GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<זמר בלונדהיים: אנחנו מתלבטים בין או להפליל בכלל את הדיווח השני או להפליל את זה רק על משווקים - - -
<נעה בן שבת: מה זה הדיווח השני?
<זמר בלונדהיים: המקרה השני שהקראתי, שהוא עדכן את היצרן או היבואן וכולי.
<זמר בלונדהיים: לא להפליל בכלל או להפליל אותו רק על משווקים גדולים ובכך להוציא את הקטנים.
<זמר בלונדהיים: שוב, מישהו גדול יכול גם לדווח למנהל שירות המזון וזה לא כזה נטל גדול.
<זמר בלונדהיים: אני אקריא את הסיומת.
<זמר בלונדהיים: הסיפא המשותפת לשני הדיווחים האלה היא: דיווח כאמור יכלול פירוט של האמצעים שננקטו לפי פסקה (1) - שמחייבת אותו לנקוט באמצעים ולפעול לפי הוראות המנהל ככל שיינתנו.
<זמר בלונדהיים: כלומר, אם בעקבות הדיווח הוא נותן לו הוראות, הוא יפעל לפיהן.
<רוית ארבל: כאן ביקשנו שני דברים שהם לא קשורים אלינו אלא למשווקים ויש דברים שקשורים לכך שאנחנו רוצים לקחת אחריות.
<רוית ארבל: אני מזכירה לאדוני שאנחנו אמרנו תנו לנו כיבואן הראשי שעומד בראש הפירמידה או היצרן לנהל את התהליך.
<רוית ארבל: אם יש ריקול, אנחנו רוצים לקחת אחריות.
<רוית ארבל: אנחנו נודיע למנהל שירות המזון, אנחנו נפרסם לציבור ולא כל אחד יפרסם.
<רוית ארבל: הניסוח הקודם היה שכולם יפרסמו לציבור וכולם יתקשרו למנהל שירות המזון.
<רוית ארבל: הניסוח הקודם תוקן לגבי הפרסום.
<רוית ארבל: אמרו שהמשווק יודיע רק אם היצרן או היבואן לא הודיעו לציבור.
<רוית ארבל: זה סודר.
<רוית ארבל: אבל שאר התיקון שבוצע כרגע, מכולת חנה לצורך העניין, עדיין צריכה לעדכן את היצרן או היבואן.
<רוית ארבל: לפי החוק יש לה חובה להתקשר ליצרן וליבואן אם היא גילתה שיש מזון מזיק שסופק.
אלי אלאלוף: מאיפה היא יודעת מי זה היצרן?
<זמר בלונדהיים: זה מסומן על המזון.
<רוית ארבל: נניח שהיא ראתה שהמזון מזיק, חזרו אליה עם אריזות שהתנפחו, קודם כל היא צריכה לסלק את זה מהמכולת וזה בסדר שהיא צריכה לעשות את זה וברור שזה צריך להיות לכולם, אבל גם בנוסף היא צריכה להתקשר ליצרן וליבואן בעצמה כי אחרת היא בהפרה של החוק.
<נעה בן שבת: לא אמרנו לרבות אמצעים מבין אלה?
<זמר בלונדהיים: כן אמרנו.
<רוית ארבל: אחר כך היא צריכה להתקשר למנהל שירות המזון.
<רוית ארבל: מה מסבירים לך נציגי משרד המשפטים?
<רוית ארבל: שממילא היא לא תתקשר כי היא כבר תפר בשלב הראשון.
<רוית ארבל: היא ממילא לא תתקשר.
<זמר בלונדהיים: היא לא תפר.
<זמר בלונדהיים: היא לא חייבת לעשות את זה.
<רוית ארבל: כתוב שהיא חייבת להתקשר ליצרן וליבואן.
<זמר בלונדהיים: לא כתוב.
<זמר בלונדהיים: כתוב לרבות מבין אמצעים אלה.
<זמר בלונדהיים: היא לא חייבת.
<רוית ארבל: איפה זה כתוב?
<זמר בלונדהיים: ברישא של הסעיף.
<זמר בלונדהיים: תקראי, לרבות אמצעים מבין אלה, לפי העניין.
<רוית ארבל: ינקוט בהקדם האפשרי באמצעים הסבירים למניעת השימוש במזון לרבות אמצעים מבין אלה לשם מניעת הסכנה.
<זמר בלונדהיים: מבין.
אלי אלאלוף: ברמה של מכולת או אפילו מרכול קטן, למרות שאין לנו את ההגדרות האלה.
<רוית ארבל: מי יגיד לה שזה לא אמצעי סביר?
אלי אלאלוף: אני חושב שתפקידה להחזיר את זה למשווק שלה.
<זמר בלונדהיים: ליבואן או ליצרן.
<זמר בלונדהיים: למי שהיא קיבלה את זה ממנו .
אלי אלאלוף: למשווק.
אלי אלאלוף: היא לא הולכת ליבואן ישירות.
אלי אלאלוף: אל תשלו את עצמכם.
<זמר בלונדהיים: למי שהיא קיבלה ממנו את המזון.
אלי אלאלוף: למי שהיא קיבלה.
אלי אלאלוף: עליה להחזיר למי שממנו היא קיבלה את המזון.
אלי אלאלוף: משם ומעלה, תטיל עליהם מה שאתה רוצה כולל שיודיעו ליצרן או ליבואן ושישלחו העתק לשירות המזון.
