GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אריאלה מילר: קודם כל, אי אפשר ללמוד את זה בארץ ולכן יש דרישה יוצאת דופן.
<אריאלה מילר: קופות החולים, למרות אי ההכרה, מוכנות לקלוט את המטפלים מפני שיש דרישה.
<אריאלה מילר: בצרפת המקצוע נלמד במשך 5,400 לימוד במשך שלוש שנות לימוד.
<אריאלה מילר: הלימודים כוללים מעשי ועיוני.
<אריאלה מילר: זה לא קורס אלא אלה לימודים כמו שצריך עם התמחות בבתי חולים.
<אריאלה מילר: בצרפת יש דיפלומה ולא תואר אקדמאי.
<אריאלה מילר: לגבי פודולוגים.
<אריאלה מילר: השנה זה הופך להיות אקדמאי ובסוף גם אלה שיוצאים ביולי, המחזור הראשון, יהיו אקדמאים.
<אריאלה מילר: זאת אומרת, הנושא הזה ייפתר אבל אנחנו רוצים להיכלל.
סופה לנדבר: את עובדת במקצוע?
<אריאלה מילר: אני עובדת 32 שנים בארץ.
<אריאלה מילר: אני עצמאית.
<אריאלה מילר: במשך עשר שנים עבדתי עם פרופסור גדעון מן ביחידה לרפואת ספורט בגבעת רם.
<אריאלה מילר: הקמתי את המערך בקופת חולים מאוחדת, כך שאנשים יכולים לקבל טיפול במחיר אפסי.
<אריאלה מילר: זאת אומרת, הצלחתי להכניס את זה בצורה כזאת שזה יהיה מסובסד על ידי הקופות.
אלי אלאלוף: מה מצב משרד הבריאות מול המקצוע הזה?
אלי אלאלוף: משרד הבריאות יכול לתת לנו התייחסות לתחום הזה?
<נטליה זליגר: כן.
<נטליה זליגר: מקצוע הפודיאטריה בצרפת הוא בעצם פודולג ויש את הכירופודיסט.
<נטליה זליגר: לטענתנו הכירופודיסט זה מקצוע שונה מפודיאטריה.
<נטליה זליגר: זה דבר שנדון במשרד, גם בוועדה מייעצת וגם בדיונים מקצועיים שהיו.
<נטליה זליגר: זה בעצם מקצוע אחר.
<נטליה זליגר: זה לא פודיאטריה.
<נטליה זליגר: הוא באמת נלמד שם לא לתואר אבל זה לא החסם עכשיו.
אלי אלאלוף: פודיאטריה, על זה אנחנו מדברים עכשיו, נלמד לתואר?
<נטליה זליגר: פודיאטריה לא נלמד בצרפת.
<נטליה זליגר: פודיאטריה כמו שאנחנו מכירים בחוק הסדרת העיסוק, לא נלמד בצרפת.
<נטליה זליגר: נלמד כירופודיסט.
<נטליה זליגר: זה עלה גם בדיונים של חוק הסדרת העיסוק, האם להכניס את המקצוע הזה לחוק הסדרת העיסוק והוחלט שלא להכניס אותו לחוק הסדרת העיסוק.
<נטליה זליגר: מבחינתנו אפשר לעשות מהלך, להכניס את המקצוע לחוק הסדרת העיסוק, אבל זה לא הדיון כאן כרגע האם להכיר בו כפודיאטר או לא.
אלי אלאלוף: יש המשך תהליך למידה אצלכם?
<נטליה זליגר: להסדיר את המקצוע בכירופודיסטים?
<נטליה זליגר: כרגע לא.
אלי אלאלוף: זה מדע לחוץ לארץ בלבד?
<נטליה זליגר: אני לא יודעת את התשובה המלאה.
<נטליה זליגר: אני יודעת שזה תחום שנלמד בצרפת.
אלי אלאלוף: היות ובדרך כלל פונים למנהל, כך אמרו לי הבוקר, אני פונה למנכ"ל משרד הבריאות ומבקש שהמקצוע הזה יילמד על ידכם.
אלי אלאלוף: כי אנחנו רוצים לקיים דיון.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה ללכת על מה שלא נמצא בחוק כי הדבר החשוב הוא להעביר את החוק ואחר כך יבואו התוספות.
אלי אלאלוף: אני מבקש ממשרד הבריאות ללמוד את הנושא הזה, להביא אותו לדיון וליידע את הוועדה תוך חודשיים.
סופה לנדבר: למה לא תוך חודש?
סופה לנדבר: תוך חודשיים נצא לפגרה.
אלי אלאלוף: את עוד לא בפגרה.
אלי אלאלוף: אמרתי חודשיים ואני עומד על זה למרות שאני אוהב לרצות את כל החברים שלי.
אלי אלאלוף: במקרה זה אני יודע כמה זמן זה לוקח ואני מניח שזה לוקח יותר מחודש עד חודשיים.
אלי אלאלוף: אני מציע שבאמת תוך חודשיים נקיים דיון בוועדה ותגידו לנו מה העמדה הסופית או הברורה של משרד הבריאות לגבי הנושא הזה.
אלי אלאלוף: בלי לגלות שום דבר עלי, עשו לי בדיקות כאלה כפי את אומרת, וזה נעשה ונראה לי שזה חשוב כי אחר כך כוונתי לטיפול מסוים.
