GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אבי אלבר סוויד: מי שעשה את הבחינה, היה יוצא אתה, משחזרים אותה וכל מי שהיה מגיע מחוץ לארץ – ואני לא מדבר על צרפת כי יש כאלה שהגיעו ממדינות בהן לימוד הרוקחות פחות משמעותי ורמת הרוקחות שם לא הייתה מספיק גבוהה – ולכן שלוש שנים יש בחינת רישוי וכל שנה יש בחינת רישוי בשני מועדים כאשר הבחינה היא חדשה לגמרי עם שאלות חדשות לגמרי.
<אבי אלבר סוויד: רק לסבר את האוזן, אני יושב ראש ועדת ערר של האוניברסיטה העברית – חלק מתלונן אחרי שהם נכשלים בבחינת רישוי והם מגישים ערר – ומעל ל-98 אחוזים שלמדו בירושלים באוניברסיטה העברית עוברים את בחינת הרישוי ומי שנכשל, חלק גדול מהם הם אלה שלמדו בחוץ לארץ ולא משנה היכן הם למדו.
<אבי אלבר סוויד: מטרת הבחינה הייתה ליישר קו עם כל אלה שלמדו בחוץ לארץ כדי שיהיו ברמת ידע מספיק גבוהה.
<אבי אלבר סוויד: זאת המטרה ולא המטרה להקשות על מישהו אלא ליישר קו עם כל מי שלמד רוקחות בחוץ לארץ ומי שלמד בארץ.
<רון תומר: הערה אחת לסעיף 2(6).
<רון תומר: גילה חוסר יכולת, חוסר אחריות או רשלנות בעת העיסוק במקצוע.
<רון תומר: החוק הקיים מדבר על רשלנות גסה וכאן משרד הבריאות עשה הליכה אחורה בכל העניין של רשלנות.
<רון תומר: בשום מקצוע רפואי אני לא מכיר שמעלים לדין משמעתי על רשלנות באשר היא.
<רון תומר: רשלנות גסה, רשלנות שמסכנת חיי אדם, זה בסדר, אבל אם התרשל בן אדם במשהו שולי, אני לא חושב שזה בדין המשמעתי הזה ואני לא רואה שום סיבה למה לשנות ממה שקיים היום כרשלנות גסה ולהחמיר את זה לרשלנות ככלל.
<יעל סלנט: אנחנו נבדוק איך מקובל ונכתוב.
<יעל סלנט: בפרטים של הדין המשמעתי בדברי החקיקה יש כל מיני מינוחים לרשלנות.
<יעל סלנט: אנחנו מבינים שאתם רוצים רשלנות בדרגה אחת יותר חמורה ולכן אולי נאמר רשלנות חמורה.
<יעל סלנט: נבדוק איך המינוח.
<יוסי לומניצקי: מכבי.
<יוסי לומניצקי: לגבי החוסר ברוקחים, יש כל הזמן מחסור ברוקחים, קל וחומר ברוקחים טובים.
<יוסי לומניצקי: המטרה שלנו כמערכת בריאות היא לגרום לכך שהרוקחים יעשו את מה שהם צריכים ולא יסתובבו בין המדפים ויארזו אריזות.
<יוסי לומניצקי: עשינו עבודה במשרד הבריאות להגדרת סייעים אבל לפי דעתי יש מקום לתת עוד סמכויות לסייעים הללו שמסייעים בכל התפקוד בבית המרקחת, לא בייעוץ ולא בניפוק, אבל לפחות שהרוקח יתמקד בדברים שהוא צריך לעשות.
<יוסי לומניצקי: כירורג בחדר ניתוח, יש לו אחיות שמגישות את הציוד והוא לא צריך כל הזמן לרוץ בין המכשירים אלא הוא עושה את העבודה הספציפית שלו של הייעוץ וההסברה למטופל.
<יוסי לומניצקי: מה שהיה בזמנו, עוזרי רוקחים, היום הם עובדים כרוקחים לכל דבר.
<יוסי לומניצקי: אלה לא הסייעים שמסתובבים עם חלוקים בצבעים שונים אלא זה דור של כאלה שהוכשרו בלימודים ארוכים מאוד והם הולכים ונעלמים מן העולם ואין הכשרות חדשות לעוזרי רוקחות.
<יוסי לומניצקי: אני חושב שזה בסדר, לא צריך עוזרי רוקחים כעוזרי רוקחים אלא סייעים עם יותר סמכויות ותכנית מסודרת של משרד הבריאות שלא כל מי שיש לו שמונה שנות לימוד או פחות, יכול לעבוד כסייע כי היום אין קריטריונים.
<יוסי לומניצקי: אם הוא מסתובב בבית המרקחת, צריכים להיות תנאי המינימום ואני מציע למשרד הבריאות להרים את הכפפה וביחד עם הארגונים המקצועיים להגדיר יותר טוב את הסייעים הללו.
<יוסי לומניצקי: בזמנו פרופסור בניטה שאתה מכיר אותו הגדיר בוועדת בניטה וקראו להם טכנאי רוקחות.
<יוסי לומניצקי: השם לא חשוב, אבל המהות שהיא להוריד מטלות לוגיסטיות מהרוקח, היא היום מאוד חשובה.
<בן ציון: שירות בתי הסוהר, הלשכה המשפטית.
<בן ציון: דיברנו על הפרק של המשמעת.
<בן ציון: בכל מקרה יש לנו מחר פגישה עם הייעוץ המשפטי של הכנסת לגבי מודל הפיקוח.