אלי אלאלוף: זה התפקיד של הגוף הגדול, שהוא יעשה שם את העבודה מול שירות המזון.
אלי אלאלוף: בואו לא נכניס את האווירה הזאת של ההלשנות במדינה.
אלי אלאלוף: יש לנו מספיק דרישות להלשנות.
<זמר בלונדהיים: אני אחדד למה זה חשוב לטעמנו וזה קיים במקרים רבים.
<זמר בלונדהיים: אני חושב שראית כאן את היחסים עם התעשייה ואני לא מתכוון להטיל כאן דופי באף אחד.
<זמר בלונדהיים: אבל קרו מקרים בעבר, וגם לגורמים גדולים כמו פולקסווגן העולמית שבוצעו דברים בזדון בגלל אינטרסים.
<זמר בלונדהיים: אני לא מוטרד מחנה כי אצל חנה לרוב זה לא יקרה ועסקים קטנים בכלל עוברים מתחת לסקופ של הרבה חוקים.
<זמר בלונדהיים: אבל כאשר משווק גדול מערפל בעיה.
אלי אלאלוף: תגדיר משווק גדול.
<זמר בלונדהיים: אני חושב שאפשר במקרים מסוימים לסייג כאן אולי למשווק גדול דברים מסוימים.
<זמר בלונדהיים: למשל את החובה לעדכן יצרן או יבואן, אם נחריג עסק קטן מזה, אני חושב שזה יהיה בסדר.
אלי אלאלוף: היבואן או המשווק הגדול או היצרן הגדול.
<זמר בלונדהיים: אני גם לא חושב שצריך לפחד מזה.
<זמר בלונדהיים: אם משווק גדול יש לו משלוח עם בעיה וכל מה שהוא עושה, הוא מרים טלפון למנהל שירות המזון.
אלי אלאלוף: להם תתאים את כל מה שאמרת אבל לא אצל הקצה, אצל המכולת הקטנה.
<נופר טל: מתי מתחילה החובה הזאת שאתה משית עלי?
<נופר טל: האם היא מתחילה כשהחזירו לי שלושה מוצרים?
<נופר טל: האם היא מתחילה כמו שאמרת כשמגיע משלוח שלם?
<זמר בלונדהיים: עוסק במזון שנודע לו כי מזון שהוא מוכר הוא מזון מזיק.
<זמר בלונדהיים: נודע לו.
<נופר טל: היום אני לא מרימה טלפון לשירות המזון.
<נעה בן שבת: למי את כן מרימה טלפון?
<נופר טל: ליצרן.
<נופר טל: או ליצרן או ליבואן.
אלי אלאלוף: עכשיו תוסיפו את שירות המזון.
<נופר טל: אבל אז גם אם מדובר בשקית אחת.
אלי אלאלוף: יש לך שיקול דעת.
אלי אלאלוף: שימי לב, הוא משאיר לך שיקול דעת.
אלי אלאלוף: קיבלת משהו אחד וחשד, זה לא הסעיף.
אלי אלאלוף: את כבר יודעת שהמזון הוא מזיק, את בשלב של הידיעה המלאה שהמזון מזיק לבני אדם, לא לחיות, אז את מודיעה למנהל שירות המזון.
<אהוד פלג: אני חושב כאן על הצרכן שהוא זה שצריך להיות מוגן במסגרת הדאגה שלנו בחוק הזה.
<אהוד פלג: אם נפטור את המשווק מחובת ההודעה למנהל שירות המזון - - -
אלי אלאלוף: לא פטרנו אותו.
אלי אלאלוף: אנחנו לא פוטרים אותי.
אלי אלאלוף: להיפך.
אלי אלאלוף: המשווק הגדול והמוכר כמו המרכולים של הגברת, בלי להגיד שמות, הוא חייב לדווח לשירות המזון.
<אהוד פלג: מי חייב?
אלי אלאלוף: המשווק.
<אהוד פלג: לפי מה שזמר הסביר, אני הבנתי שזה אחד מבין אמצעים אלה.
אלי אלאלוף: הוא חייב.
<נופר טל: אם אני יודעת שיש לי מוצר מזיק לבריאות הציבור, אני חייבת להסיר אותו מהמדף ולדווח.
<אהוד פלג: אבל סעיף (2) שונה.
<אהוד פלג: בסעיף (2) המקורי, אני מקבל.
אלי אלאלוף: זמר, אתה יכול לענות?
<זמר בלונדהיים: אם כל עוסק חייב להודיע?
<אהוד פלג: במקור החובה להודיע למנהל שירות המזון הייתה חובה עצמאית.
<אהוד פלג: היא לא נכללה באחד מבין אמצעים אלה שהיא הייתה קשורה לסעיף קטן (1) אבל עכשיו שינית את סעיף קטן (2) במובן הזה שלא יהיה חייב להודיע למנהל שירות המזון ואני טוען שזה פותח פתח של סכנה ששירות המזון לא ידווח על ידי העוסק והצרכן נמצא בסכנה.
<זמר בלונדהיים: אני מבהיר.
<זמר בלונדהיים: סעיף (2) הוא לא תחת הכותרת של מבין אלה ולכן זאת חובה עצמאית בלי קשר.
<זמר בלונדהיים: אנחנו כן תחמנו את זה למקרים של או שבוצע ריקול או החזרה, או שעודכן היצרן או היבואן.
<אהוד פלג: ואם לא עודכן היצרן?
