GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעה בן שבת: בסעיף 32מ לפרק ו' לחוק הרופאים הווטרינריים מדובר על כך שפקחים וטרינרים ורופאים וטרינרים מפקחים ישתתפו בהכשרות ובהשתלמויות מקצועיות כפי שיורה המנהל ובמועדים שיורה.
<נעה בן שבת: אדוני בעצם אומר גם במימון התאגיד.
אלי אלאלוף: רק שלוש מלים וגמרנו את הבעיה.
<לירז דמביץ כהן: מה המצב היום?
<לירז דמביץ כהן: מי מממן את זה היום?
שולי מועלם-רפאלי: המפעל מממן את זה אבל אנחנו רוצים שהוא יעבור להיות עובד של התאגיד.
שולי מועלם-רפאלי: חברים, אי אפשר לאחוז את החבל הזה בשני קצותיו.
<מירה סלומון: אני מבקשת להפנות לסעיף 334(יז).
<נעה בן שבת: יש שם תיקון שנדרש.
<מירה סלומון: הסעיף אומר מפורשות שעל אף האמור בסעיף 32לט לחוק הרופאים הווטרינריים, מי שמונה ערב יום התחילה לבצע פיקוח וטרינרי על מזון מן החי על פי החיקוקים שבתוספת הראשונה לא יידרש לעמוד בדרישה בפרט 1, הוא יהיה רשאי להתאים את הדרישה בפרט 2 לתוספת השנייה כאמור בתוך שלוש שנים מיום כניסת הפרק לתוקף.
<מירה סלומון: שם דווקא יהיה נכון להסדיר שזה יהיה על חשבון התאגיד.
<נעה בן שבת: אולי נדבר על איזו דרישה מדובר שם.
<נעה בן שבת: יש שם טעות.
<נעה בן שבת: אמרנו בתוך שלוש שנים מיום כניסת הפרק לתוקף וזה צריך להיות מיום תחילת הפיקוח הווטרינרי הארצי.
<נעה בן שבת: כאן מדובר לא בהשתלמות ולא בהכשרה.
<נעה בן שבת: כאן מדובר בקורס רקע בבריאות הציבור שזה קורס, לפי מה שהבנתי היום, שנמשך שנה וזה קורס שהוא הרבה יותר מסיבי והוא בעצם שייך להשתלמות כדי להיות רופא מוסמך.
<נעה בן שבת: זה לא שאתה נמצא כבר בתוך התאגיד ואתה צריך לעמוד בהכשרות וההשתלמויות, שלא ידרשו ממך כל מיני דברים שאף אחד לא מממן לך אותם.
<מירה סלומון: אני מבקשת להזכיר לוועדה שקורס הרקע הוא משהו שיש לרופאים הווטרינריים שהם עובדי הרשויות המקומיות.
<מירה סלומון: התוספת של ההכשרה שדרושה במפעלים, לא נמצאת כרגע בידי עובדי הרשויות המקומיות שהם לא עובדי המפעלים.
<מירה סלומון: זה מה שנאמר על ידי המדינה בעבר.
<מירה סלומון: זאת אומרת, קורס רקע של השנה, הדבר הכבד והמסיבי, יש לכל הרופאים הווטרינרים שהם עובדי הרשויות המקומיות.
<מירה סלומון: התוספת שצריכה להיות לגבי המפעלים זאת הכשרה שאין להם כרגע וזה רשאי להתאים את הדרישה לפרט 2.
אלי אלאלוף: ברגע שהמעסיק רוצה את העובד, הוא צריך לשלם את ההוצאות שלו.
אלי אלאלוף: העובד עובר על פי בקשת התאגיד, התאגיד משלם לו את הזמן שהוא מקדיש כך שלא יהיה על חשבונו ומשלם גם את עלות הקורס.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה ברור לכולם.
<מירה סלומון: ברור, אבל אני עכשיו דנתי היכן לקבוע את העיקרון שאדוני הצביע עליו.
אלי אלאלוף: בכל השתלמות שנדרשת כדי למלא את תפקידו בתאגיד, אם זה בפעמיים, אז פעמיים.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על אדם שאין לו עדיין כשירות לרופא וטרינר.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, הוא רופא וטרינר מורשה אבל עדיין אין לו את קורס הרקע בבריאות הציבור שזאת דרישת סף לצורך כשירות למילוי תפקיד.
<נעה בן שבת: אז השאלה אם בדבר הזה גם כן צריך לממן לו את השגת תנאי הכשירות הראשוניים כי אפשר גם לתת לו את לימודי הרפואה.
אלי אלאלוף: מדובר במי שעובד היום.
שולי מועלם-רפאלי: מי שהוא וטרינר מוסמך.
אלי אלאלוף: הוא וטרינר.
אלי אלאלוף: הוא לא חלטוריסט.
אלי אלאלוף: אומרים לו שיעבור למעסיק חדש.
אלי אלאלוף: אפשר יהיה לתקן את הסעיף?
<נעה בן שבת: אנחנו נתקן את שני הסעיפים, גם בסעיף 32מ וגם בסעיף 334(יז).
<נעה בן שבת: אפשר להצביע על סעיף 221.
אלי אלאלוף: מי בעד אישור סעיף 221 כולל התיקון?
