GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אבי שפירא: שפרט 1 בחלק א', זה צריך להיות מי שלא יידרש בדרישה בפרט 2 בחלק א', יידרש תוך שלוש שנים להשלים.
<נעה בן שבת: הכוונה היא שהוא יוכל להשלים את ההכשרה שלו.
<נעה בן שבת: הוא יכול להיות פקח וטרינרי אבל הוא לא יוכל להיות רופא וטרינר לעניין החוק הזה.
<נעה בן שבת: כמובן הוא רופא וטרינר כי הוא רופא מורשה, אבל הוא יצטרך להשלים את הדרישה הזאת בתוך שלוש שנים.
<אבי שפירא: לדעתי בשני המקרים צריך להיות פרט 2 בחלק א'.
<אבי שפירא: זה מי שלא סיים את קורס הרקע בבריאות הציבור, יכול להשלים.
<נעה בן שבת: הוא רופא וטרינר אבל הוא לא סיים עדיין את קורס הרקע.
<אבי שפירא: נכון, ואז תוך שלוש שנים הוא צריך להשלים אותו.
<נעה בן שבת: (יח) לעניין סעיף 32לט והתוספת השנייה לחוק הרופאים הווטרינרים, כנוסחו בסעיף 322 לחוק זה יראו רופא וטרינר שעבר קורס רקע בבריאות הציבור ערב תחילתו של פרק ו'1 לחוק האמור, כאילו עמד בדרישות לעניין קורס רקע הקבוע בתוספת השנייה לחוק האמור.
<נעה בן שבת: אנחנו בעצם מאפשרים לעבור, כדי שלא יהיה קורס רקע אחד.
<נעה בן שבת: (יח1) רופא וטרינר שמועסק ערב פרסומו של פרק זה ברשות מקומית, וביצע פיקוח וטרינרי בשווקים לרבות בדיקות משנה ערב יום תחילתה של תקופת המעבר כהגדרתו בסעיף 254, יראו אותו כאילו עמד בתנאי הכשירות לפי סעיף 32לט והתוספת השנייה לחוק הרופאים הווטרינרים.
<נעה בן שבת: זה מישהו שכבר היה מועסק ברשות המקומית ערב פרסומו של החוק וביצע פיקוח וטרינרי ערב תחילתה של תקופת המעבר - זאת אומרת, עוד תשעים ימים – יראו אותו כאילו עמד בתנאי הכשירות של סעיף 32לט למרות שיכול להיות שהוא לא עמד בהם.
<נעה בן שבת: (יט) רופא וטרינר שהיה מוסמך לבצע פיקוח וטרינרי במפעלים ערב חוק זה, ייחשב כאילו עמד בתנאי הכשירות לפי סעיף 32לט והתוספת השנייה לחוק הרופאים הווטרינרים והוסמך בידי מנהל היחידה הווטרינרית לעניין סעיף 221.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, רואים את מי שכבר היום עוסק בפיקוח הווטרינרי כאילו קיבל הסמכה.
<נעה בן שבת: הוא לא יצטרך לחזור אליכם כדי לקבל הסמכה.
<נעה בן שבת: (כ) על אף האמור בסעיף 219, מנהל היחידה הווטרינרית רשאי, במקרים מיוחדים, למנות רופא וטרינר מבין עובדי רשות מקומית אשר יהיה מוסמך לבצע פיקוח וטרינרי במפעלי בשר המצויים בתחום הרשות המקומית, אם התקיימו כל אלה, והוראות סעיף 247 או 248(2), לפי העניין, יחולו בשינויים המחויבים על רופא וטרינר שמונה כאמור:
<נעה בן שבת: ערב פרסומו של פרק זה הרופא הווטרינר היה עובד של הרשות המקומית וביצע פיקוח וטרינרי הן במפעל בשר או במפעל לשחיטת בשר והן בשווקים.
<נעה בן שבת: הפיקוח הווטרינרי בשווקים מתבצע בידי עובדי הרשות המקומית.
<נעה בן שבת: הרשות המקומית הסכימה להעסיק את הרופא הווטרינר במפעל בשר או במפעל לשחיטת בשר שבתחומה והרופא הווטרינר נתן הסכמתו למינוי לפי סעיף קטן זה.
<שי סומך: כמה תיקונים.
<שי סומך: בשורה הראשונה צריך לומר "או מנהל השירותים הווטרינרים".
<שי סומך: בשורה השלישית, במפעלי בשר, "או במפעלים לבשר גולמי".
<שי סומך: בפסקה (3), במקום "לשחיטת בשר" צריך להיות "מפעל לבשר גולמי".
<נעה בן שבת: (ב) תקנות ראשונות לפי סעיף 218א יובאו לאישור הועדה עד ליום תחילתו של סימן ח'.
<נעה בן שבת: אלה התקנות לעניין הוואן-סל, בגלל הבהלה שהייתה בנושא הזה.
<נעה בן שבת: יש תקנות נוספות אחרות באותו סעיף, אבל כבר הצבענו עליהן.
<ענת מימון: אפשר להצביע על סעיפים 334 ו-335.
<אלי גורדון: לגבי (2)(א), אני רוצה להבין מה הנוסח וגם לגבי (3).
אלי אלאלוף: קראנו את זה.
אלי אלאלוף: בארבע עיניים יגידו לך.
