GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעה בן שבת: הוא בעצם צריך להגיש בקשה כמו בקשה לקבל אישור ייצור נאות ולעמוד באותם תנאים.
<נעה בן שבת: אני מבינה שההבהרה הזאת התבקשה גם לגבי סעיף העונשין.
<נעה בן שבת: אני מדברת על סעיף 47(ב).
<אלי גורדון: אני מבקש לשאול שאלה.
<אלי גורדון: נעה, אני חוזר לסעיף 45.
<אלי גורדון: אמרנו "בפרק זה".
<אלי גורדון: הכוונה לכל החוק.
<אלי גורדון: אתמול נמסר שזה כבר לא יהיה פרק אלא חוק.
<אלי גורדון: כל השינויים האלה ייעשו אחר כך.
<אלי גורדון: הכוונה כאן היא לחוק כולו, לפחות הכוונה שלנו עת דיברנו על הפרק.
<אלי גורדון: אתמול נאמר שהפרק הופך להיות חוק.
<נעה בן שבת: אנחנו נשנה.
<נעה בן שבת: זה אחד מהדברים שמסרבל מאוד את ההכנה של החוק להנחה אבל זאת לא דאגה שלכם.
<נעה בן שבת: זה דבר שמחייב אותנו לזמן.
<אלי גורדון: התיקון הוא לפי החוק.
<אביגיל סון פלדמן: ההערה שלי היא לגבי הניסוח של העבירה היא ניסוחית לגמרי.
<אביגיל סון פלדמן: הרישא שם מיותרת.
<אביגיל סון פלדמן: על מי זה חל, זה כבר בהתאם להוראות.
<אביגיל סון פלדמן: זה משהו לגמרי ניסוחי.
<נעה בן שבת: בסעיף הפלילי שאנחנו מדברים עליו בעמוד 143, פסקה (16) זה לא מי שחלה עליו חובה לקבל אלא מי שקיבל אישור ייצור נאות.
<אביגיל סון פלדמן: לא צריך את כל מי שקיבל.
<אביגיל סון פלדמן: מספיק לכתוב מייצר מזון שלא בהתאם.
<אביגיל סון פלדמן: כשאומרים בניגוד להוראות, זה כבר מחיל את ההוראות.
<אביגיל סון פלדמן: ממילא זה חל רק על מי שהסעיף חל עליו.
<אביגיל סון פלדמן: לא נכנסים לפירוט של על מי זה חל.
<רוית ארבל: ב-143(16)?
<ענת מימון: זה יהיה "מייצר מזון שלא בהתאם לתנאים של אישור ייצור נאות בניגוד להוראות סעיף 47".
<ענת מימון: בלי הרישא.
<נעה בן שבת: סעיף 48.
<נעה בן שבת: גם כאן יש תיקון שבא בעקבות הסעיף העונשי.
<ענת מימון: בסעיף 48(א) לא נעשה שינוי.
<ענת מימון: זאת חובת סימון מזון.
<ענת מימון: לגבי סעיף קטן (ב), שינינו את הנוסח בעקבות הוראת העונשין ואני מקריאה את הנוסח החדש: "נקבעה בחקיקת המזון הוראה לגבי אורך חיי מדף, יסמן יצרן מזון את המזון שאותו ייצר בהתאם להוראה זו.
<ענת מימון: לא נקבעה בחקיקת המזון הוראה כאמור – יקבע יצרן המזון את אורך חיי המדף של המזון שאותו יצר ויסמן אותו" - כאן יש שאלה אליכם, אלי, אם צריך להגיד: "אלא אם כן חקיקת המזון פוטרת אותו" – "לעניין זה, "אורך חיי מדף" – תקופה שלגביה ניתן להניח, לפי בדיקות מקובלות, כי תכונות המזון יישמרו".
<נעה בן שבת: יש לנו את סעיף קטן (ג) שגם הוא חדש: "יצרן מזון יגדיר ויסמן את הטמפרטורה המוגדרת הנדרשת לשמירה על בטיחות המזון שאותו ייצר בכפוף להוראות בעניין טמפרטורה מבוקרת לפי חקיקת המזון".
<אביגיל סון פלדמן: אני אסביר את הניסוח החדש של סעיף קטן (ב).
<אביגיל סון פלדמן: הוא נועד לקבוע גם את החובה או את האיסור הפלילי לגבי תקנות לעניין אורך חיי מדף.
<אביגיל סון פלדמן: קודם הייתה רק החובה לקבוע ולסמן ובעצם יש כל מיני תקנות שקובעות כל מיני הוראות לגבי אורך מדף, מה התקופה שצריכה להיות וכולי.
<אביגיל סון פלדמן: אמרנו שהוראה פלילית כאן תהיה באותו סעיף.
<ענת מימון: מה לגבי "אלא אם החקיקה פוטרת אותו"?
<ענת מימון: זה רלוונטי?
<אביגיל סון פלדמן: הבנתי שיש מוצרים כאלה.
<אלי גורדון: יש מוצרים כאלה שהם ברמה של חקיקת מזון כללית, לצורך הדוגמה 1145.
<ענת מימון: אז להשאיר את זה.
<אביגיל סון פלדמן: יש מקומות שאין חובה.
<אלי גורדון: אין חובה.
<אביגיל סון פלדמן: לגבי סעיף קטן (ג), מה שהערתי בזמנו.
<אביגיל סון פלדמן: לא ברור מה זה אומר בכפוף להוראות.
