GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלי גורדון: דרך אגב, אני רוצה להזכיר לכולם שסימן ד' היה מוחרג מההשגה.
<אלי גורדון: לבקשת היבואנים הוספנו את סימן ד' כדי לא להזיק ולא לקלקל את המזון.
<אלי גורדון: סימן ד', כל הסדרי היבוא, היו מוחרגים מלכתחילה.
<אלי גורדון: אמרנו רק על אישורי ייבוא.
<אלי גורדון: אלה שיש להם עוד בטרם הזמנת מוצר בחוץ לארץ, קיבל יבואן ריג'קט, לצורך הדוגמה לא קיבל אישור והוא רוצה להשיג, על זה הייתה אפשרות להשיג בפני מנהל שירות המזון.
<אלי גורדון: לבקשת היבואנים הרחבנו את ההשגה גם על כל מהלך ייבוא כאשר שם חלק מההחלטות הן החלטות נקודתיות לגבי משלוח.
<אלי גורדון: כדי להקל.
<אלי גורדון: אפשר להשאיר את זה למנגנון שהוא בלי השגה ומי שרוצה ללכת לבית משפט, ילך לבית משפט.
<זמר בלונדהיים: זה גם בשים לב להיקף ההשגות שביקשו.
<זמר בלונדהיים: הרי זה גם דבר שהם לוקחים בחשבון ולכן צריך להגיד עד שלושים ימים.
<זמר בלונדהיים: אם רוצים להוריד את הימים, יכול להיות שנצטרך לצמצם את כמות ההשגות כי בסוף שירות המזון לא יכול להיות שירות השגות אלא הוא צריך לעשות גם דברים אחרים ויש לו כוח אדם מוגבל והמשימות שלו הן משמעותיות.
<זמר בלונדהיים: זה עד שלושים ימים.
אלי אלאלוף: עד שלושים ימים זה יותר טוב.
<זמר בלונדהיים: אגב, בעיכוב ביצוע ההחלטה היא עשרה ימים.
<זמר בלונדהיים: כלומר, אם זאת החלטה שגורמת נזק קשה, יש את הפתרון.
אלי אלאלוף: אני בעד פשרות.
אלי אלאלוף: למה לא לבקש עד 15 ימים ורשות המזון מותר לה לעשות את זה עד שלושים ימים?
אלי אלאלוף: יהיה אישור בשלבים ולא אוטומטית שלושים ימים.
<נעה בן שבת: 15 ימים ועוד הארכה ב-15 ימים.
אלי אלאלוף: היום אנחנו מכירים את אלי והוא לא יאפשר זאת, ויש לי כבר הוכחות, אבל יבוא מישהו אחר ועל השירות יהיה עומס.
אלי אלאלוף: בזבוז של סחורות, זה חוזר ליוקר המחיה.
אלי אלאלוף: אין ארוחות חינם ומישהו ישלם על כך.
<שרון גוטמן: לפי מה שאני מבינה, ההחלטות היחידות שיש כאן בעיה של זמן, הן החלטות לגבי שחרור של מזון רגיש מסוים.
<נופר טל: לא רגיש מסוים.
<שרון גוטמן: שלושים ימים, יש לך בעיה עם מזון שהוא רגיל, עם קורנפלקס?
<נופר טל: לא קורנפלקס.
<נופר טל: לי למשל הייתה בעיה עם ייבוא, אני אישית עסקתי בייבוא של מים מסוימים שהגיעו עם התוויה.
<נופר טל: מזל שהיום יושבת גברת נכבדה, רות שינברג, שהיא עובדת והיא מאוד יעילה אבל מחר היא כבר לא תהיה ואם היא לא תהיה שם, אני אתמודד מול מישהו שהוא לא אותה גברת שעובדת ביעילות.
<נופר טל: נתקע לי משלוח של מים שהגיעו לאירוע סופר חשוב ומעבר לזה, הם חולקו שם כתרומה.
<נופר טל: לא משנה, לא נלאה אותך.
<נופר טל: היה לי מאוד חשוב לשחרר אותם.
<נופר טל: היה ויכוח על הסימון כי אותה חברה מחוץ לארץ שלחה איזו תווית שהיא בהתאם לאישור ה-FDA.
<נופר טל: הלכנו והדבקנו מדבקות ועשינו את הכול כנדרש ואז לא היה מי שיבוא לבדוק.
<נופר טל: שלושים ימים, מבחינתי זה גזר דין מוות.