<בן ציון: אני חושב שנעלה שם את הדברים כדי לחסוך אותם בוועדה.
<בן ציון: אנחנו צריכים עוד להגיע לתיאומים מול משרד הבריאות לגבי התקנות.
<בן ציון: כרגע נחסוך את הדברים ונדבר מחר בישיבה.
אלי אלאלוף: אני אוהב משהו מסוכם, מבושל ומוכן לאכילה.
אלי אלאלוף: נשמח.
אלי אלאלוף: תעשו את זה עד יום ראשון.
<בן ציון: אנחנו מגובשים ויש לנו עמדה.
אלי אלאלוף: וזאת העמדה של כולם.
אלי אלאלוף: אנחנו מגובשים, זאת העמדה של כולם.
<בן ציון: אנחנו, כוחות הביטחון, מגובשים.
אלי אלאלוף: אבל עם עצמנו.
<בן ציון: מחר אנחנו יושבים עם הלשכה המשפטית ועם משרד המשפטים ומשרד הבריאות.
<בן ציון: נסגור את הדברים, אני מאמין, כבר מחר.
אלי אלאלוף: אני אשמח מאוד.
<יעל סלנט: ועדת משמעת שר הבריאות ימנה ועדת משמעת, שתפקידה לדון ולהחליט בעבירות משמעת (בפרק זה – ועדת משמעת).
<יעל סלנט: ועדת המשמעת תהיה בת שלושה חברים והם: מי שכשיר להתמנות לשופט בית משפט מחוזי, והוא יהיה היושב ראש.
<יעל סלנט: שני רוקחים – אחד מהם עובד המדינה ואחד שאינו עובד המדינה.
<יעל סלנט: שר הבריאות ימנה ממלאי מקום לחברי ועדת המשמעת לפי הוראות סעיף זה.
<יעל סלנט: סעיף קטן (ד) שהיה בנוסח שעלה לאתר, הוא בעצם מיותר כי כל ההוראות קבועות כאן ואין שום סיבה שהן יהיו בחקיקת משנה.
<אייל פלום: זה הנושא השני שיש לי אתו קושי.
<אייל פלום: הנושא של הרכב הוועדה.
<אייל פלום: כיום מה שקורה בפועל זה שהוועדה הזאת מורכבת משלושה אנשים.
<אייל פלום: אחד הוא נציג המדינה שהוא עורך דין, וזה עונה להגדרה של סעיף (ב)(1).
אלי אלאלוף: הוא לא עורך דין פשוט.
<אייל פלום: כשאומרים מי שכשיר להתמנות לשופט בית משפט מחוזי, זה עורך דין עם ותק של עשר שנים.
<אייל פלום: זה התרגום בפועל.
<אייל פלום: בדרך כלל נמצא שם נציג בפנסיה של היועץ המשפטי לממשלה.
<אייל פלום: אלה אנשים די קבועים.
<אייל פלום: בנוסף יש שם רוקח אחד שהוא עובד משרד הבריאות מאגף הרוקחות, והנציג הנוסף הוא רוקח שאם הנקבל הוא עובד בבית מרקחת פרטי, השופט השלישי בהרכב הוא רוקח מתוך איזושהי רשימה שאנחנו מגישים.
אלי אלאלוף: מה היית מוסיף?
אלי אלאלוף: מה היית רוצה להוסיף?
<אייל פלום: להשאיר את המצב כמו שהוא לגבי זהות הרכב הוועדה.
<אייל פלום: רוקח אחד שהוא נציג משרד הבריאות ורוקח שני שהוא נציג הארגון שהנקבל חבר בו.
אלי אלאלוף: לא ועדה של שניים.
אלי אלאלוף: של שלושה.
<אייל פלום: זה גם מה שקורה היום וזה עובד.
אלי אלאלוף: אני חושב שהתוספת עושה את הדבר יותר אובייקטיבי ויותר הגיוני כי אחרת יש אחד נגד השני ויש פינג פונג.
<אייל פלום: לא, אין אחד נגד השני.
<אייל פלום: מה שקורה בפועל בוועדה זה שהם מסתדרים יפה מאוד ומגיעים להסכמות.
אלי אלאלוף: אני לא אוהב כשהם מתחילים להסתדר.
<אייל פלום: כאן קורה שיש עובד מדינה אחד ואחד שאינו עובד מדינה אבל לא כתוב מה הוא כן.
<יעל סלנט: הוא רוקח.
<רון תומר: לפחות שיהיה נציג של אחד מארגוני הרוקחות.
אלי אלאלוף: אתה רוצה נציג מהארגון הגדול ביותר?
<אייל פלום: לצערי הרב אני מייצג את הפושעים.
<אייל פלום: בשנה יש שתי תביעות נגד רוקחים כאשר חלק גדול מהתביעות נגד רוקחים, הן תביעות נגד רוקחים שעובדים בבתי המרקחת הפרטיים.
<אייל פלום: אני יכול להסביר למה אבל זה לא משנה.
<אייל פלום: זה המצב.
<אייל פלום: אני רוצה שבוועדה ששופטת אותם יש רוקח שמבין על מה מדובר, שעומד מאחורי דלפק בבית מרקחת ויודע על מה מדובר.
אלי אלאלוף: אני נתתי לך הצעה אבל לא קיבלת אותה.
אלי אלאלוף: נושא האתיקה הוא יצירה משותפת של נציג הארגון הגדול ביותר של הרוקחים.
