GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שמרית שקד גיטלין: רופא - - - המומחה לרפואה תעסוקתית, או רופא המועסק - - -
טלי פלוסקוב: בסדר, אפשר להמשיך.
<שמרית שקד גיטלין: תיקון סעיף 12 – 4.
<שמרית שקד גיטלין: בסעיף 12(ב) לחוק העיקרי, במקום "בפנקס העבודה של הנער" יבוא "אישור רפואי שבו תצויין", במקום "וכל שינוי" יבוא "הנובעת משינוי" ובמקום הקטע החל במילים "ויביא אותם" עד המילים "תשי"ט-1959" יבוא "ויביא אותו לידיעת ההורים, המעסיק".
<שמרית שקד גיטלין: בעצם היום החוק אומר שעל סמך הדין וחשבון של הרופא המורשה שערך בדיקה רפואית חוזרת, ירשום "המוסד הרפואי המוסמך" שוב, "בפנקס העבודה של הנער" כל הגבלה וכל שינוי לרעה במצב בריאותו של הנער ויביא אותם לידיעת ההורים, המעסיק, לשכת העבודה לנוער, וכו'.
<שמרית שקד גיטלין: כרגע, בעצם יש שינוי שוב, כי כרגע אין לנו "פנקס העבודה של הנער", ולכן, מה שאנחנו מבקשים שהמוסד הרפואי המוסמך ירשום אישור רפואי שבו תצויין כל הגבלה הנובעת משינוי לרעה במצב בריאותו של הנער, ואת האישור הרפואי הוא צריך להביא לידיעת ההורים, המעסיק, וכן - - -
<יוסף מאירוביץ: כדי שיהיה פרקטי העניין הזה, הרי הרופא לא יידע את זה אקטיבית, זאת אומרת, צריך באחריות המעסיק אם יש איזושהי בעיה בזה לדרוש את זה, אחרת זה לא יקרה.
<יוסף מאירוביץ: איך רופא המשפחה יידע שקרה משהו לרעה?
<יוסף מאירוביץ: הוא לא יידע.
<יוסף מאירוביץ: זאת אומרת, כדי שהעסק הזה יהיה מעשי, המעסיק צריכים לחייב אותו, שאם יש איזושהי בעיה שהוא ידרוש אישור חדש.
<ניבה אזוז: שהמעסיק ידרוש אישור חדש מרופא תעסוקתי.
טלי פלוסקוב: הבעיה, אתה מתכוון, אצל המעסיק, העבודה שהנוער צריך לבצע?
טלי פלוסקוב: לאיזה בעיה אתה מתכוון?
<יוסף מאירוביץ: אני מתכוון, כדי שההוראה הזאת תהיה ישימה, היה וחל איזה שינוי במצב הילד, הרופא לא בהכרח יידע מזה, הוא גם לא יידע שהוא עובד.
<יוסף מאירוביץ: לכן, צריך המעסיק אם יש בעיה לדרוש את האישור.
טלי פלוסקוב: לא, אבל אתה כבר מדבר במהלך עבודתו כבר בפועל, אנחנו מדברים עוד לפני שהוא מתקבל לעבודה, אז איך המעסיק אמור לדעת?
<יוסף מאירוביץ: אין בעיה.
<איילת וולברג: אני רק אציין, יש לפי סעיף 12(א) חובה לגבי עבודות שמחייבות בדיקה התאמה לבדיקה תקופתית אחת לפחות לשנה, וככה אמורים להתעדכן לגבי המצב הרפואי של הנער.
<שמרית שקד גיטלין: כלומר, הרופא המורשה יודע כי מגיעים אליו, והוא צריך לבדוק בעצם אם חל איזשהו שינוי לרעה שהוא צריך לציין באישור הרפואי.
<יוסף מאירוביץ: התקופתי.
טלי פלוסקוב: המעסיק יודע שאותו בן נוער צריך לעבור בדיקה תקופתית, ועד שלא מביאים לו אישור, הוא לא יעסיק אותו, זאת אומרת, הוא רק יכול לדחוף לפעולה.
<שמרית שקד גיטלין: הוא צריך על פי התקנות באמת לשלוח אותו לבדיקות האלה, והוא צריך אפילו לא לנקות משכר עבודתו את הזמן שמיועד לבדיקות, אם המעסיקים יודעים אז זה באמת עניין של משרד הכלכלה.
<איילת וולברג: שוב פעם, לא משנים פה מהותית, רק מתאימים את זה לנושא של ביטול הפנקס.
<איילת וולברג: הדברים עובדים כבר היום, ואנחנו רק מבטלים את הפנקס ומתאימים את ההוראה הזאת לעניין הזה.
<שמרית שקד גיטלין: תיקון סעיף 13 5.
<שמרית שקד גיטלין: בסעיף 13(ב) לחוק העיקרי, הסיפא החל במילים "וללשכת העבודה" – תימחק.
<שמרית שקד גיטלין: אומר במילה, יש פה איזשהו אישור שהנער אינו מתאים לעבודה בה הוא מועסק, היום האישור צריך להישלח ללשכת העבודה, וכרגע אנחנו מוחקים את זה.
<שמרית שקד גיטלין: הוספת סעיף 16א 6.
<שמרית שקד גיטלין: אחרי סעיף 16 לחוק העיקרי יבוא: "הצגה ושמירה של אישור רפואי 16א.
