GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעה בן שבת: תיקון נוסף בהגדרת תכנית בטיחות מזון.
<נעה בן שבת: הרישא אומרת: תכנית הכוללת לפחות את כל אלה.
<נעה בן שבת: יכול להיות שהיא כוללת יותר.
<נעה בן שבת: למשל יכול להיות שבהליך המובנה והקבוע של זיהוי כשלים בתהליכי הייצור לא מדובר דווקא במערכת HAACAP אלא יכול להיות שמדובר במערכת יותר מתקדמת אבל לפחות ההוראות האלה.
<נעה בן שבת: עד כאן הנושא של סעיף ההגדרות, סעיף 204.
<מירה סלומון: לעניין ההגדרות של סעיף 204, היה מבוקש להוסיף עוד הגדרה של שחיטה, לרבות המתה שאינה כוללת שחיטה.
<נעה בן שבת: איתרנו את זה ברמת הנוסח.
<קריאה: תראי בעמוד 4 למטה ו-5 למעלה.
<נעה בן שבת: אני כרגע לא רואה למה זה קשור ל-259 אבל אמרנו בית מטבחיים, מפעל שמיועד להמתת בהמות ושחיטתן .
<נעה בן שבת: עופות ממילא נשחטים ולגבי דגים מדובר כאן על מיון ואריזה.
<נעה בן שבת: אני חושבת שזה נותן מענה לדבר הזה.
<נעה בן שבת: תת סימן ב': חובות יצרן ומשווק של מוצרי בשר.
<נעה בן שבת: סימן משנה א' עוסק בתנאי ייצור נאותים למוצרי בשר.
<נעה בן שבת: קראנו את סעיף 205 אבל בכל זאת אני אקרא אותו שוב כי יש תיקון בסעיף קטן (ג) ואני רוצה לוודא שזה הוקרא.
<נעה בן שבת: סעיף קטן (א) מחייב לגבי כל מוצר מזון, מחייב את היצרן שיהיה לו אישור ייצור נאות.
<נעה בן שבת: סעיף (ב) אומר שיחולו הוראות תת סימן ג' של סימן ג' לגבי מתן אישור ייצור נאות.
<נעה בן שבת: (ג) על אף האמור בסעיף קטן (א), מנהל שירות המזון רשאי להורות כי מפעל לייצור בשר מסוג מסוים לא יהיה חייב באישור ייצור נאות אם הוא מצא שמיושמת לגביו תכנית בטיחות מזון.
<נעה בן שבת: הוראות לפי סעיף קטן זה יינתנו בהתחשב, בין השאר בסוג המפעל, בהיקף הייצור במפעל, בסוג המזון המיוצר בו, ובמורכבות הטכנולוגית של הייצור.
<נעה בן שבת: כך אפשר יהיה לתת הקלות מהחובה לתת אישור ייצור נאות למפעלים שעומדים בדרישות.
<נעה בן שבת: בסימן משנה א' אנחנו מוסיפים את הכותרת: תנאים להוצאת מוצר בשר, קבלתו והעברתו.
<נעה בן שבת: זה חל גם על יצרנים, גם על משווקים, על כל הפעולות.
<נעה בן שבת: סעיף 209 עוסק בצירוף תעודת משלוח ותעודה וטרינרית למוצר בשר.
<נעה בן שבת: תעודת משלוח נדרשת תמיד תעודה וטרינרית לפי סוגי הבשר.
<נעה בן שבת: יש כאן חידוד שהתבקשנו לעשות אותו לפיו: "יצרן של מוצרי בשר או בעל היתר הפעלה או יבואן לא יוציא משלוח של מוצר בשר ממפעל בשר, ממפעל לשר גולמי, מבית קירור או מתחנת הסגר לפי העניין, אלא לאחר שהנפיק תעודת משלוח" ואחרי כן יש גם התייחסות לחובה לצרף תעודה וטרינרית.
<נעה בן שבת: ברישא של סעיף 210 נאמר: "על אף האמור בסעיף 209, יצרן של מוצרי בשר או בעל היתר הפעלה או יבואן לא ינפיק תעודת משלוח למוצרי בשר".
<נעה בן שבת: זאת אומרת, גם היבואן מקבל את מקומו כאן כאחד הגורמים שמוציא ממנו והלאה את מוצר הבשר וחייב לעמוד בדרישה של תעודה וטרינרית או תעודת משלוח.
<נעה בן שבת: סעיף 211 מפרט את הפרטים שנדרשים בתעודת המשלוח.
<נעה בן שבת: גם כאן הוספנו ברישא את הנושא של "או יבואן" ובהתאמה תיקנו את פסקה (1).
<נעה בן שבת: תיקון נוסף שיש בסעיף זה, בפסקה (2).
<נעה בן שבת: חובה לכלול בתעודת המשלוח פרטים בדבר מוצר הבשר לרבות שם מוצר הבשר, מספר האריזות במשלוח, משקל המשלוח ומספר אצווה.
<נעה בן שבת: זה נועד להחליף את הדרישה שהייתה קודם לתאריך הייצור של מוצר הבשר והתאריך האחרון לשימוש שכנראה היו פרטים מכבידים, כך הבנו מהתעשייה, ובמקומם נרשם מספר האצווה שמסייע להגיע לפרטים אלה בדרך אחרת.
<נעה בן שבת: התיקון הבא הוא בסעיף 212.