<אייל פלום: לא הארגון הגדול ביותר כי הארגון הגדול ביותר מייצג הרבה מאוד רוקחים שלא עומדים מאחורי הדלפק.
אלי אלאלוף: יש ארגון של רוקחים שעומדים מאחורי הדלפק?
<אייל פלום: יש.
<רון תומר: אדוני, אני רוצה להתערב.
<רון תומר: אנחנו נגד המגזריות הזאת.
<רון תומר: יש לנו כאן חברים מכובדים מהסתדרות בעלי בתי המרקחת הפרטיים, אבל מה קורה אם קובלים על רוקח בסופר פארם למשל או על רוקח בקופת חולים?
<רון תומר: כל פעם נמצא ארגון אחר?
<רון תומר: אני חושב שההגדרה של הארגון הגדול ביותר שמייצג את כל מגזרי הרוקחות, היא ההגדרה הנכונה כדי לא לעשות את זה סקטוריאלי.
<רון תומר: אני מצטרף להערתו של חברי שכאשר מדברים על רוקח אחד עובד מדינה והאחר שאינו עובד מדינה, רצוי להגיד שיהיה בהחלט חבר בארגון המייצג רוקחים והוא הארגון הגדול העל מגזרי וכולי.
אלי אלאלוף: אני רוצה שאתם תחליטו ולא אני.
<רון תומר: השאלה מה משרד הבריאות חושב.
<אייל פלום: אנחנו רוצים שזה יהיה נציג ארגון הרוקחים הישים, שמייצג את הנקבל.
אלי אלאלוף: זה ארגון שקם לפני שנייה?
<אייל פלום: מה שקורה בפועל היום זה שכאשר מדובר ברוקח שכיר מקופות חולים, יש את הארגון של הרוקחים השכירים.
<רון תומר: ואם זאת קופת חולים לאומית?
אלי אלאלוף: אולי הגאולה תבוא ממשרד המשפטים.
<צילי נאה: לא בטוח, אבל יש לי משהו להגיד.
<צילי נאה: המודל שאנחנו עכשיו מעגנים אותו שזה המודל המודרני של הדין המשמעתי, הוא בעצם מבוסס על ועדת המשמעת כטריבונל מעין שיפוטי עצמאי שאין עליו מרות זולת מרות הדין ויש איסור של ניגוד עניינים, ובאמת מנסים ליצור כאן איזשהו מודל מעין שיפוטי.
<צילי נאה: לבוא ולהכניס כאן עכשיו בחקיקה את הנושא הזה של הנציגות, ארגון כזה או אחר, שזה יהיה הארגון של הנקבל, זה מכניס כאן עוד שורה של אינטרסים.
<אייל פלום: לכן דיברנו על הארגון הגדול ביותר שלא בהכרח נקבל או לא נקבל.
<צילי נאה: בפקודת הרוקחים יש מצב נתון בכל מיני הקשרים.
<צילי נאה: הגורם שנותן את הסנקציות והשר.
<צילי נאה: יש כל מיני דברים ואותם אנחנו משנים.
<צילי נאה: אם אנחנו באמת לוקחים את המודל המודרני של הדין המשמעתי, ואפשר להסתכל במקצועות מסביב ולראות את חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, חוק המתווכים, חוק ההנדסאים וכל מיני חקיקות שהן מודרניות יותר מפקודת הרוקחים - - -
<אייל פלום: מה מודרני בשינוי הזה?
<צילי נאה: אני אומרת מודרני מבחינת זמן.
<צילי נאה: כרונולוגית.
<צילי נאה: אלה חקיקות שהן מהשנים האחרונות, 2012 וכולי.
<צילי נאה: יש כאן לא רק מודרניזציה אלא יש כאן ביטוי לתפיסה שבעצם צריך לבוא ולנתק את הדין המשמעתי מכל מיני שיקולים אחרים שיכולים אולי להיות שם.
<אייל פלום: זה מה שהיה בעבר?
<צילי נאה: אני אומרת שזאת התפיסה של הדין המשמעתי המודרני.
<צילי נאה: אני מסתכלת רוחב ולא ספציפית על רוקחים.
<צילי נאה: כמו שלוקחים ומנתקים את זה מהשר וזאת כבר לא סמכות של השר להטיל את העונשים אלא יש לנו ועדה שהיא באמת עצמאית ובלתי תלויה, הוועדה הזאת, שוב, בחיקוקים המודרניים, אלא אם כן תתקנו אותי אם אני טועה, אני לא מכירה, לא זוכרת כרגע איזשהו חיקוק שכולל את הנציגות של הארגון העובדים בהרכב הוועדה.
<רון תומר: אני אגיד לך מה מפריע לנו.
<רון תומר: מפריע לנו דבר אחד.
<רון תומר: יכול להיות מצב שמדברים על רוקח עובד מדינה ושאינו עובד מדינה ומחר ייקחו מישהו שהיה עובד מדינה, נגיד מאגף הרוקחות, ועכשיו הוא בפנסיה וימנו אותו עכשיו כלא עובד מדינה כי כרגע הוא פנסיונר.
<רון תומר: נגיד רוקח מחוזי אחד ישב שם כי הוא עובד מחוזי ורוקח מחוזי אחד בדימוס ישב שם כמי שהוא לא עובד מדינה.