<אביגיל סון פלדמן: צריך להיות ברור מתי צריך לסמן ולהגדיר ומה היחס בין זה לבין חקיקת המזון, גם לא הבנתי אם החובה חלה תמיד אלא אם כן נקבע במפורש פטור.
<רוית ארבל: גם אנחנו לא מביניים.
<נעה בן שבת: השאלה אם אנחנו יכולים להגיד שהחובה לסמן היא רק כשיש הוראות בחקיקת המזון.
<רוית ארבל: כי כרגע גם נקבעה עבירה פלילית ואם לא סימנו, אנחנו בעבירה פלילית.
<אלי גורדון: אני אומר מה הייתה הכוונה שלנו.
<אלי גורדון: קודם כל, יצרן קובע.
<אלי גורדון: ברור שיצרן צריך להכיר את דרישות החקיקה ודרישות מינימום של החקיקה.
<אלי גורדון: לכן אנחנו ממליצים שזה יהיה כתוב בצורה כזאת.
<נעה בן שבת: מבחינתך אפשר להשאיר את זה כך, בכפוף להוראות חקיקת המזון?
<אביגיל סון פלדמן: לא כעבירה פלילית.
<אביגיל סון פלדמן: שוב, אני לא מבינה מתי הוא צריך להגדיר.
<אביגיל סון פלדמן: אם החובה היא לקיים את חקיקת המזון, אין כאן צורך בעבירה פלילית.
<אביגיל סון פלדמן: חקיקת המזון כבר מופללת, אם זה בתקנות כאן ואם זה בחוקים אחרים.
<אביגיל סון פלדמן: אם הכוונה היא כמו באורך חיי מדף שזאת חובה עצמאית, שהוא חייב אקטיבית לסמן בין אם חקיקת המזון אומרת משהו ובין אם לאו, זה משהו אחר.
אלי אלאלוף: בואו נאמץ את ההמלצה של משרד המשפטים.
<רוית ארבל: ההמלצה של משרד המשפטים מתייחסת רק לעבירה הפלילית ואת זה אנחנו מקבלים, אבל מעבר לזה יש את האיסור שאנחנו לא כל כך מבינים אותו הנורמה שנקבעה בחוק, גם אם היא לא מהווה עבירה פלילית, אנחנו לא מבינים מה נדרש מיצרנים.
<רוית ארבל: לסמן על כל מזון גם אם לא נדרש בחקיקת המזון?
<רוית ארבל: הוא רשאי לסמן ומן הסתם לסמן, אבל למה לקבוע את זה?
<נעה בן שבת: הם חייבים לסמן את האריזה.
אלי אלאלוף: בהפסקה תבדקו את ההערה הזאת ותתקנו בהתאם למה שתסכמו ביניכם.
אלי אלאלוף: אנחנו יורדים לפרטי פרטים שלוקחים יותר מדי זמן.
<רוית ארבל: זה סעיף חדש.
<רוית ארבל: זה גם ממש מהותי.
<נעה בן שבת: הסעיף הבא שאנחנו מדברים עליו זה סעיף 52, הסעיף של הפטור להכנת מזון במטבח מוסדי.
<נעה בן שבת: דובר על כך שמטבח מוסדי, התנאים בהם הוא יהיה פטור מרישיון יצרן למעט מטבח מוסדי ששלושים אחוזים בממוצע שבועי מהמזון נועד להספקה לגופים אחרים שהם לא צרכני הקצה או שמספק לגופים אחרים אלף ארוחות לחות בממוצע ביום עבודה.
<נעה בן שבת: בסעיף קטן (א1) בו נאמר שהשר יכול לקבוע שבכל זאת מטבח מוסדי יהיה טעון רישיון מטבח מוסדי, הוא יכול לקבוע את זה לגבי הוראות מסוימות, אבל לא קבענו שהוא גם יכול לקבוע מה הן ההוראות שיחולו לעניין קבלת הרישיון הזה.
<נעה בן שבת: לכן אנחנו רוצים להגיד ש"רשאי הוא לקבוע כאמור הוראות לעניין בקשה לקבלת רישיון או חידושו, לרבות דרך הגשת בקשה כאמור, המסמכים שיש לצרף לה, אופן הטיפול בה, תוקף הרישיון והנסיבות והדרך לביטול רישיון כאמור, התלייתו או הגבלתו".
<נעה בן שבת: את כל זה אפשר לקבוע בתקנות אם ייקבע שבאמת צריך רישיון למטבח מוסדי מסוג כזה או אחר.
<נעה בן שבת: פסקה (א2) קובעת ש"תקנות לפי סעיף קטן (א1) ייקבעו לעניין מטבח מוסדי במלון בהתייעצות עם שר התיירות, ולעניין מוסד חינוך או מעון יום – בהתייעצות עם שר החינוך או שר הכלכלה, לפי העניין".
ממש איסור: כבר קראנו את ההוראות הפליליות שאמורות להיות נסמכות לתיקון כזה, אם הוועדה תאשר אותו.
<מירה סלומון: בהתייחס לסעיף קטן (א2).
<מירה סלומון: מעונות היום שמפוקחים על ידי משרד הכלכלה לא מוגדרים כמוסד חינוך אלא הם מוגדרים כמעונות יום לגילאי לידה עד שלוש.
<נעה בן שבת: השאלה אם חשוב לך שתהיה דווקא התייעצות עם מוסד חינוך.
<נעה בן שבת: אנחנו לא אומרים שרק מוסד חינוך.
<נעה בן שבת: אלה רק דוגמאות.