<נעה בן שבת: שליחת העתק של התעודות בעת יציאתו של משלוח מוצר בשר ממפעל בשר, ממפעל לבשר גולמי, מבית קירור או מתחנת הסגר, יעביר היצרן של מוצר בשר בעל היתר הפעלה או היבואן לפי העניין, למערכת הממוחשבת את פרטי המשלוח, יעד המשלוח, פרטי רכב ההובלה ושם הרופא הווטרינר המוסמך במפעל, לפי הוראות שיורה מנהל היחידה הווטרינרית.
אלי אלאלוף: מנהל היחידה הווטרינרית במשרד הבריאות?
<נעה בן שבת: הם מופרדים ממנהל השירותים הווטרינריים במשרד החקלאות ומנהל היחידה הווטרינרית במשרד הבריאות.
<מירה סלומון: אנחנו ביקשנו בדיון ביום חמישי שהעתק מתעודת המשלוח יגיע גם לרשויות המקומיות או לגוף שמאגם עבור הרשויות המקומיות כדי שגם לרשויות המקומיות יהיה מעקב אחר הכמויות שמועברות ומצוינות בתעודות.
<מירה סלומון: בנוסף גם ביקשנו הרשאה למערכת הממוחשבת.
<מירה סלומון: זאת אומרת, ברגע שתהיה המצאה למערכת הממוחשבת וזה ידווח לוועדה, לא נצטרך את ההעתק של התעודות עצמן.
אלי אלאלוף: ההעתק הוא רק לתקופת מעבר?
<מירה סלומון: עד שתהיה לנו הרשאה למערכת הממוחשבת.
<מירה סלומון: העיקרון הוא שתעודות המשלוח מציינות את כמויות הבשר.
<מירה סלומון: כדי שלא יהיה מצב שיצרן או יבואן או כל אדם שצריך לשלם אגרה מציין כמות בשר א' עבור משרד הבריאות וכמות בשר ב' עבור הרשויות המקומיות - - -
אלי אלאלוף: רק לתקופת מעבר.
אלי אלאלוף: ברגע שהחוק מיושם באופן מלא, אין צורך שיידעו את הרשויות המקומיות.
<מירה סלומון: זה רלוונטי רק לתקופת המעבר.
<מירה סלומון: לאחר מכן התאגיד קובע עבור הרשויות המקומיות.
<שי סומך: אלה הוראות שנכנסות אחרי ארבע שנים.
<שי סומך: בתקופת המעבר יש הוראות אחרות.
אלי אלאלוף: אבל זה חשוב שיהיה לרשויות המקומיות?
<שי סומך: נתייחס לזה עת נגיע להוראות של תקופת המעבר.
<מירה סלומון: נכון, אני הקדמתי ואני מתנצלת.
<מירה סלומון: זה לגבי תקופת המעבר בלבד.
<מירה סלומון: אני מתנצלת.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים להצביע על הסעיפים מ-204 עד 212.
אלי אלאלוף: אושרו פה אחד.
אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.
<נעה בן שבת: סעיף 213.
<נעה בן שבת: יש לגביו הסתייגות.
<נעה בן שבת: תנאי הובלה ממפעל בשר, ממפעל לבשר גולמי, מבית קירור או מתחנת הסגר יצרן של מוצר בשר, בעל היתר הפעלה או יבואן, לא יוציא מוצר בשר ממפעל בשר, ממפעל לבשר גולמי, מבית קירור או מתחנת הסגר, אלא לאחר שמצא כי התקיימו כל אלה לגבי רכב ההובלה שבו הוא מובל.
<נעה בן שבת: קיימת מערכת לתיעוד תקלות בטמפרטורה שברכב.
<נעה בן שבת: פסקה (4) הוספה לבקשה שהועלתה בדיון ואומרת:
<נעה בן שבת: קיימת מערכת המתריעה בזמן אמת על תקלות בטמפרטורה ברכב – אם קבע השר חובה לקיומה של מערכת כאמור לגבי יצרן או בעל היתר הפעלה בהתאם להיקף הייצור של המפעל ולסוג המזון המיוצר בו.
<ענת מימון: לסעיף הזה יש שתי הסתייגויות של קבוצת הרשימה המשותפת וסיעת מרצ.
<ענת מימון: אני אציג את ההסתייגויות אלא אם כן הם יחזרו בהם מההסתייגויות.
אלי אלאלוף: מרצ לא כאן.
אלי אלאלוף: תקראו את שתי ההסתייגויות.
<ענת מימון: ההסתייגות הראשונה אומרת שבפסקה (1) שדורשת שהטמפרטורה תעמוד בכללים לפי סעיף 183, הם מבקשים להוסיף "ובלבד שמוצר בשר קפוא לא יובל באותו חלל קירור עם כל מוצר אחר".
<ענת מימון: לגבי פסקה (4) הם מבקשים שזה לא יהיה מותנה בקביעה של השר אלא שבכל מקרה תהיה קיימת מערכת המתריעה בזמן אמת על תקלות בטמפרטורה ברכב אשר מאפשרת לווטרינר במפעל למנוע את שיווק המוצרים בזמן אמת.
<ענת מימון: אלה שתי ההסתייגויות.
<ענת מימון: נצביע על כל אחת בנפרד.
שולי מועלם-רפאלי: לא הבנתי את ההסתייגות לגבי פסקה (4).