מאיר כהן: אני הבנתי מקהלת שהם מנסים לכלול את זה בתוך החוק הזה.
אלי אלאלוף: אנחנו קודם בחוק הזה.
מאיר כהן: הם מבקשים לבדוק אפשרות שכבר בחוק הזה נכלול את הנושא הזה.
אלי אלאלוף: אי אפשר יהיה לאשר שילוב של מקצוע נוסף בלי הבהרה ברורה של משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: היות והבירור לא נעשה לפני כן – אני כמוך, הייתי רוצה שנאשר לא רק את זה אלא גם את שלושת המקצועות האחרים – אני מציע שכרגע נסתפק בזה.
<דניאל וייס: המקצוע הזה קיים בחוק הנוכחי.
<דניאל וייס: זאת אומרת, מקצוע הפודיאטריה קיים בחוק.
<דניאל וייס: יש הליך של בירור מול משרד הבריאות האם איך שהוא נלמד בצרפת, הווריאציה, האם היא בתוך הפודיאטריה או לא.
אלי אלאלוף: במשאלה שלי נתתי תשובה למה שאתה אומר.
אלי אלאלוף: תבינו, החוק הזה לא יכול לעבור בלי הסכמת משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: ככה.
אלי אלאלוף: יש מספיק סיבות לערער עליו, להביא אותו לדיון בממשלה ולעכב אותו.
אלי אלאלוף: אם אנחנו נכביד על החוק הזה, יהיו לנו עיכובים בלתי נסבלים.
אלי אלאלוף: אני חושב שבין הטוב ביותר לטוב, האויב כאן הוא הטוב ביותר.
אלי אלאלוף: בואו נעביר חוק.
רוברט אילטוב: כמה עולים שעוסקים במקצוע הזה יש היום בצרפת?
רוברט אילטוב: אנשים שהגישו בקשות.
<דניאל וייס: אני לא יודע.
<אריה ליאוליך: יש כאלה שכבר עלו ארצה והם מנועים מלעבוד במקומות מסוימים.
עודד פורר: אני רוצה לציין משהו בנושא של הפודיאטריה.
עודד פורר: חשוב שהוועדה תדע שב-2008 התקבלה החלטת ממשלה שאמרה למשרד הבריאות להתקין תקנות לעניין הפודיאטריה.
עודד פורר: לא התקינו את התקנות האלה עד היום.
עודד פורר: בנובמבר 2014 התקבלה החלטת ממשלה נוספת בנושא הסרת חסמים לעולים בתחום התעסוקה ושם גם נקבע לוח זמנים, תוך תשעים ימים, משרד הבריאות אמור להתקין את התקנות של הפודיאטריה.
עודד פורר: עכשיו הם אומרים לך שהם לומדים את הנושא.
עודד פורר: אני חושב שהנושא הזה הוא קצת פחות מורכב מללמוד אותו שבע שנים על ידי משרד הבריאות כדי להתקין תקנות.
עודד פורר: במקומות שהממשלה לא מבצעת את תפקידה, יכול להיות שהמחוקק צריך לבוא ולקבוע את זה בתקנות.
אלי אלאלוף: התקנות באות דרך השרים.
מאיר כהן: צודק היושב ראש.
מאיר כהן: הוועדה לא יכולה להחליט להכניס דבר שאין עליו בסיס ידע.
סופה לנדבר: אנחנו נעלה את זה לדיון במליאה.
עודד פורר: אני רק אומר שחשוב שהוועדה תדע מה קרה בתחום הזה של הפודיאטורים, ואיך מורחים כאן את העניין הזה כבר שבע שנים.
סופה לנדבר: לפני למעלה משנה, כאשר התחילה הבעיה בצרפת והתחילה העלייה משם, אנחנו היינו שם לא פעם אחת וממשלת ישראל קיבלה החלטה להוריד את החסמים ולתת דברים נוספים לעלייה מצרפת, בלגיה ואוקראינה.
סופה לנדבר: זה פרויקט לאומי שאני לא יודעת למה לא התקדמו אתו.
סופה לנדבר: זה היה מיועד לצרפת, לבלגיה ולאוקראינה אבל התעקשנו, כאשר העברנו את ההחלטה, שזה צריך להיות פרויקט לאומי לכל המדינות ולכל העולים.
סופה לנדבר: מי שמגיע למדינת ישראל, צריך לקבל את אותם תנאים.
סופה לנדבר: מה שקורה כאן, זאת בירוקרטיה ולא רצון לקבל ולקדם את הדברים האלה.
סופה לנדבר: אתה צודק, אתה לא יכול עכשיו להכניס לחוק הזה תחום נוסף אבל אנחנו נכין את ההצעה למליאה ואנחנו נקדם אותה כי לא יכול להיות שהממשלה הנוכחית לא מקדמת קליטת עלייה.
סופה לנדבר: לא יכול להיות שיש דבר שבעצם לממשלה לא אכפת מנושא העלייה.
סופה לנדבר: משרד הבריאות היה חייב לטפל בזה לפני מספר שנים אבל לא טיפל.
סופה לנדבר: אני תמיד מסכימה אתך אבל כאן אני לא מסכימה כי לדעתי הם לא צריכים חודשיים לדון בנושא אלא הם צריכים שבוע ימים ולאחר מכן להודיע לנו מה הם עושים.
סופה לנדבר: מספיק שנים הם למדו את הנושא.