אלי אלאלוף: בעד הסעיף– פה אחד
<נעה בן שבת: סימן משנה ב': מינוי רופאים וטרינרים מוסמכים בשווקים כאן יש שינויים גדולים שלדעתי שי סומך הקריא אותם בדיון הקודם.
<נעה בן שבת: בסעיף 222 כפי שמופיע בנוסח שבפניכם, ברירת המחדל היא שפיקוח וטרינרי על אתרי המכירה של מוצרי בשר ברשות המקומית – זאת אומרת, על השווקים – ייעשה בידי עובדי הרשות המקומית.
<נעה בן שבת: סעיף 223 כולל שלוש הוראות.
<נעה בן שבת: הוראה ראשונה אומרת שאם הרופאים הווטרינרים הם עובדי הרשות, הרשות המקומית יכולה, באישור מועצתה, להודיע בכתב שהיא מעוניינת שכל הרופאים הווטרינרים המוסמכים לבצע פיקוח בשווקים לא יהיו מבין עובדי הרשות המקומית.
<נעה בן שבת: היא צריכה לנקוב מועד לתחילת ההוראה הזאת שלא יהיה פחות מ-120 ימים לאחר מכן, ואם היא הודיעה על כך, מנהל היחידה הווטרינרית צריך למנות מבין עובדי התאגיד רופאים וטרינריים שיבצעו את הפיקוח הווטרינרי בשווקים מאותו מועד שהיא ציינה בהודעה שלה.
<נעה בן שבת: סעיף קטן (ב) מדבר על מצב שבו הרשות המקומית לא מציעה מספיק מועמדים או רופאים וטרינרים לביצוע התפקיד שלהם.
<נעה בן שבת: המנהל הכללי של משרד הבריאות, לפי המלצה של מנהל היחידה הווטרינרית ואחרי שהוא עושה שימוע לרשות המקומית, יכול לקבוע שעובדי התאגיד הם אלה שיבצעו את הפיקוח בשווקים של הרשות המקומית.
<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ג) מדובר על מצב שבו הרשות המקומית אצלה נמצאים עובדי התאגיד, כנראה בגלל שהיא ביקשה את זה לפי סעיף קטן (א), היא מבקשת לחזור למצב הקודם ולהחזיר את העובדים כך שיהיו עובדיה.
<נעה בן שבת: אז המנהל הכללי של משרד הבריאות, לפי המלצת מנהל היחידה הווטרינרית, יכול להסכים לבקשה.
<נעה בן שבת: אם הוא עשה כן, ימנו את עובדי הרשות המקומית.
<ענת מימון: יש שתי הסתייגויות לסעיף הזה.
<ענת מימון: הסתייגות ראשונה היא של סיעת המחנה הציוני, סיעת מרצ וסיעת הרשימה המשותפת.
<ענת מימון: ההסתייגות אומרת שלגבי סעיף קטן (ב) שמדבר על המצב בו מנכ"ל המשרד אומר שהרשות אין לה די מועמדים מתאימים לצורך המינויים בשווקים, הם מבקשים שאלה לא יהיו מועמדים לא מתאימים אלא שאין מספיק מועמדים שאינם עומדים בתנאי הכשירות.
<ענת מימון: כלומר, זה מצמצם יותר ואומר שלמנהל תהיה אפשרות להעביר את זה לתאגיד רק אם אין עמידה בתנאי הכשירות ולא אם הם לא מתאימים.
<ענת מימון: זאת ההסתייגות הראשונה.
<ענת מימון: ההסתייגות השנייה היא של הרשימה המשותפת שמבקשת שבכלל בסעיף יהיה קבוע כלל שכל הרופאים הווטרינרים המוסמכים בשווקים יהיו עובדי הרשות המקומית באופן קבוע וללא העברות.
עבדאללה אבו מערוף: להוריד את המילה "כולם" ולהשאיר "חלקם".
<נעה בן שבת: אתה מדבר על סעיף קטן (ב).
עבדאללה אבו מערוף: להשאיר את חלקם ולהוריד את כולם.
<נעה בן שבת: חלק מהרופאים הווטרינרים שיהיו מוסמכים, יהיו מבין עובדי התאגיד.
עבדאללה אבו מערוף: השורה האחרונה.
עבדאללה אבו מערוף: חלקם יהיו מבין עובדי התאגיד.
עבדאללה אבו מערוף: להוריד את המילה "כולם".
<ענת מימון: זאת ההסתייגות שאתה מציע עכשיו?
עבדאללה אבו מערוף: אם אתם רוצים לומר "רובם", בבקשה.
<נעה בן שבת: השאלה אם לא צריך להשאיר לו את שיקול הדעת, אולי בהתייעצות עם הרשות.
עבדאללה אבו מערוף: אולי נגיד רובם.
<נעה בן שבת: אולי נגיד שאם אלה כולם, זה יהיה רק לתקופה זמנית.
עבדאללה אבו מערוף: רובם.
עבדאללה אבו מערוף: למילה רובם, אני מסכים.
אלי אלאלוף: אני בעד חלקם.
<ענת מימון: היו שלוש הסתייגויות.
<ענת מימון: חבר הכנסת הוסיף עכשיו עוד הסתייגות על שתי ההסתייגויות שהיו קודם לכן.
אלי אלאלוף: איציק, לסיעה שלך יש הסתייגות.
איציק שמולי: האמת היא שאני לא מבין את ההסתייגות.
<ענת מימון: אני אסביר אותה שוב.
