוססת.
מאיר כהן: בבית הספר יש 250 תלמידים, היא הגיעה מנהלת בית הספר.
מאיר כהן: מהמיפוי שהם עשו – 140 תלמידים בבית הספר מגיעים רעבים לבית הספר ויוצאים מבית הספר רעבים.
מאיר כהן: מגיעים רעבים ויוצאים רעבים.
<דורית אדלר: אין ספק שאתה צודק, ואנשים מבלבלים פה בין מונח של רעב לרעבים.
<דורית אדלר: אנחנו לא מדברים על רעב כמו בביאפרה - - -
מאיר כהן: וודאי, וודאי.
<דורית אדלר: אין ספק שיש פה ילדים רעבים, בוודאי למזון בריא.
מאיר כהן: אמיר שניידר, בבקשה, יועץ התאחדות האיכרים והחקלאים בישראל, בבקשה אדוני.
<אמיר שניידר: אז אמרת שאתה רוצה שאני אדבר לכיוון של מה ניתן לעשות, אז קודם כל לפחות כל חברי הארגון שלנו יהיו שמחים לעזור בכל הניתן.
<אמיר שניידר: פשוט כרגע, ואני סתם אתן דוגמא, הרבה דברים נתקעים, קודם כל נניח נדבר על תפוח.
<אמיר שניידר: תפוח, ברגע שהוא בגודל מסוים, אתה היית חקלאי - אבל אני אומר לאחרים - אם הוא פחות מ-55 מילימטר, אז הוא לא ניתן לשיווק.
מאיר כהן: מדללים אותו.
<אמיר שניידר: הוא נשאר על העץ.
<אמיר שניידר: בכל ענף הפירות אין בעצם עניין של השמדה, הפירות פשוט נשארים.
<אמיר שניידר: אף אחד לא קוטף אותם בגלל חוסר כדאיות כלכלית.
<אמיר שניידר: זה כבר בעיה, כי השוק הוא לא מתוכנן ויש בעיה עם הסיטונאים.
<אמיר שניידר: לא משנה, אבל מה שנשאר, אני בטוח שהם ישמחו למכור אותו במחיר עלות, כשמחיר העלות הוא לא מה שאנחנו רואים בסופרים.
<אמיר שניידר: או להגיע לאיזה שהוא הסדר על מנת להימנע מזה.
<אמיר שניידר: אבל זה ידרוש שינויים בתקנים, על מנת שהם לא ייחשבו עבריינים.
<אמיר שניידר: בכלל, אני הסתכלתי, הייתה פה עבודה - - -
מאיר כהן: אתה אומר שמה שעומד לפניכם זה התקנים שהם מחמירים ובעייתיים.
<אמיר שניידר: לא רק.
<אמיר שניידר: אני אומר גם אם מדברים על התוצרת, היא לא נשארת שם כשזה תוצרת שהייתה - - -
מאיר כהן: אבל בהנחה שזה נשאר על העץ וזה נשאר ונרקב ומגיע גוף שקוטף את זה ולוקח את זה ועוזר לך לנקות את השדה ומרענן את העץ, אז למה אתה רוצה על זה פיצוי?
<אמיר שניידר: לא, קודם כל אני - - -
מאיר כהן: הרי ממילא אתה זורק את זה.
<אמיר שניידר: קודם כל הם לא זורקים.
מאיר כהן: אז לאן לוקחים את זה?
<אמיר שניידר: דבר שני, אני לא אומר שאני רוצה פיצוי, אני אומר ש - - -
מאיר כהן: כלומר אתה עובר על התקן?
<אמיר שניידר: לא.
<אמיר שניידר: קודם כל אני לא יכול כרגע, גם אם באים לקטוף אותו אני לא יכול לתת, כי זה אסור לשיווק.
<אמיר שניידר: בוא נתחיל מזה.
<אמיר שניידר: אז צריך לנות את זה.
<אמיר שניידר: קודם כל לעשות את זה.
<אמיר שניידר: זה לא רק הגודל.
<אמיר שניידר: גם עם הצבע, יש לך מפה של צבעים.
<אמיר שניידר: כמו שאמרת, הוא ניתן למאכל, אין בו שום בעיה בריאותית, אבל הוא אסור לשיווק.
<אמיר שניידר: אז זו כבר בעיה אחת.
<אמיר שניידר: אם אנחנו רוצים לדבר על פתרונות, קודם כל לשחרר את המחסום הזה.
<אמיר שניידר: מעבר לזה, השוק הוא לא מתוכנן.
<אמיר שניידר: אתה תראה פה שהרוב זה באמת פירות וירקות.
<אמיר שניידר: המספר 1,400 או 1,500 אלף טונות היה בדו"ח והוא רשום אצלי פה.
<אמיר שניידר: זה מקפצה של בערך כפול כמה וכמה מכל שאר האלמנטים, בגלל שהשוק הוא לא מתוכנן.
