GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: לגבי 2015, משרד הרווחה – תאשר לי מה שאני הולך להגיד – מתחייב לפתור את הבעיות שהיו בעבר, בשנת 2015, מאז ועידת התביעות יצאה.
אלי אלאלוף: אנחנו בעצמנו נקיים ישיבה לפני סוף מרץ כדי לוודא עם חברי הכנסת רק את נושא הארוחות החמות.
אלי אלאלוף: אני מאוד מקבל את ההערה של אליעזר ומסכים לקרוא לזה בתי אוכל כי זה יותר מכבד.
אלי אלאלוף: אני חוזר ואומר למרים באופן אישי.
אלי אלאלוף: אני יודע שהתבטאתי טיפה אבל זה היה בכאב ולא בכעס.
אלי אלאלוף: התבטאתי בכאב כאילו אנחנו לא מתייחסים ברצינות לניצולי השואה ולא חשוב היכן נולדנו.
אלי אלאלוף: אני מאמין שכל יהודי וכל אדם נורמלי כואב את הכאב של ניצולי השואה ושלא יתפרש חס וחלילה מהכאב בו התבטא גם על ידי וגם על-ידי אחרים, ואני מתחיל בעצמי כדי לבקש את הסליחה האישית שלי.
<מרים גרייבר: אין על מה לסלוח אבל זה פשוט כאב לי לשמוע שאנחנו עושים כאן איפה ואיפה.
<מרים גרייבר: הייתי ילדה קטנה בת שלוש.
אלי אלאלוף: השואה כל הזמן בראש שלנו ואני בטוח שהיא אצל כל אחד מאתנו.
אלי אלאלוף: מוסיף לי המנכ"ל, ובצדק, וזה לכבודו, שלא ייסגר שום בית אוכל בשנת 2016.
אלי אלאלוף: תודה לך על ההתחייבות ועל המסירות.
אלי אלאלוף: למרות שאתה יחסית חדש במערכת, למדת את זה מהר, את הנושא הזה.
<קריאה: בשם מי ההתחייבות?
אלי אלאלוף: אנחנו נקיים דיון על בעיות המימונים השונים של ניצולי השואה והמערכות הכפולות והמנטרלות אחת את השנייה במקרים מסוימים.
אלי אלאלוף: אני שוב מודה לכל המשתתפים, לוועידת התביעות, למשרד הרווחה, למשרד ראש הממשלה ובאופן אישי לראש הממשלה.
סופה לנדבר: אדוני, לפני שאתה סוגר, בשם מי ההתחייבות שבתי התמחוי לא ייסגרו?
אלי אלאלוף: משרד הרווחה.
אלי אלאלוף: עכשיו אפשרת לי לומר שהישיבה נעולה.
אלי אלאלוף: הדיון משודר על ידי ערוץ הכנסת.
אלי אלאלוף: אני מתנצל על האיחור שנובע מדיון קשה ואמיתי על נושא אוכל לניצולי שואה.
אלי אלאלוף: הדיון היה דיון דחוף והתארך.
אלי אלאלוף: היום ה-22 בדצמבר 2015, י' בטבת התשע"ו, השעה 10:26 והנושא שעל סדר היום הוא צו למניעת עישון במקומות ציבוריים – במיוחד בבתי הספר - והחשיפה לעישון (שינוי התוספת לחוק), התשדע"ה-2015.
אלי אלאלוף: יש לנו הצעת חוק משלימה.
אלי אלאלוף: המלחמה בעישון היא מלחמה שצריכה להימשך בצורה מתמדת במיוחד בקרב הצעירים.
אלי אלאלוף: כאבא לילד שעישן, למרות שהוא בן 25 פלוס, אני אומר לו שהוא סידר אותי מגיל 12 וזה הכתיב לא רק את הבעיה הנוראית הזאת שנקראת עישון אלא זה פגע ביחסים בינינו במובן הזה שהוא נאלץ להיות האיש שמסתיר כל הזמן מהוריו, דבר שפגע ביחסים המשפחתיים וזה גם אם היום אני אומר שהבן שלי – לא רק היום – הוא הבן הכי נפלא שיש בעולם.
אלי אלאלוף: הנושא הזה הוא מלחמה מתמדת ולא רק חוקים וצווים ימנעו את זה אלא חינוך וטיפול מניעתי, זה הדבר שאולי יצליח למנוע מכמה אלפי ילדים ועשרות אלפי ילדים לעשן.
אלי אלאלוף: אני שמח שהחוק הזה בא לתקן היתר עישון באזורים של בתי ספר על יסודיים ויסודיים.
אלי אלאלוף: ברשותכם, זה נראה קצר אבל זה כל כך חשוב ותודה שבאתם.
אלי אלאלוף: אתם יודעים שהיום כנראה ההחלטה תתקבל פה אחד אבל זה לא מוריד מחשיבות הנושא.
<עמוס האוזנר: אני יושב ראש המועצה הישראלית למניעת עישון.
<עמוס האוזנר: אני מברך את שר הבריאות ואת משרד הבריאות בכללותו ואת פרופסור איתמר גרוטו ואת חיים שהגישו את הצעת החוק הזאת אחרי תיאום לא פשוט, אני יודע, עם משרד החינוך כי אנחנו צריכים לעשות את הנושא הזה בהסכמה בין משרדי הממשלה.