יעל גרמן: לא רוצים שיהיה כתוב שאינם מתאימים.
<ענת מימון: אלא שאינם כשירים.
<ענת מימון: המבחן הוא מאוד מצמצם.
<ענת מימון: רק אם הוא לא עומד בתנאי הכשירות, ניתן יהיה להעביר.
איציק שמולי: זה מקובל.
<שי סומך: לגבי "חלקם".
<שי סומך: הרבה מאוד פעמים, ברוב המקרים, יש חלקיות משרה.
<שי סומך: מה זה חלקם?
יעל גרמן: הוא אומר רובם או חלקם.
<שי סומך: אבל לפעמים כל היקף המשרה באותה רשות מקומית היא חצי משרה.
אלי אלאלוף: אתה עושה חוק לפי גודל הרשויות?
<שי סומך: ההצעה היא שאפשר יהיה לשלול רק לגבי אותו עובד?
אלי אלאלוף: אם הוא לא מתאים.
שולי מועלם-רפאלי: מי שההכשרה שלו לא מספקת, הוא לא מתאים.
אלי אלאלוף: כל עוד זה משאיר שיקול דעת למנהל התאגיד לקחת או לא לקחת.
<שי סומך: אבל אם יש עובד אחד וזה כולם והוא לא מתפקד?
<שי סומך: לא תהיה סמכות לשלול את האפשרות של הרשות המקומית להעסיק אותו?
<שי סומך: לא ברור לי.
אלי אלאלוף: אני לא רואה את הפגיעה בניואנס הזה שאומרים שחלקם.
אלי אלאלוף: אם אתה לא צריך את כולם, אז תיקח את מי שאתה צריך.
אלי אלאלוף: למה זאת חובה להיות כולם?
<שי סומך: אבל אם יש רק עובד אחד?
אלי אלאלוף: אז העובד החלקי הזה שנמצא במערכת.
אלי אלאלוף: אתה רואה את הנוסח המשפטי שמתאים לך, העיקר שאתה לא מטיל על כל העובדים כותרת שהם לא מתאימים.
<נעה בן שבת: אפשר להגיד משרת העובדים הווטרינרים ואז אפשר להגיד חלק ממשרה גם במקרה של חלקיות משרה.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת אבו מערוף, שמעת את ההצעה של הלשכה המשפטית?
<נעה בן שבת: יש בעיה עם המצב של חלקם.
<נעה בן שבת: הדוגמה שנותן שי היא שיש רופא אחד ברשות והוא היחיד שמועסק והוא לא מתאים או לא כשיר, לפי מה שייקבע, והם רוצים להביא במקומו עובד של התאגיד באותה משרה.
עבדאללה אבו מערוף: את לא יכולה לחלק את הרופא לשני חלקים.
עבדאללה אבו מערוף: זה מובן מאליו.
<נעה בן שבת: זה בדיוק המקרה בו צריך אולי לומר "כולם".
עבדאללה אבו מערוף: במקרה של רופא אחד, כמובן, אפשר לכתוב.
עבדאללה אבו מערוף: במקרה של רופא אחד, הוא מפוטר.
שולי מועלם-רפאלי: אם אתה אומר את זה, כן אפשר להשאיר "כולם או חלקם".
עבדאללה אבו מערוף: זה בקונטקסט אחר.
עבדאללה אבו מערוף: חלקם או כולם, אלה שלושה אנשים או חמישה אנשים ואז כולם.
עבדאללה אבו מערוף: אבל אם יש רופא אחד יחיד, זה מובן.
עבדאללה אבו מערוף: צריך לנסח את הנוסח.
עבדאללה אבו מערוף: אי אפשר להשאיר את כולם.
אלי אלאלוף: המבחן הראשון הוא הכשירות של העובד.
אלי אלאלוף: אחר כך אומרים שאו שלוקחים אותו, או הוא או אחרים.
עבדאללה אבו מערוף: אם יהיה רופא אחד שעובד, זה מובן.
<נעה בן שבת: אולי נשנה את הניסוח כך שלא יגיד את המילה "כולם".
<נעה בן שבת: נגיד שלאחר שניתנה לרשות המקומית הזדמנות להשמיע את טענותיה כי מבין עובדי התאגיד יהיו רופאים וטרינרים שיהיו מוסמכים לפקח בשווקיה של הרשות המקומית.
<נעה בן שבת: אנחנו הופכים את הסדר ואנחנו אומרים שעובדי התאגיד יוכלו לפקח בשווקים של הרשות המקומית.
<נעה בן שבת: אנחנו משיגים את זה שיהיה פיקוח וטרינרי אפקטיבי בשווקים של הרשות המקומית אבל אנחנו לא קובעים עדיין בדיוק מה קורה עם הרופאים הפעילים של הרשות.
יעל גרמן: את מורידה גם את "כולם" וגם את "חלקם".
יעל גרמן: ומשאירה את יהיו מבין עובדי התאגיד.
<נעה בן שבת: מבין עובדי התאגיד יהיו רופאים וטרינריים שיהיו מוסמכים לפקח בשווקיה של הרשות המקומית.
יעל גרמן: פתרון יפה מאוד.
עבדאללה אבו מערוף: בלי ה-הא.
<נעה בן שבת: בלי הא הידיעה.
<שי סומך: לגבי ההסתייגות של חברת הכנסת גרמן לגבי מועמדים שאינם מתאימים.