<אמיר שניידר: אז בגלל זה אנשים מגדלים, אבל חקלאי לא יודע בכמה הוא מוכר.
<אמיר שניידר: פתאום המחיר ירד בצורה מסוימת, לא שווה לו להזיז את המשאית, לא שווה לו לקטוף.
<אמיר שניידר: זו כדאיות כלכלית.
<אמיר שניידר: אני בטוח שאם יהיה גורם ממשלתי שיאחד את זה, אז יהיה אפשר באמת ליצור את הכדאיות הכלכלית במינימום, שזה בכלל לא הסכומים.
<אמיר שניידר: היום פערי השיווק, תיווך, יכולים לנוע בין 100% ל-400% בסופרים.
<אמיר שניידר: זה בכלל לא אותו כסף.
<אמיר שניידר: החקלאי עצמו היום לא רואה את מה שאנשים רואים בסופר.
<אמיר שניידר: זה מראית עין לא נכונה.
<אמיר שניידר: המחירים הרבה יותר נמוכים.
<אמיר שניידר: מנגו, הם מוכרים ב-1.80 שקל לדוגמא.
<אמיר שניידר: מי קונה מנגנו בסופר ב-1.80 שקלים?
<אמיר שניידר: אני רק אומר, צריך לבדוק את המערך הזה, אבל זה חייב התערבות ממשלתית.
<אמיר שניידר: חבר הכנסת מקלב עשה עבודה בשנת 2009, יחד עם מרכז המחקר והמידע של הכנסת – התמודדות עם עודפי תוצרת חקלאית והיה שם מה שעושים באירופה.
<אמיר שניידר: באירופה לדוגמא מקצים כ-500 מיליון יורו, האיחוד האירופאי, על מנת לקנות עודפי מזון ומחלקים אותם ישירות לנזקקים.
<אמיר שניידר: יש הרבה תכניות.
<אמיר שניידר: מבחינת החקלאי עצמו, אני בטוח, לפחות הארגון שלי וגם - - -
מאיר כהן: כלומר מהדברים שלך אתה אומר את מה שכולנו אומרים, שהמדינה צריכה לקחת אחריות גם על העודפים האלה.
<אמיר שניידר: אבל ניסיתי לציין כמה דברים יותר ספציפיים, באמת כמו שביקשת.
מאיר כהן: אדוני רצה לדבר, תציג את עצמך.
<צבי אלון: צבי אלון, מנכ"ל מועצת הצמחים.
<צבי אלון: רציתי להשיב על השאלה שלך.
<צבי אלון: אם יש מצבים שמשמידים תוצרת בהקשר למחיר.
<צבי אלון: יש.
<צבי אלון: בחצי שנה האחרונה לפחות, תפוחי האדמה, רובם ככולם, בגלל כמויות עודפות, נמכרים במחירי הפסד מבחינת החקלאי.
<צבי אלון: אני התקשרתי לגידי כבר - - -
מאיר כהן: וזה אחרי שהשמדתם חלק?
<צבי אלון: אני אבהיר לך בשתי דקות.
<צבי אלון: אני אומר, התקשרתי ללקט ישראל ואמרתי לו – כל כמות שאתה רוצה ושיתפנו פעולה בכדי שלפחות את מה שלא יכולים למכור, שילך לעמותות האלה.
<צבי אלון: הדברים מאד פשוטים.
<צבי אלון: אנחנו מדברים על פירות וירקות, אנחנו לא מדברים על מוצרי מדף ששמים אותם בקרטונים לעונה הבאה.
<צבי אלון: תפוחי אדמה מייצרים במדינת ישראל 500-600 אלף טונות, חציים לייצוא.
<צבי אלון: פוטין רב עם אוקראינה, הרובל נופל, נשארים עודפים עצומים, חצי מזה הולך לייצוא.
<צבי אלון: כשזה לא הולך, נשארים עודפים, מונחים בחדרי הקירור.
<צבי אלון: המחיר נמוך, אין טעם להמשיך ולשפוך לשוק.
<צבי אלון: הכמויות לא יהיו במכירות יותר גדולות.
<צבי אלון: זה תופעה ידועה.
<צבי אלון: יש מחיר שמתחתיו לא יקנו יותר.
<צבי אלון: עכשיו, את זה אנחנו מכירים וכל אחד יודע את זה - במוצרים שאנחנו מייצרים, חמסין אחד וכל העגבניות, עכשיו אנחנו בטראומה של עגבניות, וירוס, חסר, 10-20 שקלים קילו.
<צבי אלון: אבל באפריל-מאי-יוני, אנחנו מכרנו עגבניות במחירים של שקל שהחקלאי קיבל.
<צבי אלון: הדברים האלה, אף אחד לא מלין עליהם ואני לא צריך תכנון ואני לא צריך הבטחות.
<צבי אלון: החקלאים למדו לעמוד על רגליהם בצורה מסודרת.