<עמוס האוזנר: עדיין בהצעה הזאת יש חסרון מסוים כי לגבי המוסדות להשכלה גבוהה, משרד הבריאות הפריד כאן את שני הנושאים כדי להתייחס אך ורק לנושא ההשכלה היסודית והתיכונית וזאת משום שכנראה לא הייתה הסכמה לגבי החלק השני, לגבי המוסדות להשכלה גבוהה.
<עמוס האוזנר: לדעתי כל הנושא הזה של חדרי עישון במקומות ציבוריים אבד עליו הכלח ומזמן.
<עמוס האוזנר: כל החקיקה המודרנית בעולם היום, ואני מדבר עם אדוני על בערך 13-14 השנים האחרונות, אין יותר חדרי עישון.
<עמוס האוזנר: גם בישראל אחוז חדרי העישון האלה, הוא קרוב לאפסי.
<עמוס האוזנר: אין ביקוש לחדרי העישון.
אלי אלאלוף: אתה לא מסתובב בכנסת.
<עמוס האוזנר: אני מדבר על ביקוש לחדרי עישון.
<עמוס האוזנר: אני מדבר על מעשנים אדוני.
אלי אלאלוף: יש כאן חדרי עישון מאוד מלאים.
<עמוס האוזנר: יכול להיות אדוני שיש כאן חדרי עישון.
אלי אלאלוף: גם בשדות התעופה.
<עמוס האוזנר: כאשר אנחנו אסרנו על העישון בטיסות עקב בג"ץ שאני הגשתי, ואני מדבר על שנת 1996, בשנת 1998, בעקבות ועדה ציבורית שעסקה בנושא, נאסר העישון לחלוטין בכל הטיסות.
<עמוס האוזנר: אנחנו מדברים על טיסות שנמשכות 6, 10 ו-12 שעות ולא מעשנים בטיסות.
<עמוס האוזנר: נכון, בהתחלה היה לא נעים, אמרו בואו נעשה טיסות למעשנים אבל אין טיסות למעשנים ולא מעשנים בטיסות, לא בשירותים ולא בשום מקום.
<עמוס האוזנר: זאת אומרת, הנושא הזה ניתן לביצוע.
<עמוס האוזנר: קיבלנו אז הרבה ברכות ממעשנים שאמרו שאנחנו עוזרים להם להפסיק לעשן.
<עמוס האוזנר: גם חברי הכנסת ישמחו מאוד על משהו שיעזור להם להפסיק לעשן.
<עמוס האוזנר: אנחנו לא צריכים להגיע אדוני למצבו של מי שהיה שר וחבר כנסת, גדעון עזרא, שכאשר הוא גסס מסרטן בשנתו האחרונה הוא פנה כמעט בתחנונים לשר החינוך שיעביר שעה אחת בבתי ספר של חינוך למניעת עישון ומשרד החינוך לא נתן לו את זה.
<עמוס האוזנר: כאן אני עובר למה שאדוני היושב ראש התחיל בו את הישיבה, שהחשוב הוא לעשות חינוך למניעת עישון.
<עמוס האוזנר: מי יעשה את החינוך הזה אדוני?
<עמוס האוזנר: חברות הסיגריות משקיעות, לפי נתוני משרד הבריאות, כל שנה בין חמישים לשישים מיליון שקלים לעידוד העישון בישראל.
<עמוס האוזנר: מי עושה בישראל תעמולה וחינוך נגד העישון?
<עמוס האוזנר: מה התשובה?
<עמוס האוזנר: לא עושים.
<עמוס האוזנר: אין תקציב לזה, אדוני.
<עמוס האוזנר: במדינות אחרות הטילו, כדי לקדם את הנושא הזה, היטל מסוים, נמוך מאוד, באוסטרליה זה היה בסך הכול עשרה סנט, על כל קופסת סיגריות.
<עמוס האוזנר: פירות ההיטל הזה הלכו למניעת עישון.
<עמוס האוזנר: כיום שיעור העישון באוסטרליה הוא מהנמוכים בעולם.
<עמוס האוזנר: אוסטרליה יוזמת קופסאות סיגריות שכמעט לא יופיע עליהן הלוגו של הסיגריות כמו מלבורו וכולי.
<עמוס האוזנר: למה אנחנו מפגרים כל כך?
<עמוס האוזנר: למה אנחנו לא משקיעים במניעת עישון?
<עמוס האוזנר: למה משרד האוצר בישראל לא משקיע במניעת עישון?
<עמוס האוזנר: כלום לא נעשה.
<עמוס האוזנר: זה נעשה על ידי אגודות וולנטריות כמו האגודה למלחמה בסרטן שהן צריכות להילחם בכל סוגי הסרטן, לטפל בחולי הסרטן, ועליהן צריך גם ליפול הנטל הזה של החינוך ושל ההסברה?
<עמוס האוזנר: האם אדוני שמע לאחרונה תשדירים ברדיו, ראה תשדירים בטלוויזיה?
<עמוס האוזנר: אין תקציב לזה.
<עמוס האוזנר: הנושא של החינוך וההסברה הוא מאוד חשוב ולא נעשה בתחום הזה כלום.
<עמוס האוזנר: מדינת ישראל מפסידה כל שנה שלושה מיליארד שקלים מזה שלא מגישים את התביעות נגד חברות הסיגריות כפי שהוגשו בארצות הברית.
<עמוס האוזנר: לצורך זה נדרשת חקיקה של הכנסת.