יעל גרמן: זאת הסתייגות של המחנה הציוני.
יעל גרמן: אני דווקא לא נמצאת בהסתייגות אבל אני מקבלת אותה.
יעל גרמן: היא נשמעת לי.
<שי סומך: אולי צריך לחדד.
<שי סומך: יש מצבים של ניגודי עניינים.
אלי אלאלוף: הורידו אותה.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת שמולי הוריד אותה.
<ענת מימון: אבל יש גם את מרצ ואת הרשימה המשותפת.
<שי סומך: ההגדרה של אינם מתאימים נועדה גם לתפוס מצבים של ניגודי עניינים שלפי אנשי המקצוע יש ברשויות מקומיות הרבה פעמים בעיות של ניגודי עניינים.
<שי סומך: זאת אומרת, יכול להיות שאדם כשיר אבל יש לו בעיה של ניגוד עניינים.
אלי אלאלוף: כשאתה אומר ניגוד עניינים, אתה צריך להוכיח.
אלי אלאלוף: איך תוכיח?
<אבי שפירא: איזה מקרים של ניגודי עניינים יש בין רופאי שווקים לרופאי רשויות?
<אבי שפירא: מדובר כאן על רופאי שווקים.
<אבי שפירא: רופאים וטרינרים שעסקו כבר בזה עוד לפני התחולה הזאת.
<אבי שפירא: כלומר, עושים את זה יום יום.
<אבי שפירא: אם יש אדם, לאותו אחד צריך לשלול את ההסמכה שלו באופן כללי אבל לא לרשום את זה בחוק שלם.
<משה רפאלוביץ: ניגודי עניינים, זה במפעל מסוים ולא בשווקים.
<שי סומך: יש סעיף שמאפשר לבטל את הסמכות של הרשות המקומית לפקח בשווקים אם העובדים לא מתאימים והכוונה הייתה גם לבחון ניגודי עניינים בשווקים.
<שי סומך: הנוסח הזה היה בהתאם לדברים שאמרתם שיש ניגודי עניינים לפעמים גם בשווקים.
<שי סומך: רק במפעלים?
<נעה בן שבת: אדוני, רוצים לקדם את ההסתייגות ולהגיד במקום שאינם מתאימים, שאינם כשירים?
<שי סומך: אינם עומדים בתנאי הכשירות.
<ענת מימון: אפשר להצביע על ההסתייגות לשנות את זה לתנאי כשירות.
<ענת מימון: ההסתייגות השנייה של הרשימה המשותפת הייתה לקבוע שכל הרופאים יהיו עובדי רשות מקומית בלי שבשווקים יהיו עובדי תאגיד שיפקחו.
יעל גרמן: אבל עבדאללה כרגע ירד ממנה.
יעל גרמן: הסכמנו לנוסח של נעה.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת אבו מערוף מבקש להסיר את ההסתייגות השנייה.
<נעה בן שבת: נוסח הסעיף יהיה: "מצא המנהל כי הרשות המקומית אינה מציעה די מועמדים לרופאים וטרינרים מוסמכים לפקח בשווקיה או שהיא מציעה מועמדים שאינם עומדים בתנאי הכשירות לצורך מינויים לרופאים וטרינרים מוסמכים בשווקים, רשאי הוא להורות לפי המלצת מנהל היחידה הווטרינרית ולאחר שניתנה לרשות המקומית הזדמנות להשמיע את טענותיה, כי מבין עובדי התאגיד יהיו רופאים וטרינרים שיהיו מוסמכים לפקח בשווקיה של הרשות המקומית".
<נעה בן שבת: אדוני, אפשר להצביע על סעיפים 222 ו-223.
אלי אלאלוף: מי בעד אישור סעיפים 222 ו-223?
<נעה בן שבת: מספר הרופאים הווטרינרים המוסמכים הנדרש בשווקים מנהל היחידה הווטרינרית יורה על מספר הרופאים הווטרינרים המוסמכים בשווקים הנדרשים במדינה, לפי ניהול סיכונים, בהתחשב במספר אתרי המכירה במדינה שנדרשת לגביהם ביקורת תקופתית ובסוגי מוצרי הבשר שהם מוכרים, ובתדירות הביקורת שיורה עליה בין היתר בהתאם לסיכון הנשקף מהמזון לבריאות הציבור.
<נעה בן שבת: הערה ניסוחית.
<נעה בן שבת: אני מבקשת, אם אפשר לבקש מהוועדה, שתסמיך אותנו לנסח.
<נעה בן שבת: אני מניחה שיהיו כאן הרבה תיקוני נוסח.
<נעה בן שבת: אני רוצה גם להגיד שכאן לגבי הנושא של מתי אנחנו אומרים רופא מוסמך בשווקים ומתי אנחנו קוראים לו מוסמך באתרי המכירה, זה למשל תיקון נוסח שלא מבטא שום דבר חוץ מאשר נוסח ואנחנו מבקשים שיסמיכו אותנו.
אלי אלאלוף: חברי הכנסת, יש לכם הסכמה?
שולי מועלם-רפאלי: תיקוני נוסח שלא משנים מהות.
אלי אלאלוף: יש אישור.
<נעה בן שבת: אנחנו בהוראות כלליות לעניין מינוי רופאים וטרינרים מוסמכים.
<נעה בן שבת: 225.