שולי מועלם-רפאלי: הסמכנו את הייעוץ המשפטי של הוועדה לעשות כל דבר שנדרש ביחס לנוסח.
אלי אלאלוף: בקשה מאוד חשובה למשרד הבריאות והיא לעשות מעקב והערכה על התלונות שאתם מקבלים לפחות בחמש השנים הראשונות כדי לדעת מה קורה.
אלי אלאלוף: כרגע אנחנו עבדנו מספיק על התאגיד ואני מבקש, לאור העבודה שתיפול עליכם, והיא תהיה כבדה, ויגיעו תלונות ואולי יהיו נכונות, אנחנו רוצים לבקש ממשרד הבריאות לתת לנו דיווח במשך חמש שנים לגבי התלונות שהוגשו ונמצאו נכונות.
<אלי גורדון: בתחום הבשר.
אלי אלאלוף: בחוק הזה עסקנו בבשר.
אלי אלאלוף: אני מציע שאפילו תביאו את זה לישיבה הראשונה למעקב כדי שיתאפשר לנו לראות אם זה טוב או לא טוב.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה מאוד חשוב שהחוק הזה שנוגע לשמונה מיליון תושבי המדינה, שיהיה לו מעקב והערכה מקצועית.
אלי אלאלוף: הייתי רוצה שבזמנכם, לקראת הישיבה הראשונה שתהיה במושב הבא, תבואו עם תכנית הערכה לגבי התלונות שהגיעו ונמצאו נכונות.
<אלי גורדון: גם היום אנחנו עושים את זה.
<אלי גורדון: צריך להבין שמספר תלונות לא נותן מענה לא לכאן ולא לכאן.
<אלי גורדון: אנחנו ננסה לעשות ונדווח.
<נעה בן שבת: אפשר להצביע על סעיפים 334 ו-335.
אלי אלאלוף: מי בעד אישור סעיפים 334 ו-335?
<נעה בן שבת: אפשר להצביע על החוק כולו.
אלי אלאלוף: מי בעד אישור פרק ז' (הגנה על בריאות הציבור (מזון)) מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2015 ו-2016), התשע"ה-2015?
אלי אלאלוף: החוק אושר פה אחד.
שולי מועלם-רפאלי: יישר כוח גדול ליושב ראש הוועדה.
<אלי גורדון: אני רוצה לומר תודה שבסבלנות עבר אתנו סעיף סעיף והתמקד בכל הסעיפים.
שולי מועלם-רפאלי: ולשתי היועצות המשפטיות, תודה.
<אלי גורדון: תודה ליועצות המשפטיות על הסבלנות ועל השעות הרבות של עבודה.
טלי פלוסקוב: שלום לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
טלי פלוסקוב: הנושא: "הצעת חוק עבודת הנוער (תיקון מס' 17 והוראת שעה), התשע"ו-2016.
טלי פלוסקוב: בעצם זה המשך הדיון.
טלי פלוסקוב: זהו דיון ראשוני אחרי שעבר בקריאה ראשונה במליאה.
טלי פלוסקוב: כרגע אנחנו בקריאה שנייה ושלישית.
טלי פלוסקוב: כעיקרון, זה ביוזמתו של משרד הכלכלה.
טלי פלוסקוב: בבקשה, נציגת משרד הכלכלה.
<איילת וולברג: אני מהלשכה המשפטית, משרד הכלכלה.
<איילת וולברג: הצעת החוק בעצם מבקשת לתקן שני עניינים מרכזיים.
<איילת וולברג: הראשון הוא בעצם לבטל את החובה להוציא פנקס לפני סעיף 28 לחוק עבודת הנוער.
<איילת וולברג: את הפנקס הזה כיום לפי החוק מוציא נער מלשכת התעסוקה, ובו בעצם מצוין האישור הרפואי של הנער.
<איילת וולברג: המועצה, לפי החוק, מכוח סעיף 30 לחוק, בעצם המליצה לשר לבטל את ההליך הביורוקרטי הזה, וחלופה במקומו לקבוע חובה על נער להציג אישור רפואי בפני המעסיק.
<איילת וולברג: ועל המעסיק חובה לשמור את האישור הרפואי במשך שנה לאחר העסקתו של הנער בשביל שיהיה אפשר לאכוף את הנושא הזה – זה התיקון הראשון.
אורלי לוי אבקסיס: בפנקס שהנער היה מוציא, היה לו שם גם זכויות וחובות.
אורלי לוי אבקסיס: בין היתר מה מגיע לו, על איזה זכויות עליו לשמור וכדומה.
אורלי לוי אבקסיס: מאחר והפנקס הזה כבר לא קיים, ויכול להיות שיש צדק רב בזה של לבטל אותו כי זה ביורוקרטיה וכדומה, איך מנגישים את המידע הזה לאותו עובד צעיר?
יפעת שאשא ביטון: בהקשר למה שהיא אומרת אני רוצה להתייחס.
<איילת וולברג: העניין השני הוא בעצם קשור לנושא של שעות עבודה וחופשת לימודים רשמית.
<איילת וולברג: כיום על פי החוק נער בעצם יכול לעבוד עד השעה שמונה, ואסור לעבוד משמונה עד שמונה בבוקר.