<עמוס האוזנר: פסק דין של בית המשפט העליון משנת 2011 ביקש מהכנסת לחוקק בדחיפות חוק כזה אבל הוא טרם נחקק.
<עמוס האוזנר: אדוני היושב ראש, גם למדינת ישראל, גם לשר האוצר, גם למחוקק יש הרבה מה לעשות כדי למנוע את 8,000 מקרי המוות לשנה, יותר מאשר פי עשרים מתאונות דרכים, שנגרמים על ידי עישון סיגריות ומוצרי טבק.
אלי אלאלוף: עוד דוברים?
<אילן שי: אנחנו רק רצינו להעיר הערה אחת ביחס לפרט 5.
אלי אלאלוף: נגיע לקריאה ואז תוכל להתייחס.
<איתמר גרוטו: ראש שירותי בריאות הציבור, משרד הבריאות.
<איתמר גרוטו: הצו הזה מתאים בדיוק למדיניות שאתה אמרת לפיה קודם כל צריך לפעול בקרב ילדים.
<איתמר גרוטו: אנחנו חושבים שבנושא העישון בבתי הספר, אני שמח שהגענו להסכמה עם משרד החינוך כך שאפשר לקדם את הנושא של איסור העישון בבתי הספר.
<איתמר גרוטו: זה חשוב לנו.
<איתמר גרוטו: לגבי חלק מהדברים האחרים שציין עורך דין האוזר, אני מסכים שבהחלט היינו מאוד שמחים אם הייתה איזושהי החלטה על תקציב ייעודי מתוך התקציב, המס הנגבה מהעישון, אבל המדיניות הכללית של האוצר היא לא לקבוע תקציבים למשימות מיוחדות למרות שאני חושב שאולי זה מקרה שנכון לדון כדי להחריג אותו.
<איתמר גרוטו: כמה פעמים היינו בקשר עם משרד האוצר בנושא הזה ולא קיבלנו תשובה חיובית.
<איתמר גרוטו: אני חושב שבהחלט מן הראוי שיהיה כאן איזשהו שימוש בכסף הזה.
<עמוס האוזנר: זה לא מס.
<עמוס האוזנר: זה יהיה היטל.
אלי אלאלוף: נמצא כאן נציג האוצר?
אלי אלאלוף: אני שמח שיש לי חבר שבא להציל את הפה האחד שלי בהצבעה.
אלי אלאלוף: דוקטור עבדאללה אבו מערוף, חבר כנסת.
אלי אלאלוף: אתה רוצה להגיד משהו?
אלי אלאלוף: כרגיל אתה מתכונן לדיון.
עבדאללה אבו מערוף: כבוד היושב ראש.
עבדאללה אבו מערוף: עניין העישון הוא עניין לא חדש והמודעות של העישון היא דבר שמכל הבחינות פוגע בחברה ולא רק בבריאות.
עבדאללה אבו מערוף: זה לא שאנחנו בוועדת הבריאות דנים בנושא, אלא אנחנו מדברים באופן מאוד יסודי וטוב שיש חוקים וטוב שיש מודעות אבל זה לא מספיק.
עבדאללה אבו מערוף: כנראה צריך לעשות עוד דברים ולא רק דרך חקיקה אלא דרך חינוך ודרך מניעה.
עבדאללה אבו מערוף: עצם קיום הדיון הזה, אני חושב שהוא מעלה את הכוונה שלנו ונותן לנו עוד כלים להיאבק בתופעה הזאת, במחלה הזאת, שהיא באמת פוגעת בחברה מכל הבחינות, כלכלית, חברתית ואפילו ערכית.
אלי אלאלוף: הוא רופא.
<חיים גבע הספיל: משרד הבריאות.
<חיים גבע הספיל: שני דברים.
<חיים גבע הספיל: קודם כל, משהו כללי בהקשר הזה של מניעת עישון בקרב בני נוער.
<חיים גבע הספיל: בחודש יוני הוועדה קיימה ישיבה על דוח שר הבריאות בנושא העישון.
<חיים גבע הספיל: באותו דוח היה לנו פער של מידע מעודכן לגבי עישון בקרב בני נוער.
<חיים גבע הספיל: בדיון אמרנו שנקיים ישיבת המשך כדי להציג את הנתונים ואכן יש לנו את הנתונים המעודכנים בנושא של עישון בקרב בני נוער.
<חיים גבע הספיל: מבחינתנו אפשר לקיים את הדיון הזה מאחר ויש לנו נתונים להציג בנושא הזה של עישון בקרב בני נוער.
אלי אלאלוף: חבל שלא התכוננו.
אלי אלאלוף: היינו מנצלים את הישיבה הזאת.
אלי אלאלוף: ב-5 לחודש הכנסת מתעתדת לקיים יום בריאות.
<חיים גבע הספיל: אז נוכל לדון בזה.
אלי אלאלוף: תתכוננו.
אלי אלאלוף: הנהלת הוועדה תפנה אליכם.
<חיים גבע הספיל: דבר שני, לגבי החוק הקונקרטי אותו אנחנו מציעים כאן.
<חיים גבע הספיל: אני רק אומר שהמדיניות שלנו לגבי עישון במקומות שונים, בסוף היא מבוססת על חוק שהוא משנת 1983 שעבר תיקונים טלאי על טלאי לאורך השנים, בעיקר אותה רשימה שמגדירה היכן מותר או אסור לעשן ומה הן ההגבלות.