<נעה בן שבת: תקנות למינוי והסמכה של רופא וטרינר מוסמך השר רשאי להתקין תקנות בדבר דרכי המינוי וההסמכה של רופאים וטרינרים מוסמכים במפעל ובשווקים, לרבות לעניין שינוי במינוי או בהסמכה.
<נעה בן שבת: סעיף 226 נמחק.
<נעה בן שבת: הייתה מגבלה של מינוי ל-12 חודשים והיא נמחקה.
<נעה בן שבת: תנאי כשירות של רופא וטרינר מוסמך כל הרופאים הווטרינרים שמונו או שהוסמכו לפי תת סימן זה, חייבים לעמוד בתנאי הכשירות וההכשרה שנקבעו לפי סעיף 32לט לחוק הרופאים הווטרינרים.
<נעה בן שבת: אפשר להצביע עד כאן.
אלי אלאלוף: אנחנו מצביעים על אישור הסעיפים מסעיף 224 עד סעיף 227.
<נעה בן שבת: סעיף 228 מדבר על הנסיבות בהן אפשר לבטל מינוי של רופא וטרינר מוסמך.
<נעה בן שבת: הסעיף מאפשר למנהל היחידה הווטרינרית, לאחר שנתן לרופא וטרינר מוסמך הזדמנות להשמיע את טענותיו, לבטל את המינוי ולעניין רופא וטרינר מוסמך שהוסמך על ידי מנהל השירותים הווטרינריים במשרד החקלאות, הוא מאפשר לו לבטל את ההסמכה שלו לתקופה שיורה או לצמיתות.
<נעה בן שבת: זה יכול להיות זמני או קבוע, אם הוא מצא שהרופא הווטרינר המוסמך אינו ממלא את חובותיו לפי פרק זה או שהוא פעל באופן שגרם לסכנה לבריאות הציבור או שהוא אינו עומד בתנאי הכשירות שנקבעו לפי סעיף 32לט לחוק הרופאים הווטרינריים.
<שי סומך: כשירות והכשרה.
שולי מועלם-רפאלי: כשירות והכשרה.
<ענת מימון: יש לנו הסתייגות של סיעת מרצ וסיעת הרשימה המשותפת.
<ענת מימון: ההסתייגות אומרת שמנהל היחידה הווטרינרית צריך לפנות לאותו רופא, להתריע בכתב בפניו, לתת לו 14 ימים להשמיע את טענותיו בכתב ורק אז ניתן יהיה לבטל את המינוי אבל גם אז הביטול יהיה לתקופה שיורו עליה לצורך ביצוע הכשרה מקצועית נוספת או לצמיתות.
<ענת מימון: כלומר, רוצים לציין במפורש את האפשרות שההשעיה תהיה לצורך ביצוע הכשרה מקצועית נוספת וגם שתינתן לו התראה לפני.
אלי אלאלוף: אבל בסעיף הנוכחי אין נושא של הכשרה מקצועית.
שולי מועלם-רפאלי: אבל ממילא גם בסעיף שעכשיו כתוב בלי ההסתייגות יש כאן אפשרות שנותנים לו להשמיע את טענותיו.
עבדאללה אבו מערוף: לפי דעתי אי אפשר לפטר בכלל ולא רק ברפוא בלי התראה.
איציק שמולי: שאלנו בדיונים ואמרו לנו שזה חלק מהנוהל הרגיל.
שולי מועלם-רפאלי: זה עלה בדיון.
שולי מועלם-רפאלי: חלק מהנוהל לשטוח את טענותיו כפי שכתוב כאן, זה שמתרים בפניו.
שולי מועלם-רפאלי: כך זה בעולם שלנו.
שולי מועלם-רפאלי: לא פתאום נוחתים עם נבוט על מישהו.
עבדאללה אבו מערוף: את זה אני אומר.
שולי מועלם-רפאלי: הם אומרים שממילא זה קיים.
<ענת מימון: הם רוצים שתהיה ההתראה בכתב ושגם הוא יוכל להשמיע את טענותיו בכתב.
שולי מועלם-רפאלי: איך זה נעשה היום?
<נדב גלאון: יש שימוע על פי כללי הנציבות ואין פיטורים בלי שימוע ובלי אפשרות להסביר.
אלי אלאלוף: לפני השימוע הכול בכתב?
אלי אלאלוף: יש משהו בכתב או רק בטלפון?
<נדב גלאון: יש הזמנה מסודרת לשימוע.
אלי אלאלוף: איך יוצאת ההזמנה?
עבדאללה אבו מערוף: צריך לנהוג כאן לפי הכללים.
שולי מועלם-רפאלי: לפי כללי הנציבות.
<אבי שפירא: מדובר כאן לא על פיטורים אלא על ביטול מינוי.
<אבי שפירא: מדובר על מינוי כרופא מוסמך לצורך ביצוע התפקיד.
<אבי שפירא: מדובר על מינוי מקצועי.
<אבי שפירא: מכיוון שלא מדובר על פיטורים שלזה יש בוודאי איזה שהם כללים ויש חקיקה בנושא עבודה וכולי, מדובר על איזושהי פעולה שהווטרינר עשה, אולי פעולות או משהו כזה, שהגורם המקצועי שמוסמך ויודע בוודאי מה צריך לעשות חושב שנעשו שלא כהלכה.
<אבי שפירא: בסעיף הזה באים ומראש מניחים שנותנים פטיש בראש.