<איילת וולברג: שוב פעם לנוכח המלצות המועצה שייעצה לשר לאפשר העסקה של נוער, שוב פעם אנחנו מדברים על חופשה על מנת למנוע עבריינות ולעודד העסקה שתוביל לתעסוקה טובה בשביל הנוער בזמן החופשה, מוצע לאפשר לנער לעבוד עד השעה 12, בכפוף לכך שהמעסיק יחזיר את העובד לאחר השעה 11 לביתו.
<איילת וולברג: שוב פעם גם הנושא הזה בהמלצת המועצה, הסכמות גם של עובדים, גם של מעסיקים, וגם הנושא נבדק במועצה לבריאות הילד והפדיאטריה של משרד הבריאות, והם אישרו את זה.
אורלי לוי אבקסיס: וכאשר ישנן עבודות מסוימות שעליהן השר לא יחתום, כלומר, הצו הזה לא יחול על עבודות מסוימות שיש בהן פגיעה בבריאותו של אותו נער, צריך לומר, אז רק בעבודות מסוימות, ובעבודות אחרות לא.
<איילת וולברג: נכון.
<איילת וולברג: יש אפשרות לשר להחריג עבודות מסוימות שזה לא יחול עליו.
יפעת שאשא ביטון: כבוד היושבת ראש, התייחסות קטנה שבגינה אני גם נמצאת כאן.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו בוועדה לזכויות הילד מטפלים בכל הנושא של חובות וזכויות של בני נוער עובדים.
יפעת שאשא ביטון: נמצא פה גם הנוער העובד והלומד, אז אנחנו באמת נכנסים לעובי הקורה בעניין הזה, כי הוא חשוב גם במודעות של הורים, גם של ילדים, גם של אנשי חינוך, ומי שבכלל מלווה אותם.
יפעת שאשא ביטון: אני, מה שמטריד אותי בסיפור של הפנקס, זה שלא תהיה לנו בקרה.
יפעת שאשא ביטון: ברגע שאני יודעת שמגיעים בני נוער, מוציאים פנקס, אז אני יודעת בעצם כמה בני נוער לקחו פנקס כזה מן הסתם תהיה לי יותר בקרה היכן הם עובדים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נוכל להגיע ולפקח ולאכוף במידת הצורך.
יפעת שאשא ביטון: תהיה לנו יותר שליטה על איפה נמצאים בני הנוער האלה.
יפעת שאשא ביטון: היום, כלא יהיה פנקס, אז אני חוששת שזה יהיה דיי פרוץ.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, אנחנו נצטרך לחפש אותם, ולא תהיה לנו הקלות הזאת של הנגישות הזאת בעצם להגיע אליהם.
<איילת וולברג: נמצא כאן מר מאיר דוד מהאגף לאכיפה מינהלית.
<מאיר דוד: אני מנהל האגף האכיפה המינהלית במשרד הכלכלה.
<מאיר דוד: לעניין הפנקס, אני רוצה לענות לעניין הרישום.
<מאיר דוד: לצערי הרב, בשנים שאני מנהל האגף, וגם כמפקח, לגבי נתונים כמה נערים נרשמו, והיכן הם הולכים להיות מועסקים, לא קיבלתי משרות התעסוקה, כי לא מנהלים את זה בשירות התעסוקה רישום כזה.
<מאיר דוד: ולכן כל העניין הוא הפך להיות ביורוקרטיה נטו.
<מאיר דוד: לא מפנים נערים לעבודה.
<מאיר דוד: לא עושים רישום כמה נערים נרשמו, והיכן הם הולכים להיות מועסקים, אלה נתונים שביקשנו.
<מאיר דוד: ולכן, רוב המידע שיש לנו היום לגבי היכן נערים מועסקים זה או תלונות של נערים, הנוער העובד והלומד משתף אתנו פעולה, ופעולות יזומות שאנחנו עושים.
<מאיר דוד: אז אם היה גורם כזה שמרכז את המידע, אז כנראה שהפנקס - - -
אורלי לוי אבקסיס: מספיק שתקישו תעודות זהות מגילאים מסוימים, מספר סידורי מסוים, תוכלו לקבל את כל הפלט הזה, היה ותרצו.
<מאיר דוד: זה דרך ביטוח הלאומי.
<מאיר דוד: אנחנו גם בשיתוף פעולה עם ביטוח לאומי, אנחנו מקבלים חלק מהמידע הזה.
יפעת שאשא ביטון: אל"ף זה חשוב.
יפעת שאשא ביטון: לי חשוב שבסופו של דבר יהיה מסד נתונים.
יפעת שאשא ביטון: אני לא יודעת, ניסיתי לחשוב יצירתית מאז ששמעתי שבוטל הכרטיס הזה, או על חובת דיווח שלצורך העניין מעסיקים לגבי העסקה של בני נוער, או בכל דרך אחרת, אבל חייב להיות לנו איזשהו ערוץ שבו אנחנו נדע היכן בני הנוער שלנו עובדים כדי שנוכל לפקח.
<מאיר דוד: אני מסכים שצריך להיות מסד נתונים, אבל הוא לא היה דרך שירות התעסוקה, כך שהוא גם לא רלבנטי.
יפעת שאשא ביטון: לא משנה, אתם יכולים למצוא מבחינתי ערוץ אחר.
<מאיר דוד: צריך למצוא את הדרך למסד נתונים.
אורלי לוי אבקסיס: מה לגבי פרסום הזכויות שהיה באותו פנקס?