<רון תומר: לכן כאשר אתה אומר נציג הארגונים, אתה מאזן קצת כדי שהמדינה לא תהיה במצב שהיא תיקח שני עובדי מדינה, אחד בפועל ואחד בדימוס.
אלי אלאלוף: בואו נכניס רעיונות נוספים.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת אבו מערוף.
עבדאללה אבו מערוף: זה שצריכים להיות שלושה, אין ויכוח על כך.
עבדאללה אבו מערוף: אני חושב שהנוסחה היא טובה מאוד אבל צריך לומר שהשלישי יהיה מהארגון הגדול ביותר.
עבדאללה אבו מערוף: אני חושב שזה מוצדק וזה נכון.
עבדאללה אבו מערוף: צריך להגדיר את השלישי ושלא יהיה מצב שהוא נשאר בלי הגדרה.
אלי אלאלוף: גם הנציג של הארגון הגדול ביותר, זאת המלצה כי בסוף השר מחליט.
<צילי נאה: אם מחייבים בחקיקה וקובעים את זה, אין ברירה והשר יהיה חייב.
עבדאללה אבו מערוף: בהתייעצות עם השר.
אלי אלאלוף: השר הוא לא חותמת גומי.
<יעל סלנט: נעשה סדר.
<יעל סלנט: השר בכל מקרה הוא זה שממנה את ועדת המשמעת.
<יעל סלנט: כאשר אנחנו אומרים רוקח שהוא עובד המדינה ורוקח שהוא אינו עובד מדינה, יכול להיות רוקח מכל ארגון.
<יעל סלנט: השאלה אם אנחנו מכתיבים מראש לשר הבריאות שהרוקח שאינו עובד המדינה יהיה מארגון כזה או אחר או שאנחנו נותנים לו שיקול דעת.
עבדאללה אבו מערוף: אם הוא יהיה מהארגון הגדול ביותר, זה יותר מוצדק ויותר הוגן.
<רון תומר: החשש הוא שיכולים למנות מישהו בדימוס משירות המדינה.
<דוד פפו: הסתדרות הרוקחים.
<דוד פפו: אני חושב ששינוי לשם שינוי, אין לו מקום.
<דוד פפו: המודל הזה עבד במשך הרבה שנים ואני חושב שהוא עבד טוב.
<דוד פפו: אני חושב שגם היחידה לדין משמעתי וגם הארגונים שמיוצגים היו מרוצים מאופן הפעולה ולכן אני לא מוצא סיבה לשינוי הזה רק לשם שינוי.
<דוד פפו: אני רוצה להדגיש, וזה חשוב, שרוקח הוא אדם שלמד מספר שנים באוניברסיטה אבל רוקח שעבד בתעשייה, רוקח שעבד על הדלפק או רוקח שעסק ברישום, אלה אנשים עם הוויה שונה לחלוטין.
<דוד פפו: אני מכיר רוקחים מצוינים שעוסקים ברישום אבל לא ניפקו בימי חייהם אקמול אחד.
<דוד פפו: הם לא מכירים את ההוויה והדין המשמעתי על דלפק בית המרקחת.
<דוד פפו: הגודל כאן לא קובע.
אלי אלאלוף: מודל של שלושה חברים.
<דוד פפו: המודל הזה פנטסטי.
אלי אלאלוף: הגודל של מה?
אלי אלאלוף: של הארגון?
<דוד פפו: זאת דעתי לפחות.
אלי אלאלוף: הארגון הגדול - שאני לא מכיר ולכן אולי אני אומר דברים לא נכונים ואני אוכל לחזור בי – זה אומר שיש לו מגוון של רוקחים וההמלצה הוא שייקח רוקח שהוא בעל ניסיון מאחורי דלפק.
אלי אלאלוף: הוא לא ייקח מישהו מהתעשייה או מישהו שלא ראה בחייו קליינט.
אלי אלאלוף: אני חושב שארגון הגדול ביותר אומר שהוא ימצא.
אלי אלאלוף: יש לו את כל מגוון הרוקחים.
אלי אלאלוף: הארגון הגדול ביותר, אוטומטית הוא חשוד כארגון מטעה?
<קריאה: הוא גם על מגזרי.
אלי אלאלוף: מאחר ולא מצאנו, אפילו בעזרתכם, פתרון אחר, אנחנו נישאר בהחלטה לגבי הארגון הגדול ביותר.
<צילי נאה: זה בעצם לפי המלצת הארגון הגדול ביותר?
אלי אלאלוף: המלצה ואישור השר.
אלי אלאלוף: בסוף המינוי בא מהשר.
<צילי נאה: אולי בהתייעצות עם.
<רון תומר: לא.
<רון תומר: נציג הארגון הגדול ביותר בהסכמת השר.
אלי אלאלוף: שלושת הנציגים בוועדה, בסוף הם מינוי של השר.
אלי אלאלוף: אני מאמין שהשר יבקש מאגף הרוקחות להמליץ על נציג המדינה, הוא יקבל גם המלצה לגבי המשפטן והארגון ייתן את המלצותיו.
אלי אלאלוף: אם הארגון ממליץ על מישהו והשר והצוות המקצועי שלו יש להם חששות לגבי היכולת שלו, הוא יבקש מהארגון להמליץ על מישהו אחר.
<יעל סלנט: אנחנו נחדד בנוסח ונגיד את מה שאמרנו קודם: שני רוקחים, אחד שהוא עובד המדינה ואחד שהוא אינו עובד המדינה על פי המלצת הארגון הגדול, או משהו כזה.