סופה לנדבר: לא יתכן שהם עוד חודשיים, עוד שנה, עוד כמה שנים ימשכו את הנושא.
סופה לנדבר: זה אומר לסגור את השערים של מדינת ישראל ולהגיד לאנשים שהם ישבו בצרפת, אלה בבלגיה ואלה באוקראינה ובכל מקום ומקום.
סופה לנדבר: מדינת ישראל צריכה לעשות הכול כדי לקבל את העולים ולהקל עליהם.
סופה לנדבר: אתה יודע כמה רופאי שיניים מחכים?
סופה לנדבר: אם בצרפת מקבלים אותם, לא יכול להיות שמדינת ישראל לא מקבלת אותם.
סופה לנדבר: כך גם לגבי קלינאי תקשורת.
אלי אלאלוף: היתרון של הוועדה הוא שהיא מקיימת דיונים ענייניים.
רוברט אילטוב: אפשר לדעת למה עד עכשיו לא קיימו את החלטות הממשלה?
סופה לנדבר: זה לא לכאן.
נורית קורן: בואו נתקדם עם החוק.
אלי אלאלוף: תנו לנו להיות ענייניים.
נורית קורן: ישבתם בממשלה הזאת.
רוברט אילטוב: אנחנו לא יושבים בממשלה.
נורית קורן: עכשיו אתם לא יושבים אבל ישבתם.
רוברט אילטוב: כבר שנה שאנחנו לא יושבים בממשלה.
נורית קורן: אנחנו צריכים עכשיו להעביר את החוק הזה.
רוברט אילטוב: את החלטות הממשלה צריך לקיים.
סופה לנדבר: לגבי הורדת חסמים, אתם קיימתם את הישיבה אליה לצערנו לא יכולנו להגיע.
סופה לנדבר: שום דבר לא התקדם.
רוברט אילטוב: אני לא הייתי בממשלה, לא הייתי חבר ממשלה.
רוברט אילטוב: הפקידות חייבת לבצע את החלטות הממשלה.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני רוצה לעבור להצעת החוק.
אלי אלאלוף: אתם רוצים להמשיך ולנגח אחד את השני?
אלי אלאלוף: זה פסטיבל שמתאים לקואליציה ולאופוזיציה אבל לא מתאים לוועדה הזאת.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני מבקש לקיים דיון על הצעת החוק שמונחת על השולחן ולא על שום דבר אחר.
אלי אלאלוף: לקחנו בחשבון את ההערות ונתמודד אתן.
אלי אלאלוף: לי יש תירוץ.
אלי אלאלוף: אני חדש כאן אבל אני מבטיח לכם.
סופה לנדבר: אתה כבר לא חדש.
נורית קורן: רוברט, בוא נקדם את החוק הזה כי זה מה שחשוב.
אלי אלאלוף: רוברט, קיבלת את השבחים לפני שבאת.
אלי אלאלוף: אל תקלקל.
אלי אלאלוף: אנחנו מבקשים מהיועצת המשפטית שלנו להתחיל בקריאת החוק.
<שמרית שקד גיטלין: הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון מס' 4), התשע"ו-2015 תיקון סעיף 12 בחוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, התשס"ח-2008 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 12(א), בסופו יבוא "וינמק את החלטתו בעניין התניה או דחייה כאמור".
<שמרית שקד גיטלין: מדובר כאן בתיקון שלא היה בנוסח לקריאה ראשונה.
<שמרית שקד גיטלין: סעיף 12 לחוק מדבר על החלטה בבקשה.
<שמרית שקד גיטלין: כאשר מגישים למנהל בקשה לקבל תעודה במקצוע הבריאות, המנהל רשאי להעניק למבקש תעודה במקצוע הבריאות, להתנות את מתן התעודה בתנאים או לדחות בקשה למתן תעודה כאמור.
סופה לנדבר: אבל לא יכול בן אדם אחד להחליט.
<שמרית שקד גיטלין: כל מה שהקראתי, זה סעיף שקיים היום בחוק.
<שמרית שקד גיטלין: בלבד שייתן למבקש הזמנות לטעון את טענותיו בטרם יחליט על התניה או על דחייה כאמור.
<שמרית שקד גיטלין: הייתה בקשה לוועדה בפניות שקיבלנו בכתב להוסיף איזושהי הוראה שתחייב את המנהל לנמק את החלטתו וזה התיקון שמוצע כאן, שבסוף הסעיף הזה שהקראתי יבוא "וינמק את החלטתו בעניין התניה או דחייה כאמור".
נורית קורן: אני רוצה לשאול.
נורית קורן: מנהל הוא רק בן אדם אחד?
אלי אלאלוף: גם המנכ"ל.
אלי אלאלוף: הוא מאציל מהסמכויות שלו לצוות שלם.
<אביטל אגמון ברקוביץ': זה המנכ"ל שמאציל את הסמכות שלו בדרך כלל למנהל האגף לרישוי מקצועות.
אלי אלאלוף: מנהל האגף עובד לבד?
<אביטל אגמון ברקוביץ': לא.
סופה לנדבר: אבל כתוב שזה בן אדם אחד.
אלי אלאלוף: זה הנוסח המשפטי.
סופה לנדבר: היועצת המשפטית של משרד הקליטה, זה מספק אותנו?
<מיכל שטרית רבל: בשלב הזה כן.