<חיים גבע הספיל: כמו שאמר עורך דין האוזנר לגבי חדרי עישון, באמת הגישה לאורך השנים היא לנסות לבטל את אותם חדרי עישון כי ההמלצה של ארגון הבריאות העולמי וגופים אחרים שנתמכת על ידי כל הגופים המקצועיים בתחום של ההנדסה ומיזוג אוויר, אומרת שחדרי העישון לא מספקים את ההגנה שנדרשת מעישון כפוי והדרך היחידה למעשה למנוע את החשיפה לעישון כפוי במקומות ציבוריים היא לאסור עישון באותם מקומות.
<חיים גבע הספיל: בסוף חדר העישון הוא שילוב של שני אלמנטים, של העניין הטכני והעניין האנושי.
אלי אלאלוף: התיקון הזה יכול לבוא בצו או בהשלמת צו?
<חיים גבע הספיל: בצו.
<חיים גבע הספיל: במקרה הזה בצו.
אלי אלאלוף: תכינו צו.
אלי אלאלוף: אנחנו נשמח.
<חיים גבע הספיל: אם הוועדה תקרא לנו לזה, בשמחה.
אלי אלאלוף: אני קורא.
<חיים גבע הספיל: אמורה להיות ישיבה אצל שר הבריאות בנושא.
אלי אלאלוף: כל מה שימנע עישון, לא חשוב היכן, אני בעד.
אלי אלאלוף: תביאו לנו צו מוצע לדיון ואנחנו נשמח לקבל החלטה.
<חיים גבע הספיל: המהלך הזה של ביטול חדרי עישון התחיל קודם בחצר שלנו.
<חיים גבע הספיל: כבר ב-2001 בוטלו חדרי עישון בבתי חולים ומרפאות ובאותה שנה גם נקבע שלתלמידים אסור לעשן בכל שטח בית הספר, כמדיניות של משרד החינוך.
<חיים גבע הספיל: ב-2012 אנחנו ביטלנו את חדרי העישון במשרדי הממשלה, בכל משרדי הממשלה, ובעצם נציבות שירות המדינה אוסרת גם על עישון בחצר.
<חיים גבע הספיל: זאת אומרת, המדיניות הזאת של ללא חדרי עישון וללא עישון בסביבה הקרובה - - -
אלי אלאלוף: למה הנציבות מתערבת בתחום שלכם?
<חיים גבע הספיל: זה מתואם.
<חיים גבע הספיל: זה בסדר.
<חיים גבע הספיל: בתקשי"ר, מבחינת נציבות שירות המדינה, היא הבהירה שהאיסור שהחוק קובע לא לעשן בכל מקום במשרד ממשלתי, הוא כולל גם את החצר.
<חיים גבע הספיל: זאת אומרת, זאת מדיניות שקיימת בפועל כבר שלוש שנים לגבי כל עובד מדינה במשרדי ממשלה.
<חיים גבע הספיל: מה שאנחנו מבקשים עכשיו זה להחיל את זה גם על בתי הספר שהם אזור יותר רגיש מהבחינה הזאת שיש שם בני נוער, ילדים, תלמידים, עובדים ומורים ואנחנו מחויבים לספק להם סביבת עבודה בריאה יותר, למורים, וכמובן סביבה מוגנת לילדים מפני חשיפה לעישון כפוי.
<חיים גבע הספיל: כמובן יש כאן עוד היבטים של ההיבט החינוכי, ההיבט של המודל לחיקוי ומרכיבים אחרים שהחוק הזה בא לתת להם מענה בכך שאנחנו נאסור את העישון.
<חיים גבע הספיל: שוב, האיסור על בני נוער קיים כבר למעלה מ-14 שנים ואנחנו פשוט מתקנים את זה ומכניסים אותו לתוך החוק כך שתהיה אמירה ברורה.
<חיים גבע הספיל: זה יאפשר כלי של אכיפה גם לרשות המקומית אבל גם לוודא שאותם נהלים של חוזר מנכ"ל משרד החינוך באמת ייאכפו, מה שלא קורה תמיד בנושא הזה של פינות עישון, וכמובן לספק סביבת עבודה בריאה יותר למורים כך שלא ייחשפו לעישון כפוי מצד מורים ומורות.
<חיים גבע הספיל: הרבה מאוד תלונות לאורך השנים היו מנשים בהריון על כך שהן נחשפות לעישון של מורים אחרים בבית הספר.
אלי אלאלוף: אני רואה את מיקי וחושב על פיקוח.
אלי אלאלוף: יש פיקוח על איכות הסיגריות שנמכרות ברחוב?
<מיקי אריאלי: ראש אגף אכיפה, משרד הבריאות.
<מיקי אריאלי: אנחנו לא אחראים על טיב הסיגריות.
אלי אלאלוף: מי אחראי על טיב הסיגריות?
<עמוס האוזנר: אדוני, אחד הדברים המרתקים בנושא הסיגריות זה שאף אחד לא אחראי על הנושא הזה, ולמה?
<עמוס האוזנר: מכיוון שאומרים שאם אנחנו נגיד על סיגריה מסוימת שהיא כביכול בסדר, אנחנו ניתן אישור.
אלי אלאלוף: להגיד לא בסדר.
עבדאללה אבו מערוף: על כולן נגיד לא בסדר.