<שמרית שקד גיטלין: (א) מעסיק לא יעסיק נער אלא אם כן הציג הנער בפניו אישור רפואי שניתן לפי סעיף 11(א), ואם העבודה מחייבת בדיקות התאמה, גם אישור רפואי שניתן לפי סעיף 11(ב)(2).
<שמרית שקד גיטלין: (ב) מעסיק ישמור במקום שבו מתנהל עסקו את האישור הרפואי שהוצג בפניו לפי סעיף קטן (א) או את העתקו, בתקופה שבה הנער מועסק אצלו ועד שנה לאחר סיום העסקתו; בתום התקופה האמורה יבער המעסיק את האישור הרפואי או את העתקו.
<שמרית שקד גיטלין: " בעצם המעסיק גם חייב לבקש מהנער להציג לו אישור רפואי לפני שהוא מעסיק אותו, וגם אם צריך בדיקות התאמה, אז גם הוא צריך לבקש ממנו להציג לו את האישור הרפואי על בדיקות ההתאמה שנעשה, וגם לשמור במקום שבו מתנהל עסקו ועד שנה אחרי סיום העסקה את האישור.
<שמרית שקד גיטלין: הוספת סעיף 24א – הוראת שעה 7.
<שמרית שקד גיטלין: אחרי סעיף 24 לחוק העיקרי יבוא: "עבודת לילה בתקופת חופשת לימודים רשמית – הוראת שעה 24א.
<שמרית שקד גיטלין: (א) על אף האמור בסעיף 24, מעסיק רשאי להעסיק צעיר עד שעה 24:00 בתקופת חופשת לימודים רשמית, ובלבד שאם ההעסקה הסתיימה אחרי השעה 23:00, המעסיק יחזיר את הצעיר לביתו בסיום העבודה, בעצמו או באמצעות אחר מטעמו.
<שמרית שקד גיטלין: (ב) הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו על ענפי עבודה מסוימים או על עבודה מסוימת ששר הכלכלה והתעשייה קבע כי הם עלולים לפגוע בבריאותו, בשלומו או בהתפתחותו הגופנית, החינוכית, הרוחנית או המוסרית של הצעיר.
<שמרית שקד גיטלין: (ג) הוראות סעיף זה יעמדו בתוקפן בתקופה של שלוש שנים מיום פרסומו של חוק עבודת הנוער (תיקון מס' ... והוראת שעה), התשע"ו–2016".
<שמרית שקד גיטלין: בעצם, אולי למען הנוחות, אולי אנחנו כבר יכולים פשוט לקבוע את תאריך סיום, בוא ניקח שלוש שנים מה-1 באפריל.
טלי פלוסקוב: בטח את החוק הזה אנחנו נעביר במושב הזה בקריאה השלישית, אז כן.
<איילת וולברג: בעצם ההוראה הזאת על פי המלצת המועצה, בשביל לבחון את כל הנושא הזה, לכן זה הוראת שעה לשלוש שנים.
<שמרית שקד גיטלין: זה יעמוד בתוקפו עד יום 1 באפריל 2019.
טלי פלוסקוב: אתם יודעים מה, אולי אנחנו ניתן עד סוף קיץ 2019, כי אפריל, מה זה, כעיקרון אנחנו מדברים על חופשת קיץ, מה אנחנו פתאום ב-1 באפריל מסיימים את זה?
טלי פלוסקוב: אנחנו יכולים לתת את זה עד 31 באוגוסט 2019.
טלי פלוסקוב: עד 1 לספטמבר 2019.
טלי פלוסקוב: אז לפחות קיץ של 2019 בפנים.
<שמרית שקד גיטלין: הוספת סעיף 27ח 8.
<שמרית שקד גיטלין: אחרי סעיף 27ז לחוק העיקרי, אחרי כותרת פרק שביעי יבוא: "הצגת תעודת זהות 27ח.
<שמרית שקד גיטלין: (א) מעסיק לא יעסיק נער אלא אם כן הציג הנער לפניו תעודת זהות שלו או תעודת זהות של הוריו, שבה מופיעים פרטיו.
<שמרית שקד גיטלין: (ב) מעסיק ישמור במקום שבו מתנהל עסקו העתק של תעודת הזהות כאמור בסעיף קטן (א), בתקופה שבה הנער מועסק אצלו ועד שנה לאחר סיום העסקתו; בתום התקופה האמורה יבער המעסיק את העתק תעודת הזהות.
<שמרית שקד גיטלין: " ביטול סעיף 28 9.
<שמרית שקד גיטלין: סעיף 28 לחוק העיקרי – בטל.
יגאל גואטה: מה הרעיון של הביעור הזה?
<שמרית שקד גיטלין: כנראה לא לעשות שימוש - - - יש לנו בעצם סעיף שמתייחס ל"פנקס עבודה" הוראות לעניין "פנקס העבודה" והוא בטל.
<שמרית שקד גיטלין: תיקון סעיף 29א 10 – זה תיקון ממש טכני מכיוון שיש בסעיף 29א התייחסות לסעיף 28, וסעיף 28 כבר לא קיים, אנחנו פשוט מוחקים את האיזכור של הסעיף.
<שמרית שקד גיטלין: תיקון סעיף 29א 10.
<שמרית שקד גיטלין: בסעיף 29א(א)(3) לחוק העיקרי, במקום "27ה, 28, 28א" יבוא "27ה, 28א".
<שמרית שקד גיטלין: תיקון סעיף 33ג 11.