<שמרית שקד גיטלין: תיקון סעיף 58 – הוראת שעה בסעיף 58 לחוק העיקרי, אחרי סעיף קטן (ה) יבוא: "(ה1) (1) המנהל רשאי להעניק תעודה במקצוע בריאות למי שיש בידו תעודה המעידה על סיום לימודיו מחוץ לישראל במקצוע בריאות (בסעיף קטן זה – תעודת סיום לימודים) שהכיר בה המנהל בהתאם להוראות פסקה (2), ושהתקיימו בו הוראות פסקה (3) לעניין עיסוק במקצוע הבריאות – ככל שהמנהל הורה כי עליו לעמוד בתנאי זה, ובלבד שמתקיימים בו כל התנאים הקבועים בסעיף 8, למעט התנאי לעניין תואר אקדמי ראשון במקצוע הבריאות.
<שמרית שקד גיטלין: הסעיף הזה קובע באילו תנאים ניתן יהיה לתת תעודה לפי הוראת המעבר.
מאיר כהן: אני יכול לקבל את ההגדרה של מנהל?
<שמרית שקד גיטלין: כרגע זה המנהל הכללי של משרד הבריאות.
מאיר כהן: מה זה כרגע?
מאיר כהן: בחוק.
<שמרית שקד גיטלין: בחוק זה המנהל הכללי של משרד הבריאות והוא מאציל את סמכותו בדרך כלל למנהל האגף.
<שמרית שקד גיטלין: הוא יכול להחליט לא להאציל את סמכותו, אבל בדרך כלל הוא מאציל אותה.
<אביטל אגמון ברקוביץ': דוקטור אמיר שנון הוא מנהל האגף לרישום מקצועות רפואיים.
<שמרית שקד גיטלין: הסעיף הזה אומר שמי שירצה לקבל תעודה במקצוע הבריאות לפי הוראת המעבר, יצטרך לעמוד בכל התנאים שקבועים בסעיף 8 לחוק, כמו כל אחד שמבקש תעודה במקצוע הבריאות.
<שמרית שקד גיטלין: התנאים שנקבעו בסעיף 8 אומרים שהוא בגיר, הוא אזרח ישראלי, הוא עומד בתנאי הכשירות לעניין השכלה, הכשרה מעשית, עמידה בבחינות, הוא לא חולה במחלה מסכנת, הוא לא הורשע בישראל או מחוץ לישראל בעבירות מסוימות ולעניין תעודת קלינאי תקשורת ותעודת קרימינולוג קליני, הוא בעל ידע בסיסי בשפה העברית.
<שמרית שקד גיטלין: הדרישה היחידה שבעצם יש לגביה הקלה היא הדרישה של התואר האקדמי.
<שמרית שקד גיטלין: הסעיף הזה מאפשר להכיר במקום בתואר האקדמי הנדרש לפי החוק, בתעודת סיום לימודים בתנאי שמתקיימים הוראות פסקה (2) שתכף נקרא אותה, וככל שמתקיימות הוראות פסקה (3) שמדברות על עיסוק במקצוע הבריאות שגם אותה נקרא בהמשך.
אלי אלאלוף: למה הוא חייב להיות אזרח ישראלי?
אלי אלאלוף: הוא לא יכול להיות עולה?
<שמרית שקד גיטלין: אזרח ישראלי או תושב ישראל.
<קריאה: עולה הוא אזרח ישראל.
<ויקי סטרוק: אני קלינאית תקשורת ואני בארץ משנת 2009.
אלי אלאלוף: לא מקרים אישיים.
אלי אלאלוף: הערות לסעיפים שקראנו.
<ויקי סטרוק: מבחינת הוועדה המייעצת, הייתי בה בגלל התעודה שלי מצרפת ואני רוצה לדעת אם אפשר להמליץ על כך שהוועדה תהיה יותר אובייקטיבית ולהוסיף שני בעלי תעודה שכן עובדים בארץ ויש להם גם מידע על ארץ המוצא.
<ויקי סטרוק: כאן הם יודעים כל מה שקורה בארץ אבל לא מכירים את מה שקורה בצרפת.
<ויקי סטרוק: אנחנו מכירים אנשים רבים.
<שמרית שקד גיטלין: החוק עצמו קבע שהקמת ועדה מייעצת לכל אחד ממקצוע הבריאות והוא קבע את ההרכב של הוועדה המייעצת.
<שמרית שקד גיטלין: זאת אומרת, יש ועדה מייעצת לכל מקצוע בריאות.
<קריאה: מתי אנחנו להגיש הסתייגויות?
<קריאה: אתה מקריא קודם את כל החוק ואחר כך יהיו הסתייגויות?
אלי אלאלוף: כל סעיף.
<ויקי סטרוק: לגבי הוועדה המייעצת, כאן יש גם עניין שאם מבקשים השלמה, לתת אפשרות להשלמה.
<ויקי סטרוק: כאן נותנים פתרון תיאורטי כי בפועל אין אפשרות להשלים ולהתקדם בתהליך הקבלה בארץ וזה כאשר יש צורך בקלינאי תקשורת.
<ויקי סטרוק: פתחתי את הפייסבוק והוצאתי מוסדות שמבקשים קלינאי תקשורת.
אלי אלאלוף: את מדברת על השלמה בלימודים.
<ויקי סטרוק: כן.
<שמרית שקד גיטלין: אני אסביר את הסעיף המשפטי עליו את מדברת.