<מאיר דוד: היום רובנו יודעים שרוב בני הנוער יותר מתקדמים מכולנו, והם עוסקים בעיקר במדיה ופחות בפנקסים ובניירת.
<מאיר דוד: אנחנו פיתחנו אפליקציה ייעודית לבני נוער, גם בשפה העברית, וגם בשפה הערבית.
<מאיר דוד: האפליקציה הזאת, לא רק שהיא מספקת מידע, היא גם מאפשרת להם לחשב את השכר שמגיע להם.
<מאיר דוד: והאפליקציה הזאת, כל שנה אנחנו מעדכנים אותה, ולקראת הקיץ אנחנו יוצאים בפרסום נוסף שלה.
אורלי לוי אבקסיס: הפרסומים הגיעו בטרם יציאה לחופשות, יפורסמו בבתי הספר?
<מאיר דוד: הם יפורסמו גם באתר של משרד החינוך, גם בבתי הספר, גם במדיה.
אורלי לוי אבקסיס: אולי גם שיפורסמו על הלוח מידע בבתי הספר.
אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לך למה, כי לפני שהם יוצאים לחופשה, לצייד אותם עם ארגז הכלים שיכול להגן עליהם.
יפעת שאשא ביטון: אני יכולה לעזור לך בעניין הזה.
<מאיר דוד: ככל מה שתלוי בנו, להיכנס לבתי הספר, אנחנו נרתמים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יושבים עם נציגים שלכם בעצם בוועדה לזכויות הילד כבר אחרי שלושה דיונים.
יפעת שאשא ביטון: קבענו תכנית הסברתית בשיתוף הנוער העובד והלומד, מועצת תלמידים, משרד החינוך, השלטון המקומי, כל בית בישראל בעצם יקבל יחד עם הארנונה של החודש שלפני הסבר מפורט, איגרת של זכויות וחובות של נוער עובד.
יפעת שאשא ביטון: בתי הספר ישלחו את זה לכל התלמידים בגילאים שבעצם מותרת תעסוקה של בני הנוער.
יפעת שאשא ביטון: יש את האפליקציה שלכם.
יפעת שאשא ביטון: תהיה תכנית הסברה, תעמולת הסברה בעצם, איזשהו קמפיין שמשרד הכלכלה גם ייצא לקראתו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו ננסה בעצם לאגוף את זה מכל הכיוונים כדי שתהיה מודעות.
יפעת שאשא ביטון: הרבה מבני הנוער לא מכירים בכלל את הזכויות שלהם, וזיהינו את זה כאחת הלאקונות.
טלי פלוסקוב: אני מאוד שמחה שבוועדה שלכם היה דיון בנושא הזה, באמת לא מכירים.
<מאיר דוד: רק לדבר קצת על החשיבות.
<מאיר דוד: אני באופן אישי רואה בתעסוקת בני נוער כערך עליון.
<מאיר דוד: אני חושב שמי שמעסיק בני נוער זה קודם כל ערך עליון, יותר מאשר ערך של תועלת כלכלית.
<מאיר דוד: אחת הבעיות שיש היום למעסיקים, או החסמים להעסיק נערים, זה הגבלה על שעות העבודה שיש להם, ועל הביורוקרטיה שמוטלת עליהם.
<מאיר דוד: מצד שני זה גם הופך למגבלה וחסם לנער שרוצה לעבוד, ורוצה להתקבל לשוק העבודה.
<מאיר דוד: לכן התיקון הזה התיקון הזה הוא מאוד חשוב, כי גם אנחנו לקראת חופשת פסח בקרוב, ועוד מעט חופשת קיץ, ואנחנו רוצים שכמה שיותר בני נוער ייכנסו לשוק העבודה מאשר הסתובבו ברחובות, וכמה שיותר מעסיקים יוכלו להעסיק אותם, כי אני שומע בשנים האחרונות יותר ויותר מעסיקים שאומרים, אני חושש להעסיק נער.
טלי פלוסקוב: אני גם שמעתי.
טלי פלוסקוב: מה שזה אומר, בקיץ הזה אנחנו נאפשר להם לעבוד לפי הכללים החדשים.
<איילת וולברג: חשוב לי להוסיף כמובן, לפי מה שגם חברת הכנסת אמרה, בכפוף לזה שזה שלא יפגע בבריאות שלו, ולא בשלומם והתפתחותם הגופנית, החינוכית, הרוחנית והמוסרית.
אורלי לוי אבקסיס: שאלה פשוטה, יהיה לכם כוח אדם לעשות בדיקות פתע?
אורלי לוי אבקסיס: כי אנחנו דנו בעבר לא מעט בפגיעה בזכויות של בני נוער, והרבה פעמים גם היו שולחים אותם לעצור טרמפים בדרך הביתה.
אורלי לוי אבקסיס: הנה, מהנהנים פה חבר'ה שהיו אצלי גם בוועדה.
אורלי לוי אבקסיס: משרד הכלכלה לא עשה את עבודתו מי יודע מה, וגם כאשר היו תלונות, או שהיה סחבת מאוד גדולה, או שלא היו לכם פקחים.
טלי פלוסקוב: אני גרה בערד, אני דווקא רוצה לתת לך דוגמה של בני נוער, ושמעתי מהרבה שעובדים במלצרות בים המלח.