<שמרית שקד גיטלין: בסעיף 33ג לחוק העיקרי – בסעיף קטן (א), פסקה (5) – תימחק; סעיף 33ג בעצם סעיף העונשין, זה סעיף שקובע עבירות פליליות על הפרת הוראות החוק.
<שמרית שקד גיטלין: אחת מהעבירות שקיימת היום בחוק זה העסקת נער ללא שהוצע לו פנקס עבודה בהתאם להוראות סעיף 28 מכיוון שכבר לא תהיה חייבת להיות פנקס, גם לא צריך עבירה פלילית על זה.
<שמרית שקד גיטלין: אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: בעצם יש עבירה פלילית נוספת שאנחנו מוסיפים לחוק.
<שמרית שקד גיטלין: "(ג) מעסיק שהעסיק צעיר אחרי השעה 23:00 ולא החזיר את הצעיר לביתו בסיום העבודה, בניגוד להוראות סעיף 24א בתקופת תוקפו של אותו סעיף, דינו – קנס כאמור בסעיף קטן (א).
טלי פלוסקוב: כמה קנס?
<איילת וולברג: 14,400 שקלים.
יגאל גואטה: על כל ילד?
<איילת וולברג: זה לפי חוק העונשין.
יגאל גואטה: זאת אומרת בעל אולם שמעסיק 30, 40 מלצרים - - - הרי כולם עובדים אחרי השעה - - -
<מאיר דוד: בעבירה מינהלית זה יהיה יותר בעיצומים כספיים כי זה 20,420 לכל נער שיועסק.
<שמרית שקד גיטלין: תיקון סעיף 34 12.
<שמרית שקד גיטלין: בסעיף 34 לחוק העיקרי, במקום "שלפי הרישום בפנקס העבודה הוא מועסק" יבוא "ביודעו שהוא מועסק".
<שמרית שקד גיטלין: סעיף 34 בעצם קובע איזושהי חזקה שמי שמעסיק נער שלפי הרישום בפנקס העבודה הוא מועסק גם על ידי מעסיק אחר, רואים אותו, את מי שהעסיקו אותו יום או אותו שבוע שעות העודפות על שמונה ליום או על 40 לשבוע כמעסיקו של הנער בכל השעות, אלא אם לא ידע, ולא יכול היה לדעת את מספר השעות שבהן כבר הועסק.
יגאל גואטה: זאת אומרת, אם הוא עבד אצל מעסיק אחד ארבעה ימים, ואצל אחד יומיים או שלושה, אז זה של בעל הארבעה הימים הוא המעסיק שלו?
<שמרית שקד גיטלין: בעצם אנחנו אומרים כשאתה מעסיק נער, ביודעו שהוא גם מועסק על ידי עובד אחר, רואים שמי שמעסיק אותו מעבר לשעות העודפות כמי שהעסיק אותו בכל השעות.
<שמרית שקד גיטלין: כלומר, נגיד אם אסור להעסיק אותו יותר משמונה שעות, והוא כבר העסיק אותו בשעה התשיעית והעשירית והאחד עשרה, הוא לא יגיד, או.
<שמרית שקד גיטלין: קיי, אני אפצה רק שלוש שעות.
<מאיר דוד: הוא לא ידע, הוא לא יכול היה לדעת.
<שמרית שקד גיטלין: אלא אם כן הוא לא ידע שהוא מועסק - - -
יגאל גואטה: באיזה הקשר מוסיפים לו את כל שעות העבודה?
<שמרית שקד גיטלין: כי בעצם אותו נער היה אסור להעסיק אותו יותר מאיקס שעות, עכשיו הוא לכאורה אומר, אני העסקתי אותו רק את הארבע שעות העודפות, לא העסקתי אותו את כל השעות.
יגאל גואטה: מעסיק אחר העסיק אותו שמונה שעות?
יגאל גואטה: מאיפה הוא אמור לדעת - - -
<שמרית שקד גיטלין: מעסיק אחר העסיק אותו נגיד חמש שעות, והוא העסיק אותו עוד חמש שעות, ואסור היה לו כבר להעסיק אותו בשעות הנוספות.
יגאל גואטה: מאיפה הוא אמור לדעת שמעסיק אחר מעסיק אותו?
<שמרית שקד גיטלין: בגלל זה אנחנו כתבנו שרק ביודעו שהוא מועסק על ידי מעסיק אחר.
יגאל גואטה: סתם, מה זה ביודעו?
<שמרית שקד גיטלין: אם הוא יודע שהוא מועסק על ידי מעסיק אחר, הוא צריך לברר בעצם כמה שעות הוא כבר הועסק.
יגאל גואטה: לא, והוא יבוא ויגיד ידעתי.
יגאל גואטה: קצת בת יענה הסיפור הזה.
<שמרית שקד גיטלין: משרד הכלכלה, איך אתם מתכוונים בעצם ליישם את הסעיף הזה?
<מאיר דוד: גם לנו, אם לא יהיה מידע לגבי מקום העבודה הקודם של הנער, אנחנו לא נוכל ליישם.
<שמרית שקד גיטלין: לא, הוא לא שאל - - -
יגאל גואטה: לא, זה לא מספיק המידע שלך, צריך להיות - - -
<שמרית שקד גיטלין: אם אתם תדעו שהוא יידע.
יגאל גואטה: איך אפשר להוכיח שהוא ידע?
יגאל גואטה: קצת בת יענה.