<אבי שפירא: אנחנו אמרנו שאנחנו חושבים שההצעה כאן היא הגיונית וסבירה ולא בהכרח הפתרון הוא השעיה או הרחקה.
<אבי שפירא: מכיוון שזה נושא מקצועי, אולי בסך הכול צריך הכשרה מקצועית נוספת כדי שהוא יוכל לבצע את מינויו כנדרש ובוודאי שאני לא מבין מה נגרם כאן
<אבי שפירא: אם נותנים לו את ההודעה בכתב עם נימוקים ולא בצורה שלפעמים מתבצעת באמירה ובדילוג על נהלים מסודרים.
<אבי שפירא: כדאי שזה יהיה מסודר.
שולי מועלם-רפאלי: אני אשאל שוב את אנשי המשרדים.
שולי מועלם-רפאלי: כאשר זה שינוי במינוי ולא הפיטורים שזה כאילו מה שהיה נשמע קודם עת דיברנו על זה, איך זה מתבצע היום?
<נדב גלאון: היושב לצדי בארבע השנים האחרונות שמע או נתן שימועים ל-22 מפעילים ורופאים מפקחים.
<נדב גלאון: יש נוהל ברור לגמרי.
<נדב גלאון: הוא לא עושה את זה גם בלי ייעוץ משפטי של משרד החקלאות.
<נדב גלאון: יש לזה נוהל.
<נדב גלאון: אם פה ושם מישהו נתן איזו הנחיה ללכת הביתה, זה לא היה על פי הנוהל, אבל זה לא קשור לעניין.
<אבי שפירא: אבל זה נעשה.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לתת דוגמה מהעולם המקצועי שלי.
שולי מועלם-רפאלי: כשאני קוראת לאחות אחראית בבית חולים שאני חושבת שצריך להפסיק לה את המינוי כאחות אחראית, זה זהה.
שולי מועלם-רפאלי: נכון?
<נדב גלאון: זאת אותה נציבות.
שולי מועלם-רפאלי: יש כללים מאוד ברורים לזה.
<אבי שפירא: לגבי רופאי השווקים זה בכלל לא קיים.
<אבי שפירא: הוא מדבר על רופאים של פיקוח בבתי מטבחיים, משחטות ומפעלי ייצוא.
<אבי שפירא: אני חייב להגיד שאולי יש נהלים אבל אני לא ראיתי אותם.
<אבי שפירא: אנחנו מדברים כאן על קבוצה שלמה של עובדים שיוסמכו לפי החוק החדש ומן הראוי לקבוע לפחות כמה כללים מאוד מנחים שיהיו רשומים בחוק.
אלי אלאלוף: אבל אם זה בעקבות מצב חירום.
אלי אלאלוף: אם נתחיל בהתכתבויות 14 ימים ועוד 14 ימים.
אלי אלאלוף: חבר'ה, יש כאן סכנה בשטח.
אלי אלאלוף: אני חושב שהממונה רשאי להפסיק את העבודה באופן מידי ואז יש זמן לשימוע וכולי.
<משה רפאלוביץ: אם זה חירום, זה בסדר.
אלי אלאלוף: אם זה חירום, אי אפשר להשאיר את זה מתמשך.
<משה רפאלוביץ: אני מקבל את מה שאמרת, אדוני.
<משה רפאלוביץ: אם זה מקרה חירום, אנחנו לא נגד הדבר הזה.
<משה רפאלוביץ: אנחנו מכירים מקרי חירום כאלה ואנחנו לא נגד הדבר הזה.
<משה רפאלוביץ: אבל צריך להגיד שקבוצה גדולה שעוסקים בה כאן, הם אינם כפופים לנציבות שירות המדינה.
<משה רפאלוביץ: כשאומרים רופאי רשויות, הם אינם חלק מנציבות שירות המדינה.
<משה רפאלוביץ: לכן הדבר שהוא מובן מאליו שעושים שימוע לפני שנותנים לבן אדם פטיש בראש, מבקשים שזה יהיה מוכנס כאן בפנים כדי שזה יהיה ברור וכדי שלא נחרוג המדבר הזה.
אלי אלאלוף: כתוב שיש לו שימוע.
<נעה בן שבת: ההזדמנות להשמיע את טענותיו, זה קיים.
<נעה בן שבת: אני רוצה להזכיר שעובדי התאגיד הם גם כפופים לכללי המשמעת של שירות המדינה כך שממילא עם עובדי התאגיד אין בעיות.
<נעה בן שבת: עובדי הרשויות, יכול להיות שיהיו בעיות אבל יש כאן הזמנה לשימוע.
<נעה בן שבת: אני דווקא חושבת שלפעמים אנשים מרגישים לא בנוח כאשר השימוע נכפה עליהם בכתב כי הם לא מקבלים את ההזדמנות להשמיע את הדברים שכואבים להם.
<נעה בן שבת: לפעמים שימוע בעל פה נחשב יותר.
<נעה בן שבת: אפשר לכתוב להשמיע את טענותיו.
<נעה בן שבת: אם רוצים לכבול אותם בכתב או להגיד בכתב או בעל פה או לבקשתו גם בעל פה.
<נעה בן שבת: כאן אפשר להגיד שאפשר לעשות את זה לאחר ששקלו את האפשרות לתת לו אפשרות להשלמת הכשרה מקצועית.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, זה דבר שיהיה חובה לשקול אותו כשיקול ולא חייבים יהיו לשלוח אותו.