<רוית ארבל: הוא רשום כי יש לו רשות לעדכן כי זה לרבות.
<רוית ארבל: נכון?
<רוית ארבל: יש לו רשות לעדכן.
<רוית ארבל: אם הוא בחר לעדכן, קמה לו חובה.
<רוית ארבל: זה ניסוח לא הגיוני שתקום חובה.
<זמר בלונדהיים: אם זה היה חמור עד כדי שהוא פנה ליצרן או ליבואן והוא מבין שהכשל הוא שלהם.
<זמר בלונדהיים: הרי יכול להיות שפונים אליו והוא מבין שהייתה לו בעיה במקרר ובמקרה הזה זה לא קשור ליצרן או ליבואן אלא זה הוא.
<זמר בלונדהיים: את רוצה להטיל חובה על מכולת חנה לדווח ליצרן או ליבואן?
<אהוד פלג: שיקול הדעת שאני סומך עליו הוא שיקול הדעת של מנהל שירות המזון.
<אהוד פלג: אני רוצה שהוא ידווח.
<אהוד פלג: מה יקרה הלאה, ברגע שזה אצל מנהל שירות המזון, אני יותר שקט.
<אהוד פלג: כאן אתה נותן שיקול דעת למשווק הקטן להחליט אם הוא מיידע את היצרן או את היבואן ורק אם הוא מיידע אותם, קמה לו חובה ליידע את מנהל שירות המזון.
<אהוד פלג: אני בעד לנתק את הזיקה בין השניים.
<זמר בלונדהיים: אין בעיה אבל מה שהיושב ראש העלה, ואני שואל מה הפתרון שלך לא כי אני רוצה להקשות, זה שלהגיד למכולות קטנות חובות דיווח וכולי, זה לא לעניין.
<זמר בלונדהיים: הן לא יודעות לעשות את זה.
<זמר בלונדהיים: השאלה אם אתה חושב אחרת.
<אהוד פלג: אצלי נבחן קודם כל בשאלה האם הצרכן נחשף לסכנה או לא.
<אהוד פלג: זה השיקול העליון.
<אהוד פלג: ברגע שיש סכנה, וזה הרי התנאי.
אלי אלאלוף: יש הרבה דברים שלא נוכל ליישם.
אלי אלאלוף: מכולת קטנה, אין לה שום סיבה להיות בקשר עם שירות המזון, לא עם היצרן ולא עם היבואן הגדול.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה שתיקח את החלב שלה ותזרוק אותו.
אלי אלאלוף: אל תשתוללו.
אלי אלאלוף: היבואן הגדול, המשווק הגדול, המייצר הגדול, כל הולך שמביא ל-ריקול כזה או אחר, הוא חייב ליידע את מנהל שירות המזון.
אלי אלאלוף: תישאר עם הנוסחה הזאת.
<רוני סורקיס: אני רוצה להגיד משהו שמתקשר לזה.
<רוני סורקיס: מהניסיון שלנו השלב של איסוף נתונים הוא מאוד מאוד ארוך.
<רוני סורקיס: יתרה מזאת, אם יביאו לי מוצר אחד או שניים, וזה מה שמכולת תקבל.
<רוני סורקיס: היא לא תקבל פתאום שלושים מוצרים אלא מוצר אחד או שניים שהיא תזרוק אותם לפח.
<רוני סורקיס: אי אפשר להכניס אותם ללופ של הדבר הזה.
<רוני סורקיס: אתה צריך שתהיה לך מסה שתגיע מכל מיני מקומות כדי שתתחיל להבין שיש בעיה.
<רוני סורקיס: זה יכול לקחת יומיים, שלושה, שבוע ועד חודש.
אלי אלאלוף: אני סומך על הידע שלכם.
אלי אלאלוף: מגיעה ה תראה ראשונה, אתם תיכנסו ללחץ ותתחילו לטפל בזה.
<זמר בלונדהיים: אם אני מבין נכון, אנחנו מסייגים את פסקה (2) כך שהיא לא תחול על עסק קטן.
<זמר בלונדהיים: זאת תהיה הפעם הראשונה שאנחנו עושים את זה, אבל אני בסדר עם זה.
<נעה בן שבת: משווק שאינו משווק גדול.
<זמר בלונדהיים: לטעמי גם בינוני נכנס כאן.
<זמר בלונדהיים: זה רק הקטן שאנחנו מציעים להוציא.
<זמר בלונדהיים: מי שיש לו מחזור של עשרה מיליון שקלים, אין שום סיבה שלא ידע שהוא צריך לפעול כך.
<זמר בלונדהיים: אלי, אתה בסדר עם זה?
אלי אלאלוף: אלי, תגיד כן, בבקשה.
<נופר טל: אנחנו בסדר עם זה ואנחנו המשווקים הגדולים.
<אלי גורדון: אדוני היושב ראש, אין לי בעיה עם ההסדר בו מכולת משה או מכולת חנה לא תהיה מחויבת לדווח למנהל שירות המזון.
<אלי גורדון: יחד עם זאת, זמר, תהיה אתי, ברגע שמכולת משה – ואת זה שלא נפספס כי נשאלו כאן יותר מדי שאלות – קיבלה הודעה מהיצרן כי דיווח לה אחד מהמשווקים הגדולים והחברה החליטה שהיא עושה ריקול, אני רוצה שאותה מכולת משה או אותה מכולת חנה תדע לקחת את הסחורה ולשים אותה ב-הולד.