אלי אלאלוף: אני בחיים שלי לא עישנתי אבל אני רואה אנשים קונים סיגריות – אני תושב באר שבע – בפינה מסוימת של העיר מאנשים שמוכרים סיגריות בחצי מחיר.
אלי אלאלוף: זה שלא משלמים למדינה את המסים, כפרת עוונות, אבל הם לא מוכרים סיגריות שנבדקו ושהן באיכות מסוימת.
<חיים גבע הספיל: חשוב לי להבהיר, בעניין הזה של הסיגריות הבודדות וכדומה.
<חיים גבע הספיל: משרד האוצר, בשיתוף פעולה אתנו, העביר לפני ממש כמה שבועות תיקון לחוק ובעצם החל מינואר 2016 יוטלו קנסות מאוד משמעותיים, קנסות מינהליים, על מכירת סיגריות שלא בחפיסות.
אלי אלאלוף: רק בחפיסות.
<חיים גבע הספיל: רק בחפיסות של עשרים סיגריות.
אלי אלאלוף: בחפיסות אתה יכול לשים את כל הזבל שאתה רוצה.
<חיים גבע הספיל: לפחות אתה יודע שהסיגריה מגיעה ממפעל ולפחות יש מידע, לא שזה טוב כמובן, ולפחות איזשהו ידע או יכולת לדעת מהיכן היא מגיעה , מי החברה שמייצרת אותה וכי זה משהו מסחרי, לא מזויף ולא מוברח ולא ידוע מה יש בפנים.
<חיים גבע הספיל: אתה יודע מה הרעל שיש בפנים.
אלי אלאלוף: עשרה מטרים מהחצר של בתי הספר, זה לא מספיק כי כל המכולות והקיוסקים והפיצוציות מוכרים סיגריות בודדות.
<חיים גבע הספיל: החל מינואר 2016 הקנס הוא בגובה של 4,000 שקלים על מכירת סיגריה בודדות.
<עמוס האוזנר: בשעתו הוגשה כאן הצעת חוק לגבי תחולתן של הסיגריות.
<עמוס האוזנר: המחוקק לא טיפל בכלל בנושא של מה יש בסיגריות פרט להצעת חוק אחת פרטית שלא הגיעה בסופו של דבר לדיון שאמרה שהיום הסיגריות כוללות, אחד החומרים הממכרים הגדולים ביותר המוכרים ושמו ניקוטין.
<עמוס האוזנר: ניקוטין ממכר בצורה קשה.
<עמוס האוזנר: משווים אותו להתמכרות לסמים קשים כמו הרואין, כמו קוקאין.
<עמוס האוזנר: מצד שני, היצרן מגלגל לך באותה חבילה יחד עם הניקוטין הממכר גם את החומרים הרעילים שגורמים למוות של 8,000 אנשים בשנה.
<עמוס האוזנר: הצעת החוק אמרה בואו לפחות נפריד בין השניים.
עבדאללה אבו מערוף: לא כמו קנביס?
<עמוס האוזנר: זה נושא אחר שלא הייתי מערבב בין שני הנושאים, אבל יש הרבה מן הדמיון.
עבדאללה אבו מערוף: הוקמה ועדה לצורך כך.
אלי אלאלוף: היא לא תצליח להעביר את זה לוועדה שלנו.
אלי אלאלוף: לא לדאוג.
<עמוס האוזנר: בשעתו, כאשר רפול היה יושב ראש הוועדה למלחמה בסמים, הוא הכניס את הנושא של עישון לוועדה ההיא ודיברנו שם הרבה על הנושא של מניעת העישון.
<עמוס האוזנר: בהומור, מאחר שאדוני מדבר בהומור, אחת ההצעות של רפול הייתה שאחת מתוך 10,000 סיגריות, תהיה שם איזושהי סיגריית נפץ.
<עמוס האוזנר: לפחות לפרסם כך.
<עמוס האוזנר: אז אנשים יירתעו.
<עמוס האוזנר: גם היום יש אזהרות על הקופסאות אבל לא מספיק שיש אזהרות.
<עמוס האוזנר: אנחנו צריכים איכשהו לטפל גם בתחולה של הסיגריות ואדוני אמר דבר כל כך נכון.
<עמוס האוזנר: בכל הדברים מטפלים אבל במה שיש בפנים, בזה אף אחד לא מתעסק.
<עמוס האוזנר: זה כל כך נכון וצריך להגיש הצעת חוק גם בנושא הזה.
אלי אלאלוף: אני חייב לגלות לכם.
אלי אלאלוף: זה מזכיר לי את הילדות שלי עת שיחקתי רוגבי במרוקו.
אלי אלאלוף: אתם יודעים מה גרם לנו לא לעשן?
אלי אלאלוף: המאמן שלנו שבא מצרפת וכשהוא היה מתקרב לאחד השחקנים והיה מריח סיגריות, בכניסה למשחק הוא היה תמיד עומד ליד מי שעישן ופתאום האגרוף שלו הלך במקרה לפרצוף של אותו מעשן.
אלי אלאלוף: בגלל זה אני לא התחלתי ואחרים הפסיקו.
עבדאללה אבו מערוף: צריך לתת לנו את הכלים מבחינת החוק.
עבדאללה אבו מערוף: אני אגיד לכם כמה דברים מהניסיון האישי שלי כמי שהוא נגד עישון.