<מאיר דוד: באמת שאלה טובה.
<מאיר דוד: אנחנו נצטרך לבצע חקירה די מקיפה גם של הנער וגם של אותו מעסיק, ולראות אם באמת נמסר המידע הזה על ידי הנער או על ידי מישהו מטעם הנער למעסיק, והמעסיק אינו יכול לדעת.
<איילת וולברג: גם היום ההוראה אומרת אם לא ידע, ולא יכול היה לדעת.
<איילת וולברג: שוב פעם, אנחנו לא משנים מהותית את הסעיף הזה, אנחנו רק - - -
יגאל גואטה: זה תרתא דה סטרא, את יודעת.
יגאל גואטה: לא ידע ולא יכול היה לדעת.
<שמרית שקד גיטלין: לא, אבל כאן כן יש שינוי לעומת היום.
<שמרית שקד גיטלין: כי מקודם היה לו רישום בפנקס העבודה שהוא מועסק אצל שני מעסיקים, יכולת לראות איכשהו אם הוא חייב היה לראות את פנקס העבודה - - -
<מאיר דוד: בשנים האחרונות, הפנקס לא כלל בכלל מידע לגבי מעסיקים.
<מאיר דוד: הפנקס היה ריק לגמרי.
<מאיר דוד: הוא היה מקבל פנקס ריק עם אישור שמוצמד לו האישור.
<מאיר דוד: הלוואי והייתי יודע שהיה שם מעסיק.
<שמרית שקד גיטלין: או.
<שמרית שקד גיטלין: קיי.
<שמרית שקד גיטלין: אבל כשהוראת החוק נוסחה, ההיגיון של מי שניסח אותה היה בעצם לפי הרישום.
<שמרית שקד גיטלין: כלומר, אם לא היה רישום, אז על המעסיק לא חלה בעצם ההוראה.
<שמרית שקד גיטלין: אם אתה אומר שלא היה רישום, לא חלה עליו - - -
<מאיר דוד: לא חלה עליו.
<מאיר דוד: אז גם היום, ככל שהמעסיק לא ידע - - -
<שמרית שקד גיטלין: כרגע, כן תחול עליו הסנקציה אם יוכיחו שהוא ידע שהוא מועסק גם על ידי מעסיק אחר.
<מאיר דוד: אם הוא יידע, אנחנו צריכים להוכיח אם באמת ידע או לא ידע.
יגאל גואטה: אי אפשר שהוא הצטרך להחתים אותו על איזשהו אישור שהוא יודע או משהו כזה אותו נער?
<מאיר דוד: הנער יחתום על אישור?
יגאל גואטה: הנער יביא איזשהו מסמך בפני הבעל בית שהוא יודע שהוא מועסק בעבודה אחרת.
<אורי מתוקי: אדוני, חבר הכנסת, מניסיוננו, הבעיה אולי הכי גדולה בעובדים בני נוער זה חוסר מודעות שלהם.
<אורי מתוקי: בדרך כלל הם באים חודש או חודשיים אחרי.
<אורי מתוקי: הם לא רשמו, אפילו אנחנו מנסים לשחזר איתם את שעות העבודה, איזה יום עבדת.
<אורי מתוקי: עוברים איתם דרך הטלפון לפי וואטסאפ, במובן הזה זו מאוד קשה.
יגאל גואטה: כי פה יש סיפור, לפחות ממה שאני יודע, רוב הנערים שעובדים בלילה במלצרות, עובדים ביום במקום אחר, אלה שבאמת צריכים את הכסף, לא אלה שלוקחים את זה פלג'ר, זאת תהיה בעיה כי פה אתם מטילים מעמסה רבה על כתפיו של זה שמעסיק אותו בשעות הנותרות.
<שמרית שקד גיטלין: רואים אותו כמי שהעסיק אותו בעצם בכל השעות - - -
<איילת וולברג: אבל רק ביודעו, רק אם הוא ידע.
<איילת וולברג: זאת אומרת, אם הוא לא ידע, כמו שהסעיף מנוסח כיום.
<איילת וולברג: היום גם המעסיק נער שלפי הרישום בפנקס העבודה - - -
יגאל גואטה: אז בואו תעשו סעיף שמחייב את המעסיק לתשאל את הנער האם אתה עובד בעבודה נוספת, שיחתים אותו על זה.
טלי פלוסקוב: יש איזשהו טופס כשהוא מתקבל לעבודה שהוא ימלא אותו.
יגאל גואטה: כן, להוסיף סעיף, האם אתה עובד בעבודה נוספת?
יגאל גואטה: אם כן, והוא חותם על זה, וזה טופס קבלת העבודה שלו, אז יהיה ברור שהוא לא הצטרך חוקרים.
<מאיר דוד: טופס קבלה לעבודה הוא לא טופס שמחויב בחוק.
<מאיר דוד: אין טופס שמחייב את המעסיק לתשאל את העובד, את הנער לפני שהוא עובד ולשאול אותו את כל השאלות אם אתה עובד, היכן אתה גר, או אם אתה עובד בעוד מקום עבודה.
<מאיר דוד: אני חושש שלא יקבלו אותם לעבודה נוספת אם באמת הם זקוקים לעבודה נוספת.
יגאל גואטה: נכון, אבל מצד חושש, ומצד אחד אתה מכשיל את המעביד.
<מאיר דוד: אנחנו לא נכשיל את המעביד כי יכול להיות שהוא לא ידע באמת.