טלי פלוסקוב: שם דווקא המעסיקים היו זהירים כי הם קיבלו מספר פעמים קנסות מאוד כבדים ממשרד הכלכלה, ואחר כך אמרו, לא רוצים בכלל לקחת את בני הנוער כי זה באמת בעייתי.
אורלי לוי אבקסיס: אז מה, לא לתת קנסות למי שעובר על החוק בכדי שיסכים להעביד?
אורלי לוי אבקסיס: כי זה יהיה עבדות, זה לא יהיה העסקה.
<מאיר דוד: גברתי, חברת הכנסת, קודם כל המטרה היא שכן יעבדו נערים, ואנחנו כן נאכוף.
<מאיר דוד: נכון שהייתה תקופה שהיה לנו פחות מפקחים, אבל היום יש יותר.
<מאיר דוד: היום רוב האכיפה שלנו תהיה בכלל אכיפת פתע, לא נחכה לתלונות.
<מאיר דוד: במהלך חודשי הקיץ, או חודשים שרוב בני הנוער עובדים, אנחנו מגבירים את האכיפה.
<מאיר דוד: רוב המפקחים שלנו יוצאים לאכיפות ובדיקות פתע.
<מאיר דוד: אני יכול לספר לכם שאנחנו מגיעים בכל השעות.
<מאיר דוד: אנחנו מגיעים כביכול בשעות נורמטיביות.
<מאיר דוד: יש קרוב ל-200 מפקחים היום בכל המינהל שעוסק.
אורלי לוי אבקסיס: אז בעצם הם רב תכליתיים?
אורלי לוי אבקסיס: הם גם לבני נוער - - -
<מאיר דוד: נכון, הם רב תכליתיים.
<מאיר דוד: בעבר הם לא היו, הם היו חד תכליתיים, זה היה לדעתי חסרון גדול.
<מאיר דוד: היום הם רב תכליתיים, הם יגיעו, ואנחנו אומרים להם, אנחנו עושים מארבים גם בשתיים בלילה.
<מאיר דוד: אנחנו באים בשתיים בלילה, ואנחנו עומדים ליד העסק, ואנחנו יודעים להגיב ולזהות.
<מאיר דוד: יש מעסיקים שקיבלו עיצומים כספיים מאוד גבוהים, חטפו עיצומים.
<מאיר דוד: ואני יכול לספר לכם על מעסיקים שקיבלו פעם שנייה או שלישית כבר.
<מאיר דוד: פשוט לא למדו את הלקח וחטפו, והם ימשיכו לחטוף.
<מאיר דוד: אני לא אוותר על זכויות של בני הנוער קלה כבחמורה.
<מאיר דוד: מצד שני, אני רוצה לאפשר את העסקה, גם לא להפחיד את המשק מלעשות.
<ניבה אזוז: אני ממשרד הבריאות, אני אתייחס לזה בהמשך כשנקריא את הסעיף הזה.
<אורי מתוקי: אני מהסתדרות הנוער הלומד והעובד.
<אורי מתוקי: חשוב לי להגיב.
<אורי מתוקי: רוב ההסתייגויות שהתייחסנו אליהם כבר עלו במועצה לנוער עובד, וחלקן גם נכנסו.
<אורי מתוקי: אבל כן חשוב לי להדגיש, וגם להתחבר לדברים של חברות הכנסת, בעיקר בכל האמור בפיקוח, ואנחנו עובדים הרבה עם מחלקת הפיקוח של משרד הכלכלה.
<אורי מתוקי: חשוב להדגיש כמה דברים.
<אורי מתוקי: קודם כל לגבי השעות, אין ספק שיש רצון מצד העובדים ומצד המעסיקים, אבל צריך להיזהר שהרצון הזה לא יהפוך להיות דבר בעייתי.
<אורי מתוקי: אני מדגיש את הסייג שכתוב, ועיקרה פה, שזה הנושא של ההסעה הביתה.
<אורי מתוקי: מדובר על להרחיב את השעה מהשעה 10 על פי החוק, על פי היתרים 11, בפועל מוסיפים שעה אחת, אבל יש סייג שחשוב שזה ההסעה הביתה, כי כפי שכבר נאמר, מגיעים אלינו לא אחת מקרים - - - התלונה זה לא שילמו לי, התלונה זה מקרים קשים של יחס והשפלה וכדומה.
<אורי מתוקי: על הדרך אתה מגלה שבאמת או שהוא תפס טרמפים, או שההורים באו לקחת אותו בשעה 12 עשרה בלילה, וזו נקודה חשובה שהיא גם מתייחסת לאכיפה, ואני אומר את זה גם לגבי הפנקס.
<אורי מתוקי: בסופו של דבר אני חושב שללכת ללשכת התעסוקה זה דבר שפחות רלבנטי, אבל אני חושב שנכון היה להשקיע חשיבה בדרכים נוספות, כי באמת היום אין את הנתונים.
<אורי מתוקי: זאת אומרת, אנחנו עוסקים גם בסקרים, אנחנו מעבירים למשרד הכלכלה את כל מה שמגיע לידינו, ועשינו סקר מקיף לכל שוק עבודת הנוער.
<אורי מתוקי: אגיד בהערת אגב, שאנחנו לא נתקלים בקושי מבחינת מעסיקים.
<אורי מתוקי: יש 220 אלף בני נוער שעובדים בשנה.
<אורי מתוקי: יש הרבה יתרונות לעבודה עם נוער, ויש גם חסרונות בהחלט.