עבדאללה אבו מערוף: מאז 1975 התחילה אצלי המודעות נגד העישון.
עבדאללה אבו מערוף: אצלי בבית – הייתי עדיין בתיכון – שמתי שלט שאומר נא לעשן, בערבית ובעברית.
עבדאללה אבו מערוף: אני מגרש אנשים מהבית שלי אם הם מעשנים.
עבדאללה אבו מערוף: משפחה מירכא שמישהו נכנס ולא מעשן, זה משהו.
עבדאללה אבו מערוף: אני מדבר על שנת 1975.
עבדאללה אבו מערוף: המשכתי עם זה גם עת למדתי ובכל מקום.
עבדאללה אבו מערוף: גם במעונות ניסיתי כמה שאפשר שהסטודנטים לא יעשנו וזה פעל.
עבדאללה אבו מערוף: בעבודה, בחדר רופאים, ברוסיה היה לי חדר לבד כי סירבתי להיות עם שאר הרופאים שמעשנים וקיבלתי אישור ממנהל בית החולים.
עבדאללה אבו מערוף: אחרי שלושה חודשים כל הרופאים נכנסו לחדר שלי, אחד אחרי השני, והפסיקו לעשן.
עבדאללה אבו מערוף: המלחמה הייתה קשה ולא קלה.
עבדאללה אבו מערוף: גם כאן בישראל, ב-1988-1989, בחדר רופאים שלנו, אחרי שנה הפסיקו לעשן.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו חייבים לתת דוגמה ולהיאבק בתופעה הזאת וזה מצליח.
עבדאללה אבו מערוף: בהרבה מקומות זה מצליח.
עבדאללה אבו מערוף: ברוב המקומות זה מצליח.
עבדאללה אבו מערוף: לכן לא נרפה ונמשיך בצורה הזאת להיאבק נגד העישון.
עבדאללה אבו מערוף: אני חושב שאם הרבה אנשים היו עושים דבר כזה, זה היה מוריד את התופעה והמודעות הייתה עולה מאחר וזה טוב לחברה.
<עמוס האוזנר: זה שביטלו את חדרי העישון בבתי החולים עשה רק טוב.
עבדאללה אבו מערוף: כן, אבל מתי?
<פיני קבלו: סמנכ"ל מרכז השלטון המקומי.
<פיני קבלו: אני החלפתי את חברתי רות דיין שנמצאת בוועדת החינוך.
<פיני קבלו: השאלה היא מי יפקח על העישון בבתי הספר והאם הכוונה היא שפקחי העירייה ירשמו דוחות לתלמידים והאם הם יצטרכו לשלם.
<פיני קבלו: זאת סוגיה לא פשוטה.
<פיני קבלו: אנחנו עלולים לסבך תלמידים בחובות או בתביעות ולכן צריך לתת את הדעת אולי על מערכת בית ספרית, צוות שייקבע - צוות שבועי – על ידי תלמידים או על ידי מועצת התלמידים שהוא זה שיפקח ואולי אפילו תהיה הכנסה קטנה או סמלית לבתי הספר.
<פיני קבלו: על ידי כך לא נערב את פקחי העירייה שייכנסו לתוך בתי הספר - שזאת בעיה לא קטנה – כדי להתמודד עם מעשנים ויש הרבה שמעשנים ואני רואה אותם.
<פיני קבלו: לכן רציתי לשאול את המחוקק האם אנחנו יכולים למצוא איזשהו פתרון אחר.
<עמוס האוזנר: לתלמידים זה כבר אסור כבר היום.
<עמוס האוזנר: לתלמידים זה לא חוק חדש.
אלי אלאלוף: התייחסות של נציג משרד החינוך.
<קרן רוט איטח: משרד החינוך.
<קרן רוט איטח: אני חושבת שהצו נופל כרגע על קרקע מתאימה ופורייה מבחינת מערכת החינוך.
<קרן רוט איטח: מערכת החינוך עשתה הרבה צעדים לכיוון של בתי ספר נקיים מעישון מתוך הבנה שגם חדרי עישון הם מזיקים והם בעייתיים.
<קרן רוט איטח: אנחנו עושים הרבה פעולות מניעה וזה לא מספיק.
<קרן רוט איטח: אני בהחלט מצטרפת לדברים שנאמרו כאן על ידי עורך דין האוזנר.
<קרן רוט איטח: אנחנו עושים הרבה עבודת מניעה יחד עם משרד הבריאות, האגודה למלחמה בסרטן ועמותות נוספות.
<קרן רוט איטח: צריך יהיה לחזק את זה לגבי תלמידים, כבר היום לתלמידים אסור לעשן בתוך מוסדות חינוך.
אלי אלאלוף: אבל מי מפקח על זה?
<קרן רוט איטח: מי שאמור לפקח על זה, הצוות החינוכי.
<קרן רוט איטח: זה כמו הנחיות אחרות שלא מותרות בתוך בית הספר כמו תלבושת אחידה או כל מיני נהלים אחרים של התנהגות נאותה בתוך מוסדות החינוך.
נורית קורן: זה גם קשה לצוות החינוכי.
<קרן רוט איטח: יש את הצוות החינוכי, נכון, אבל כרגע, כיוון שאנחנו מדברים על סוגיה חינוכית ערכית, הכלים להתמודד אתה יהיו כלים חינוכיים ערכיים.