אלי אלאלוף: אני מתנגד.
אלי אלאלוף: מוחלט.
אלי אלאלוף: תוציאו את המכולות, אם נשארו מכולות עם היכולות האלה.
אלי אלאלוף: מחזור של עשרה מיליון שקלים.
<אלי גורדון: זה לא סותר את מה שביקשתי.
אלי אלאלוף: אני מציע, באמת, אל תכניסו אותן.
<אלי גורדון: מכולת משה צריכה רק לדעת לשים את זה בצד.
אלי אלאלוף: היא בלאו הכי תשים בצד.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אני מבקש, עם כל הכבוד, תכבידו על מי שאפשר להכביד ולא על הקטנים.
אלי אלאלוף: מה זה היא תשים בצד?
אלי אלאלוף: היא מיד תשים בצד כי היא הפסידה כסף.
אלי אלאלוף: היא תוותר?
אלי אלאלוף: למה שתוותר על עשר קופסאות?
אלי אלאלוף: מיד היא תשים בצד.
אלי אלאלוף: היא לא תמכור את זה.
<נופר טל: אני חוזרת אחורה.
<נופר טל: אני פשוט לא שמתי לב אבל יש כאן איזשהו שינוי שהוא לא ברור לי.
<נופר טל: לגבי העניין של ה-ריקול וההודעה לציבור בסעיף (ב), "עסוק במזון שנודע לו כי מזון הוא מזון מזיק", ואז יש כאן "בתיאום עם מנהל שירות המזון או מי שהסמיכו לכך, הוצאת המזון מדרכי השיווק".
<נופר טל: אני אומרת מי שמי לעשות ריקול?
<אלי גורדון: לפי העניין.
<נופר טל: אני חוששת ממצב שבו ניתקל באותה סיטואציה כמו שבשבוע שעבר נתקלה בה לילך מ-מגה שרק משווק אחד, לצורך העניין חטיף אנרגיה מסוים, מורידים אותו רק אצלי מהמדפים.
<נופר טל: אני צריכה עם הלוגו שלי לפרסם מודעת ריקול וכולנו יודעים מהו הנזק התדמיתי הכלכלי העצום ולא היצרן.
<נופר טל: מי רשום כאן?
<נופר טל: הוצאת המזון, זה יחול עלי.
<נופר טל: למה אני צריכה לעשות ריקול?
<זמר בלונדהיים: זה לא מכוון למקרה הזה.
אלי אלאלוף: חברים, אמרו שיש לי הרבה סבלנות, אבל בסוף היא נגמרת, אלי, בבקשה, תשובה קצרה.
<אלי גורדון: נופר, זאת הסיבה שכל אחד מחויב במקטע שלו לדווח ליצרן או יבואן ומי שיעשה את ה-ריקול במקרה הזה, זה היצרן או היבואן בתיאום עם מנהל שירות המזון או מי שהסמיכו.
<אלי גורדון: בעולם התוכן של מזון, אני לא זוכר אירוע שעשו ריקול מסיבות של בטיחות מזון כשדיש בסניף א' ריקול ובסניף ב' לא קיים ריקול.
<נופר טל: אתה צודק.
אלי אלאלוף: הסעיף האחרון בבקשה.
<נעה בן שבת: אנחנו בסעיף 130.
<אלי גורדון: זה התחיל כחומר גלם אבל בסופו של דבר ליבנו את הכול.
<רוברט סגל: אני אסביר את החשש.
<רוברט סגל: בגדול אנחנו בסדר עם הסעיף הזה אבל יש לנו חשש אחד בסעיף 130 שכתוב (ב) אבל זה אמור להיות (ג1).
<רוברט סגל: מסמך חתום על ידי יצרן המזון המעיד על הרכב המזון, זה בסדר.
<רוברט סגל: לעניין מזון המיוצר בהרכב ייעודי המיוחד לצורך מכירה בישראל, יכלול המסמך גם אישור של היצרן שהמזון מיוצר במיוחד לצורך ייצוא לישראל.
אלי אלאלוף: למה זה חשוב?
אלי אלאלוף: אני פונה אליכם, כולל אנשי האוצר.
אלי אלאלוף: אמרת שאתה רוצה להוזיל את המזון.
אלי אלאלוף: אם אתה מחייב מסמך מקורי מהיצרן, איפה האפשרות לייבא באמצעות משווק?
<זמר בלונדהיים: זאת חלופה.
<זמר בלונדהיים: אנחנו לא מחייבים.
<זמר בלונדהיים: זאת חלופה לבדיקות מעבדה בסעיף (1) אבל אנחנו קובעים הסדר מקל למי שבמקרה יש לו קשר.
<זמר בלונדהיים: זאת לא חובה.
<רוברט סגל: אנחנו לא כל כך מבינים את עניין המזון המיוצר בהרכב ייעודי.
אלי אלאלוף: היכן המילה ייעודי?
<נעה בן שבת: מתכוונים להגיד שהמוצר הזה, בגלל טעמי כשרות או כל טעם אחר, ההרכב שלו הוא רק מיועד לייצור בישראל.
<רוברט סגל: הוא ייעודית יוצר עבור ישראל.
<אלי גורדון: יש גם הגדרה של מה זה הרכב ייעודי.
<רוברט סגל: אנחנו לא כל כך הבנו למה זה חשוב.
אלי אלאלוף: חשוב שיהיה כתוב שזה מיועד לישראל?