<מאיר דוד: זה כמו בעבודת נשים, גם בעבודת נשים כשמעסיק - - -
יגאל גואטה: פשוט מאוד, אתה גורם לו להיות בת יענה מסוימת.
יגאל גואטה: אתה תגרום לו גם לא לשאול אותו.
יגאל גואטה: יבוא אליי, אני מנהל אולם, המלצר שרוצה לעבוד לילה יבוא אליי, אני לא אשאל אותו בכלל אם הוא עובד ביום.
<מאיר דוד: אדוני, חבר הכנסת, יש גם בחוק העונשין - - - עצימת עין אם זה נעשה במכוון כדי לא לדעת.
יגאל גואטה: כל העולם יודע שהוא גם עובד ביום.
<מאיר דוד: גם היום בחוקים אחרים כמו בעבודת נשים אנחנו צריכים להוכיח אם ידע או לא ידע.
<מאיר דוד: במקרה זה ענית לי יהיה על כתפנו.
יגאל גואטה: אני חושב שאנחנו נכנסים לאיזשהו חור שחור.
<מאיר דוד: ככל שלא נוכח להוכיח, או ככל שבאמת המעסיק לא ידע, לא תוטל עליו האחריות.
<מאיר דוד: אבל ככל שהוא ידע, תוטל עליו האחריות, אני באמת לא נתקלתי בהרבה מאוד מקרים כאלה, זו תופעה לא שכיחה.
טלי פלוסקוב: נמשיך ונחשוב הלאה מה האופציות שקיימות.
<שמרית שקד גיטלין: תיקון סעיף 43 13.
<שמרית שקד גיטלין: בסעיף 43 לחוק העיקרי, בסעיף קטן (א), במקום "4, 25 ו-28(א)" יבוא 4 ו-25" - זה בעצם גם תיקון טכני.
<שמרית שקד גיטלין: תיקון חוק להגברת האכיפה של דיני העבודה 14.
<שמרית שקד גיטלין: בחוק להגברת האכיפה של דיני העבודה, התשע"ב–2011‏ , בתוספת השנייה – (1) בחלק א' – ההוראה לעניין איסור העסקת נער בלא אישור רפואי כבר נכללת בתוספת השנייה לחוק להגברת האכיפה, וכעת מוצע להכליל בתוספת השנייה לחוק האמור גם העסקת הנער בלי לשמור על האישור הרפואי שהוצג בפני המעסיק.
<שמרית שקד גיטלין: (א) בפרט (3), בסופו יבוא "או אי-שמירת אישור רפואי של נער או העתקו, בניגוד להוראות סעיף 16א(ב) לחוק האמור;" אני רוצה רק לומר שבעצם יש לנו כבר בחוק להגברת האכיפה של דיני העבודה, זה חוק שקובע בעצם כל מיני סנקציות לגבי הפרות של דיני עבודה.
<שמרית שקד גיטלין: בעצם יש שם כבר סנקציה לעניין אם אתה מעסיק נער בלא אישור רפואי.
<שמרית שקד גיטלין: כרגע, מה שמציע משרד הכלכלה, זה בעצם לקבוע את הסנקציה החמורה גם על מי שלא שמר את האישור הרפואי.
<שמרית שקד גיטלין: (ב) אחרי פרט (4) יבוא: (4א)ׂ העסקת נער בלי לשמור העתק של תעודת זהות, בניגוד להוראות סעיף 27ח(ב) לחוק עבודת הנוער;"; (ג) פרט (5) – יימחק; בעצם אנחנו מכלילים גם את ההוראה של אי שמירה, וגם את ההוראה של שמירה תעודת זהות.
<שמרית שקד גיטלין: (2) בחלק ב' אחרי פרט (11) יבוא: "(11א) העסקת צעיר אחרי השעה 23:00 בלי להחזירו לביתו בסיום העבודה, בניגוד להוראות סעיף 24א לחוק עבודת הנוער בתקופת תוקפו של אותו סעיף;".
<שמרית שקד גיטלין: שוב, מוסיפים לתוספת לחוק הגברת האכיפה את העסקה לאחר השעה 11 בלי להחזירו לביתו בסיום העבודה.
יגאל גואטה: אם הוא יודע מראש שאין הסעות ואין כלום?
<שמרית שקד גיטלין: אז אסור לו להעסיק אותו.
טלי פלוסקוב: אין להעסיק אותו.
טלי פלוסקוב: חייבים להחזיר אותו.
<קריאה: זה מה שמתקן החוק.
<שמרית שקד גיטלין: תחולה 15.
<שמרית שקד גיטלין: (א) הוראות חוק זה יחולו על מי שהחל להעסיק נער ביום תחילתו של חוק זה (להלן – יום התחילה) ואילך; ואולם, הוראות סעיף 24א לחוק העיקרי, כנוסחו בחוק זה, יחולו גם על מי שהחל להעסיק נער לפני יום התחילה, החל מיום התחילה ועד תום תקופת תוקפו של הסעיף האמור.
יגאל גואטה: סליחה, זה ממש הסעה פיזית או דמי נסיעות?
<שמרית שקד גיטלין: הסעה פיזית.
טלי פלוסקוב: אם אתה רוצה אותו בלילה אז תדאג לו, הוא יכול להעסיק אותו עד חצות.
<מאיר דוד: הוא יכול לשלם לו מונית, להזמין מונית ולהסיע אותו או מישהו מטעמו.