<יעל סלנט: בהתייעצות עם ארגון הרוקחים הגדול.
<רון תומר: מה זה אומר התייעצות?
<רון תומר: לשאול?
<רון תומר: לכן אני אומר בהמלצה.
<רון תומר: השר ממנה, השר נותן את החותמת, אבל מה זה בהתייעצות?
<הדר רדאה: גם המלצה לא תחייב.
<רון תומר: נכון, אבל זה אחרת.
<רון תומר: בכל זאת המלצה, אתה פונה לארגון ומבקש שהוא ימליץ, לא טוב לך, ימליץ שוב.
<רון תומר: מה זאת התייעצות?
אלי אלאלוף: ברשותכם, מחלוקת קטנה ביני לבין יעל.
אלי אלאלוף: פנייה של הצוות המקצועי של השר לארגון הגדול ביותר להמליץ על הנציג שלו בוועדה.
<צילי נאה: אני מסתכלת על הפקודה הקיימת והפקודה הקיימת מדברת על רשימה שמגיש הארגון המייצג והשר בוחר מתוכה, אם הארגון הגיש, הארגון הגדול ביותר.
<צילי נאה: יש כאן איזושהי המלצה.
<אייל פלום: כתוב כאן הארגון המייצג.
<רון תומר: לא משנה.
<רון תומר: עכשיו שינינו לגדול ביותר.
<צילי נאה: אבל לא בהכרח הרשימה הזאת היא נציג הארגון.
<צילי נאה: הוא ממליץ.
אלי אלאלוף: לא נציג הארגון.
אלי אלאלוף: אני מתקן.
<רון תומר: רשימה שהארגון הגדול ביותר ימליץ.
<רון תומר: זה מקובל עלינו.
<רון תומר: זה בסדר.
אלי אלאלוף: אל תייצג את האינטרס שלך, ברשותך.
אלי אלאלוף: מותר לפעמים לדבר באופן לא אינטרסנטי, בלי שחס וחלילה אני רוצה לפגוע.
אלי אלאלוף: אם כן, הארגון הגדול ביותר ימליץ ואז בלאו הכי זה מינוי של השר.
אלי אלאלוף: תמצאו את הנוסחה הסופית בעברית נכונה.
עבדאללה אבו מערוף: תהיו מעורבים.
אלי אלאלוף: יש לכם עוד זכות לערער ואתם יכולים לכתוב לשר.
<יעל סלנט: אי תלות במילוי תפקידי איון על חבר ועדת המשמעת מרות זולת מרותו של הדין.
<יעל סלנט: סייגים למינוי של חבר ועדת משמעת לא ימונה לחבר ועדת המשמעת מי שמתקיים בו אחד מאלה: הוא הורשע בספק דין סופי בעבירה פלילית או בעבירת משמעת, שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לשמש חבר בוועדת המשמעת או שבית המשפט קבע לגביו שעבר עבירה כאמור.
<יעל סלנט: הוגשו נגדו כתב אישום או קובלנה בשל עבירה כאמור בפסקה (1) וטרם ניתן פסק דין סופי בעניין.
<יעל סלנט: הוא עלול להימצא, במישרין או בעקיפין, באופן תדיר, במצב של ניגוד עניינים בין תפקידו כחבר ועדת המשמעת לבין עניין אישי או תפקיד אחר שלו.
<יעל סלנט: לעניין זה - "עניין אישי" – לרבות עניין אישי של קרובו או של גוף שהוא או קרוב שלו הם בעלי שליטה בו.
<יעל סלנט: "קרוב" – בן זוג, הורה, הורה הורה, אח או אחות, צאצא, צאצא של בן זוג ובני זוגם של כל אחד מאלה או אדם אחר הסמוך על שולחנו של חבר הועדה, וכן שותף, מעביד או עובד של חבר כאמור.
<יעל סלנט: "בעל שליטה" – כל אחד מאלה: מנהל, עובד אחראי בגוף או כל מי שיש לו חלק העולה על חמישה אחוזים בהון או בזכות לקבל רווחים של אותו גוף.
<יעל סלנט: תקופת כהונה חבר ועדת המשמעת ימונה לתקופה של ארבע שנים, ורשאי שר הבריאות לשוב ולמנותו לתקופת כהונה אחת נוספת, וכן, לאחר הפסקה של ארבע שנים רצופות לפחות, לשוב ולמנותו ללא יותר משתי תקופות כהנה נוספות רצופות כאמור.
<יעל סלנט: הודעה על מינוי חברי ועדת המשמעת תפורסם באתר האינטרנט של משרד הבריאות.
<אייל פלום: הכוונה כאן למנות סט אחד של שלושה אנשים שישבו כל הדיונים במשך ארבע שנים?
<אייל פלום: במציאות זה לא עובד.
אלי אלאלוף: שמעתי לפני כמה דקות, אולי דרכך אפילו, שאלה שני תיקים בשנה.
<אייל פלום: שני תיקים שיש להם יותר דיונים ופשוט בפועל נתקעים, מחליפים, דוחים.
<אייל פלום: השאלה אם זה מספיק.
<שרה שרלב: התובעת הראשית, משרד הבריאות.
<שרה שרלב: יש לנו קצת יותר משני תיקים בשנה אבל הכוונה כאן היא שתהיה ועדה קבועה של אנשים שיושבים על כל התיקים עם הקובלנות נגד רוקחים ויכולים לצבור ניסיון בתחום הזה.