<רוברט סגל: שצריך אישור מהיצרן שאומר, כן, אני ייצרתי במיוחד עבור ישראל.
<רוברט סגל: אנחנו לא מבינים למה זה חשוב.
<זמר בלונדהיים: המשמעות היא שזה מוצר שלא משווק בחוץ לארץ.
<זמר בלונדהיים: בניהול הסיכונים, זה מוצר שלא משווק בחוץ לארץ.
<זמר בלונדהיים: אם זה מוצר שמשווק בכל האיחוד האירופי, זה ניהול סיכונים אחר.
<זמר בלונדהיים: אם זה מוצר שמשווק רק בישראל, ייצרו אותו בהרכב ייחודי לישראל, זה קצת אחרת.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לכם שמי שרוצה לפגוע בישראל, אתם נותנים לו את הכלי.
<זמר בלונדהיים: ייצור ייעודי לישראל קורה הרבה, בגלל כשרות.
<זמר בלונדהיים: זה מאוד נפוץ בעולם המזון שמייצרים עבור מדינה מסוימת.
אלי אלאלוף: היום זה כתוב כך?
<זמר בלונדהיים: זה לא יופיע על גבי המוצר.
<אלי גורדון: זה לא עניין שכותבים או לא כותבים.
<אלי גורדון: בסופו של דבר יבואן בארץ מזמין הרכב מסוים מהיצרן והסחורה הזאת לא נוסעת לשום מקום אחר למעט מדינת ישראל.
<רוברט סגל: החשש שלנו הוא שלא יובן מהסעיף הזה, שמישהו לא יפרש אותו שאם לצורך העניין השוני היחיד בין המוצר שנמכר בחוץ לארץ לבין המוצר שנמכר בארץ, שרכיב אחד מסוים בו נקנה מספק אחר בגלל כשרות.
<רוברט סגל: הרכיב הוא אותו רכיב, אותו תוסף מזון, אותו סוכר, אין הבדל בהרכב הרכיב עצמו אלא עניין כשרותי.
<רוברט סגל: מפחדים שמישהו יפרש את זה כמשהו שדורש הצהרה.
<רוברט סגל: אני לא יודע אם אני מסביר את עצמי מספיק טוב.
<רוברט סגל: שלא ייווצר מצב שהרכב ייעודי, משמעותו ייעודי בגלל כשרות.
אלי אלאלוף: אל תכניסו שום מושג של כשרות.
אלי אלאלוף: לא דנו בזה.
אלי אלאלוף: השארנו סטטוס קוו.
<נעה בן שבת: רק קבענו בשמירת הדינים שאנחנו לא נוגעים בכשרות.
אלי אלאלוף: זה מיועד לישראל.
אלי אלאלוף: נקודה.
<זמר בלונדהיים: אנחנו גם הסברנו.
<רוברט סגל: אנחנו חוששים שלא יבינו מזה שכל דבר, נצטרך להביא מסמך שהוא ייעודי ובגלל כשרות, סביר שהוא ייעודי לישראל.
<גליה שגיא: החשש הזה יהפוך להיות נטל.
<קריאה: למה אתה צריך אישור של היצרן לזה שזה לישראל?
<קריאה: יש לך הצהרת ייבוא.
<קריאה: תנהל את הסיכונים בהצהרה.
<רוברט סגל: אנחנו מבינים את המהות.
<רוברט סגל: אנחנו מפחדים מהפרשנות.
<אלי גורדון: כולם מבינים את המהות.
<רוברט סגל: זה חדש.
<אלי גורדון: היום אני מבקש את זה ברמה של אישור ייבוא.
<אלי גורדון: ברגע שמגיעה סחורה, אני מבקש אישור יבוא וברגע שמוצר מיועד למדינת ישראל, יש התייחסות להרכב.
אלי אלאלוף: החשש שלכם קיים.
אלי אלאלוף: הפתרון הוא הפתרון האופטימלי.
אלי אלאלוף: אני הייתי רוצה לסכם את הנקודה הזאת כפי שהוצגה על ידי משרד המשפטים.
<נעה בן שבת: יש לנו רק את הנושא של העיריות, סעיף 280א.
<נעה בן שבת: גם התשלום וגם הדיווח.
<אמיר רשף: אם הם עשו את הפעולות.
<זמר בלונדהיים: המבחן הוא לא הפיקוח אלא המבחן היא התביעה.
<מירה סלומון: והוגש כתב אישום באמצעות התובע העירוני.
<זמר בלונדהיים: כל עוד יש את התובע בסוף, לא אכפת לי.
<מירה סלומון: הנקודה הנוספת שצריכה התייחסות היא תיקון עקיף, אם בכלל צריכה התייחסות, לתוספת השלישית לחוק בתי המשפט (נוסח משולב).
<מירה סלומון: התוספת השלישית, עניינה ברשימת החיקוקים שיש לבית המשפט לעניינים מקומיים סמכות לדון בהם וסעיף 6 לתוספת עניינו פקודת בריאות הציבור (מזון) (נוסח חדש) התשמ"ג-1981.
<זמר בלונדהיים: זאת הרשימה.
<זמר בלונדהיים: שכחנו להגיד שהעברנו לייעוץ המשפטי רשימה של חיקוקים שמזכירים את שם הפקודה בנוסחה הקודם ובעצם אנחנו נתקן את כולם, כולל את זה, שיקראו לחוק בשמו החדש.