<ענת מימון: למרות שיש דרישה לטמפרטורה מסוימת, הם מבקשים שתהיה דרישה נוספת שמוצר בשר קפוא לא יובל באותו חלל קירור יחד עם מוצר אחר.
<ענת מימון: כלומר, להפריד לחלוטין את מוצרי הבשר הקפואים ברכבי ההובלה.
<ענת מימון: ההסתייגות השנייה מדברת על פסקה (4) שהוספנו לגבי מערכת המתריעה בזמן אמת על תקלות וכאן קבוע שהמערכת הזאת תהיה רק אם השר יקבע כך בתקנות והם מבקשים שהמערכת תהיה קבועה בחוק כמשהו מחייב שיהיה עם חקיקת החוק.
אלי אלאלוף: אנשי משרד הבריאות, יש לכם התייחסות לשתי ההסתייגויות?
<אלי גורדון: שלום לכולם.
<אלי גורדון: אנחנו מבקשים שלא לקבל את ההסתייגויות הנ"ל וזאת מכמה סיבות.
<אלי גורדון: אין שום בעיה להוביל מוצר בשר קפוא עם עוד מוצר אחר קפוא כל עוד מתקיימים תנאי טמפרטורה מבוקרת.
<אלי גורדון: אנחנו לא רואים הצדקה לקבוע איזשהו סטנדרט ברמת החוק.
<אלי גורדון: ברור שברמה של התקנות, ואני מתחבר להסתייגות השנייה, ניצור את הגמישות הנדרשת.
<אלי גורדון: אנחנו מבקשים שהשר יהיה רשאי להתקין תקנות בהמשך בהתאם למהות וסוג העסק וכדומה.
<שי סומך: לגבי ההסתייגות השנייה.
<שי סומך: לפי מה שנאמר על ידי אנשי המקצוע, זאת מערכת יקרה ונראה שזה למשל יקשה על יצרנים קטנים, על מובילים קטנים, לרכוש ולהתקין מערכת בזמן אמת.
<שי סומך: התקנות מאפשרות להבחין בין יצרנים גדולים לבין יצרנים קטנים.
<שי סומך: נראה לי שהנוסח המוצע הוא הנכון ואני מציע לא לקבל את ההסתייגות.
איציק שמולי: אני מסכים לעמדה הראשונה שלכם.
איציק שמולי: אני לא רואה טם בהפרדה.
איציק שמולי: אני ממש לא מסכים לדחיית ההסתייגות השנייה שלכם גם עם כל המוטיבציה האדירה שלנו להוריד את יוקר המחיה.
איציק שמולי: לדעתי אם אין מערכת שמתריעה בזמן אמת ברכב על כך שהטמפרטורה לא תקינה, זה עלול להיות הימור גדול מדי לביטחון הציבור ולכן אני חושב שעם כל הכבוד לעלויות של היצרנים, לא בטוח שאנחנו יכולים להרשות לעצמנו לקחת הימור גדול מדי.
איציק שמולי: אם הטענה היחידה שלכם היא שאנחנו לא רוצים לפגוע ביצרנים הקטנים, בגלל זה בתקנות אתם יכולים לקבל – אתם, הממשלה, השר – ולשר יש את כל הגמישות הנדרשת שאתם צריכים כדי לקבוע התייחסות.
איציק שמולי: אתם הרי תביאו לכאן נוסח של התקנות בהן אתם יכולים לקבוע איזו גמישות שאתם רוצים ואיזו התייחסות שאתם רוצים כלפי יצרנים כאלה ואחרים.
איציק שמולי: לדעתי להגיד מראש – אם אני מבין נכון את עמדת הממשלה – שאין בכך צורך מאחר וזה עלול להקשות על יצרנים קטנים ובינוניים, לדעתי זאת עמדה מוטעית בלשון המעטה.
אלי אלאלוף: מישהו יכול להגיד כמה עולה מערכת כזאת ברכב קטן?
אלי אלאלוף: אולי הווטרינרים יעזרו לנו.
<משה רפאלוביץ: מבדיקה שאנחנו עשינו, מדובר בעלות של מאות בודדות של שקלים לרכב.
<רוני סורקיס: המערכת הזאת היא מערכת שלפי הבנתי ולפי המידע שיש לי – ויש לנו מערכות כאלה – היא מאוד יקרה.
<רוני סורקיס: המערכת הזאת יקרה אבל בהתחשב בזה שיש צי רכב גדול, היא הופכת להיות זולה ככל שמספר המשאיות גדל.
<רוני סורקיס: כלומר, בצי רכבים גדול כמו שיש למשחטות לצורך העניין או לחלק מרשתות השיווק, המחיר קטן אבל כשאני מסתכל על ספק שיש לו שניים-שלושה או ארבעה רכבים, המחיר הזה הוא לא פרופורציונאלי לפי דעתי.
<אבי שפירא: מן הסתם אני מניח שנשמע כאן הערכות על עלויות החל ממאות שקלים ואולי אלפי שקלים בדיוק כמו שיש את אותו מוצר שניתן למצוא עלויות שונות לגביו.
<אבי שפירא: אני רק רוצה לומר משהו לגבי אספקט אחר.
<אבי שפירא: אנחנו, הרופאים הווטרינרים, שעלינו יוטל התפקיד של בדיקת שיווק והובלה, צריכים כלי טוב כדי לפקח וזה כלי טוב לפקח.