<נעה בן שבת: ישקלו אתה אפשרות לשלוח אותו להשלמת הכשרה מקצועית.
<אבי שפירא: אנחנו מקבלים.
<נעה בן שבת: אולי צריך להתייחס לנושא שאדוני הציע, מה קורה במקרה חירום, האם אז אפשר לוותר על חובת השימוע.
אלי אלאלוף: לא, לא לוותר.
אלי אלאלוף: להפסיק את התפקוד שלו מיידית ולתת לו זמן לשימוע.
אלי אלאלוף: אני מציע שתתקנו את הסעיף.
<נעה בן שבת: השאלה אם אנחנו אומרים בכתב או בעל פה להשמיע את טענותיו.
אלי אלאלוף: כמקובל בשירות הציבורי.
<נעה בן שבת: אם אנחנו אומרים כמקובל, אנחנו לא צריכים לומר זאת.
<נעה בן שבת: נעשה את זה בכתב או בעל פה?
יעל גרמן: ו/או בעל פה.
<שי סומך: הנוסח הזה מופיע בהרבה מאוד מקומות בחקיקה.
<שי סומך: לא ראיתי מקום שכתוב בו בכתב או בעל פה.
<שי סומך: זה ברור שאם נותנים הזדמנות, הוא יכול להשמיע את דברו בעל פה.
אלי אלאלוף: מה זה יזיק אם נהיה חדשניים?
אלי אלאלוף: אני בעד לכתוב.
<נעה בן שבת: הנושא של ההכשרה מקצועית נוספת, אנחנו מוסיפים את זה כשיקול ואת ההזדמנות לטעון את טענותיו.
<נעה בן שבת: אמרנו שהוא יכול לטעון את טענותיו בכתב או בעל פה.
<ענת מימון: יש את העניין של 14 ימים.
<ענת מימון: אפשר להצביע על ההסתייגות.
אלי אלאלוף: בעד ההסתייגות –
אלי אלאלוף: ההסתייגות לא נתקבלה.
אלי אלאלוף: מי בעד אישור סעיף 228?
<נעה בן שבת: מינוי רופא וטרינר מוסמך מבין עובדי המדינה או הרשות המקומית על אף ההוראות לעניין מינוי רופאים וטרינרים מוסמכים, מבין עובדי התאגיד, במפעל או בשווקים כאמור בסעיפים 219, 221 ו-222, מצא השר כי קיים צורך בהסמכת רופאים וטרינרים נוספים, רשאי הוא, בהסכמת שר האוצר, להתיר למנהל היחידה הווטרינרית למנות לפי הסעיפים האמורים, לתקופה שיקבע, רופאים וטרינרים מוסמכים במפעל או בשווקים מבין עובדי רשות מקומית שבתחומה מתבצע הפיקוח, אם ניתנה לכך הסכמת הרשות המקומית, לפי החלטת המועצה, או מבין עובדי המדינה.
<מירה סלומון: בסעיף קטן (א), ההפניה היא לסעיפים 219, 221 ו-223 מכיוון שסעיף 222 מדבר על עובדי הרשות המקומית ולא על עובדי התאגיד.
<מירה סלומון: בשונה מהמצב שבו רשות מקומית נדרשת להחליט אם היא לוקחת על עצמה את עבודת קבלן הביצוע של התאגיד או שהיא מעבירה את העבודה, שם באמת נכון יהיה לקבוע שהדבר הזה ייעשה באישור מועצה, כאן מדובר בתגבור של עובדי התאגיד שכבר עובדים שם ואנחנו רק מתגברים אותם באמצעות עובדים קיימים שלנו.
<מירה סלומון: לכן כאן זה המקרה הרגיל שלנו של הסמכת מפקחים שלא מצריך אישור מועצה בנפרד.
<מירה סלומון: זה לא משהו שיש לו משהו מיוחד.
<מירה סלומון: זה דבר שדווקא מצריך דינמיות.
<מירה סלומון: לכן לדעתנו צריך להיות לדעת הרשות המקומית ללא אישור המועצה ולא לפי החלטת המועצה.
יעל גרמן: מה עמדת איגוד הווטרינרים?
<משה רפאלוביץ: אנחנו מקבלים את העמדה הזאת.
<נעה בן שבת: אבל מי מבקש?
<נעה בן שבת: מי מחליט שהוא בעצם רוצה לתרום את העובדים הווטרינרים?
<מירה סלומון: לפי פקודת העיריות, רשות מקומית עובדת באמצעות העומד בראשה.
<מירה סלומון: ראש הרשות המקומית בוודאי יתייעץ עם שומרי הסף שזה הגזבר, שזה היועץ המשפטי, שאלה אנשי המקצוע דווקא ולא נבחרי הציבור הפוליטיים.
<נעה בן שבת: אפשר להוריד את המלים "לפי החלטת המועצה" ולהשאיר את זה רשות מקומית.
<מירה סלומון: פקודת העיריות קובעת שרשות מקומית פועלת באמצעות העומד בראשה אלא אם כן יש דברים ספציפיים שמצריכים אישורי מועצה.
<מירה סלומון: לכן, כפי שציינתי, ראוי דווקא לשמר את הדינמיות הזאת ושראש הרשות המקומית יתייעץ בשומרי הסף שלו ולא בנבחרי הציבור הפוליטיים שלו.