<זמר בלונדהיים: אנחנו מבקשים שיסמיכו אותנו לתקן את זה בנסחות כי אין בזה מהות אלא זה רק לתקן את השם.
אלי אלאלוף: אנחנו מסמיכים אתכם.
<נעה בן שבת: יחד עם כל תיקוני הנוסח האחרים.
אלי אלאלוף: אחה"צ טובים.
אלי אלאלוף: הבוקר התחלנו את הדיון, כולל ההצבעות על כל החלק הכללי.
אלי אלאלוף: אני חייב לבשר לכם שכל ההצבעות בהשתתפות חברי הוועדה – חוץ מאחת בה היה נמנע אחד - עברו פה אחד.
אלי אלאלוף: אני באמת שמח על כך.
אלי אלאלוף: זה אחרי דיונים ארוכים שהתקיימו עד אתמול בלילה.
אלי אלאלוף: אנחנו היום מגיעים לדיון בכל הפרק שקשור במה שנקרא הפיקוח הווטרינרי, נושא הבשר.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם שאני יודע שיש הרבה התלבטויות ונכונות גדולה מכל הצדדים לטפל בנושא הזה באחריות גדולה ואפילו בנדיבות ענקית מצד כל משרדי הממשלה, כולל הסכמים או הבנות טובות בין הצדדים.
אלי אלאלוף: גם היום נקיים דיון מרתוני.
אלי אלאלוף: לא נגיע היום להצבעות אלא ההצבעות יהיו מחר אחרי השעה 15:00.
אלי אלאלוף: אנחנו לכן נתמודד עם כל אחד מהסעיפים.
אלי אלאלוף: למרות שנראה שיש לרשותנו זמן רב, זה מעט זמן ולכן אני מבקש מכם שתבינו שמי שרוצה את רשות הדיבור, יקצר.
אלי אלאלוף: אני לא אוהב לתחום בזמן מראש אבל מי שיכול להסתפק בשתיים עד שלוש דקות, זה יהיה טוב, כדי שכל אחד יוכל להתבטא.
אלי אלאלוף: אני מודה לכם על ההיענות ומתנצל על כך שאיחור חברי הכנסת נבע מדיונים שהתקיימו במליאה שחייבו אותנו להיות בהם.
אלי אלאלוף: היועצת המשפטית, בבקשה.
<נעה בן שבת: אדוני, הגענו עד סעיף 249 בעמוד 32.
<נעה בן שבת: בקובץ הזה קיבצנו עוד כמה סעיפים מהחלק הכללי שנוגעים לנושא שבפנינו.
<נעה בן שבת: כמובן שכל ההוראות של החלק הכללי חלות גם כאן.
<נעה בן שבת: אני מזכירה שיש לנו הרבה הוראות בנושא של התאגיד עליהן נצטרך לעבור ונראה, אולי אפשר יהיה לחלק את הדיון בנושא הזה.
אלי אלאלוף: משתתפים אתנו חברי הכנסת אילן גילאון, אברהם נגוסה, מיכל בירן ואיציק שמולי.
<נעה בן שבת: דיברנו על הנושא של המערכת הממוחשבת ועכשיו הגענו לסעיף 250 שנוגע לביטול בדיקת משנה מתשלום אגרה בעדה.
<נעה בן שבת: 250.
<נעה בן שבת: ביטול בדיקת משנה מתשלום אגרה בעדה בסעיף זה, "בדיקת משנה" – בדיקה שעורך רופא וטרינר של רשות מקומית למוצרי בשר או למוביל של מוצרי בשר מכוח הוראות לפי חוק עזר, לפי פקודת מחלות בעלי חיים או לפי פרק זה.
<נעה בן שבת: על אף האמור בכל דין – מוביל של מוצר בשר אינו חייב בהגעה לבדיקת משנה.
<נעה בן שבת: בעל היתר הפעלה, יצרן של מוצרי בשר או משווק של מוצר בשר לרבות מוביל של מוצר בשר, אינו חייב בתשלום אגרה בעד בדיקת משנה, או אגרה לפי חוק עזר בעד בדיקה או פיקוח וטרינריים שאינם בדיקת משנה הנעשים בקשר למוצר בשר.
<נעה בן שבת: לא יהיה תוקף להוראות שנקבעו לפי סעיף 3 לפקודת בריאות הציבור (מזון) כנוסחו לפני יום התחילה של פרק זה, האוסרות על מכירה, העברה או הוצאה של דגים ללא בדיקה של רופא וטרינר של רשות מקומית וללא הוצאת תעודת משלוח על ידו.
<נעה בן שבת: 251.
<נעה בן שבת: שמירת סמכויות אין בהוראות סימן זה כדי לגרוע מסמכויות פיקוח או סמכויות אחרות המוקנות לפי פרק זה.
<נעה בן שבת: אדוני, אולי לפני הדיון, איזושהי סקירה לגבי המצב הקיים מבחינת בדיקות המשנה ומה ההוראות שמוצע לבטל.
<אפרת אביאני: יועצת משפטית, משרד החקלאות.
<אפרת אביאני: כמו שנאמר בישיבות קודמות, הנושא של בדיקות משנה או ההסדרה של בדיקות המשנה בעצם היום מפוזרת בכמה דברי חקיקה.
<אפרת אביאני: יש לנו הסדרים ארציים רק בשני תחומים.