<אבי שפירא: בלי זה אנחנו נמצא את עצמנו מתקשים מאוד לבצע את הביקורת בעסקים.
<אבי שפירא: אנחנו נצטרך לרדוף אחרי המשאיות ולנסות לתפוס אותן בזמן פריקה.
<אבי שפירא: זה נותן כלי טוב למען בריאות הציבור.
<נדב גלאון: אני חושב שקודם כל יש חוסר בהירות למי מדווחת המערכת.
<נדב גלאון: המערכות הקיימות כיום מדווחות לבעל המפעל אחורה.
<נדב גלאון: הן לא מדווחות למערכת ארצית.
<נדב גלאון: להקים מערכת ארצית שהרגולטור יושב ורואה על מסכים איפה נמצאת כל משאית ולמי התקלקלה הטמפרטורה, זה יקר וזה גם מיותר מבחינת הערכת סיכונים.
<נדב גלאון: אני חושב שגם לגבי דיווח אחורה למפעל, אפשר להשאיר את זה לרגולטורים לפי ניתוח סיכונים להחליט לפי סוג מזון, לפי היקף ייצור, אם זה נחוץ או לא נחוץ.
אלי אלאלוף: לפי ההיגיון שלך, מה רע שזה מדווח לבעל הבית?
<נדב גלאון: לא רע אלא שזה עניין של עלות תועלת.
אלי אלאלוף: זה יכול להעביר את האינפורמציה מהר ככל האפשר למערכת הארצית.
אלי אלאלוף: אלה טכניקות זולות.
<נדב גלאון: הטכניקות להעביר את זה למערכת ארצית הן מאוד לא זולות.
אלי אלאלוף: נגיד שיש לו שמאית שנתקעה בלי קירור.
<נדב גלאון: אם הם אומרים שקונים משאית במיליון שקלים, זה בערך כמו מכונית חדשה, מעת לעת היא נתקעת אבל הסיכון הוא נמוך ביותר.
אלי אלאלוף: עדיף שזה יגיע למקבל הסחורה?
<נדב גלאון: כן, אבל באותו היבט אפשר לדרוש משופרסל בכל מקרר לשים חיווי טמפרטורה שיהיה מחובר למשרד הבריאות.
אלי אלאלוף: אל תביאו את זה לקיצוניות כי אז מאבדים כל עניין.
<שלמה שלי עינב: מספיק שהמערכת הזאת תדווח אחורה למוקד במפעל, רופא במפעל הוא איש אמון והוא יכול לוודא שהסחורה יכולה לעצור בזמן, מרים טלפון לנהג ואומר לו שיסתובב ויחזור כי משהו לא תקין אצלו במשאית.
<שלמה שלי עינב: לא צריך לדווח לא למשרד הבריאות ולא לאף אחד אחר.
אלי אלאלוף: ניסיתי להגיד מה שאתה אומר.
איציק שמולי: אדוניו היושב ראש, אני לא חושב שצריך להקים מערכת ארצית ואני לא חושב שצריך להפחיד את הוועדה.
איציק שמולי: אנחנו לא מדברים על אח גדול שישמור על כל המשאיות בדרכים.
איציק שמולי: הדיווח למנהל המפעל הוא בהחלט מספק אותנו.
איציק שמולי: יש לזה ערך גדול מאוד כי מנהל המפעל או הגורם האחראי במפעל לא יוכל להגיד שהוא לא ידע.
איציק שמולי: יש לזה ערך מאוד מאוד גדול בחוק הזה כי אני מזכיר לכולם שהחוק הזה מבוסס על אמון, על אמון שהרגולטור נותן ומפקיד בידי המנהלים והגורמים האחראיים במפעלים.
איציק שמולי: יש לנו זכות לבקש או לדרוש אפילו מהגורמים האחראיים האלו להיות בסדר.
איציק שמולי: הדבר הזה הוא כלי שיאפשר להם להיות בסדר.
איציק שמולי: באופן מעשי, אני חושב אדוני היושב ראש שכל מה שצריך לעשות כאן זה להוריד את המשפט שנמצא באמצע "אם קבע השר".
איציק שמולי: בסוף, על מה אנחנו מדברים?
איציק שמולי: אם אתם מביאים לכאן תקנות, הרי ברור שאם יקבע השר שבמפעל איקס אין מערכת כזאת או אין צורך, זה מה שיהיה.
איציק שמולי: אתם לא צריכים לוותר כאן על שום דבר אלא רק להוריד קצת את הספק שיש לנו.
אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת יואב בן צור.
אלי אלאלוף: לגבי ההסתייגות הראשונה בסעיף 213.
<ענת מימון: ההסתייגות הראשונה הייתה לפסקה (1), להוסיף מוצר בשר קפוא.
<אבי צרפתי: דווקא לגבי ההסתייגות הראשונה שמתחברת לכל הבעייתיות שקיימת היום בהובלה כי מהרגע שירדו בדיקות המשנה, נוצר פער גדול של בקרת האיכות בזמן ההובלה וזאת אחת הנקודות הקריטיות בתהליך.
<אבי צרפתי: לגבי ההסתייגות הראשונה, יכול להיות שכאן לא הבינו את זה בצורה הנדרשת מפני שהיה עניין של הובלת מוצר קפוא כאשר הוא לא מובל עם מוצרים אחרים.