<אורי מתוקי: אבל יש כאן בעיה גם של מעקב וידע.
<אורי מתוקי: אני מסכים שהפנקס במתכונתו הקודמת כנראה היה כבר קצת ישן וארכאי.
<אורי מתוקי: אבל אני חושב שיש איזושהי דרך להגיע למסד הנתונים.
<אורי מתוקי: גם פה בעצם מעבירים את החובה.
<אורי מתוקי: אני מדבר, למשל, על הצד הבריאותי, מעבירים בעצם את החובה למעסיק, ופה, שוב, זה עניין של אכיפה.
יפעת שאשא ביטון: ברשותך, אני מבקשת שכן יירשם בפרוטוקול, שמשרד הכלכלה או מי מהגופים ימצא ערוץ שדרכו אנחנו נוכל לקבל מסד נתונים לגבי בני הנוער העובד.
טלי פלוסקוב: בסדר גמור, תודה.
טלי פלוסקוב: משרד הבריאות, את מעוניינת כרגע להתייחס?
טלי פלוסקוב: נקריא את החוק.
<שמרית שקד גיטלין: תיקון סעיף 1 – 1.
<שמרית שקד גיטלין: בחוק עבודת הנוער, התשי"ג-1953 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 1(א), ההגדרה "פנקס עבודה" – תימחק.
<שמרית שקד גיטלין: בעצם מה שמוצע כאן, זה פשוט למחוק את ההגדרה "פנקס עבודה" שמתייתרת, מאחר שלא יהיה איזכור בחוק כבר על "פנקס עבודה".
<שמרית שקד גיטלין: תיקון סעיף 8 – 2.
<שמרית שקד גיטלין: בסעיף 8 לחוק העיקרי, אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: (ג) "אישור רפואי שניתן לפי פרק זה יכלול התייחסות לכשירותו של הנער לעבוד, בהתאם להוראות פרק זה, ולא ייכלל בו מידע רפואי אחר".
<איילת וולברג: אני אסביר רק את המהות של ההוראה הזאת.
<איילת וולברג: היא בעצם באה לוודא, יש אישורים רפואיים שנדרשים לפי הפרק, ולא רוצים שבאישורים הרפואיים האלה ייכלל מידע שלא נוגע לעניין הכשירות של הנער לעבוד למידע רפואי אחר, זה עניין של פרטיות.
טלי פלוסקוב: איך את רואה את זה?
טלי פלוסקוב: מה יהיה כתוב על האישור?
<שמרית שקד גיטלין: חברת הכנסת שואלת לגבי המהות, איך את רואה את זה, מה יהיה כתוב על האישור?
טלי פלוסקוב: את לא רוצה שיהיה כתוב כשיר לעבודה, אז איך - - -
<איילת וולברג: מה שאני לא רוצה שיהיה מידע רפואי שלא נוגע לעניין העסקה של הנוער.
טלי פלוסקוב: פה אני מסכימה.
טלי פלוסקוב: מה המשפט שיהיה כתוב.
<איילת וולברג: תציגו מה שאצלכם, ואז נגיד את הנוסח המוסכם.
<ניבה אזוז: הניסוח שיש כרגע בחוק בסעיף 11 אומר יש פה שני אישורים - יש אישור על ידי רופא משפחה, ויש אישור על ידי רופא תעסוקתי, שזה הרופא המורשה, מוגדר פה.
<ניבה אזוז: האישור על ידי רופא משפחה זה לעבודות שהן לא נחשבות עבודות מסוכנות.
<ניבה אזוז: מה שכתוב בסעיף 11(א) בחוק המקורי, כתוב: "לא יועסק נער, אלא אם כן נבדק בדיקה רפואית, ורופא המשפחה שבדק אותו נתן אישור רפואי להעסקתו".
<ניבה אזוז: רופא משפחה יודע לתת אישור על בריאות.
<ניבה אזוז: יודע להגיד אם הנער חולה או לא חולה.
<ניבה אזוז: הוא לא יודע להגיד אם הנער כשיר לעבוד בעבודה מסוימת.
<ניבה אזוז: בנוסח הקודם הוא לא חייב להתחייב פה שהוא כשיר או לא כשיר, הוא יכול להגיד בריא, לא בריא.
<איילת וולברג: לפי הנוסח הקודם הוא צריך לתת אישור להעסקתו.
<ניבה אזוז: כן, לא בדיוק ברור מה הוא צריך לכתוב את האישור הזה.
<שמרית שקד גיטלין: אפשר אולי להגיד לנו כמו שיושבת הראש שאלה לפני כן, איך ייראה האישור הזה?
<שמרית שקד גיטלין: מה כתוב בו?
<שמרית שקד גיטלין: מה כן כתוב בו כדי שנדע מה המהות לפני שאנחנו עוברים לניסוח.
<איילת וולברג: האישור זה אישור שניתן כבר משנת 1953, זה משהו שעובד, רופא אמור לתת איזושהי אינדיקציה.
טלי פלוסקוב: אם כך אנחנו לא עושים שינוי.
<איילת וולברג: אנחנו לא עושים שינוי במהות.
<איילת וולברג: ממה שאני מבינה, החשש של משרד הבריאות, שלא תיווצר פה הוראה שמחייבת רופא להתייחס לדברים שהוא לא היה צריך להתייחס אליהם עד היום לפי החוק.