<אפרת אביאני: לגבי מוצרי בשר בהמות, ההסדרה היא בתקנות לפי פקודת מחלות בעלי חיים (שחיטת בהמות), שזאת חקיקה של משרד החקלאות.
<אפרת אביאני: לגבי דגים, ההסדרה היא בתקנות של משרד הבריאות, תקנות בריאות הציבור (מזון) בדיקת דגים.
<אפרת אביאני: לגבי בשר עוף, אין הסדרה בחקיקה ארצית אלא בדרך כלל החובה להביא לבדיקות משנה מוצרים מבשר עוף מופיעה בחוקי עזר של רשויות מקומיות.
<אפרת אביאני: כמו שנאמר כאן, זה הסדר שהוא לא אחיד, הוא מפוזר, האגרות שונות, גם הניסוחים שונים ובעצם כאשר אנחנו כממשלה, כמדינה, מחליטים לבטל את ההסדר הזה של בדיקות המשנה, אנחנו צריכים הוראה שבעצם מתגברת על כל ההוראות האלה, שמתגברת גם על הוראות בחוקי עזר, גם על ההוראות בתקנות של משרד החקלאות, וגם בהוראות שבתקנות של משרד הבריאות וזאת מטרת ההוראה.
<אפרת אביאני: בעצם כאשר הסעיף הזה ייכנס לתוקף, כל ההוראות האלה בעצם לא יחולו, לא תחול חובה מכוחן, לא להביא את המוצרים לבדיקת משנה וכמובן לא לשלם את האגרה.
אלי אלאלוף: לוח זמנים צפוי ליישום?
<אפרת אביאני: לוח הזמנים כפי שזה כתוב היום, זה מועד תחילת הפיקוח הווטרינרי בשווקים.
<שי סומך: ובמפעלים.
<נעה בן שבת: סעיף 252.
<אפרת אביאני: זה בעצם יום תחילתו של הפרק.
<נעה בן שבת: 48 חודשים שתחילתה ביום תחילתה של תקופת המעבר.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, תשעים ימים מיום.
<נעה בן שבת: אז מתחילה הפעילות ויש אפשרות לקצר.
<שי סומך: במפעלים אחרי ארבע שנים בכל מקרה כי צריך רפורמה במפעלים.
אלי אלאלוף: או שלפי החלטת השרים מקצרים את זה.
<שי סומך: לא במפעלים.
<שי סומך: רק בשווקים.
<מירה סלומון: בהמשך לדברים שנאמרו על ידי היועצת המשפטית של משרד החקלאות, הסיפא של סעיף 250(א) דווקא לא מנוסח באופן שמגלם את העיקרון עליו דיברה היועצת המשפטית של משרד החקלאות.
<מירה סלומון: כאשר מדובר על התגברות של הוראות לפי חוק עזר, זה נכון.
<מירה סלומון: הוראות לפי פקודת מחלות בעלי חיים, זה נכון.
<מירה סלומון: הוראות לפי פרק זה, זה לא נכון.
<מירה סלומון: צריך לשים לב שבדיקת משנה זאת בדיקה שאורך רופא וטרינר של רשות מקומית למוצרי בשר או למוביל של מוצרי בשר ולפי הפרק הזה, לפי פרק ז' שאנחנו דנים בו, רופא וטרינר של רשות מקומית דווקא יכול להמשיך לערוך בדיקות למוצרי בשר או אפילו למוביל של מוצרי בשר, בוודאי ובוודאי מכוח היותו מפקח לפי סימן ט'.
<מירה סלומון: לכן צריך להיות אולי לפי תקנות מכוח פקודת בריאות הציבור (מזון) או משהו בדומה לזה.
<מירה סלומון: אי אפשר לומר שזה לפי פרק זה.
<שי סומך: אנחנו צריכים לבחון.
<שי סומך: יכול להיות שצריך יותר לדייק.
אלי אלאלוף: בהפסקה הראשונה תעשו התייעצות על כך, גברת סלומון ומשרד המשפטים.
מיכל בירן: מצד אחד אני מאוד סקפטית לגבי הביטול של בדיקות המשנה, מצד שני אני גם לא מקדשת אותן.
מיכל בירן: אותי מטריד שנהיה במצב בו תסתיים תקופת המעבר ויהיה מצב שלא כולם יעברו עדיין לסטנדרטים החדשים ואני מניחה שמי שזה יקרה לו, אלה יהיו בעיקר הקטנים, המשחטות הקטנות, ואילו כל הגדולים, אני מניחה שכבר רובם בכיוון ובטח בסוף תקופת המעבר כולן יהיו.
מיכל בירן: אני כן מודאגת מהקטנים ומה יקרה אתן.
מיכל בירן: תקופת המעבר תסתיים ברגע ולא יהיו יותר בדיקות משנה, ואז מה יעשו הקטנים?
מיכל בירן: אני כן מבקשת, זה גם באחת ההסתייגויות במקום אחר, שזה יבוא לאישור השר וועדת העבודה והרווחה.
מיכל בירן: תראה ועדת העבודה והרווחה שהתכניות שנשמעות טובות על הנייר אכן קרו והמערכת עובדת, מעולה, שיצא לפועל ויסיימו לגמרי עם בדיקות המשנה.
מיכל בירן: אותי מאוד מטריד שזה יקרה אוטומטית ושנהיה במצב שבו מה שחשבנו שיהיה מערך חלופי, לא באמת יהיה מערך חלופי ובעצם מאותו רגע באופן אוטומטי אי אפשר יהיה יותר לעשות בדיקות משנה או לגבות עליהן.