<אבי צרפתי: זאת אומרת, אין בעיה שבשר קפוא יובל עם בשר קפוא אבל יש לנו בעיה שקפוא יובל עם מוצר טרי כי אז בעצם שניהם דורשים טמפרטורות אחרות.
<אבי צרפתי: הדבר הזה מלכתחילה פוגע בתנאים האידיאלים לכל מוצר ומוצר ובמקרים הגרועים יותר, זה לא מאפשר בכלל להביא למצב שבו משהו נשאר קפוא כאשר כל המשאית מלאה במוצרים טריים ובאופן אוטומטי מורידה את הטמפרטורה של המשאית.
אלי אלאלוף: אתה בעד או נגד התיקון?
<אבי צרפתי: בעד התיקון.
אלי אלאלוף: איציק, ויתרת על התיקון של המוצרים הנפרדים.
איציק שמולי: אני לא חושב שזה הכרחי.
אלי אלאלוף: ההסתייגות הראשונה בסעיף 213.
אלי אלאלוף: בעד ההסתייגות – פה אחד
אלי אלאלוף: לגבי ההסתייגות השנייה.
<ענת מימון: אני אציג אותה.
<ענת מימון: ההסתייגות אומרת שברכב הובלה תהיה מערכת המתריעה בזמן אמת על תקלות בטמפרטורה ברכב וניתן סמכות הסמכה לשר לקבוע הוראות, תקנות והתאמות לעניין הפעלת המערכת והיישום שלה.
<ענת מימון: לדוגמה, לעניין יצרנים קטנים יותר, אם הם יידרשו לעמוד, ניתן יהיה לעשות את זה בתקנות.
<שי סומך: ברור שבנוסח תהיה אפשרות לפטור יצרנים קטנים.
<נעה בן שבת: סעיף 214 אוסר על יצרן, על בעל היתר הפעלה או על יבואן לקבל מוצר בשר אלא אם כן התקיימו התנאים לגבי תעודת המשלוח שמצורפת, שהונפקה ב-24 השעות האחרונות וכן הלאה.
<נעה בן שבת: יש לצרף לתעודת המשלוח גם תעודה וטרינרית, האפשרויות של צירוף תעודה וטרינרית יכולות לנבוע מסעיף 234 שקובע חובה לעניין זה או שהיא נובעת מפקודת מחלות בעלי חיים.
<נעה בן שבת: הייתה לנו התלבטות האם להכניס לכאן גם את היבואן כי מצד אחד הוא לא מקבל מוצר בשר באופן רגיל במעבר כמו שיצרן או בעל היתר הפעלה יכול לקבל אותו ורצינו בעניין הזה לשאול את עמדת משרד הבריאות.
<ינון יוני: נראה שניתן לוותר במקרה הזה על יבואן, להבדיל מהמקרה הקודם.
<נעה בן שבת: אפשר להצביע על סעיף 213 עם ההסתייגות שהתקבלה ועל סעיף 214.
אלי אלאלוף: מי בעד אישור סעיפים 213 ו-214?
אלי אלאלוף: הסעיפים התקבלו.
<נעה בן שבת: סעיף 215 אוסר על מכירת מוצר בשר אם לא התקיימו התנאים לגבי תעודת המשלוח של הבשר אותו קיבל.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, למשווק אסור למכור הלאה אם הוא קיבל את הבשר שלא בהתאם לאותם תנאים של סעיף 214.
<נעה בן שבת: סעיף 216 קובע תנאי הובלה מאתר מכירה.
<נעה בן שבת: "משווק של מוצרי בשר לא יוביל מוצרי בשר מאתר מכירה אל אתר מכירה אחר או ליצרן או לבעל היתר הפעלה ולא יוביל מוצר בשר אלא אם כן התקיימו הוראות סעיף 213 לגבי רכב ההובלה".
<נעה בן שבת: אלה אותם תנאים לגבי בקרת הטמפרטורה אליהם התייחסנו בסעיף 213.
יעל גרמן: לרבות ההסתייגות.
<נעה בן שבת: לרבות ההסתייגות.
<שלמה שלי עינב: אדוני, בכל החוק לא מצאנו מקום שמזכיר כמו בחוקים הקודמים את חובת שמירת תעודות.
<שלמה שלי עינב: זאת אומרת, כל עוד המוצר נמצא בתוך העסק – בין אם זה בסופר, בין אם זה בבית קירור או בכל מקום אחר – ורופא המפעל או מישהו מטעמו צריך להגיע ולבדוק, שמירת התעודות הייתה קיימת בחקיקה הקודמת ולא מצאנו אזכור לזה בחוק.
<נעה בן שבת: צריך לזכור שהחקיקה הקודמת היא לא נפרדת מהחקיקה הזאת.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, החקיקה הזאת יוצרת עוד קומה מעל החקיקה הכללית אבל החובה קבועה כבר בחלק הכללי.
<נעה בן שבת: אחת התעודות שצריך לשמור היא באמת תעודת המשלוח.
<נעה בן שבת: סעיף 217, הוצאת מוצרי בשר למקום מכירה אחר או ליצרן, אולי להגיד ליצרן או לבעל היתר הפעלה.
<נעה בן שבת: משווק של מוצר בשר לא יוציא מוצרי בשר מאתר מכירה אל אתר מכירה אחר או ליצרן או לבעל היתר הפעלה, אלא לאחר שצירף למוצר הבשר תעודת משלוח חדשה למוצר בשר שאותה הנפיק היצרן או בעל היתר ההפעלה של המזון, שמצוין בה כי היא אושרה על ידי הווטרינר המוסמך במפעל.