<שרה שרלב: יהיה תפקיד קבוע כך שאנחנו לא צריכים לחפש כל מיני אנשים שלא יכולים להגיע.
<שרה שרלב: זה ייעל את ההליכים.
<שרה שרלב: אני רוצה להגיד שגם במקצועות אחרים יש לנו משהו דומה, כמו במקרה של פסיכולוגים, וזה עובד טוב מאוד.
<שרה שרלב: המטרה היא להגביל את האנשים לתקופה של ארבע שנים ועוד ארבע שנים ואז להחליף ולהביא אנשים חדשים.
אלי אלאלוף: ההערה של אייל אמרה שזה אולי עומס גדול מאוד על האנשים מה גם שהם עושים זאת בהתנדבות.
<יעל סלנט: זאת רק אפשרות.
<יעל סלנט: זאת לא חובה.
<יעל סלנט: הם לא חייבים.
<יעל סלנט: זאת אפשרות לשוב ולמנות אותם.
<יעל סלנט: \
אלי אלאלוף: אפילו מינוי לארבע שנים, כל שנה זה עומס לא קטן.
<שרה שרלב: אנשים לוקחים את זה על עצמם ומסכימים לזה.
<רון תומר: אדוני, ארגון הרוקחות תומך בזה.
<רון תומר: אנחנו חושבים שחשוב שזה יהיה צוות מקצועי שיושב בכל הדינים כך שתהיה גם אחידות.
<רון תומר: יש קשת גדולה של אנשים שיהיו מוכנים לעשות את זה ולהיות זמינים.
אלי אלאלוף: אין לכם בעיה למצוא מועמדים.
אלי אלאלוף: אשרי המקצוע הזה.
אלי אלאלוף: זה באמת משחרר אנשים לעבודה עם עומס ואחריות גדולה.
<יעל סלנט: הפסקת כהונה חבר ועדת המשמעת יחדל לכהן לפני תום תקופת כהונתו בהתקיים אחד מאלה: הוא התפטר מחברותו בוועדת המשמעת במסירת כתב התפטרות לשר.
<יעל סלנט: התקיים בו האמור בסעיף 5(1).
<יעל סלנט: הוא חדל מלמלא אחר תנאי הכשירות לפי סעיף 3(ב), שמכוחם מונה לחבר ועדת המשמעת.
<יעל סלנט: העברה מכהונה שר הבריאות רשאי, בהודעה בכתב, להעביר חבר ועדת המשמעת מכהונתו בהתקיים אחד מאלה: נבצר ממנו דרך קבע למלא את תפקידו.
אלי אלאלוף: 15 פעמים?
אלי אלאלוף: אז הוועדה לא תתכנס?
<יעל סלנט: מדברים על כך שאם השר יראה אם יש איזושהי נבצרות שהיא לא פעם-פעמיים אלא משהו קצת יותר קבוע.
אלי אלאלוף: אחד שלא משתתף, הוא תוקע את הוועדה והיא לא מתכנסת לדיונים עד שמוצאים מחליף.
אלי אלאלוף: זה תוקע את הוועדה.
<יעל סלנט: אני מזכירה שיש ממלאי מקום.
<יעל סלנט: הקראנו קודם את הסעיף לגבי ממלאי המקום.
<יעל סלנט: בארסנל אמור להיות ממלא מקום שיוכל להיכנס במקומו.
אלי אלאלוף: ממלא המקום נקבע באותה דרך כפי שנקבע חבר הוועדה?
<יעל סלנט: לכן חשוב היה להכניס סעיף של העברה מכהונה כי אם באמת מישהו באופן קבוע לא מגיע לישיבות ועדת המשמעת, הוא לא יתקע את עבודת הוועדה ואפשר יהיה לפי שיקול דעת השר למנות מישהו אחר, אם הנבצרות היא דרך קבע.
עבדאללה אבו מערוף: אני מציע להגדיר כמה זה דרך קבע.
עבדאללה אבו מערוף: אחרי שלוש ישיבות, חמש ישיבות, ישיבה אחת.
<יעל סלנט: זה מינוח שקיים בהרבה חקיקות.
אלי אלאלוף: אבל הוא לא טוב.
אלי אלאלוף: אני מצטרף לחברי.
אלי אלאלוף: זה לא טוב.
אלי אלאלוף: אם לא תגבילו את זה, זה לא טוב.
אלי אלאלוף: אני עוד מקבל הזמנות מגופים שחשבתי שעברו מן העולם.
אלי אלאלוף: מי שלא בא שלוש עד חמש פעמים, ולדעתי שלוש פעמים רצופות זה מספיק, הוא רואה את עצמו כאילו הוא לא בפנים.
<צילי נאה: כאן אנחנו מדברים על מצב שזה אדם שבעצם מתחייב, לקח על עצמו את העניין מלכתחילה.
<צילי נאה: הרי פנו אליו והוא הסכים.
אלי אלאלוף: אבל הוא לא מתפקד.
<צילי נאה: לכן הסעיף הזה הוא בעצם סעיף שקיים באופן רוחבי בהרבה חקיקות משמעת והוא נותן סמכות לשר במקרים המתאימים.
אלי אלאלוף: תנו לשר לעבוד.
אלי אלאלוף: כל הזמן אתם מעסיקים אותו בבירוקרטיה.
<צילי נאה: זה נכון שיש כאן מרחב של שיקול דעת אבל אנחנו חושבים שהוא חשוב.