יגאל גואטה: הוא לא יכול להעסיק אותו לילה.
טלי פלוסקוב: לא, הוא יכול לעבוד רק עד חצות - מהשעה שמונה עד 24:00 שזה גם שינוי.
טלי פלוסקוב: עד היום היה משמונה עד 20:00.
<מאיר דוד: משמרות עד 11 בלילה.
<שמרית שקד גיטלין: אומר מילה על התחילה.
<שמרית שקד גיטלין: זה חל על כל מי שמתחיל להעסיק נער מיום התחילה ואילך, אבל ההוראות לעניין האפשרות לעבוד עד 12 בלילה יחולו גם בעצם על מי שהתחיל להעסיק את הנער לפני יום התחילה.
<שמרית שקד גיטלין: יכול להיות שזה נער שכבר מועסק אצלו, הוא יכול מעכשיו, אם החוק הזה יחול עליו הוא יכול להעסיק אותו עד 12.
<שמרית שקד גיטלין: זה יחול לגביו מיום התחילה ועד תום התקופה של הסעיף האמור - יום התחילה – יום הפרסום.
טלי פלוסקוב: יש לנו סוגיה אחת שלא פתרנו אותה.
טלי פלוסקוב: ננסה לחזור שוב אליה.
<איילת וולברג: אם אני יכולה לבקש, דחוף לנו להעביר את זה.
טלי פלוסקוב: עכשיו להעביר, בוודאי.
טלי פלוסקוב: אנחנו מצביעים עכשיו.
<איילת וולברג: זו סוגיה חשובה שאנחנו נחשוב עליו.
<איילת וולברג: אין לי כרגע פתרון קונקרטי.
טלי פלוסקוב: אנחנו נצביע כרגע.
טלי פלוסקוב: מה שאנחנו נבקש, שאתם תשבו, אם אתם תמצאו משהו שיפתור את הבעיה שעלינו לכאן, אז אנחנו נבקש להכין לקריאה שנייה ושלישית עם הערה.
<שמרית שקד גיטלין: לא, עכשיו זו קריאה שנייה ושלישית.
טלי פלוסקוב: אז אנחנו לא יכולים.
<איילת וולברג: השאלה אם יש אפשרות, כי זה נושא שגם היום ממה שאני מבינה - - -
<מאיר דוד: הוא בשוליים שבשוליים.
טלי פלוסקוב: חבר הכנסת גואטה, אני מבקשת בכל אופן שאנחנו נצביע, אם נראה שיש שם משהו, אנחנו נחזור בחזרה.
<מאיר דוד: רק לומר לחבר הכנסת גואטה, מכל האכיפה שעשינו בכל השנים, לא היה מעסיק אחד שקיבל איזה אקסטנציה בגלל שהוא לא ידע, והוא העסיק נער שמעבר לשעות המותרות שעובד במקום אחר.
<ניבה אזוז: רק לומר לפרוטוקול להגיד עוד משפט אחד.
<ניבה אזוז: שאנחנו בעד הצעת החוק כפי שמנוסחת כעת מטעם משרד הבריאות, אבל אנחנו נרצה בעתיד לשנות שלא יהיה צורך באישור רפואי מרופא משפחה.
<ניבה אזוז: אנחנו כן בעד כרגע, אבל בעתיד - - -
טלי פלוסקוב: כרגע זה אחרי הוראת שעה מה שנקרא.
טלי פלוסקוב: כרגע אנחנו פתרנו בעיה לשלוש שנים קדימה, ואחר כך נראה.
יגאל גואטה: שלוש פלוס.
טלי פלוסקוב: כן, פלוס.
טלי פלוסקוב: אני מבקש להצביע על הצעת חוק עבודת הנוער (תיקון מס' והוראת שעה), התשע"ו-2016.
טלי פלוסקוב: מי בעד?
טלי פלוסקוב: מי נגד?
טלי פלוסקוב: בעד – רוב
טלי פלוסקוב: נמנעים – אין
טלי פלוסקוב: בעד רוב, אין מתנגדים, אין נמנעים.
טלי פלוסקוב: החוק אושר לקריאה שנייה ושלישית.
אלי אלאלוף: היום ה-30 בנובמבר 2015, י"ח בכסלו התשע"ו, השעה 10:34 ואני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: אנחנו דנים בהצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון מס' 4 – הוראת שעה) (הכרה בלימודי תעודה), התשע"ה-2014.
אלי אלאלוף: היכן חבר הכנסת שיזם את הצעת החוק?
אלי אלאלוף: הוא לא כאן.
אלי אלאלוף: אנחנו מודים לו על העלאת הנושא החשוב הזה.
<קריאה: מי שיזם את הצעת החוק, זה חבר הכנסת שמעון אוחיון.
<קריאה: אילטוב היה חתום גם הוא על הצעת החוק.
אלי אלאלוף: אנחנו מדברים על הנוכחים.
אלי אלאלוף: אני באופן אישי הזמנתי את שמעון אוחיון כחבר, אבל הוא פותח היום דיון על נושא של הקהילות במדינות ערביות שסבלו בגלל הקמת המדינה.
אלי אלאלוף: אני לא כל כך אוהב את הנוסח, אני חייב לומר כאחד שעלה ממרוקו מתוך בחירה כיהודי ציוני, אבל יש חוק ואנחנו נכבד אותו.
אלי אלאלוף: הוא התנצל על כך שהוא לא כאן היום.