<נעה בן שבת: נזכיר שהסעיף הזה היה במוקד דיון קודם והוצע לשנות את ההוראות שלו אבל ההוראות שלו נשארות כמו שהן, כמו שקראנו את סעיף קטן (אׂ).
<נעה בן שבת: סעיף קטן (ב) אומר שהווטרינר המוסמך במפעל יכול להיעזר בווטרינר מוסמך בשווקים המפקח בתחום הרשות המקומית שבו נמצא אתר המכירה.
<נעה בן שבת: סעיף קטן (ג) אומר שיחולו אותן הוראות לעניין שליחת העתק מתעודת המשלוח כאמור בסעיף 212.
<שי סומך: סוכם בוועדה שיהיה תנאי נוסף שיחול על המשווק והוא לא נכלל בנוסח.
<שי סומך: התנאי הוא שהמשווק צריך לוודא שרכב ההובלה עומד בתנאים של סעיף 213.
<נעה בן שבת: קראנו את זה ב-216.
<נעה בן שבת: חובה מיוחדת.
<שי סומך: השאלה אם צריך את המערכת בזמן אמת.
<שי סומך: זאת אומרת, להטיל גם על המשווק.
איציק שמולי: זה כלול.
<שי סומך: השאלה אם צריך להטיל את פסקה (4) גם על המשווק.
איציק שמולי: אם אתה מעביר את זה ממקום שעוד היה על המדף.
אלי אלאלוף: למה אתם רוצים להקל בזה על המשווק?
אלי אלאלוף: זאת גם הגנה על המשווק עצמו.
אלי אלאלוף: תבינו, זה טוב למשווק.
אלי אלאלוף: לפני שהוא מספק את הסחורה, שיזהירו אותו.
אלי אלאלוף: אני רואה בזה רק חיוב.
<נעה בן שבת: סעיף 218, עניינו כללים להעברת מוצרי בשר לצרכן וכאן הוכנס תיקון בעקבות הערה שנשמעה בוועדה: "השר רשאי לקבוע, באישור הוועדה, כללים ותנאים להעברה של מוצר בשר, באמצעות הובלה, ממשווק מזון בשיווק קמעונאי אל צרכן".
<נעה בן שבת: זה לא הסעיף בו נכנס תיקון.
<נעה בן שבת: זה לגבי העברת מוצרי מזון מהרשת אל הצרכן.
<נעה בן שבת: סעיף 218א נועד לעניין הוואן-סל עליו דובר בו המוצרים נמכרים מרכב.
<נעה בן שבת: 218א.
<נעה בן שבת: כללים למכירת מוצר בשר מרכב הובלה השר רשאי, באישור הוועדה, לקבוע כללים ותנאים לפעולתם של משווקים של מוצרי בשר שהחל מרכישת מוצר הבשר על ידם ועד לשיווקו מחזיקים את מוצר הבשר רק ברכב ההובלה, לרבות תנאים ומגבלות על משך הזמן שבו יוחזק מוצר הבשר ברכב ההובלה.
אלי אלאלוף: אנחנו מצביעים מסעיף 215 עד 218א.
אלי אלאלוף: בעד הסעיפים– פה אחד
אלי אלאלוף: הסעיפים התקבלו פה אחד.
<נעה בן שבת: סימן משנה א'2: הוראות שונות.
<נעה בן שבת: סעיף 218ב עוסק בקייטרינג.
<נעה בן שבת: 218ב.
<נעה בן שבת: סייג לתחולה על מייצר ארוחות מוכנות להסעדה הוראות סימן זה לעניין יצרן לא יחלו על מי שמייצר ארוחות מוכנות להסעדה ממוצרי בשר, שאינו בית אוכל כהגדרתו בסעיף 51(ב), אלא אם כן השר קבע כי הוראות סימן זה, כולן או חלקן, יחולו לגביו.
<נעה בן שבת: סעיף 218ג הוא סעיף עליו דיברנו בדיון קודם, הסעיף שמנסה לזהות מתי משקלן של פעולות העיבוד עולה על משקלן של פעולות הטיפול בבשר גולמי ומתי להפך ולפי זה לשייך את המפעלים לשני המשרדים.
<נעה בן שבת: קראנו את הנוסח.
<נעה בן שבת: יש כאן תיקון קל: "מוציא לשיווק".
<נעה בן שבת: אלה רק תיקוני נוסח.
<נעה בן שבת: הסעיף הזה נדד לכאן ממקום אחר, מסעיף 204(א) בו הוא היה קודם לכן.
<נעה בן שבת: אפשר להצביע על שני הסעיפים, 218ב ו-218ג.
אלי אלאלוף: מי בעד אישור סעיפים 218ב ו-218ג?
אלי אלאלוף: הסעיפים אושרו.
<נעה בן שבת: לסעיף 219 יש הסתייגות.
<נעה בן שבת: 219.
<נעה בן שבת: מינוי רופא ווטרינר מוסמך במפעל בשר ובבית קירור למוצר בשר מנהל היחידה הווטרינרית ימנה רופאים וטרינרים, מבין עובדי התאגיד, אשר יהיו מוסמכים לבצע פיקוח וטרינרי במפעלי בשר, בבתי קירור למוצרי בשר וברכבי הובלה.