<צילי נאה: אנחנו חושבים שלא כל דבר צריך לכתוב אותו בחקיקה ברמת שלוש, ארבע, חמש פעמים כי יש נסיבות וזאת חקיקה לתקופה ארוכה.
<צילי נאה: להגביל כך את שיקול הדעת, הרי חזקה על השר, הוא צריך להפעיל את שיקול דעתו בסבירות ובמידתיות באופן כללי.
<צילי נאה: זאת החובה שלו מכוח משפט מינהלי.
אלי אלאלוף: אנשים יטיילו עם כרטיס ביקור שהם חברים בוועדה וזה לא לשימוש אלא רק לקידום אישי.
<צילי נאה: לכן נותנים לשר את הסמכות הזאת.
אלי אלאלוף: אני מציע להגביל את זה.
אלי אלאלוף: תחשבו ביניכם ותבואו עם תשובה.
אלי אלאלוף: היעדרות מעבודה בוועדה, תבינו, צריך להיות מאוד פעיל בזה ולא צריך כל דבר לסחוב ולסחוב.
אלי אלאלוף: אחר כך זה לא אפקטיבי והוא לא חשוב.
עבדאללה אבו מערוף: מה זה דרך קבע?
עבדאללה אבו מערוף: מה בכלל המונח הזה?
עבדאללה אבו מערוף: אם זה כתוב בחוקים אחרים, זה לא נכון ולכן אנחנו כאן.
עבדאללה אבו מערוף: אצלי בישיבות, לא חשוב היכן, שלוש פעמים לא בא בלי סיבה מוצדקת, עם כל הכבוד להתראות.
<צילי נאה: זה בדיוק העניין.
<צילי נאה: זה נותן את האפשרות לשר.
<צילי נאה: הרי אם תכתוב עכשיו שלוש פעמים - - -
אלי אלאלוף: כמה פעמים פגשת את השר שלך?
<צילי נאה: את השרה שלי.
<צילי נאה: מספר פעמים.
אלי אלאלוף: על נושאים כאלה?
<צילי נאה: יש גורמי מקצוע שהם עובדים בשטח והם ממליצים.
<צילי נאה: אני רק רוצה להגיד מהכיוון ההפוך.
<צילי נאה: נניח נקבע עכשיו איזשהו מספר פעמים ואז יהיה מצב שבו מישהו חלה בשפעת חמורה.
אלי אלאלוף: אמרנו לא מוצדק, מסיבות לא מוצדקות.
אלי אלאלוף: אחד שמתעלם מהוועדה, הוועדה הזאת צריכה לחרוץ גורלות.
<צילי נאה: נכון, ולכן נבצרות, המונח המקובל בחקיקה באופן כללי או המונח המשפטי - - -
עבדאללה אבו מערוף: סליחה, זה מונח לא נכון.
עבדאללה אבו מערוף: אני המחוקק כאן וסליחה שאני מתפרץ.
עבדאללה אבו מערוף: התפקיד שלי לחוקק ולכן אני כאן.
עבדאללה אבו מערוף: המונח הזה הוא לא נכון והוא לא טוב וזה אמור לגבי כל החוקים.
עבדאללה אבו מערוף: למה שניתן אפשרות לשר?
עבדאללה אבו מערוף: הוא הריבון?
<צילי נאה: הוא אחראי על המינוי.
עבדאללה אבו מערוף: אבל יש גבול.
<צילי נאה: אני רק אומרת שבראיית רוחב, ברגע שאתה קובע כאן משהו, זה גם משליך על כל שאר החוקים וזה מה שכתוב בשאר החוקים.
עבדאללה אבו מערוף: אבל זה לא חשוב.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו מדברים על חוק מסוים וכאשר נדון בחוק אחר ונראה בו את המילה קבע, נשנה גם בו.
עבדאללה אבו מערוף: אדם שמתעסק במשפטים, המילה הזאת באופן קבע נכונה?
<צילי נאה: אני חושבת שכן.
אלי אלאלוף: מה זה סיבה מוצדקת?
<צילי נאה: זה לא כתוב.
<יעל סלנט: המונח הזה של נבצר ממנו דרך קבע למלא את תפקידו, כמו שצילי ניסתה להסביר, נותן שיקול דעת לשר כדי להבחין בין מקרים בהם ההיעדרות היא דרך קבע והוא תוקע את עבודת הוועדה ואז הוא יכול פשוט לשחרר אותו.
<יעל סלנט: אנחנו לא מגבילים כאן
<יעל סלנט: את השר אלא נותנים לו את מרחב שיקול הדעת כדי שהוא יראה ויחליט לפי נסיבות העניין האם מוצדק להעביר את אותו חבר מכהונתו או לא מוצדק להבי אותו מכהונתו.
<יעל סלנט: ברגע שנכתוב מספר פעמים, יכול להיות שנעשה כאן איזושהי טעות במובן הזה שיכול להיות שיש חבר ועדת משמעת שהוא נעדר אלא שהוא חולה חס וחלילה או נסע ויש במקומו מישהו שממלא את מקומו ואחר כך הוא חוזר.
<יעל סלנט: שוב, זה להכרעת חברי הכנסת.
אלי אלאלוף: גם מבחינת הנראות של תפקוד הוועדה, יש כאן נקודה שיכולה להיות מוזרה.
אלי אלאלוף: פתאום בתיק הזה הוא לא מופיע.
אלי אלאלוף: זה לא נראה לי טוב.