טלי פלוסקוב: איפה רשום שהוא כן צריך להתייחס?
<ניבה אזוז: כתוב כשירות.
<ניבה אזוז: המלה כשירות היא המלה שצריכה לרדת.
טלי פלוסקוב: אז במה את רוצה להחליף את המלה הזאת?
<ניבה אזוז: אנחנו מבקשים פשוט להשאיר את זה כמות שזה, לא להתייחס למלה כשירות.
<ניבה אזוז: השינוי שמתבקש בסעיף (ג) זה בעצם שהאישור הרפואי לא יכלול מידע רפואי אחר, אבל לא צריך לכתוב את המלה כשירות, פשוט שהוא לא יכלול מידע רפואי אחר.
<יוסף מאירוביץ: פרופ' יוסי מאירוביץ, אחראי על רפואת ילדים בשירותי בריאות כללית.
<יוסף מאירוביץ: צריכים לוודא בצורה מובהקת בהנחיות שלא יהיה כתוב למשל הבחנות שהן לא רלבנטיות לעניין, זה ברור, אבל זה לא כתוב וזה מחייב שינוי.
<יוסף מאירוביץ: אם למשל אותו נער הוא נשא של איידס, אבל הוא יכול לעבוד בעבודה אחרת - - -
טלי פלוסקוב: אז לא חייבים לכתוב שיש לו איידס, זה הכוונה שלך.
טלי פלוסקוב: נשמע את הצד המשפטי.
יגאל גואטה: אז מה כן צריך לכתוב?
טלי פלוסקוב: אני מבינה ככה, שאם יש לו – לא מתאים לנוער, אבל כאב גב לצורך העניין, והוא צריך להרים משאות, אז בוודאי יכתבו שהוא לא יכול לעשות את זה.
טלי פלוסקוב: אבל אם יש לו ראייה לא טובה, אז אולי לא צריך לכתוב את זה.
<ניבה אזוז: מה שאנחנו רוצים, זה להשאיר את הנוסח המקורי, והתוספת שאנחנו רוצים להוסיף פה בסעיף (ג), שלא יהיה מידע שהוא לא רלבנטי.
<ניבה אזוז: אבל לא לבקש מרופא משפחה שאין לו הכשרה לקבוע כשירות או רופא ילדים, לצורך העניין, גם אין לו הכשרה לקבוע כשירות לעבודה, לא - - -
יגאל גואטה: מה, לא רלבנטי לכשירות העבודה שלו?
אורלי לוי אבקסיס: לא, אבל יש הגיון במה שאני שומעת פה.
אורלי לוי אבקסיס: כי לדוגמה, ילד אסתמטי, נער, לא טבעי שישלחו אותו למפעל גירים.
אורלי לוי אבקסיס: לכן, כן חשוב שלא רק כי ילדים אסתמטיים, ותאמינו לי מניסיון, הם יכולים לקחת חלק בפעילות מסוימת, או בעבודות מסוימות.
טלי פלוסקוב: עבודות משרד.
אורלי לוי אבקסיס: מצד שני, אני לא רוצה שידחו אותו לגמרי, והוא ימצא את עצמו מודר משוק העבודה ומשאר החברים שלו, אבל כן להיות ענייניים לסוג העבודה, ואיך זה נפתר פה אני לא רואה.
טלי פלוסקוב: אני עדיין לא רואה פתרון.
<שמרית שקד גיטלין: הנוסח שהציעה נציגת משרד הבריאות, לדעתי, הוא קצת בעייתי בגלל שהוא מציע: "לא ייכלל בו מידע רפואי אחר" – כשלא ברור המלה "אחר" בדרך כלל מתייחסת, קודם כל אמרנו מה כן, ואז אמרנו, "ולא ייכלל מידע רפואי אחר", לכן אסור לומר "אחר".
<ניבה אזוז: זה מתייחס לסעיף 11(א) - - -
<שמרית שקד גיטלין: מה שאני מציעה אולי, זה לכתוב: "אישור רפואי לא יכלול כל מידע רפואי מעבר לנדרש על פי ההוראות לפי חוק זה".
<איילת וולברג: אבל אישור רפואי לפי פרק זה.
<שמרית שקד גיטלין: "אישור רפואי שניתן לפי פרק זה, לא יכלול כל מידע רפואי מעבר לנדרש על-פי ההוראות לפי חוק זה, לרבות התקנות".
<ניבה אזוז: בהמשך, בלי קשר לתיקון הנוכחי, רוצים להציע בעתיד לעבוד עם משרד הכלכלה לעשות תיקונים נוספים בחוק.
טלי פלוסקוב: אנחנו מאוד נשמח, תביאו לנו רעיונות.
<ניבה אזוז: זה פטור מסעיף 11(א) בחוק המקורי.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אתם משנים את 11(א).
<איילת וולברג: לא משנים, רק הוספה של הסייג, לא להוסיף מידע אחר שלא נדרש לפי מה שכבר נדרש כיום על פי החוק.
אורלי לוי אבקסיס: אני באמת לא רוצה לפגוע חלילה וחס באופציות של הנערים לעבוד, אבל כן לא הייתי רוצה לסכן את הבריאות שלהם, בזה לא פתרתם.
<ניבה אזוז: יש שני חלקים.
<ניבה אזוז: יש עבודות שדורשות רופא תעסוקתי, עבודות שאת מציינת כמו לעבוד עם גירים – יש תקנות נפרדות.