אלי אלאלוף: לפני הישיבה היו הרבה דיונים וגם אחרי הישיבה הקודמת יחד עם הלשכה המשפטית שלנו ועם משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: יש כמה שינויים אליהם הגיעו עם נציגי העולים, גם עם משרד הבריאות וגם אתנו.
אלי אלאלוף: לכן החוק, למרות שהוא קצר, הוא מאוד מורכב מבחינת השינויים שניסינו להכניס, אותם שינויים שהוצעו על ידכם.
סופה לנדבר: את החוק הזה דחפנו לפני שנה.
סופה לנדבר: היינו יכולים לנצל את העלייה מצרפת אבל הרבה אנשים נשארו שם דווקא בגלל החוק הזה והורדת חסמים שעד כה השר לא עשה עם זה דבר.
סופה לנדבר: לא שר שהיה.
סופה לנדבר: השרה שהייתה, עשתה.
סופה לנדבר: אני מדברת על שר העלייה והקליטה.
אלי אלאלוף: אנחנו יושבים היום כדי לקדם נושא ונעשה זאת כמעט ללא ויכוח.
אלי אלאלוף: הנושא של העלייה הוא מהות העלייה.
סופה לנדבר: צריך להיות.
אלי אלאלוף: לא אמרתי שלום לחברי הכנסת שלנו – נורית קורן, מאיר כהן, סופה לנדבר, רוברט אילטוב.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אנחנו נבקש ממשרד הבריאות לפתוח בכמה מלים לאור השינויים שחלו בחוק.
<אביטל אגמון ברקוביץ': אנחנו כמובן מאוד שמחים על התיקון ורוצים לקדם אותו.
<אביטל אגמון ברקוביץ': ראיתי שאתמול שלחו עמדות שונות ואנחנו כמובן נשמח לשמוע אותן ולראות איך אפשר להתקדם אתן או בלעדיהן.
סופה לנדבר: לא, בלי זה זה לא ילך.
<אביטל אגמון ברקוביץ': בהצלחה לכולנו.
אלי אלאלוף: יש עוד מישהו להודיע הודעה כללית?
<אריאל קנדל: אני מהסוכנות היהודית.
<אריאל קנדל: אני רק רוצה לתת מספר אחד לכולנו.
<אריאל קנדל: רציתי גם בשבוע שעבר למסור את זה.
<אריאל קנדל: לפי הנתונים של הסוכנות, מבחינת תיקים פתוחים בסוכנות היהודית, יש היום 767 תיקים של אנשים שעובדים בצרפת במקצועות הרפואה והם מהווים 3,000 עולים כי הרי כל אחד בא עם עוד אנשים.
<אריאל קנדל: הערתי את ההערה הזאת למרכז המחקר בשבוע שעבר כי צריך לדעת שכאשר מדברים על כמה אנשים בסוף עולים, כל אחד בא עם אישה או בעל ועוד לפחות שני ילדים.
<אריאל קנדל: מבחינת הפוטנציאל, לפחות בצרפת יש היום כ-3,000 עולים שמחכים לתוצאות בכל הקשור למקצועות הרפואה בכלל ובפרט לחוק הזה.
<אריאל קנדל: אני מדבר על אנשים שפתחו תיקים.
סופה לנדבר: מה המספר שאמרת?
<אריאל קנדל: 767 אנשים.
סופה לנדבר: חלק מהם הם רופאי שיניים.
<אריאל קנדל: 205 רופאים, 140 רופאי שיניים, 104 פסיכולוגים, 50 פרמדיקים, 87 אחיות.
אלי אלאלוף: אם יש לך טבלה, צרף אותה בבקשה לפרוטוקול הישיבה.
<אריה ליאוליך: אני מפורום קהלת.
אלי אלאלוף: תגיד כמה מלים על קהלת כי אנחנו לא מכירים.
<אריה ליאוליך: בשמחה.
<אריה ליאוליך: בטח חלק מכירים.
<אריה ליאוליך: אנחנו מכון מחקר שקיים מזה שלוש שנים, יושב בירושלים ועוסק באופן כללי מאוד בחיזוק היסודות הציוניים והלאומיים של מדינת ישראל, וגם בכלכלה חופשית ותחרותית.
<אריה ליאוליך: שני הנושאים האלה משתלבים כאן בנושא בו אנחנו דנים.
<אריה ליאוליך: אנחנו קודם כל מאוד מברכים כמובן על המהלך הזה ועל ההירתמות, גם של משרד הבריאות, גם של משרד הקליטה כמובן והייעוץ המשפטי שלו, של שני המשרדים, גם של חברי הכנסת שיזמו והובילו וגם של הוועדה.
<אריה ליאוליך: זה מהלך שכמובן לא צריך להכביר מלים בדבר חשיבותו.
<אריה ליאוליך: המהלך שהיה בימים האחרונים של שינויים, הוספות והתאמות, אנחנו מודים מאוד גם על שילוב כל הגורמים בחשיבה המשותפת ובתיקונים האחרונים.
<אריה ליאוליך: אנחנו חושבים שהמוצר עכשיו בהחלט הרבה יותר טוב מאשר בתחילת הדרך וגם בפני עצמו הוא מצוין.
<אריה ליאוליך: נקודה אחת חשובה מאוד שאני כן רוצה להעלות היא תחולת החוק על ארבעה מקצועות בלבד מתוך שמונת המקצועות שבחוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות.