<קרן רוט איטח: הסוגיה האחרת היא מחוץ לשער בית הספר, לגבי הניסוח בצו על עשרה מטרים מחצר בית הספר, זאת סוגיה אחרת שבאמת יצטרכו לתת עליה את הדעת.
<קרן רוט איטח: בתוך תחומי בית הספר, האכיפה בוודאי על התלמידים תהיה אכיפה של מערכת החינוך על ידי עבודה חינוכית, הסברה וגם ענישה במידת הצורך.
אלי אלאלוף: אני מכיר את קרן מילדות שלה.
אלי אלאלוף: אנחנו נתחיל בקריאת הצו.
נורית קורן: אדוני היושב ראש, אנחנו מדברים כאן רק על עישון של סיגריות או גם חינוך ומניעה בבתי הספר?
נורית קורן: מדברים גם על נרגילות?
אלי אלאלוף: באים לאשר או לא לאשר צו.
נורית קורן: כן, אבל אנחנו מדברים על הנושא של העישון.
<עמוס האוזנר: בחוק יש הגדרה – כל מוצר טבק.
<עמוס האוזנר: מוצר טבק כולל גם נרגילות.
נורית קורן: הייתי מבקשת מהנציגה של משרד החינוך שהמשרד ייקח לתשומת לבו להכניס את הנושא של נרגילות כי בציבור אנשים חושבים שזה לא מסוכן.
אלי אלאלוף: אני חושב שמשרד הבריאות צריך להחליט על סגירת חנויות של נרגילות.
אלי אלאלוף: זאת המחלה החדשה.
<אביטל פאטו בן-ארי: מקדמת בריאות של האגודה למלחמה בסרטן.
<אביטל פאטו בן-ארי: אני רוצה להגיב לדברי חברת הכנסת נורית קורן לגבי הסברה במערכת החינוך בנושא נרגילות.
<אביטל פאטו בן-ארי: אנחנו עושים המון הסברה במערכת החינוך והנושא של נרגילות באמת עולה בצורה מאוד חזקה, כמו שקרן אמרה קודם.
<אביטל פאטו בן-ארי: הם עובדים בתוך בתי הספר וגם אנחנו עובדים.
<אביטל פאטו בן-ארי: אנחנו עובדים הרבה בשיתוף פעולה.
<אביטל פאטו בן-ארי: בהסברות של האגודה למלחמה בסרטן המדריכים שלנו מתעכבים על נושא הנרגילות ולפעמים הדרכות שלמות הן יותר בנושא הנרגילות מאשר בנושא הסיגריות מכיוון שזה באמת הנושא שמאוד בוער בקרב בני הנוער.
<אביטל פאטו בן-ארי: אם כבר העלינו את הנושא, העניין הוא לא רק מבחינת בני נוער אלא גם יש את הנושא מבחינה תרבותית.
<אביטל פאטו בן-ארי: יש תרבויות שונות של משפחות שלמות - - -
נורית קורן: לכן אני אומרת שצריך חינוך מחדש ואני הייתי מצפה לראות בטלוויזיה פרסומות בנושא הזה כי אני חושבת שהוא נורא.
נורית קורן: אדוני היושב ראש אמר דבר נכון, שמשרד הבריאות צריך לאסור את המכירה של זה.
נורית קורן: אנחנו לא נגיע עד לזה, אבל לפחות שידעו שזה מסוכן.
אלי אלאלוף: לא משרד החינוך.
אלי אלאלוף: הסיפור של הנרגילות הוא שכאשר אני שואל את החברים של הבן בבית, ושם בדרך כלל אני לומד יותר מאשר במקומות אחרים, אומרים לי שנרגילה זה שום דבר.
נורית קורן: וזה לא נכון.
<עמוס האוזנר: זה לגמרי לא נכון.
אלי אלאלוף: במקומות ציבוריים היום מעשנים נרגילות ואומרים שאלה לא סיגריות.
אלי אלאלוף: זה אומר שאנחנו טעינו או בחוק או בהסברה או בשניהם ביחד.
אלי אלאלוף: זאת הנקודה המרכזית.
אלי אלאלוף: הבטחנו שנעמוד בלוח הזמנים ולכן אני מציע שניגש להקראה.
אלי אלאלוף: הנושא רחב ובוודאי נחזור אליו בהזדמנויות נוספות כמו יום הבריאות בכנסת.
אלי אלאלוף: היועצת המשפטית, בבקשה, יעל סלנט.
<יעל סלנט: צו למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון (שינוי התוספת לחוק), התשע"ו-2015 בתוקף סמכותי לפי סעיף 1(ג) לחוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון, התשמ"ג-1983 (להלן – החוק), ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מצווה לאמור: שינוי התוספת לחוק בתוספת לחוק, במקום פרט 5 יבוא: "(5) כל מקום במוסד חינוך לרבות חצר המוסד, מגורי תלמידים וכן באזור הכניסה או היציאה, בטווח של עשרה מטרים מהכניסה או היציאה.
<יעל סלנט: (5א) כל מקום בבניין המשמש מוסד להשכלה גבוהה או מוסד לחינוך על תיכוני, שתלמידיו בגיל העולה על 18 שנים, לרבות מגורי תלמידים ולמעט חדר נפרד לחלוטין, שהקצתה לעישון הנהלת המוסד, אם הקצתה, וחדר מגורים שבו גר רק מעשן, ובלבד שיש בהם סידורי אוורור תקינים והעישון בהם אינו גורם למטרד בחלקים אחרים של המקום , וכן למעט חדרי ההנהלה וחדרי הסגל שחל עליהם פרט 15".