<נעה בן שבת: מטבח מוסדי הוא מטבח כמו שהיה בהגדרה, שהוא מקום במוסד או בעסק.
אלי אלאלוף: גם מכללות טכנולוגיות אינן מוסד חינוכי.
<מירה סלומון: אני מזכירה שבזמנו הועלתה הערה שמתייחסת לבדיקת שהרופאים הווטרינרים הרשותיים עושים במזון שמגיע בסופו של דבר לתלמידים.
<מירה סלומון: לכן אני אומרת שמוסד חינוך לא מכסה את מעונות היום.
<נעה בן שבת: ככל שהמטבח של מעונות היום הוא לילדי מעון היום והאוכל מבושל שם, זה מטבח מוסדי.
<נעה בן שבת: מטבח הוא מטבח של גן אירועים אולם אירועים וכולי.
<נעה בן שבת: אלה דוגמאות של אפשרויות אבל זאת לא רשימה סגורה.
<מירה סלומון: זה נכון.
<מירה סלומון: אני רק מדברת על תקנות בהתייעצות.
<מירה סלומון: דיברנו על כך שיש התייעצות עם שר הכלכלה, אז מעונות היום שהם באמת בפיקוח של שר הכלכלה, האם התקנות צריכות גם הן להיקבע בהתייעצות אתו?
<נעה בן שבת: כתוב שמוסד חינוך, בהתייעצות עם שר הכלכלה.
<נעה בן שבת: זאת הייתה הבקשה של משרד הכלכלה לעניין מוסדות החינוך.
<נעה בן שבת: אני לא יודעת אם התכוונו דווקא למעונות יום או לבתי הספר המקצועיים.
אלי אלאלוף: לכל המוסדות שיש למשרד הכלכלה.
מאיר כהן: אבל זה לא ברור, כי עכשיו יש ויכוח, היכן זה יהיה, בכלכלה או בחינוך.
<זמר בלונדהיים: כתבנו לפי העניין.
<זמר בלונדהיים: כלומר, מה שיהיה.
<זמר בלונדהיים: מתייעצים עם השר הממונה.
<נעה בן שבת: יש עוד דברים ששר הכלכלה מפקח עליהם, שהם לא מוסד חינוך, ולכן שואלים למה שר הכלכלה.
<נעה בן שבת: אני חושבת שזאת בקשה שצריכה לבוא ממשרד הכלכלה, אם משרד הכלכלה רוצה שיתייעצו אתו גם בתקנות אחרות.
<זמר בלונדהיים: אני חושב שזאת הייתה הקבלה למוסדות חינוך ספציפית.
<זמר בלונדהיים: מאחר שנקבעה התייעצות עם משרד החינוך, אז הצד השני של זה, זה משרד הכלכלה.
<זמר בלונדהיים: לא הייתה התייעצות לגבי כל הסוגים.
<אלי גורדון: אדוני היושב ראש, כל התקנות, ללא תלות גם אם יהיה כתוב כאן וגם אם לא יהיה כתוב כאן, בסופו של דבר לא מועברות לאישור ועדה כל עוד אין הסכמה של כל המשרדים הרלוונטיים.
אלי אלאלוף: כאן זאת טרמינולוגיה מאוד פשוטה.
אלי אלאלוף: הכוונה היא לכל מוסד חינוכי לפי הגדרת המשרד שלו.
אלי אלאלוף: אין כאן דיון מהותי.
אלי אלאלוף: זאת טעות לקרוא שכל המוסדות האלה, זה טעות שמתמשכת וכך התפעול בילדים.
אלי אלאלוף: זה לא מוסד חינוכי.
אלי אלאלוף: זה אבסורד.
אלי אלאלוף: הכוונות כאן ברורות.
אלי אלאלוף: אני מציע שייאמר כל מוסד שמשרת ילדים.
<אלי גורדון: אני לא בטוח שיש שם מטבח מוסדי, אבל בסדר.
אלי אלאלוף: יש מטבח.
אלי אלאלוף: ועוד איך יש.
אלי אלאלוף: בקטן ועל תינוקות.
<נעה בן שבת: אני מבינה שנציגת משרד הכלכלה לא מתנגדת לתוספת הזאת של ההתייעצות.
אלי אלאלוף: יש את זה בכל מעון יום של ארבע כיתות.
אלי אלאלוף: אני עוד זוכר כמה מעונות יום שהקמנו אותם.
<נעה בן שבת: סעיף 53.
<נעה בן שבת: הדיון נפתח מחדש לגבי סעיף 53(3) שאומר: "פטור מחובות לפי סימן זה" – אלה דברים שהשר רשאי לקבוע והוא מדבר על פטור למטרת ייצוא אבל כיוון שהעברנו את הייצוא להוראות נפרדות, אנחנו מבקשים למחוק את פסקה (3) מסעיף 53.
אלי אלאלוף: אמרנו שכל המחיקות יבואו יחד.
<נעה בן שבת: סעיף 54 פתוח לדיון מחדש.
<נעה בן שבת: דנו בו אתמול בעקבות בקשתה של חברת הכנסת גרמן.
<נעה בן שבת: יש גם את סעיף 56 ואני מציעה שההכרעות יהיו במועד ההצבעות.
<נעה בן שבת: בסעיף 55 יש לנו פרסום של רשימת בעלי רישיון ייצור תקף.
<נעה בן שבת: אני חושבת שזה דבר שהיה מענה לבקשת הוועדה.