<אלי גורדון: זאת לא השגה.
<נופר טל: הייתה שם החלטה לא לאשר לשיווק בישראל.
<אלי גורדון: ואת גם יודעת למה.
<אלי גורדון: אנחנו צריכים להבדיל במקרים.
<אלי גורדון: הייתה אי התאמה והתבקשת לעשות תיקן סימון.
<נופר טל: ולא היה מי שיבדוק.
<אלי גורדון: בסופו של דבר נתנו לך מענה.
<נופר טל: אחרי 65 ימים.
<נופר טל: כמה כסף עלה לי להחזיק את הסחורה הזאת?
אלי אלאלוף: יש דברים שצריכים לקצר בהם את הדיון.
אלי אלאלוף: אני ביקשתי 15 פלוס 15 ימים.
<אלי גורדון: כל עוד אין צורך בהנמקה למה בתוך 15 ימים לא הצלחתי לעמוד בלוחות זמנים, אין לי בעיה.
אלי אלאלוף: 15 ימים פלוס 15 ימים.
<שרון גוטמן: רק בהחלטות על שחרורים.
<רוית ארבל: החלטות על התליית רישיון הן לא השגות?
אלי אלאלוף: הכפלנו את כוח חברי הכנסת במאה אחוזים.
אלי אלאלוף: תודה, חבר הכנסת זחאלקה.
<רוני סורקיס: אדוני היושב ראש, אני חושב שהיה כדאי לשים שם איזשהו משפט לפיו יש צורך לתת את התשובה להשגה בשים לב לתוקף חיי המדף או לאורך החיים של המוצר.
<רוני סורקיס: אז בעצם אנחנו מתייחסים נקודתית אם זאת תוצרת טרייה ואז גם 15 ימים זה מעט מדי.
אלי אלאלוף: אם זה לא הולך מיד לשוק, זה הולך.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אתם לוקחים סיכונים.
אלי אלאלוף: מי שמייבא, לוקח סיכון.
<אלי גורדון: הצעתי פתרון הכי טוב.
<אלי גורדון: אמרתי שלא צריך השגה בייבוא.
<אלי גורדון: מהתחלה התעקשתי ורבתי כאן.
אלי אלאלוף: מה זה לא צריך השגה?
<אלי גורדון: לא צריך השגה.
<אלי גורדון: יש תהליך מינהלי.
אלי אלאלוף: עם כל הכבוד, אני מכבד כל בית משפט.
אלי אלאלוף: או שתאפשרו לו שתי אופציות, גם זה וגם זה.
<אלי גורדון: בנוסח שנוסח מלכתחילה נתנו אפשרות לערער במכתב למנהל שירות המזון, למנהלת המחלקה לייבוא, לכל הגורמים בהיררכיה ובאינסטנציה משר הבריאות ומטה.
<אלי גורדון: לא הגבילו אותו מללכת לבית המשפט, אם הוא רוצה.
<אלי גורדון: הייתה התעקשות – לא של חמש דקות – להכניס את זה.
<נופר טל: בית משפט, אלה עניינים של דיון דחוף.
אלי אלאלוף: השאירו לך את האופציה לפנות לכל הממונים במערכת.
אלי אלאלוף: מורידים את סעיף ההשגה?
<רוית ארבל: יש החלטה?
<ענת מימון: 15 ו-15 ימים.
<אלי גורדון: רק לעניין ייבוא.
<אלי גורדון: ייבוא בלבד.
<נעה בן שבת: רק מזון רגיש?
<אלי גורדון: שחרור משלוחים.
<זמר בלונדהיים: זה אור שכאשר אני נותן את סדרי העדיפויות של השגות - - -
<אלי גורדון: חברים, אני יודע שאנחנו כרגע יושבים והנייר סובל הכול אבל בסופו של דבר שירות המזון יצטרך להתמודד גם עם המשימה הזאת.
<זמר בלונדהיים: החלטות על שחרור – 15 ו-15 ימים.
<נופר טל: על כל סוגי המזון.
<רוית ארבל: לקח לנו זמן להבין את המנגנון שנקבע כאן וזמר הסביר לנו, אבל אחרי שקראנו בעצמנו שוב, זה לא בדיוק כך.
<רוית ארבל: מה שקורה זה שכרגע ההשגה בעניינים של נותן רישיון, בענייני יצרן, היא בפני הדרג הזוטר.
<רוית ארבל: זאת המשמעית המעשית.