<ענת מימון: ההסתייגות היא של סיעת הרשימה המשותפת שמבקשת שלגבי רופאים וטרינרים במפעלים ניתן יהיה למנות אותם גם מבין עובדי הרשויות המקומיות ולא רק מבין עובדי התאגיד.
<אבי שפירא: הנושא הזה נפתר בסעיף 229.
אלי אלאלוף: בעיקרון זה מאפשר גם לווטרינר מהרשות.
<אבי שפירא: בסעיף 229.
איימן עודה: אני מבקש לקרוא את סעיף 229.
<נעה בן שבת: סעיף 229 הוא רק מקרה מיוחד שיבקשו להעסיק רופאים וטרינרים במפעלים מבין עובדי הרשות המקומית.
<נעה בן שבת: יש הוראה שמתייחסת לרופאים שהיו ברשות המקומית שכבר מועסקים היום והם מועסקים בשני מקומות, גם במפעלים וגם בשווקים ולגביהם יש הוראה נפרדת.
אלי אלאלוף: בעברית פשוטה זה כן אפשרי להעסיק במפעלים וטרינרים מהרשויות המקומיות.
<נדב גלאון: במקרים מסוימים לא מתקבל על הדעת מכיוון שחלק גדול מבתי המטבחיים והמשחטות מייצרים בהיקף ארצי הרבה מעבר לתחום הרשות.
<נדב גלאון: דיברנו על זה בדיונים ויודעים שיש מצבים של ניגוד עניינים ברור או אינטרסים מנוגדים בין המפקח למפוקח.
<נדב גלאון: לא סביר שבמפעלים המינוי יהיה על ידי ראש הרשות ואני חושב שחלק מהתיקונים המהותיים של החוק - - -
אלי אלאלוף: לא נאמר על ידי ראש הרשות.
אלי אלאלוף: הם עובדים ברשות, מועסקים ברשות אבל עושים פיקוח על המפעל.
<נדב גלאון: אבל זה חלק מהבעיה.
<נדב גלאון: אנחנו רואים את המצבים בהם עומד רופא מצוין מול תהליך שאינו תקין ורוצה לבקר ביקורת ובאיזושהי צורה הוא מרגיש שהוא חייב גם לרשות שהוא עובד בה.
אלי אלאלוף: מה זה כן אפשרי בפיקוח על השווקים?
<נדב גלאון: מכיוון שיש מפעלים שמייצרים ארבעים אחוזים מתצרוכת הבשר הטרי במדינת ישראל למשל ונמצאים במועצה אזורית שהרופא האחראי המפקח שם הווטרינר יש לו שליש משרה.
<נדב גלאון: אותו רופא אמור היום לפקח על בית מטבחיים ענק ועל משחטות ענק.
<נדב גלאון: היכולת שלו לעשות את זה בצורה מקצועית לא קיימת.
אלי אלאלוף: לעשות את זה בצורה מקצועית במשרה חלקית.
<נדב גלאון: במשרה חלקית וגם אם זה במשרה מלאה, יש כאן בעיה מכיוון שהיקף המשרה שלו נגזר מכמות התושבים ומבדיקות משנה ומפיקוח על כלבים ועל מזון בשווקים.
<נדב גלאון: זה עיוות שקיים הרבה שנים ואני חושב שחשוב במסגרת החוק הזה שמפעלים גדולים כאלה יהיו מפוקחים על ידי הרגולטורים הראשיים והמעסיק יהיה התאגיד ולא הרשות המקומית.
איציק שמולי: בחייך, החוק הזה מפקיד בידיים של החברות את האמון של הרגולטור שאם תתגלה אצלם סחורה פגומה, הם יעצרו את המשאית בצד וישמידו אותה.
איציק שמולי: על זה שווטרינרים מקצועיים לא יוכלו להיכנס למפעלים ולעשות ביקורת?
<נדב גלאון: לא דיברנו על זה.
איציק שמולי: בסדר, אבל תסתכל על המסגרת הכללית.
איציק שמולי: המסגרת הכללית סומכת לא במאה אחוזים אלא במאתיים אחוזים על החברות.
איציק שמולי: אז על הווטרינרים הרשותיים אנחנו לא יכולים לסמוך?
<נדב גלאון: יש לנו מקרים, זה סוג של עניינים פרטיים שלא כדאי לחשוף כאן, אבל יש מצבים שברור לנו שיש שם ניגוד עניינים.
<נדב גלאון: אני חושב שאחת ממטרות החוק היא לייתר את זה.
<נדב גלאון: אם רוצים, אפשר לעשות.
<נדב גלאון: זה קיים במדינות מסוימות.
איציק שמולי: אתה לא תחשוף את המקרים הפרטניים שיש לך ואני לא אחשוף את המקרים הפרטניים שיש לי.
<נדב גלאון: יש הבדל בין משאית שמצלמים בה שישים קילו בקר לבין מתקן שמייצר עוף או כבש או בשר בקר ברמה של ארבעים אחוזים מהשוק לפעמים והרופאים הרשותיים לא יועסקו על ידי התאגיד אלא יועסקו על ידי הרשות המקומית.
<נדב גלאון: לדעתי זה בעייתי.
אלי אלאלוף: בלאו הכי זאת תקופת מעבר.
<נעה בן שבת: השאלה אם בהוראה קבועה צריך לאפשר לעובדים של הרשות המקומית לפקח במפעלים.