<שמרית שקד גיטלין: למנהל יש אפשרות לומר שכתנאי לזה שהוא מכיר בתואר לימודי מסוים, הוא רשאי לדרוש השלמה בלימודים או השלמה בבחינות, כתנאי לזה שהוא יכיר באותו תואר.
<שמרית שקד גיטלין: אני מניחה שעל זה את מדברת.
<שמרית שקד גיטלין: את אומרת שדורשים ממך השלמה אבל אין אפשרות ליישם אותה?
<קתי אזורר: ויקי מדברת על התעודות כי יש תעודות שמתאימות ממש בהרכב שלהן למה שלומדים בישראל ואין צורך בהשלמה.
<קתי אזורר: אבל יש תעודות שרואים שכן חסר בהרכב הלימודים משהו במעשי או בתואר עצמו.
<קתי אזורר: יהיה צורך בהשלמה.
<קתי אזורר: ויקי נתקלה בזמנו בוועדה המייעצת של משרד הבריאות שם אמרו לה שיש לה תואר ראשון אבל לישראל זה לא מספיק ולכן אמרו לה לפנות למוסדות האקדמאיים בישראל ושתמצא בעצמה פתרון.
<קתי אזורר: היא פנתה לכמה מוסדות ולא מצאה אפשרות השלמה.
אלי אלאלוף: נראה לי שעכשיו זה ברור.
אלי אלאלוף: נקודה חשובה.
אלי אלאלוף: למשרד הבריאות יש תשובה?
<נטליה זליגר: מה שהיה עד עכשיו זה שבאמת לא הכרנו בתארים.
<נטליה זליגר: כאמור, אנחנו נכיר בתארים האלה שהם לא אקדמאים.
<נטליה זליגר: את מדברת על כאלה שפנו למוסדות חינוך ואני מניחה שהם פנו כדי להשלים תואר ולא כדי להשלים קורס או שניים כי לא שלחנו אנשים להשלים קורס או שניים.
<נטליה זליגר: זה היה כדי להשלים תואר.
<נטליה זליגר: דנו בזה בוועדה בשבוע שעבר.
<נטליה זליגר: זה בשיתוף עם המועצה להשכלה גבוהה שלא רצתה כרגע לפתוח את הנושא הזה של השלמה לתואר.
<נטליה זליגר: אנחנו עכשיו פותרים את זה בצורה אחרת.
<נטליה זליגר: אני רואה לנגד עיני את המקרים שמובאים לוועדה המייעצת שמורכבת ממומחים שאמנם הם חיים בישראל אבל אלה מומחים שמכירים גם את מערכת ההשכלה במקומות אחרים ועוברים על הסילבוסים ומעודכנים.
<נטליה זליגר: אני לא חושבת באופן אישי שצריך לצרף לכל ועדה מישהו שהוא איש מקצוע באותה מדינה.
<נטליה זליגר: אני בהחלט סומכת על אנשי המקצוע שנמצאים בוועדה, אבל בוודאי שאם ייווצר צורך של השלמה במשהו, אנחנו לא נמליץ למישהו להשלים משהו כשלא תהיה מערכת שתשלים.
<שמרית שקד גיטלין: את אומרת שברגע שאתם תדרשו מבן אדם להשלים השכלה או הכשרה מעשית, אתם תדאגו שבאמת יהיה מוסד שיסכים לתת את האפשרות.
<נטליה זליגר: אנחנו נצטרך ללמוד את זה.
<נטליה זליגר: אני לא רואה שאני אומרת למישהו ללכת להשלים משהו ואין לו מקום לעשות זאת.
<נטליה זליגר: חסר לך קורס באקוסטיקה, לך ללמוד אקוסטיקה, איפה?
<נטליה זליגר: לא יודעת.
<נטליה זליגר: אני אומרת, ואני אומרת את זה בזהירות רבה, כי כרגע באמת מערך ההשכלה הגבוהה בישראל מתקשה לקלוט סטודנטים מחוץ לאוניברסיטה כדי להשלים קורסים.
<נטליה זליגר: נמצאים כאן גם נציגי האקדמיה במקצועות הבריאות.
<נטליה זליגר: זה קשה.
<נטליה זליגר: המקומות מוגבלים ותפוסים על ידי הסטודנטים הישראלים וזה קשה להשלים קורסים.
סופה לנדבר: זה לא מותאם לעולים.
<נטליה זליגר: אנחנו נלמד עכשיו את התכניות.
<נטליה זליגר: במידה ויהיה צורך באיזושהי השלמה, אנחנו נצטרך להידרש לזה.
<קתי אזורר: צריך לתת זמן כי שבע שנים זאת תקופת זמן מוגזמת.
<קתי אזורר: אולי צריך להחליט כמה זמן נותנים את האפשרות להשלים.
<נטליה זליגר: זאת נקודה חשובה שאנחנו לוקחים לתשומת לבנו עת אנחנו בודקים את התכניות.
<נטליה זליגר: אם מישהו נדרש להשלים איזשהו תחום מסוים, אנחנו לראות איך אפשר לסייע בזה.
<קתי אזורר: אני יכולה להוסיף ולומר שארגוני העולים יכולים לעזור בזה.
<קריאה: גם ארגוני העולים וגם משרד הקליטה.
<מיכל שטרית רבל: בהמשך נגיע לעוד סעיף שמאפשר למנהל להתנות את הרישיון בעבודה במשך 12 חודשים במקום מסוים שיעשיר את אותו בן אדם אם חסרים לו תחומים מסוימים.