<רוית ארבל: ולעומת זאת בכל נושא הייבוא יש חלוקה, השגה על רשם יבואנים היא בפני הדרג הבכיר, והחלטות אחרות יכולות להיות בפני דרגים זוטרים יותר כמו אצל היצרנים.
<רוית ארבל: כמו שהוסבר כאן קודם, השגות בענייני יצרן הן מעטות, אנחנו מבקשות שגם הן יהיו בפני הדרג הבכיר בלי האופציה של הגורם המוסמך לכך.
<רוית ארבל: הערה שנייה לעניין סעיף קטן (3).
<רוית ארבל: אלה עניינים של ייבוא אבל לא כל כך ברור לי בהיבט המינהלי – ואני אשמח לקבל את ההתייחסות של משרד המשפטים – כי השגה אמורה להיות השגה מינהלית אבל היא עדיין אמורה להיות בפני איזשהו גורם אובייקטיבי.
<רוית ארבל: העניין של התייעצות עם הגורם שממונה או מחליט, אני לא יודעת עד כמה זה עוד בכללי המינהל התקין בכל מה שקשור להשגות.
<רוית ארבל: ההשגה צריכה להיות החלטה עצמאית של המחליט בהשגה.
<זמר בלונדהיים: השגה לרוב היא בפני הגורם הממונה.
<זמר בלונדהיים: זאת בדרך כלל השגה.
<זמר בלונדהיים: לא עוקפים רמות מעל.
<זמר בלונדהיים: לכן הגורם הממונה נתפס כאובייקטיבי.
<זמר בלונדהיים: התקבלה החלטה על ידי הכפוף לו ועכשיו יש השגה.
<זמר בלונדהיים: אין בזה שום בעיה.
<רוית ארבל: לא מקבל ההחלטה.
<זמר בלונדהיים: כאן אמרנו מראש שהשגה למפקח בתחנת הסגר תהיה בפני מנהל תחנת ההסגר.
<זמר בלונדהיים: רז אמר שזה לא טוב לו כי אז הוא לא משיג את המדיניות האחידה כי יש שש-שבע תחנות הסגר והוא רוצה שההשגה תהיה למעלה.
<זמר בלונדהיים: החריג כאן מההסדרים הרגילים של ההשגה, שעולים רמה אחת, שזה רשם היבואנים ומנהל שירות המזון, זאת עלייה של רמה אחת.
<זמר בלונדהיים: עשינו את זה כך תוך היוועצות עם מי שההשגה מלכתחילה הייתה יכולה להיות בפניו.
<זמר בלונדהיים: לכן בוודאי שאין כאן בעיה משפטית.
<רוית ארבל: אני חוזרת להערה הראשונה שלי.
<רוית ארבל: אני אשמח להתייחסות במיוחד לאור הנושא של המדיניות האחידה וכל מה שדובר כאן על רישיונות.
<רוית ארבל: בעיקר אנחנו מדברים על השגות בענייני רישיונות.
<נעה בן שבת: את רוצה שההשגה לפי סימן ג' תהיה רק על מנהל שירות המזון ולא מי שהסמיכו לכך.
<זמר בלונדהיים: אין סיבה.
<זמר בלונדהיים: שוב, יש לנו את המחוזות, יש שישה-שבעה מחוזות, רוצים ליצור האחדה?
<זמר בלונדהיים: יש אותה כי זה יהיה או אלי או מישהו שהוא הסמיך במטה.
<רוית ארבל: אבל זה בדיוק אותו מנגנון שהיה לגבי הייבוא.
<זמר בלונדהיים: יש אחד כי יש בן אדם אחד.
<זמר בלונדהיים: יש רק רשם יבואנים אחד ולא שישה-שבעה מחוזות.
<זמר בלונדהיים: שוב, כשזה בן אדם אחד, אני אולי מרכז אצלי, אבל כאשר אלה שישה-שבעה, הכמויות וכולי, יכול להיות שאני אסמיך מישהו במטה.
<רוית ארבל: זה יהיה בפני אותו גורם בדרג השני?
<אמיר רשף: אם הוא הסמיך, הכוונה לאותו גורם, גורם ארצי.
<רוית ארבל: בענייני ייבוא, כאשר ההחלטה היא לא של מנהל שירות המזון, על החלטה של רשם היבואנים, זה בפני מנהל שירות המזון.
<רוית ארבל: על החלטה שהיא לא של רשם היבואנים אלא דרג זוטר יותר, ההחלטה היא כמו אצל היצרנים.