<איילת וולברג: סעיף 11(ב)(2) – "יש עבודות שמחייבות בדיקות התאמה", והעבודות האלה מפורטות בתקנות שלגביהן נדרש אישור.
אורלי לוי אבקסיס: אז אולי על הדרך גם תעשו בדיקה של העבודות, כי בכל זאת שוק העבודה השתנה מאז שהוא נחקק, או התקנות, אני לא יודעת מתי בפעם האחרונה הותקנו.
אורלי לוי אבקסיס: אז אולי תעשו ביחד עם משרד הבריאות רק בדיקה לאיזה סוגי עבודות.
טלי פלוסקוב: זה בדיוק מה שהם אמרו.
טלי פלוסקוב: אגב, אני רוצה להגיד לכם.
טלי פלוסקוב: היום, כשאנחנו דיברנו על הפנקסים שאנחנו הולכים לבטל אותם, עדיין כדי שיוציאו לעובד את הפנקס, הוא היה צריך להביא את האישור מכם.
<ניבה אזוז: נכון, לא כתוב באישור שהוא כשיר לעבוד.
טלי פלוסקוב: הבנתי, בסדר.
טלי פלוסקוב: אנחנו לא משנים פה הרבה, אנחנו פשוט עושים פה שינוי של ההגדרה המסוימת.
<איילת וולברג: תקנות משנת אלפיים של העבודות, זה לא ישן כמו החוק.
טלי פלוסקוב: אני שמעתי על היוזמה, בעיניי, מאוד מברכת על המשך שיתוף פעולה בין שני המשרדים, ואתם תראו איך אפשר למצוא - - -
<איילת וולברג: אני בעד שיתוף פעולה.
<שמרית שקד גיטלין: יש לנו נציגי קופות חולים בדיון כרגע?
טלי פלוסקוב: כללית.
<שמרית שקד גיטלין: ואתם מבחינת
<שמרית שקד גיטלין: כם יכולים לחיות עם הנוסח שהקראנו, כלומר, אתם יודעים לתת את האישור, כך שהוא יכלול את המידע הרפואי הנדרש, והוא לא יכלול מידע רפואי שלא נדרש.
טלי פלוסקוב: אפשר להמשיך לקרוא.
<שמרית שקד גיטלין: תיקון סעיף 11 – 3.
<שמרית שקד גיטלין: בסעיף 11(ב)(3) לחוק העיקרי, הסיפא החל במילים "האישור יירשם" – תימחק.
<שמרית שקד גיטלין: 11(ב)(3) לחוק מדבר על אישור רפואי שניתן לעבודה מסוימת המחייבת בדיקות התאמה, או לסוג עבודות בדומה לה מבחינת סיכון הבריאות והמאמץ הגופני, ויש בו הוראה שאומרת שהאישור יירשם בפנקס העבודה של הנער.
<שמרית שקד גיטלין: כרגע, מכיוון שאין בעצם פנקס עבודה, אז מוצע למחוק את הסיפא שהאישור - -
אורלי לוי אבקסיס: רגע, אנחנו מגיעים לאותה נקודה, תסלחו לי.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אם קודם כתבו בפנקס - - -
<שמרית שקד גיטלין: "האישור יירשם בפנקס העבודה של הנער".
אורלי לוי אבקסיס: לא, אבל ההגבלות על סוג העבודה.
<שמרית שקד גיטלין: 11(ב)(3).
אורלי לוי אבקסיס: ההגבלות איפה הן יהיו?
אורלי לוי אבקסיס: כי אם היום הוא בפנקס העבודה – איפה הן יופיעו?
<מאיר דוד: באישור הרפואי.
אורלי לוי אבקסיס: אבל משרד הבריאות לא אומר שהם יופיעו באישור הרפואי.
<ניבה אזוז: לא, רופא המשפחה לא יודע מה ההגבלות, ההגבלות מופיעות בתקנות.
<ניבה אזוז: יש תקנות עבודת הנוער, שם מופיעות כל ההגבלות.
אורלי לוי אבקסיס: אתם רוצים עכשיו שהרופא של הקופות יעבור קורס מזורז מהן התקנות?
<ניבה אזוז: בעתיד אנחנו רוצים לשנות את החוק.
אורלי לוי אבקסיס: אבל מה קורה עכשיו?
אורלי לוי אבקסיס: או שאתם תוציאו הוראה - - -
<ניבה אזוז: אנחנו לא משנים את המצב הקיים.
אורלי לוי אבקסיס: אבל בפנקס רשום מהם סוג ההגבלות.
טלי פלוסקוב: אם היום קיימת בעיה, אנחנו הולכים לרופא תעסוקה, ולא רופא משפחה.
טלי פלוסקוב: לרופא משפחה רק במקרה שהכול תקין והכול בסדר.
<יוסף מאירוביץ: רופא תעסוקה זה במקרה שיש עבודות מיוחדות.
טלי פלוסקוב: זה בדיוק מה שאמרתי, במקרים החריגים.
<מאיר דוד: רק זה צריך להירשם.
<איילת וולברג: יש בעצם אישור רפואי לפי סעיף 11 שזה אישור רפואי רגיל להעסקה, ויש אישור רפואי לעבודות שמחייבת בדיקות התאמה, שהאישור הזה ניתן על ידי רופא מורשה.