<נעה בן שבת: הסעיף הבא שיש בו תיקון הוא סעיף 60 פסקה (א).
<קריאה: היה תיקון בסעיף 58.
<נעה בן שבת: ראינו את זה יותר כהערה ניסוחית.
<נעה בן שבת: לסעיף 60 יש לנו הערה שאני חושבת שהיא יותר הערת נוסח.
<נעה בן שבת: אמרנו ש"נותן הרישיון רשאי להגביל רישיון ייצור, להתלותו, לבטלו, לסרב לחדשו או לצמצם את הפעילות המותרת על פיו, להגבילה או להתנותה בתנאים, אם מצה כי התקיים אחד מאלה".
<נעה בן שבת: בסופו של דבר הגבלת רישיון ייצור משמעה צמצום של הפעילות, הגבלתה או התנייתה בתנאים ולכן זה מיותר לחזור על זה פעמיים, פעם לגבי הפעילות ופעם לגבי הגבלת הרישיון.
<נעה בן שבת: לכן מוצע להוריד את זה.
<נעה בן שבת: זה נושא של תיקון נוסח כי יש כאן כפילות בנוסח.
<נעה בן שבת: לסעיף 62.
<נעה בן שבת: "חשד נותן הרישיון כי המזון שלגביו ניתן רישיון הייצור אינו עומד בדרישות חקיקת המזון – אנחנו מורידים את המלים "או בהוראות שנקבעו לפי פרק זה"), רשאי להתלות או להגביל את הרישיון עד לבירור החשד האמור אם הדבר דרוש עקב חשש לפגיעה בבריאות הציבור או בבטיחות המזון".
<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ב) יש הבהרה שההתליה נעשית על ידי נותן הרישיון ולא על ידי מנהל שירות המזון.
<נעה בן שבת: סעיף 65.
<נעה בן שבת: אני מזכירה שבסעיף 65(ב) יש החלטות על ביטול רישיון ייצור וגם הן מפורסמות באתר האינטרנט.
<נעה בן שבת: בסעיף 70 תיקנו דברים בהמשך לדברים שנאמרו בוועדה.
<נעה בן שבת: בסעיף קט ן (ב), נותן רישיון רשאי להתנות את החלטתו בתיקון ההפרה, הערה שנאמרה בדיון.
<רוית ארבל: לסעיף 62(ב), הנושא של התליה או הגבלת רישיון.
<נעה בן שבת: קראנו את הסעיפים האלה.
<נעה בן שבת: זה לא סעיף חדש.
<נעה בן שבת: הסעיף עצמו הוא לא סעיף חדש.
<נעה בן שבת: (היו"ר מאיר כהן)
<רוית ארבל: לא, הסעיף לא חדש.
<רוית ארבל: רק השינוי חדש.
<רוית ארבל: הייתה שם סמכות להגביל שנותן הרישיון מתלה את הרישיון בלי לשמוע טענות, אבל הייתה סמכות חריגה שבחריגה שהגבילו אותה רק למנהל שירות המזון להאריך בעוד שלושים ימים.
<רוית ארבל: כאן בקריאה מהירה, הסמכות החריגה שבחריגה הזאת ניתנה לכל נותן רישיון.
<נעה בן שבת: אני לא רואה מדוע יש אפשרות את ההתליה הראשונה לתת לנותן הרישיון ואת ההארכה שלה צריך לעשות מישהו אחר.
<נעה בן שבת: אם יש נסיבות שמצדיקות את אותם תנאים בנסיבות מיוחדות, - - -
<רוברט סגל: הפגיעה הראשונית היא משמעותית.
<רוית ארבל: אם מפעל סגור חודש, כמעט בטוח שהוא גמר את חייו אבל נצליח עוד להציל אותו.
<נעה בן שבת: אם כן, נחזיר את זה לנוסח המקורי.
<רוית ארבל: אנחנו צריכים להיות מאוד ערניים לכך.
מאיר כהן: את עושה את זה בהצלחה גדולה.
<נעה בן שבת: אני כבר אומר שזה משנה הוראה אחרת בה גם עשינו תיקון דומה.
<נעה בן שבת: אנחנו נגיע אליה בהמשך.
<נעה בן שבת: סעיף 75.
<נעה בן שבת: פסקה (5) בסעיף 75.
<נעה בן שבת: ניסינו להעביר אותה לנושא של היצרן כי כאן הייתה קצת חריגה והייתה פחות מתאימה.
<נעה בן שבת: זאת הוראה שמאפשרת "תנאים לעניין צירוף יחד בעטיפה או בדרך אחרת של מספר מוצרי מזון מסומנים וארוזים מראש על ידי יצרן, אשר אינם דורשים אחזקה בטמפרטורה מבוקרת".
<נעה בן שבת: כזכור, אם אלה כן מוצרים, אריזה של מוצרים כאלה שכן דורשים טמפרטורה מיוחדת, נחשבת פעולת ייצור וכאן רוצים לאפשר להסמיך את השרים לקבוע תנאים לפעולה כזאת גם אם היא לא נעשית בטמפרטורה מבוקרת.
<נעה בן שבת: לכן אנחנו מציעים להחזיר את זה לכאן, לסעיף 75.
<נעה בן שבת: פסקה (7) מבוטלת כי הנושא הועבר לנושא הייצוא.
<נעה בן שבת: אנחנו עוברים עכשיו לסימנים עליהם עוד לא הצביעו.
<נעה בן שבת: סעיף 80, סעיף קטן (ב).