<זמר בלונדהיים: הבעיה היא רק ב-(ב)(1)?
<זמר בלונדהיים: אני ממש לא מבין את הבעיה.
<זמר בלונדהיים: אתם רוצים שיהיו שם המלים או מי שהסמיכו?
<זמר בלונדהיים: זה הסיפור?
<רוית ארבל: מי שהסמיכו לכך, זאת קבוצה גדולה מאוד של אנשים ולצורך העניין גם אותם אנשים במחוז.
<זמר בלונדהיים: אבל אין לו כוונה לעשות את זה.
<זמר בלונדהיים: הוא מצהיר כאן שזאת לא הכוונה.
<זמר בלונדהיים: זה לא משיג כלום.
<זמר בלונדהיים: רופא מחוזי - - -
<רוית ארבל: נותן הרישיון הוא בהכרח מחוזי ואז זה חייב להיות במטה?
<זמר בלונדהיים: מי שנותן את הרישיון זה הרופא המחוזי.
<אלי גורדון: אין כאן נציגים מהתעשייה שיש להם רישיון יצרן?
<אלי גורדון: מי שחותם על רישיון יצרן אלה שתי אינסטנציות.
אלי אלאלוף: הבנתם?
<נעה בן שבת: אדוני, לפני שנעבור לסעיף 135 ולפני שהשעות יהיו מאוחרות, אני רוצה לנסות לסגור כמה דברים שעלו היום ונשארו פתוחים.
<נעה בן שבת: בסעיף 33 רציתי להזכיר.
<נעה בן שבת: כי בצהרים, עת דיברנו על הנושא הזה, לא הזכרתי שאנחנו מדברים גם על הנושא של חומר שהוא מים ורצינו לבקש להוריד את המלים האלה.
אלי אלאלוף: אמרנו שהמנסחות לא מבינות את זה.
<נעה בן שבת: עמוד 21 סעיף 33.
<נעה בן שבת: הוועדה עדיין לא סיכמה את הדיון בנושא של סעיף 37, הנושא של הארכת חיי מדף.
<זמר בלונדהיים: להבנתי בהפסקה הגענו להסכמות בנושא הזה.
<זמר בלונדהיים: אנחנו נחזיר בסעיף (ב) את מה שנמחק, את ההגבלה לתאריך מומלץ.
<זמר בלונדהיים: לא משנה איך נעשה את זה מבחינת נסחות אבל הרעיון הוא שנחזיר.
<זמר בלונדהיים: כרגע בסעיף קטן (ב) מחקנו את המלים "או התאריך האחרון המומלץ לשימוש" ומחזירים אותן אבל מבטלים את ההפללה לגבי זה.
<זמר בלונדהיים: גם אם זה ירד בסוף ל-(ג), זאת המהות.
<רוית ארבל: זאת אומרת שאותו יצרן פלאפל, בדוגמה שלך זמר, הוא לא יוכל להשתמש בשמן המומלץ.
<נעה בן שבת: הוא לא יוכל במובן הזה שזה לא יהיה סטנדרט ההתנהגות הראוי שהחוק הזה מכתיב.
<זמר בלונדהיים: אנחנו מאפשרים לקבוע תקנות לעניין הזה שיגידו בדיוק האם השימוש, מתי הוא יהיה מותר ובאיזה נסיבות.
<רוית ארבל: אבל מוסיפים את התוספת עליה הוסכם הבוקר בסעיף קטן (ג): קיבל את אישור מנהל שירות המזון.
<זמר בלונדהיים: אחד מאלה.
<זמר בלונדהיים: או הוראת תנאים מתקיימים או האישור.
<נעה בן שבת: אם ייקבעו תקנות כאלה שאוסרות, האם אנחנו נגיד שמי שפעל בניגוד לתקנות יהיה מופלל?
<זמר בלונדהיים: התקנות לא יאסרו.
<זמר בלונדהיים: התקנות יסדירו איך מותר.
<זמר בלונדהיים: התקנות בעצם יגידו שמותר להשתמש במזון המומלץ לשימוש אבל תחת הסייגים האלה והאלה.
<זמר בלונדהיים: קבענו סטנדרט של התנהלות בנושא הזה ואם הוא לא עשה, אפשר להפליל ובתקנות גם אפשר יהיה להחריג על עסקים קטנים ואפשר יהיה להגיד שכאילו בעסקים קטנים תעשו מה שאתם רוצים, אם ירצו.