<מיכל שטרית רבל: אפשר לבקש שזאת תהיה האלטרנטיבה ולא לשלוח אותם לחפש קורסים אם הם קיימים.
<מיכל שטרית רבל: זאת אלטרנטיבה שהיא יותר ברת ביצוע.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה רעיון טוב.
<דבורה בראנד: אני קלינאית תקשורת.
<דבורה בראנד: השאלה היא מה חסר.
<דבורה בראנד: אם חסר ידע תיאורטי, יש צורך להשלים את הידע התיאורטי.
<דבורה בראנד: אם חסרה התנסות מעשית, צריך לדאוג להתנסות המעשית.
<דבורה בראנד: אני חושבת שכמו שאמרה נציגת משרד הבריאות, זה דורש המון השקעה.
<דבורה בראנד: אני עובדת במכללת הדסה והביקוש לחוגים הוא עצום.
<דבורה בראנד: מדיונים אחרים של המועצה להשכלה גבוהה לגבי התנסות מעשית, יש לנו שם בעיות וצריך למצוא לזה את הפתרון.
מאיר כהן: בשטח יש דרישה בלתי רגילה ויצרתם איזו בועה.
מאיר כהן: זה אחד הדברים שהם נשגבים מבינתי.
מאיר כהן: למה בפריפריה אין קלינאי תקשורת?
סופה לנדבר: כי הם לא למדו בהדסה אלא למדו בצרפת.
<דבורה בראנד: לשמחתי יש לנו סטודנטים מהפריפריה וגם מהמגזר הערבי.
<דבורה בראנד: לצערי הם באים ללמוד ולא חוזרים לעיר המוצא שלהם כי הם מגלים כי טוב בירושלים, בקריית אונו, באריאל ובתל אביב.
<דבורה בראנד: יש לנו בעיה של התנסות קלינית.
אלי אלאלוף: הבנו את ההערה שלך.
מאיר כהן: ראשית, אני תומך גדול בחוק הזה והוא מצוין וצריך לעשות הכול לקדם אותו.
מאיר כהן: במקצועות תלויי שפה, קלינאי תקשורת הוא מקצוע תלוי שפה, נכון?
<דבורה בראנד: כן.
מאיר כהן: כאשר אומרים ובתנאי שתהיה לו עברית בסיסית, מה זה אומר?
<נטליה זליגר: משרד הבריאות.
<נטליה זליגר: יש מספר אפשרויות להוכיח ידע בשפה עברית כאשר אחת היא להיבחן בבחינה הממשלתית בעברית.
<נטליה זליגר: מי שבחר לא להיבחן בשפה העברית בבחינה הממשלתית, יש אפשרות לגשת לבחינת יע"ל, בחינת ידע בשפה עברית של המרכז הארצי לבחינות הערכה ולקבל ציון מסוים.
<נטליה זליגר: אפשר לעשות אולפן ברמה ג'.
<נטליה זליגר: יש כאלה שבמקרה למדו לימודים קודמים שלהם בישראל בעברית.
<נטליה זליגר: יש מספר אפשרויות.
<נטליה זליגר: אני רוצה להעלות נקודה חשובה בנושא של השוואת התארים.
<נטליה זליגר: אם יבוא מישהו שהתואר שלו מזכיר קצת קלינאות תקשורת אבל ממש לא קלינאות תקשורת, אנחנו לא יכולים להבטיח שניתן לו השלמה בקלינאות תקשורת.
אלי אלאלוף: לא הגענו למהות החוק.
סופה לנדבר: הוא עבד כקלינאי תקשורת ועכשיו כשהוא מגיע לישראל, מה זה ממש ולא ממש?
סופה לנדבר: החוק הזה בא לתקן את העולם.
<נטליה זליגר: אני אומרת שאנחנו במשרד הבריאות לא יכולים לקחת אחריות ללמד מישהו את המקצוע.
<קתי אזורר: אבל זה מה שקורה במדינות המערב.
אלי אלאלוף: הייתה לי הזכות לקבל שיעורים פרטיים לפני הישיבה משמרית, אתם לא מאפשרים להגיע למהות החוק.
אלי אלאלוף: במהות יש הרבה תשובות לדברים עליהם אתם מדברים עכשיו.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים היום שיש הבדל בין מי שיש לו תעודה ממדינה כלשהי ברמה כלשהי, אקדמית או לא אקדמית, לבין מי שיש לו רישיון.
אלי אלאלוף: הוחלט שיתחשבו בזה.
אלי אלאלוף: תאפשרו בבקשה לעבור לסעיף הבא כי שם יש לכם הרבה תשובות.
<שמרית שקד גיטלין: (2) המנהל רשאי להכיר בתעודת סיום לימודים בהתקיים כל הוראות אלו:
<שמרית שקד גיטלין: תעודת סיום הלימודים ניתנה על ידי מוסד להשכלה גבוהה בחוץ לארץ, אשר בעת מתן התעודה האמורה היה מוכר כמוסד להשכלה גבוהה על פי הדין החל באותה מדינה או על ידי מוסד, אשר בעת מתן התעודה האמורה, היה מוסד מוכר ללימודי תעודה למקצוע הבריאות על ידי הרשויות המוסמכות במדינה שבה ניתנה, על פי הדין החל באותה מדינה.