<נעה בן שבת: בהוראת מעבר התבקשנו להחליף הוראת מעבר שמצויה כאן בעמוד 72 שאומרת שאפשר במקרים מיוחדים למנות.
<נעה בן שבת: מנהל היחידה הווטרינרית רשאי במקרים מיוחדים למנות רופא וטרינר מבין עובדי רשות מקומית שיהיה מוסמך לבצע פיקוח וטרינרי במפעלי בשר שמצויים בתחום הרשות המקומית אם התקיימו כל אלה, ואז גם תהיה הוראה לגבי תשלום האגרה.
<נעה בן שבת: האחד הוא שערב פרסומו של פרק זה רופא וטרינר היה עובד של הרשות המקומית וביצע פיקוח וטרינרי הן במפעל בשר או במפעל שחיטת בשר והן בשווקים, שהפיקוח הווטרינרי בשווקים יתבצע בידי עובדי הרשות המקומית ושהרשות המקומית, יש הסכמה גם של הרשות המקומית, להעסיק אותו במפעל וגם של הרופא הווטרינר לעסוק במפעל.
<נעה בן שבת: אז ההוראה הזאת היא הוראת מעבר והיא נוגעת לעובדים קיימים במערכת שכבר היום מפקחים במפעלים אבל השאלה היא האם זה נועד לפתור את הבעיה של אנשים שכבר היום מועסקים.
<נעה בן שבת: האם מכאן ואילך רוצים שכל ההוראה הזאת תיכנס לתוקף בעוד ארבע שנים, האם רוצים אז לאפשר שהרשות תעסיק רופאים וטרינריים במפעלים.
<אבי שפירא: אני רוצה שנבין על מה מדובר.
<אבי שפירא: מדובר במקרים מסוימים בהם בהסכמת הגורמים המקצועיים – דהיינו , מנהל היחידה הווטרינרית או לחילופין כל אחד - ובהסכמת הרשות המקומית ואחרי שנדון המקרה הזה, יהיו מקרים בהם יתאפשר לעובד רשות מקומית להמשיך לעבוד במפעל שהוא עבד בו כל הזמן.
<אבי שפירא: אם זה לא היה רשום, היו נאלצים גם במקרים שאפילו הגורמים האחרים לא רוצים להעביר את העובד לתאגיד, היו נאלצים להעביר אותו לתאגיד כי זה מה שהחוק אומר.
שולי מועלם-רפאלי: מה שנעה אומרת זה שעל אלה שכבר קיימים, עליהם אין ויכוח.
שולי מועלם-רפאלי: כך אני מבינה.
שולי מועלם-רפאלי: הוויכוח הוא אם בעתיד אנחנו נאפשר כניסה של מישהו חדש לתוך התהליך הזה ואני מבינה שאומרים כאן גורמי המקצוע שלא, אנחנו לא רוצים.
שולי מועלם-רפאלי: מי שקיים ועליו אנחנו רוצים להגן, אני חושבת שזה ברור, אבל לגבי העתיד, לגבי החדשים, השאלה אם נכון להכניס אנשים חדשים לתוך המערך הזה שמראש הגדרנו אותו שהוא מערך מגן על מי שקיים היום.
<אבי שפירא: לגבי העתידיים, אני מקבל את הרצון באופן כללי שאלה יהיו עובדי תאגיד.
<אבי שפירא: אני חושב שכולכם צריכים לשקול האם זה צריך להיות קטיגורי באופן מוחלט.
<אבי שפירא: גם המערכת לפעמים תרצה אולי, גם לגבי העתידיים, למצוא העסקה באופן אחר.
<אבי שפירא: אבל שוב, אין לנו התנגדות לגבי העתידיים שהם יהיו עובדי התאגיד.
אלי אלאלוף: יש פה קו.
אלי אלאלוף: מי שעובד במפעל, לא יכול להיות שייך לרשות המקומית.
אלי אלאלוף: לכן יש כאן הצעה.
אלי אלאלוף: הפתרון האופטימלי של המערכת הוא שננתק בין זה לבין זה.
אלי אלאלוף: כרגע, בתקופת הביניים, להשאיר למשא ומתן.
<משה רפאלוביץ: לחברת הכנסת מועלם.
<משה רפאלוביץ: אנחנו מקבלים את העיקרון שאדוני אמר.
<משה רפאלוביץ: המצב העתידי, אכן זה שצריך להיות.
<משה רפאלוביץ: אנחנו מדברים כאן על עובדים קיימים, על עובד שנמצא היום בתוך המערכת.
<משה רפאלוביץ: לזה נועד הסעיף הזה מבחינתנו.
<משה רפאלוביץ: עובד שנמצא היום בתוך המערכת.
שולי מועלם-רפאלי: אבל זה ברור לכולם וגם לאנשי משרד החקלאות.
<משה רפאלוביץ: זה דורש הסכמה.
<משה רפאלוביץ: במקרים חריגים בהם עובד נמצא היום בחלק מהמשרה שלו ברשות המקומית ובחלק מהמשרה שלו במפעל, והרגולטור יסכים ויחשוב שאפשר להסמיך אותו, אנחנו מכירים את המקרים החריגים עליהם מדברים, אבל במקרים שהרגולטור יחשוב שהוא כן יכול להסמיך אותם, תהיה לו את האפשרות.