אלי אלאלוף: ברשותך, היות ובינתיים המחוקקים הם המחוקקים ואנחנו כאן מאה אחוזים ופה אחד, תאמצו את ההמלצה שלנו.
אלי אלאלוף: אנחנו נגביל את זה לשלוש שנים וניתן לכם גמישות עד ארבע פגישות.
<הדר רדאה: יש סעיף שאומר שהתקיימו בו נסיבות אחרות בשלהן אין הוא ראוי לכהן כחבר ועדת המשמעת.
<הדר רדאה: יכול להיות שאפשר בסעיף הזה להכניס.
אלי אלאלוף: תחזרי על הדברים.
<הדר רדאה: חוץ מהסעיף שנבצר דרך קבע, יש גם סעיף שהוא מעין סעיף סל ואומר שהתקיימו בו נסיבות אחרות בשלהן אין הוא ראוי לכהן כחבר ועדת המשמעת.
<הדר רדאה: תמיד אפשר יהיה להשתמש בסעיף הזה.
עבדאללה אבו מערוף: סעיף (3), התקיימו בו נסיבות אחרות.
<הדר רדאה: זה יכול להיכנס שם.
<צילי נאה: אני חושבת שזה אפילו יותר מתאים כי נבצר באופן כללי, מבחינת הפרשנות הרגילה, זה מישהו שלא יכול, שפשוט לא יכול להגיע מסיבות אובייקטיביות.
<צילי נאה: כאן אם זה מישהו שהוא סתם בוחר לא לבוא, יותר מתאים הסעיף האחרון.
עבדאללה אבו מערוף: אי אפשר להשאיר הפקר.
<יעל סלנט: אנחנו מסכמים שמשאירים את זה כמו שזה ונדבר על נבצרות.
אלי אלאלוף: עבדאללה, מה אתה אומר?
עבדאללה אבו מערוף: נגיע לסעיף (3) ונראה.
<יעל סלנט: הסעיף הראשון מדבר על הנבצרות שנבצרות היא איזושהי חוסר יכולת.
<יעל סלנט: סעיף 5(2) כאשר הוגש כתב אישום ו-5(3) מדבר על ניגוד עניינים.
<יעל סלנט: הסעיף שהדר ממשרד הבריאות התייחסה אליו אומר:
<יעל סלנט: התקיימו בו נסיבות אחרות שבשלהן אין הוא ראוי לכהן כחבר ועדת המשמעת.
<יעל סלנט: אלה יכולות להיות שלל סיבות, בין היתר גם חוסר שיתוף פעולה או כל סיבה אחרת.
אלי אלאלוף: אבל פרק הזמן של הנבצרות שלו, כדאי להגדיר אותו.
אלי אלאלוף: מתי תבדקו את הנבצרות?
אלי אלאלוף: אחרי שנה?
אלי אלאלוף: אחרי שישה חודשים?
עבדאללה אבו מערוף: גם סעיף (3), זה אותו דבר.
עבדאללה אבו מערוף: נסיבות אחרות.
עבדאללה אבו מערוף: זה משהו אבסטרקטי ולא מוגדר.
אלי אלאלוף: נשאיר את זה פתוח.
אלי אלאלוף: אני הייתי רוצה שתעשו בדיקה חוזרת.
אלי אלאלוף: אני בעד שלוש פגישות.
אלי אלאלוף: מי שלא יכול להופיע במשך שלוש פגישות, ראשית, שיסביר למה הוא לא הופיע.
אלי אלאלוף: זה מחייב מעקב אחרי מעקב וכולם עוקבים אחרי כולם.
אלי אלאלוף: מי שלא בא שלוש פעמים, שיכתוב למה הוא לא בא.
אלי אלאלוף: אם הסיבה מוצדקת בעיני מי שמביא את זה לשר, הוא יחליט אם יש המשך לכהונתו או לא.
עבדאללה אבו מערוף: תוסיפו כאן את הסיבות לכך שהוא לא ראוי.
<שרה שרלב: אני מבקשת להוסיף שכאשר אנחנו קובעים דיונים בפניו ועדות משמעת, אנחנו בדרך כלל עושים את זה בתיאום עם כל חברי הוועדה.
<שרה שרלב: אם משום מה חבר ועדה לא יכול להגיע, מודיעים מראש.
<שרה שרלב: אין לנו מצב שכולם נכנסים וחבר אחד לא מגיע.
<שרה שרלב: אני חושבת שהמטרה הייתה יותר לאחד שמשום מה כל הזמן דוחה ולא מוכן לקבוע מועד ומסיבה זו או אחרת גורם לכך שאנחנו לא יכולים להמשיך בדיונים, מסיבה אישית.
<שרה שרלב: אין לנו מצב שיש לנו דיונים ופשוט חבר אחד לא מגיע.
<שרה שרלב: אנחנו עובדים בדרך כלל בשיתוף פעולה עם האנשים, ואם יש איזושהי סיבה שחבר לא יכול להגיע, הוא מודיע על כך.
אלי אלאלוף: קחו את כל הפאזל הזה ותציעו לנו נוסחה שתהיה מקובלת על המחוקקים.
<צילי נאה: יש כאן איזשהו פיצול בין סעיף 7 וסעיף 8.
<צילי נאה: סעיף 8 מדבר על מצבים שהשר רשאי להעביר מכהונה וסעיף 7 מדבר על איזשהו מצב שכביכול אוטומטית, שאין שיקול דעת והכהונה צריכה להיפסק.