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על יבוא של מזון רגיש ובסיפא יש תוספת.
<נעה בן שבת: "השר רשאי לקבוע, בהתייעצות עם שר הכלכלה, חובות, הקלות, הגבלות ותנאים נוספים שיחולו על יבואני מזון רגיש, והכול בשים לב לצורך בהבטחת בטיחות, תקינות ואיכות המזון ובשמירה על בריאות הציבור.
<נעה בן שבת: תקנות לעניין סעיף קטן זה יכול שיהיו ביחס למזון רגיש מסוים, או סוגי מזונות רגישים, והכול על בסיס ניהול סיכונים לגבי המזון האמור".
<נעה בן שבת: זאת תוספת שנוספה לפי בקשת איגוד לשכות המסחר.
<רז הילמן: אני רוצה לבקש.
<רז הילמן: הסעיף הזה מתייחס למזון רגיש ונכון להיום המזון שמוגדר בחוק הזה כמזון ייחודי הוא מזון רגיש, אבל למקרה שבעתיד זה ישתנה וזה יוגדר כאיזושהי קטגוריה אחרת או מה שלא יהיה, הייתי מבקש שיהיה סעיף מקביל שמתייחס למזון ייחודי או שיגדירו שהסעיף הזה מתייחס גם למזון ייחודי.
<רז הילמן: צריך לראות איך נכון יותר לעשות מבחינה משפטית.
<רז הילמן: מבחינת המהות זה לא משנה אבל יהיה ברור שאפשר לעשות את אותן תקנות גם בהקשר של מזון ייחודי.
<נעה בן שבת: למה אתה רוצה תקנות שיחולו על מזון ייחודי אם הוא לא יהיה מזון רגיש?
<נעה בן שבת: אז לא תהיה מחויב בכל המחויבות.
<רז הילמן: הוא אף פעם לא יהיה מזון רגיל.
<רז הילמן: מזון ייחודי תמיד יהיה משהו שמצריך משהו שונה.
<נעה בן שבת: אני לא מבינה את הטענה.
<נעה בן שבת: התוספת הזאת נוספה לפי בקשת
<נעה בן שבת: כם ואני לא מבינה על מה עושים כאן עוד סיבוב.
<נעה בן שבת: סליחה שאני אומרת את זה.
<זמר בלונדהיים: אני אשמח להתייחס לזה.
<זמר בלונדהיים: הטענה של רז היא שמזון ייחודי מהווה קטגוריה מיוחדת ולכן הוא גם מוגדר בנפרד.
<זמר בלונדהיים: יש את המזון הרגיל, יש את המזון הרגיש ויש אץ המזון הייחודי.
<זמר בלונדהיים: הוא רוצה לוודא שאפשר יהיה לקבוע גם איזה שהן הקלות בעניין מזון ייחודי.
<זמר בלונדהיים: אני לא חושב שזה נדרש כי סעיף 43 שמסדיר את המזון הייחודי בעצם אומר לא ייצר, לא ייבא, לא ימכור מזון ייחודי אלא אם כן הותר הדבר וכפי שהותר.
<זמר בלונדהיים: כלומר, זה יוסדר בתקנות.
<זמר בלונדהיים: באותן תקנות מראש מן הסתם ישלבו את ההקלות כי בעצם יקבעו את ההסדרה.
<זמר בלונדהיים: לכן זה באופן אינהרנטי מובנה.
<זמר בלונדהיים: זה לא כמו כאן שיש הסדרה ואז יקבעו הקלות ממנה.
<זמר בלונדהיים: לכן בעיני אין בזה צורך.
<זמר בלונדהיים: (היו"ר אלי אלאלוף)
<רוני סורקיס: נעה, הייתה חובת שמירת מסמכים והצגת מסמכים שדובר עליה במזון רגיש, שיש צורך להגיש קשר אל היצרן.
<רוני סורקיס: אנחנו אמרנו שיש צורך להסיר את זה כדי שנוכל לאפשר את זה.
<רוני סורקיס: האם זה הוסר?
<נעה בן שבת: לא, זה לא הוסר והוסבר מדוע זה לא הוסר.
<נעה בן שבת: אני אזכיר.
<נעה בן שבת: הגיע לכאן מנכ"ל ויקטורי והוא הציג את הבקשה הזאת.
<נעה בן שבת: אני חושבת שבדיון שלאחר מכן הובהר שמזון רגיש בכל זאת לא נעשו בו הקלות שנעשו לגבי מזון רגיל ובמכוון לא נעשו, בגלל הרגישות של אותו מזון, ולכן עדיין נדרש בו להוכיח קשר עם היצרן.
<נעה בן שבת: בכל מקרה נדרשת גם בדיקה של המזון הזה.
<רוני סורקיס: בדיקה, זה בסדר.
<נעה בן שבת: עושים לו בדיקת קשר עם היצרן.
<רוני סורקיס: אבל צריך להבין שיש יצרנים שקשורים בחוזים משפטיים עם גופים כאלה ואחרים שלא מאפשרים להם לומר שהם בקשר עם משווק עקיף או משווק חדש כפי שקראנו לו.
<רוני סורקיס: ברגע שהוא מחויב להציג מכתב כזה, אנחנו מבטלים את האפשרות לייבוא מקביל.
אלי אלאלוף: במזון הרגיש.
<רוני סורקיס: במזון הרגיש.
<אמיר רשף: אני מציע שאלי יתייחס כי זה כן נועד לתת מענה לסוגיה.