<אריה ליאוליך: הסוגיה הזו רלוונטית בעיקר למקצוע פודיאטריה.
<אריה ליאוליך: לא כולם מכירים את התחום הזה ואני לא אכנס לכל הפרטים המשפטיים כיוון שזה קצת מורכב אלא אני רק אומר בשתי מלים שמשרד הבריאות עושה עכשיו מאמצים כדי לאפשר את מתן התעודות בתחום הזה.
מאיר כהן: אפשר לקבל כמה מלים על התחום הזה?
<אריה ליאוליך: אחרי אולי ידבר דני וייס, יושב ראש האיגוד.
אלי אלאלוף: אתה מבקש שהוא ידבר.
<אריה ליאוליך: ברשותך.
<אריה ליאוליך: אני אמליץ.
<אריה ליאוליך: אני אומר בקצרה שהמאמצים שעושה משרד הבריאות להסדיר עכשיו את התחום ולאפשר לתת בו תעודות, הם נהדרים אבל הייתי אומר שהם כמעט חסרי ערך אם החוק הזה לא יחול גם על מקצוע הפודיאטריה כי החוק הזה רלוונטי מאוד לעולים מצרפת.
<אריה ליאוליך: המקצוע הזה נלמד גם בצרפת בבית ספר שהוא לא מוסד אקדמי.
<אריה ליאוליך: אין שום מניעה להחיל את החוק הזה בתיקון קטן גם על הפודיאטריה.
<אריה ליאוליך: פודיאטריה ניתוחית, כירופרקטיקה, קרימינולוגיה קלינית.
מאיר כהן: מה זה קרימינולוגיה קלינית?
<אריה ליאוליך: אני לא מומחה ולכן אני לא אומר מה שאני לא יודע.
<אריה ליאוליך: אני אדבר על המקצועות שאני מכיר.
<אריה ליאוליך: למיטב הבנתי, ואולי אחרי כן משרד הבריאות יוכל להוסיף, התיקון הזה רלוונטי בעיקר לפודיאטריה שהוא מקצוע שנלמד בצרפת ובמדינות אירופה האחרות.
סופה לנדבר: תסביר לאנשים.
סופה לנדבר: הם לא מבינים את המקצוע.
אלי אלאלוף: יש כאן נציג של משרד הקליטה?
<קלאודיה כץ: מנהלת אגף תעסוקה.
<מיכל שטרית רבל: היועצת המשפטית של המשרד.
<דני וייס: בוקר טוב.
<דני וייס: אני נשיא העמותה הישראלית לפודיאטריה וכירופודיסטים.
<דני וייס: אני גם משמש כיושב ראש הוועדה המייעצת לשר הבריאות בנושא של פודיאטריה.
<דני וייס: המקצוע הזה עוסק בכל מה שקשור בבריאות כפות הרגליים.
<דני וייס: זה תחום שנלמד בחוץ לארץ.
<דני וייס: עדיין לא ניתן ללמוד אותו בארץ.
<דני וייס: זה תחום שבעצם עוסק בכל רפואת כף הרגל, מנושא פשוט של עור קשה, יבלות, פטריות, מדרסים, צורת הליכה וכמובן מניעת קטיעה של גפיים תחתונות של חולי סוכרת.
<דני וייס: עיקר המקצוע שלנו רחוק כמטחווי קשת מפדיקוריסטים.
<דני וייס: המקצוע הזה נלמד כמובן בלימודים אקדמיים, הן באירופה, באנגליה ובמדינות השונות, וכמובן בקנדה ובארצות הברית.
<דני וייס: יש הבדלים בתארים השונים בין המדינות למרות שתחולת המקצוע היא אותו הדבר וזה פחות או יותר דומה.
מאיר כהן: מה משך הלמידה?
<דניאל וייס: הוא נע בין שלוש לארבע שנים, אם זה בצרפת, לדיפלומה.
<דניאל וייס: בשאר הארצות זה תואר ראשון.
<דניאל וייס: בארצות הברית ובקנדה זה תואר שלישי.
<דניאל וייס: למרות שזה אותו משך זמן לימוד, הם צריכים לעשות פוסט תואר ראשון.
<דניאל וייס: זאת אומרת, הם יכולים ללמוד תואר ראשון בכל נושא אחר, קולג', הם מקבלים תואר ראשון ואחר כך הם מתקדמים למשהו אחר.
<דניאל וייס: עוד הערה אחת קטנה.
<דניאל וייס: אחרי שסיימו ללמוד וקיבלו את התואר ואת רישיון המקצוע, יש כאלה שממשיכים ללמוד הלאה ניתוחים, זאת אומרת, ניתוחי עצמות וכדומה, ואז זה דורש בכל העולם לפחות עוד שלוש שנות לימוד כולל התמחות.
<דניאל וייס: גם כאן יש הבדלים בתארים.
אלי אלאלוף: לא צריך להיכנס לפרטי פרטים.
<דניאל וייס: ברור.
<דניאל וייס: יש הבדלים בתארים אבל עדיין בסופו של יום מדובר כאן על אותו תחום.
אלי אלאלוף: אם המקצוע הזה לא מוכר, הטיפול בנושאים בהם הם מטפלים היום הוא בסל של שירותי הקופות?
<אריאלה מילר: אני יושבת ראש עמותת הפודיאטריסטים.
<אריאלה מילר: זה מוכר מפני שקופות החולים עטות עלינו.