יעל גרמן: אם הווטרינרים לא דואגים, זה בסדר.
<מירה סלומון: מדובר אך ורק בתגבור ולא בהעברה.
<אבי שפירא: אמרנו שאכן יש צדק בעניין אבל אם אני צריך לייצג רופאים וטרינרים שעובדים ברשויות המקומיות ונתונים להחלטה כזו או אחרת דווקא של ראש הרשות ברשויות מסוימות, רצוי שיהיה איזשהו מנגנון בנוסף לראש הרשות.
<משה רפאלוביץ: אנחנו חוזרים בנו ממה שאמרנו.
אלי אלאלוף: אכן זה שונה ממה שסיכמנו.
<מירה סלומון: אני רק רוצה להסביר את ההבחנה, ברשותכם.
<מירה סלומון: אנחנו לא מדברים על הסיטואציה הראשונה בה רשות מקומית מחליטה אם היא מבצעת את כל העבודה הזאת בתאגיד באמצעות העובדים שלה או שלא באמצעות העובדים שלה.
<מירה סלומון: זה דבר שסוכם וברור שהוא באישור מועצה.
<מירה סלומון: אנחנו מדברים על מצב שבו הרשות המקומית כבר בחרה והתאגיד כבר עובד ברשות המקומית.
<מירה סלומון: לא עובדי הרשות המקומית אלא התאגיד.
<מירה סלומון: התאגיד אומר שיש איזשהו פלונטר שצריך לפתור ולצורך כך צריך תגבור זמני או תגבור קבוע בעובד אחד או בעובד שני שכבר נמצא ברשות המקומית וכבר עובד ברשות המקומית ללא קשר לתאגיד.
<מירה סלומון: זה הסעיף.
<מירה סלומון: אז אנחנו אומרים שנכון שתהיה דינמיות.
אלי אלאלוף: עכשיו הבנו.
יעל גרמן: אני בהחלט מבינה את הדברים אבל אני רוצה להזכיר לך אדוני היושב ראש וגם לכל אלה שהיו כאן בישיבות שאנחנו דאגנו מאוד מאיזושהי החלטה שרירותית של ראש הרשות להיפטר מעובד כזה או אחר.
<מירה סלומון: הוא לא מעביר עכשיו את העובד לתאגיד אלא הוא מתגבר באמצעות עובד שלו שנשאר עובד שלו.
<מירה סלומון: הסעיף הזה לא מדבר על העברה.
שולי מועלם-רפאלי: מה מפריע לראש הרשות אם תהיה החלטת המועצה?
<מירה סלומון: אנחנו מכירים הרבה מאוד חקיקה שונה שקיימת בנושא הזה.
<מירה סלומון: כאשר מדברים על סמכויות מקבילות שנמצאות לרשות המקומית ולמדינה.
<מירה סלומון: הייתה פעם תפיסה שבאמת המועצה של הרשות המקומית היא זו שצריכה לאשר סיטואציות כאלה.
<מירה סלומון: בהמשך הובן שהדבר הזה מעכב כי זה מצריך אישורי מועצה, צריכות להיות התכנסויות של המועצה.
<מירה סלומון: כאשר מדובר בסך הכול בעובד קיים שנותנים לו הסמכה נוספת, בסך הכול כתב מינוי נוסף אבל הוא נשאר במערכת, תנאיו לא משתנים.
<מירה סלומון: דווקא כאן חשוב לשמר את הדינמיות.
יעל גרמן: יש איזונים ובלמים וזה באמת בין ראש המועצה לבין המועצה בה יש אופוזיציה והיא גם מסתכלת על הדברים אחרת.
יעל גרמן: אלה האיזונים והבלמים בכל המערכת המוניציפאלית.
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל בסוף התוצאה ידועה מראש כי הקואליציה מצביעה בעד והאופוזיציה מצביעה נגד.
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו בעצם מעכבים את התהליך.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, חוץ מעיכוב כאן, אני לא רואה שום תועלת.
יעל גרמן: זה פתח לאחר מכן.
יעל גרמן: אם באמת הקואליציה תצביע בעד והאופוזיציה נגד והאופוזיציה תחשוב שזה לא ראוי, היא תפנה לבית המשפט ולעובד תהיה הגנה.
אלי אלאלוף: זאת הייתה אזהרה של חבר הכנסת איימן.
אלי אלאלוף: הוא אמר לנו שיש להם רשויות שיתנכלו לעובדים ולכן יגידו, קחו אותו ואחר כך תחפש את מי שיחזיר אותו.
אלי אלאלוף: אני חושב שזאת החלטה כל כך כבדה.
אלי אלאלוף: תשעים אחוזים מראשי הרשויות הם טובים אבל עשרה אחוזים יעשו צרות לעובד ולמערכת.
אלי אלאלוף: לכן הצענו מהתחלה לקבוע שלא רק שלא מספיק הנהלה אלא מועצה כדי שאולי יהיה דיון ציבורי.
אלי אלאלוף: אני חוזר ומציע שנישאר עם זה.
יפעת שאשא ביטון: אם זה הסיפור, הייתי מחפשת פתרון אמיתי.
אלי אלאלוף: אין לנו אפשרות אחרת.
אלי אלאלוף: הגוף הסטטוטורי היחיד שיכול להשפיע, זאת המועצה.
אלי אלאלוף: לא ההנהלה.