מיכל בירן: זאת עמדתי בעניין.
<נופר טל: לחברה שלנו יש גם מפעל בשר בעיר חולון.
<נופר טל: אני רוצה להתייחס מעט יותר מקרו לעניין בדיקות המשנה.
<נופר טל: בדיקות המשנה הן הוראה ארכאית שחיה אתנו כבר הרבה שנים והגיע מהשלטון הבריטי, שם באמת העבירו בשר טרי, חם, ולא כמו שכאן כבר דנו והעברנו את הסעיפים הנהדרים על הובלה בטמפרטורה מבוקרת ועל רישיון מוביל, ומשרד הבריאות באמת יאכוף את הדברים האלה ויש לו גם את הכלים לכך כאשר דיברנו גם על סעיפי ענישה.
<נופר טל: דובר שם על הובלה של מזון חי, חם, ללא קירור, מ-וולס לתוך שטח בריטניה וכן הלאה.
אלי אלאלוף: אותו האיפוק שביקשתי להתאפק ולהסתפק בשתיים-שלוש דקות.
<נופר טל: מדינת ישראל היא מדינה של 400 קילומטרים מהדרום ועד הצפון.
<נופר טל: יש רישיון מוביל, יש את כל התנאים שחלים על המפעל, לכל רשת יש בקרת איכות ווטרינרים שעובדים באותה רשת, בדיקות המשנה האלה הן נטל אדיר.
<נופר טל: מעבר לזה שהן גורמות לכך שעד שמגיע הבשר מבחינה לוגיסטית, כי הם קובעים את השעה ואת המקום בו מתקיימות הבדיקות וזה אומר שיכולים להגיע לי בין 2:00 ל-3:00 ואם המשאית יוצאת ב-4:00 או למחרת ערב חג, אני בבעיה.
<נופר טל: אלה עלויות של מאות אלפי שקלים.
אלי אלאלוף: אז מה את ההצעה הקונקרטית?
מיכל בירן: תסלחי לי, כל מי שראה כלבוטק בשנים האחרונות, את רוצה שאני אסמוך?
מיכל בירן: אני רק מדמיינת את חצי חינם אחראים גם על הבקרה.
<נופר טל: יש מפעל, יש משרד הבריאות שנותן רישיונות מוביל.
אילן גילאון: את בדיקת המשנה אפשר לעשות בלי לפתוח את המכונית ולעשות אותה במקום עצמו, בכלבו עצמו.
מיכל בירן: חלק מהקונספט של בדיקות משנה, זה מאפשר לך לבדוק כמעט את כל התכולה.
אלי אלאלוף: אני עוד לא הבנתי את ההצעה שלך.
<נופר טל: אני חושבת שיש לבטל את בדיקות המשנה.
<נופר טל: אני חושבת שמעבר לזה, הן מייקרות הרבה כי אנחנו מדברים על מאות אלפי שקלים בחודש.
<נופר טל: אנחנו רשת של שבעה סניפים בסך הכול וזה עולה לנו הון.
<נופר טל: עשיתי היום בדיקה לגבי שלושה חודשים אחרונים וזה עולה לנו מאות אלפי שקלים בחודש אותם משלמים עבור בדיקות המשנה.
<אבי שפירא: צריך לזכור שכאשר מדברים על ביטול בדיקות המשנה, מדברים על ביטול בדיקות המשנה לאלה שאין להם פטור כי במהלך תקופת המעבר, כל היצרנים שיעמדו בכללים מסוימים יקבלו פטור מבדיקות משנה.
<אבי שפירא: כאשר מדברים על עיכוב ביטול בדיקות המשנה, וזה רעיון מצוין, מדובר על עיכוב רק כדי לוודא שבאמת אותם אלה שלא קיבלו פטור עד היום, הצליחו להגיע לאותם סטנדרטים שהם אמורים להגיע, ואם לא, המשמעות של אבחת החרב הזאת היא שעכשיו הם לא יכולים להתקיים יותר.
אלי אלאלוף: מי לא יכול להתקיים?
מיכל בירן: הקטנים.
<אבי שפירא: אם אלה שני מפעלים מתוך אלפיים, אולי יש משהו בזה, אבל נניח שנגיע לסיטואציה שעשרים אחוזים לא יגיעו למצב הזה?
<אבי שפירא: אפשר להרשות לעצמנו לסגור אותם?
<אבי שפירא: אולי כן, אני לא יודע, אבל זה בוודאי החלטה שהוועדה צריכה לשקול לפני שהיא מממשת את ביטול בדיקות המשנה בפועל.
איציק שמולי: אני רוצה להגיד כמה דברים קצרים.
איציק שמולי: אני לא חושב שאתם עדיין הצלחתם לשכנע את הוועדה שאנחנו יכולים להיות רגועים ושהצרכן הישראלי יכול להיות רגוע.
איציק שמולי: קל וחומר שגם בנקודת הייצור, שלא לדבר על נקודת ההובלה, יש יותר מדי פרצות שאפשר לעבור בהן.
איציק שמולי: למי מכם שחושב שאנחנו סתם בודים או מעלים כל מיני תרחישים תיאורטיים, אפשר גם להראות תמונות מהשבוע האחרון, ושוב אני אומר, לא של חברות קטנות וזוטרות במשק הישראלי.