<שמרית שקד גיטלין: יש כאן שתי אפשרויות.
<שמרית שקד גיטלין: האחת, כי תעודת סיום הלימודים ניתנה על ידי מוסד להשכלה גבוהה שהיה מוכר כמוסד להשכלה גבוהה באותה מדינה, או על ידי מוסד שהרשויות המוסמכות באותה מדינה הכירו בו כמוסד מוכר להעניק את לימודי התעודה באותם מקצועות בריאות.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד שזה שינוי מהותי לעומת החוק המקורי.
עודד פורר: אני מבקש להוסיף אחרי המלים "כמוסד להשכלה גבוהה על פי הדין החל באותה מדינה" ולומר "אף אם אינו אוניברסיטה".
<נטליה זליגר: ברגע שכתבנו שהמוסד מוכר ללימודי תעודה במקצוע בריאות על ידי הרשויות המוסמכות במדינה, זאת לא בהכרח אוניברסיטה.
עודד פורר: מה מפריע לכם שזה יירשם?
<שמרית שקד גיטלין: לסעיף הזה יש סיפא שלמה שבאה לומר שיש אופציה ראשונה שזה מוסד להשכלה גבוהה, שאלה מוסדות אקדמיים.
<שמרית שקד גיטלין: יש אופציה שלמה שזה מוסד מוכר ללימודי תעודה למקצוע בריאות שמוכר על ידי הרשויות המוסמכות באותה מדינה.
אלי אלאלוף: משרד הבריאות, אפשר להוסיף את הדיוק הנדרש?
<נטליה זליגר: על פניו אין לנו התנגדות, אבל לפי הנוסח שכתוב עכשיו, זה לא משנה כי מוסד מוכר, זה לא משנה אם הוא למד באוניברסיטה, מכללה או כל מוסד אחר.
עודד פורר: מהיכרותנו את הפרשנות שהמנהל מעניק לחוק, אני רוצה שיהיה ברור.
<נטליה זליגר: הוא מעניק פרשנות על סמך ייעוץ משפטי שהוא מקבל.
עודד פורר: יש כל כך הרבה אמון בין העולים לבין הממונה שמעניק את הרישיונות במשרד הבריאות ואני חושב שלצורך בניית יחסי האמון, כדאי להוסיף את שלושת המלים האלה.
אלי אלאלוף: יש התנגדות מצד חברי הכנסת?
<שמרית שקד גיטלין: אני רוצה להבהיר.
<שמרית שקד גיטלין: עשינו מאמצים מאוד גדולים בניסוח של החקיקה הזאת יחד עם משרד הבריאות כדי להגיע לנוסח.
אלי אלאלוף: הם אומרים שזה לא מפריע להם.
עודד פורר: החשש הגדול מלהוסיף את המלים האלה, גם הוא מטריד.
<שמרית שקד גיטלין: ממש לא.
<שמרית שקד גיטלין: למשרד הבריאות לא הייתה התנגדות.
<שמרית שקד גיטלין: כיועצת משפטית אני רציתי לנסח את הדברים בצורה מפורשת.
<שמרית שקד גיטלין: חשבתי שאם אומרים מוסד מוכר להשכלה גבוהה אף אם אינו אוניברסיטה, זה עדיין לא נותן מענה מספק לסוגיה ולהבהיר שבכלל אנחנו לא מדברים על מוסדות אקדמיים אלא רצינו להבהיר באופן מפורש ולומר מה כן.
<שמרית שקד גיטלין: לכן כתבנו את זה בצורה מאוד מאוד מפורשת – או על ידי מוסד אשר בעת מתן התעודה האמורה היה מוסד מוכר על ידי הרשויות המוסמכות ללימודי תעודה למקצוע הבריאות.
<שמרית שקד גיטלין: כלומר, זה הרבה יותר רחב.
<שמרית שקד גיטלין: זאת סיפא נוספת.
<שמרית שקד גיטלין: אם רוצים, אני יכולה אפילו לפרט מוסד שהוא אחד מאלה ולכתוב אחד ושניים כדי שיהיה ברור שמדובר בשני סוגי מוסדות נפרדים.
<שמרית שקד גיטלין: כתבנו מה כן ולא מה לא.
<שמרית שקד גיטלין: זה כתוב בצורה מאוד מפורשת.
<שמרית שקד גיטלין: אם יש למישהו איזושהי טענה שהנוסח כאן לא מספיק ברור וצריך להבהיר למה הוא לא כן, אני לא רואה איך המלים "אף אם הוא לא", אומרות מה הוא לא.
<שמרית שקד גיטלין: אם יש איזושהי הערה קונקרטית שהנוסח הזה לא מספיק משקף, אני אשמח לשמוע.
אלי אלאלוף: עודד, לא מפריע לי להוסיף לפעמים מלים.
אלי אלאלוף: דווקא כשאתה מוסיף, אתה מתחיל לסבך את העניין.
אלי אלאלוף: כאן זה נראה ברור.
אלי אלאלוף: או אוניברסיטאי או כל מוסד אחר.
אלי אלאלוף: זה סופר רחב.
אלי אלאלוף: זה מאפשר לך לכלול את הכול.
עודד פורר: זה לא במקום.
עודד פורר: אני מקבל את ההסברים.
אלי אלאלוף: אני רואה את זה ויש פרוטוקול.
עודד פורר: קיבלתי את ההערה של היועצת המשפטית.