<יעל סלנט: תחילתו של צו זה שלושים ימים מיום פרסומו.
אלי אלאלוף: נציג משרד החינוך.
<אילן שי: כפי שקרן כבר ציינה, רצינו להעיר ביחס לפרט 5.
<אילן שי: ביחס לשטח שהוא עשרה מטרים מעבר לכניסה או ליציאה מבית הספר, אין למשרד החינוך סמכות אכיפה או לגורמים של בית הספר, אם זה משרד החינוך ואם זה בית ספר בבעלות פרטית.
<אילן שי: בעצם מי שיכול לאכוף בשטח הזה שמעבר לשער, זאת הרשות המקומית.
<אילן שי: לנו אין סמכות אכיפה שם.
אלי אלאלוף: נציג השלטון המקומי, אתה שומע את ההערה לגבי האחריות על הפיקוח מעבר לגבולות המוסדות?
<פיני קבלו: היא תהיה שלנו כמובן.
אלי אלאלוף: צריך לתקן או להוסיף משהו?
<מיכל גולדברג: משרד הבריאות.
<מיכל גולדברג: כבר היום, לפי החוק, האחריות על אכיפת החוק נופלת על כתפי הרשויות המקומיות.
<מיכל גולדברג: יש חובה על כל ראש רשות למנות פקחים ייעודיים לעניין אכיפת החוק הזה.
<מיכל גולדברג: כפי שציין נציג השלטון המקומי, מדובר בכל מקום שהוא מחוץ לגדר בית הספר, וכאן אנחנו מרחיבים.
<מיכל גולדברג: אולי אני קודם אקדים ואבהיר שהתיקון שלנו נוגע לגבי בתי ספר, כל מקום בשטח בית הספר, גם בחצר וגם בבניין, כל מקום שהוא בתחום הגדר של בית הספר, אסור בעישון.
<מיכל גולדברג: כמו שאמרתי, התיקון מתקן את המצב היום בכך שכל מקום בתוך שטח בית הספר, כולל החצר – וחשוב להבהיר את זה – כל מקום בתוך גדר בית הספר, אסור בעישון.
<מיכל גולדברג: בנוסף לזה גם בטווח של עשרה מטרים מהכניסה או היציאה מבית הספר, מהכניסות או היציאות, גם המקום הזה אסור בעישון.
<מיכל גולדברג: זה בא למנוע הרבה פעמים מקרים שהשומר של בית הספר שעומד מחוץ לבית הספר אבל סמוך לגדר ומעשן או הורים שמחכים לילדים שעומדים מחוץ לשער בית הספר ומעשנים.
<מיכל גולדברג: גם את זה אנחנו אוסרים היום.
<מיכל גולדברג: זה דומה למצב שקיים היום לגבי בתי חולים.
<מיכל גולדברג: גם לגבי בתי חולים יש איסור לעשן בטווח של עשרה מטרים מהכניסה ומהיציאה של הבניין.
אלי אלאלוף: מהבניין ולא לאתר.
<מיכל גולדברג: כאן זה יהיה לכניסה לבית הספר.
<מיכל גולדברג: אני רק אומר במאמר מוסגר שאנחנו חושבים גם לתקן לגבי בית חולים אבל זה יהיה בתיקון אחר.
אלי אלאלוף: בבתי חולים, באזורים מסוימים פתוחים ולא חדרי עישון אלא אזורי עישון מותרים שהם רחוקים.
אלי אלאלוף: זה גם יקל על הניקיון.
<מיכל גולדברג: לגבי בתי חולים נביא תיקון נפרד.
אלי אלאלוף: לא רק בתי חולים.
אלי אלאלוף: יש הרבה קמפוסים.
אלי אלאלוף: גם בתעשייה יש קמפוסים וגם בהיי-טק יש קמפוסים עם מספר בניינים ואני חושב שלא צריכים בכל פינה, עשרה מטרים ומעלה, לעשן ולזהם.
<עמוס האוזנר: מאחר והוזכר נושא האכיפה, אני רוצה להפנות אתכם לפסק דין של השופטת פרוקצ'יה שלימים הגיעה לבית המשפט העליון.
<עמוס האוזנר: היא אומרת שיש אחריות גם על המשטרה באכיפת חוק.
<עמוס האוזנר: זה לא רק על הרשויות המקומיות.
<עמוס האוזנר: יש שעות למשל שרשויות מקומיות לא שולחות פקחים כמו מקומות בילוי.
<עמוס האוזנר: יש מקומות שהרשויות המקומיות לא עובדות בהם.
<עמוס האוזנר: ירושלים למשל, בשישי-שבת, לא אוכפים את החוקים האלה.
<עמוס האוזנר: צריך גם מעורבות של המשטרה באכיפת החוק.
<עמוס האוזנר: שמעתי שדווקא בימים האלה משרד הבריאות מקצץ בתקני אכיפה של החוק הזה למניעת עישון וזה אקט לא רצוי.
אלי אלאלוף: מישהו רוצה לתקן?
אלי אלאלוף: לצערי לא מתקנים.
אלי אלאלוף: משרד הבריאות לא מקצץ בתקני אכיפה?
אלי אלאלוף: ברשותכם, אנחנו נצביע על אישור הצו.