<אלי גורדון: אני רוצה להזכיר שזה הסעיף שלמעשה נוצר כדי לתת מענה למקרים.
<אלי גורדון: נכון, לא מהרגע הראשון.
<אלי גורדון: נכון, ברמת התקנות אבל ברמת התקנות השר רשאי להתקין את התנאים בהם גם אם לא מתקיים תנאי מן התנאים ואחד התנאים הוא קשר בין יצרן ויבואן בצורה כזו או אחרת.
<אלי גורדון: לקבוע תנאים לגמישות הנדרשת כדי שגם ביבוא מזון רגיש בעתיד, לכשנגיע לשלב, תהיה אפשרות ליצור הקלות ליבוא מוצרים מסוג זה.
<אלי גורדון: אנחנו מודעים לכל המגבלות של יבוא מקביל ואני מציע שנשכח את המונח הזה כי התנתקנו מהסוגיה הזו, עד עכשיו לפחות.
<אלי גורדון: החוק לא מתייחס ליבוא מקביל אבל בכל זאת צריך להתקין בעתיד תנאים להתקשרות מסוג זה.
אלי אלאלוף: למה זה כל כך מסובך אם זה יכול להיות פשוט?
<אלי גורדון: זה פשוט ביותר.
אלי אלאלוף: אני רוצה להבין אם מה שהבנתי זה נכון.
אלי אלאלוף: אנחנו אמרנו שיבוא של מוצרים רגישים, אם אין אפשרות לקשר עם היצרן, גם ספק המשנה יכול לתת העתק מהמסמכים שיש לו מהיצרן הראשי.
<אלי גורדון: ברמת התקנות.
אלי אלאלוף: אז מה רע בזה?
<רוני סורקיס: לא רע.
<רוני סורקיס: אם זה יהיה, זה לא רע.
אלי אלאלוף: אם כן, הבנו נכון.
<נעה בן שבת: לסעיף 93.
<נעה בן שבת: בסעיף 93 יש לנו חובת דיווח על שינוי במסמכים.
<נעה בן שבת: "חל שינוי בפרט מן המסמכים או הפרטים שמסר היבואן", ואז יש לנו את חובת הדיווח.
<נעה בן שבת: ננסה לעשות האחדה של הנוסחים כך שאלה יהיו מסמכים או פרטים כדי שתהיה לנו אחידות.
אלי אלאלוף: אני רק מזכיר את הבקשה של המכס, שחלק מהמסמכים יישמרו לשבע שנים.
<זמר בלונדהיים: הוספנו בשמירת הדינים.
<נעה בן שבת: אנחנו לא גורעים מהוראות שקיימות בחוק אחר.
<נעה בן שבת: סעיף 94.
<נעה בן שבת: הבדיקה האורגנולפטית, אנחנו מדברים על בדיקה של ריח, מראה, ואנחנו רוצים להוסיף גם המרקם החיצוני והטעם.
<נעה בן שבת: מה שאפשר לראות ולחוש.
<רוברט סגל: לסעיף 94, בקשה או שאלה לשירות המזון.
<רוברט סגל: נותן האישור שמתבסס על בדיקה אורגנולפטית בין היתר, האם הוא עובר הכשרה לנושא הזה?
<אלי גורדון: ראשית, כן.
<אלי גורדון: שנית, לא נותנים אישור אלא נותנים אישור שחרור.
<אלי גורדון: מדובר בבדיקות דגים בהן בהחלט נדרשת מיומנות.
<זאב פיקובסקי: לשם מה המילה חיצוניים?
<זאב פיקובסקי: היא מיותרת כאן.
<זאב פיקובסקי: היא גם לא נכונה.
<זאב פיקובסקי: אין דבר כזה מרקם חיצוני.
<זאב פיקובסקי: מרקם הוא מרקם, מראה הוא מראה, ולמה חיצוני?
<זאב פיקובסקי: " זאת טעות.
<זאב פיקובסקי: בסעיף 94, בשורה האחרונה, כתוב אורגנולפטית, בדיקה, ריח, מראה, מרקם חיצוניים.
<זאב פיקובסקי: המילה חיצוניים היא מיותרת לחלוטין.
<אלי גורדון: אני לא מסכים אתך.
<אלי גורדון: לא כל מוצר הוא מוצר אחיד, במיוחד כאשר אנחנו מדברים על אורגנולפטיקה של דגים, המראה במרקם חיצוני אינו תואם את המראה במרקם פנימי.
<זאב פיקובסקי: חיצוני, זה כאילו דבר לא הגיוני.
<זאב פיקובסקי: אני בעד דיוק.
אלי אלאלוף: נוריד את ה"חיצוני".
<אלי גורדון: אנחנו נבדוק את זה ומקסימום נעדכן.
<נעה בן שבת: סעיף 105(4).
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על ספק ומוסיפים את המלים "מי שאינו היצרן".
אלי אלאלוף: את קוראת את הסעיף?
<נעה בן שבת: קראנו אותו.
<נעה בן שבת: בסיפא של פסקה (4) אנחנו אומרים: "לעניין סימן זה, "ספק" – מי שאינו היצרן, ויבואן מתקשר עמו להספקת מזון למטרת ייבוא".
<נעה בן שבת: זה נועד להבטיח שאנחנו לא מכניסים גם את היצרן להגדרת ספק.
<נעה בן שבת: בסעיף 123, יש רק תיקוני ניסוח.
<נעה בן שבת: סעיף 128.