אלי אלאלוף: מהעולים ידעתי שזאת אחת התביעות הגדולות שלהם ובצדק.
אלי אלאלוף: אני חושב שכאן יש פתרון שלא היה קודם לכן.
<גמליאל גוטשל: אני מעמותת כנף שמטפלת בצעירים עולים, בהמשך הלימודים והשוואת תארים.
<גמליאל גוטשל: הפחד שלי הוא לגבי ההסמכה של משרד הבריאות למוסד מוכר או לא מוכר בחוץ לארץ שקשור למועצה להשכלה גבוהה.
אלי אלאלוף: זה לא קשור למועצה להשכלה גבוהה.
<שמרית שקד גיטלין: על ידי הרשויות המוסמכות במדינה בה ניתנה.
<גמליאל גוטשל: עד היום הרשימה של המוסדות בהם למדת, זה לפי רשימת מוסדות אקדמיים או לא אקדמיים ומה שלא אקדמי, לא מוכר כאן.
אלי אלאלוף: סליחה, כנראה לא מספיק הבנת את ההצעה.
אלי אלאלוף: אני מציע שלא נשים בסל הזה את כל הצרות של העולם.
אלי אלאלוף: כרגע הפרטנר המרכזי בנושא הזה, זה משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: משרד הבריאות מאפשר לך לבוא עם תעודה אקדמית או תעודה שקיבלת בכל מוסד שהוכר על ידי המדינה המקורית כמוסד שמנפיק את התעודה.
אלי אלאלוף: אל תשימו את כל השמות שמבלבלים את כולם.
אלי אלאלוף: כאן הפרטנר הוא אחד ולכן ההצעה הזאת נראית לי עונה ומאפשרת לכל מי שבא.
אלי אלאלוף: ברשותכם, תקשיבו להמשך האמור בהצעת החוק.
<שרלי לוי: אני עולה מצרפת.
<שרלי לוי: רציתי לבדוק שאני מבינה טוב מה אתה אומר.
<שרלי לוי: לי לדוגמה יש תעודה ממשרד הבריאות הצרפתי כי זה לא תואר ראשון וזה לא תואר אקדמי.
<שרלי לוי: זה אומר שלנו תהיה אפשרות לעשות את המבחן ולפנות למשרד הבריאות כדי שנוכל לעבוד בארץ?
<נטליה זליגר: תיאורטית, כן.
<נטליה זליגר: זה הרעיון.
<נטליה זליגר: את תבואי אלינו עם התעודה שיש לך ועם כל המסמכים.
<נטליה זליגר: אלה בדיוק הגורמים המאשרים באותה מדינה.
<נטליה זליגר: יש מדינות שזה משרד החינוך, יש מדינות שזה משרד הבריאות ויש מדינות בהן יש מועצה להשכלה גבוהה כמו בישראל.
<נטליה זליגר: אנחנו מכירים.
<נטליה זליגר: פשוט צריך גורם רשמי במדינה שמכיר בתעודה.
<נטליה זליגר: אנחנו לא ניסע צרפת לבדוק את בית הספר.
אלי אלאלוף: התשובה מספקת אותך?
<שרלי לוי: כן.
<אריאל קנדל: אני רק אומר שיש אתר ממשלתי בצרפת שמפרט בדיוק את כל בתי הספר בצרפת או המכללות לצורך העניין.
<נטליה זליגר: לא אקדמאיות?
<אריאל קנדל: נכון.
<אריאל קנדל: אנחנו נעביר את הרשימות.
<אריאל קנדל: העברנו כבר למשרד הקליטה ונעביר גם אליכם.
<מיכאל בן סעדון: אני רוצה להיות בטוח שהבנתי את נטליה.
<מיכאל בן סעדון: אני לא פיזיותרפיסט אבל היא פיזיותרפיסטית מצרפת, מגיעה אליך, מה ההמשך?
<מיכאל בן סעדון: התעודה מוכרת?
<מיכאל בן סעדון: היא יכולה לעבוד?
<מיכאל בן סעדון: יש מבחן או אין מבחן?
<מיכאל בן סעדון: את יכולה לפרט את התהליך כדי שנבין?
<נטליה זליגר: ברגע שאנחנו מכירים בהשכלה, בלימודים ובכלל ההשכלה, שזה גם לימודים וגם הכשרה מעשית, כל הדברים שמפורטים בחוק, ברגע שאנחנו מאשרים, הפונה יפנה לבחינה ממשלתית, עובר את הבחינה הממשלתית ומקבל תעודה.
אלי אלאלוף: זה כתוב בחוק עצמו.
<שמרית שקד גיטלין: בפסקה (1) נאמר שמתקיימים בו כל התנאים הקבועים בסעיף 8 לחוק.
<שמרית שקד גיטלין: סעיף 8 לחוק מפרט מה הם התנאים שצריך לעמוד בהם, כאשר בין יתר התנאים כתוב בפסקה (3) שהוא עומד בתנאי הכשירות המנויים לגבי אותו מקצוע בריאות בתוספת הראשונה לעניין השכלה, הכשרה מעשית ועמידה בבחינות.
<שמרית שקד גיטלין: אם כן, הדרישה לבחינה ממשלתית עדיין קיימת.
אלי אלאלוף: מהי הבחינה הממשלתית?
<נטליה זליגר: במקצוע שאנחנו מדברים, זאת בחינה עיונית בלבד שכוללת מאה שאלות.