<נעה בן שבת: בסעיף 128(ג) נאמר ש"נקבעה חובה לפי פרק זה לסמן את אריזת המזון בקוד, ישמור היבואן גם מסמך המפרט את פענוח הקוד".
<נעה בן שבת: בהתחלה אמרנו שנקבעה חובה לפי פרק זה סעיף 27 אבל אנחנו רוצים שזאת תהיה חובה לפי פרק זה.
<נעה בן שבת: בכל תקנה בפרק זה נקבעה חובה כזאת וצריך יהיה לשמור את אותו מסמך שמפענח את הקוד.
<נעה בן שבת: סעיף 130.
<ענת מימון: הסעיף עסק בעבר רק בשמירת התוצאות של בדיקות המעבדה ובעקבות הסעיפים של העיצומים הגענו למסקנה שלמעשה חסרה הוראה לגבי ביצוע הבדיקות ולוודא שיש את הבדיקות האלה לפני שצריך לשמור אותן.
<ענת מימון: לכן הסעיף שונה כך שנוסף סעיף קטן (א) שקובע חובה על היבואן לבדוק שלגבי כל אחת מהאצוות יש בדיקה שבוצעה והיא יכולה להתבצע בין על ידו ובין על-ידי יצרן מזון או מעבדה.
<ענת מימון: סעיף קטן (ב) בנוסח המקורי שלו קבע את החובה היחידה שהייתה, הוא בעצם יהפוך להיות הסעיף שיקבע את החובה לשמור את התוצאות האלה.
<ענת מימון: סעיף קטן (ב) הופך להיות (ג) והוא למעשה אומר שאם יש קשר ישיר עם יצרן המזון ניתן יהיה להסתפק במסמכים שמפורטים באותו סעיף קטן במקום בדיקות שיש חובה לשמור ולהחזיק.
<ענת מימון: הקראנו אתמול את הסעיף.
<רוברט סגל: במקורו בסעיף היה איזשהו איזון בין העובדה שיבואן נדרש לבדיקות מעבדה וכל הסעיף הזה נועד להקל על תהליך הייבוא וזה בסדר.
<רוברט סגל: אני חושב שהאיזון הזה הופר כי מה שכתוב בסעיף (ב) זה שעל אף האמור ב-(א), אם יש לו קשר עם יצרן המזון באופן ישיר או עקיף דרך הספק, מספיק איזשהו מסמך ואפילו לא מפרט.
<רוברט סגל: יש הבדל מהותי בין (ב1), מסמך חתום על ידי יצרן המעיד על הרכב המזון, לבין מפרט.
<רוברט סגל: מפרט זה משהו שלא מכיל רק את הרכב המזון אלא יש לו דרישות מיקרוביולוגיות, הוא מכיל רשימת אלרגנים, הוא מכיל גבולות למזהמים ודברים מהסוג הזה.
<רוברט סגל: אני ממש לא מבין למה נעשתה ההקלה הזאת כאן.
<ענת מימון: לא נעשה שינוי לגבי המסמכים שניתן להביא במצב שיש קשר ישיר עם היצרן.
<ענת מימון: פשוט שינינו את המבנה של הסעיף לגבי החובה לשמור.
<ענת מימון: המסמכים האלה, זה היה גם בנוסח הקודם.
<רוברט סגל: שזה מחליף בדיקות.
<ענת מימון: זה היה גם בנוסח הקודם.
<ענת מימון: זה בדיוק העניין של קשר ישיר עם יצרן מחליף בדיקות באמצעות מסמכים מהיצרן.
אלי אלאלוף: זאת דווקא הקלה.
<רוברט סגל: השאלה למי.
<ענת מימון: עוד שינוי שאני מבקשת להסב את תשומת לבכם אליו.
<ענת מימון: בסעיף 130(א), הוראות שנתן מנהל שירות המזון, זה לפי סימן זה ולא לפי דין, כפי שהיה בנוסח הקודם.
<אלי גורדון: למה לפי סימן זה.
<ענת מימון: כי ההוראות הן לפי הסימן ולא לפי כל דין.
<אלי גורדון: אולי לפי פרק זה?
<ענת מימון: פרק זה.
<ענת מימון: שינינו.
<נעה בן שבת: אני עדיין לא מבינה.
<נעה בן שבת: אם זאת חקיקת המזון, זה כולל את ארבע ההוראות בהן יש חקיקת המזון, ואם לא, לאיזה הוראות הכוונה?
<נעה בן שבת: שוב אנחנו חוזרים לשאלה הזאת.
<נעה בן שבת: באיזה הוראות מדובר?
<נעה בן שבת: אולי צריך להגיד דרישות החלות עליו לפי חקיקת המזון.
<נעה בן שבת: אם אלה הוראות ספציפיות שנגיד נתת הוראה ספציפית לפי סעיף 190 או 119, הייתה לך סיבה לחשוש שיש בעיה עם המזון ואז נתת הוראות, אז זה לפי הסימן הזה.
<נעה בן שבת: אם זה כל הפרק, אנחנו כבר לא יודעים על מה מדובר.
<אלי גורדון: אני מנסה לחשוב על דוגמה שמצדיקה את הבקשה שלי להפוך את זה לפרק אבל אין לי כרגע דוגמה.
<אלי גורדון: אפשר להתקדם ואחר כך נחזור לזה ואני אביא דוגמה.
<ענת מימון: בינתיים הסכמנו.
אלי אלאלוף: כל החוק הזה הוא לפי סימנים.
אלי אלאלוף: אז בואו נשאיר את המושג סימן ולא פרק.
<רוית ארבל: למה בסעיף קטן (ג) בסעיף 130 מחקתם את המילה חומרי גלם?
<רוברט סגל: זה גם הפך רלוונטי רק לתוצרת חקלאית טרייה או ארבעה סוגים אחרים שמפורטים בתוספת כמו פולי סויה, פולי קפה וכולי.
<רוברט סגל: למה לא לחומרי גלם בכלל?
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על מזון רגיל, או שהוא צריך להיות מזון רגיל או שהוא תוצרת חקלאית טרייה או שהיא אחד מהמוצרים בתוספת שמשווקים בתפזורת.
<רוברט סגל: בדיוק ארבעה.
<רוברט סגל: למה לא כלל חומרי הגלם?
<נעה בן שבת: כי אפשר לקבוע בתוספת ה-11 ולהוסיף בה דברים.
<רוברט סגל: אבל כרגע היא סגורה.
<נעה בן שבת: כרגע היא רשימה אבל היא לא רשימה סגורה.
<נעה בן שבת: כל המשמעות של קביעה בתוספת זה שיחסית בהליך קל, יותר קל מתיקון חקיקה, אפשר לשנות אותה ואפשר להוסיף עליה.
<רוברט סגל: כן, אבל נעשה כאן שינוי לרעה.
<רוברט סגל: קודם היה לרבות חומרי גלם, בכלל חומרי גלם, ועכשיו יש ארבעה.
<רוברט סגל: אנחנו מבקשים להחזיר את המלים "ובכלל חומרי גלם".
אלי אלאלוף: אלי, אתה הגבלת את זה?
<ענת מימון: מוצרים בתפזורת עליהם דיברנו.
<אלי גורדון: רוברט, תקרא בבקשה טוב.
<אלי גורדון: עוד 10-15 דקות יש לנו הפסקה ובמידה ומשהו לא ברור, אנחנו נסביר לכם למה הכוונה כאן.
<רוברט סגל: ניסינו לקרוא טוב, אבל לא הצלחנו.
<רוית ארבל: למי ממוען הסעיף הזה?
<רוית ארבל: גם אני לא מצליחה להבין.
<רוית ארבל: מה ההבדל בין (ב) ל-(ג)?
<רוית ארבל: קודם היה מאוד ברור ש-(ב) זה מי שמייבא מוצרים מוגמרים ו-(ג) זה מי שמייבא חומרי גלם.
<רוית ארבל: אז היו איזונים אחרים.
<אלי גורדון: כאן (א) ו-(ב) מדברים על שני מקרים שיודעים לתת מענה לקשר עם היצרן או אין קשר עם היצרן.
<רוית ארבל: זה ברור.
<אלי גורדון: המטרה שלהם לדון בשמירת מסמכים ותוצאות בדיקה לגבי מקרים בהם מתקיים הקשר עם היצרן או לא, ללא תלות אם זה חומר גלם או אם זה מוצר מוגמר.
<רוית ארבל: ב-(ב).
<אלי גורדון: אני לא מסתכל רק על (ב).
<אלי גורדון: אני מדבר על הסעיף כולו.
אלי אלאלוף: מה קורה ב-(ג) ו-(ד)?
<רוית ארבל: ב-(ב) יש דרישה מחמירה יותר שהיא לא הייתה ב-(ג).
<רוית ארבל: ב-(ב) יש דרישה לאישור יצרן.
<אלי גורדון: בהפסקה, אדוני.
<אלי גורדון: לגבי 130, ניתן דיווח לאחר ההפסקה.
<אביגיל סון פלדמן: להעיר לגבי 130?
אלי אלאלוף: אמרתם שתקיימו דיון.
אלי אלאלוף: תעשו דיון פנימי ותחזרו עם הדברים.
<נעה בן שבת: סעיף 136א בעמוד 67.
<נעה בן שבת: 136א.
<נעה בן שבת: סייג לרישום יבואן הרשם לא ירשום במרשם היבואנים מבקש שהוא או, אם הוא תאגיד – נושא משרה בתאגיד, הורשע בעבירה או הוגש נגדו כתב אישום בעבירה, שלדעת הרשם, מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה, אין הוא ראוי להירשם במרשם מטעמים של שמירה על בריאות הציבור.
<נעה בן שבת: נוסח דומה לזה היה בנושא של ביטול רישום אבל כמובן זה גם צריך להיבחן בנושא הרישום.
<אביגיל סון פלדמן: לסעיף 131, רציתי להבין את ההוראה.
<אביגיל סון פלדמן: זאת הוראה פלילית?
<אביגיל סון פלדמן: רק אם הוא מסר בהצהרה שיש בידו את המסמכים, הוא צריך לשמור אותם?
<אביגיל סון פלדמן: לא בכל מקרה הוא צריך לשמור את המסמכים?
<נעה בן שבת: הוא יכול לבחור.
<נעה בן שבת: אם הוא לא שומר אף אחד מהמסמכים, הוא ייבדק.
<נעה בן שבת: יש סמכות לבדוק אותו בתחנת ההסגר.
<נעה בן שבת: לכן יש לו שתי אפשרויות.
<נעה בן שבת: בעמוד 71, סעיף 147.
<שרון גוטמן: בקשה קטנה.
<שרון גוטמן: בסעיף 137(א), המבקש להירשם או לחדש את הרישום שלו.
<נעה בן שבת: בסעיף 147א יש תוספת של הסדר חדש שנקרא אישור יבוא נאות.