<זמר בלונדהיים: בסעיף העונשין נמחק את ההוראה שמפלילה את התאריך המומלץ לשימוש ונגיד רק מומלץ לשימוש בניגוד לתקנות שנקבעו ואז רק זה יופלל.
<נעה בן שבת: אם לא ייקבעו תקנות, אין עבירה.
<נעה בן שבת: אדוני, אם ייקבעו תקנות בנושא הזה והפעולה תהיה בניגוד לתקנות האלה, זה כן ייחשב כעבירה, השימוש אחרי המועד המומלץ לשימוש.
<נעה בן שבת: היה כאן סיכום מוצלח של הדברים.
<נעה בן שבת: סעיף 48(ב), חובת סימון מזון.
<נעה בן שבת: בסעיף 48(א) יש חובה לייצרן מזון לסמן את המזון.
<נעה בן שבת: ב-(ב) כתוב שנקבעה בחקיקת המזון הוראה לגבי אורך חיי מדף, אז היצרן צריך לסמן את זה.
<נעה בן שבת: אם לא נקבעה הוראה כאמור, היצרן חייב לסמן את אורך חיי המדף אלא אם כן חקיקת המזון פטרה אותו.
<נעה בן שבת: סעיף (ג) בסעיף 48 אומר שיצרן מזון יגדיר ויסמן את הטמפרטורה המוגדרת הנדרשת לשמירה על בטיחות המזון שאותו ייצר בכפוף להוראות על טמפרטורה מבוקרת לפי חקיקת המזון.
<רוית ארבל: הנוסח משתנה לפני שאנחנו מעירים או להעיר על הנוסח הזה?
<נעה בן שבת: לגבי הטמפרטורה.
<נעה בן שבת: אני מבינה שההערות שלכם אומרות למה אתם מחייבים את היצרן – נעזוב לרגע את אורך חיי המדף – לקבוע טמפרטורה מוגדרת.
<רוית ארבל: כחובה.
<נעה בן שבת: כחובה.
<נעה בן שבת: צריך להגיד שהוא צריך לסמן את הטמפרטורה אם היא נדרשת לפי חקיקת המזון ואם לא, זאת בעיה שלו.
<זמר בלונדהיים: זאת מראש הייתה הכוונה.
<זמר בלונדהיים: מעולם לא הייתה כאן כוונה לקבוע חובה רחבה.
<זמר בלונדהיים: המילה "הנדרשת" כאן היא מוטעית.
<זמר בלונדהיים: מהות הסעיף היא להגיד שאם היצרן סבור שנדרשת קביעה של טמפרטורה כדי לשמר את בטיחות המוצר, אז הוא יקבע אותו.
<רוית ארבל: רשאי.
<זמר בלונדהיים: אם זה נדרש בשביל בטיחות המוצר, אם אתה סבור שאם אני לא אקבע את הדבר הזה, יש בעיה, אז תקבע כי אחרת יש סכנה לציבור.
<זמר בלונדהיים: אם זה מוצר כזה שאין בו סכנה, לא צריך.
<רוית ארבל: אם אתה חושב שזה נדרש - - -
<זמר בלונדהיים: מי זה אתה?
<רוית ארבל: משרד הבריאות.
<רוית ארבל: נדרש שזה יהיה בבטיחות המזון, זה יהיה בחקיקה אבל לא יתקפו את שיקול הדעת שלי.
<רוית ארבל: כרגע זאת חובה שאני חייבת לסמן אם זה נדרש לשמירה על בטיחות המזון.
<רוית ארבל: זה לא שיקול דעת שלי.
<רוית ארבל: יכול מחר להחליט שירות המזון שזה נדרש לשמירה על בטיחות המזון ואז אני בהפרה ובעבירה.
<רוברט סגל: או כל מפקח יכול להחליט.
<נעה בן שבת: זמר הסביר את הסעיף כך, את כוונת הסעיף, ואנחנו נגיד הנדרשת או שהיא חיונית לשמירה על בטיחות המזון או אם המזון חייב טמפרטורה שנדרשת.
<רוית ארבל: יצרן מזון רשאי לסמן.
<נעה בן שבת: אבל תמיד הוא רשאי לסמן.
<גליה שגיא: אנחנו גם חושבים שלא צריך את הסעיף הזה.
<רוית ארבל: ככל שהדבר נדרש.
<נעה בן שבת: נכון, אבל זה שייך לסימונים.
<נעה בן שבת: אם חקיקת המזון מחייבת אותו לסמן, זה שייך לסימונים.
<גליה שגיא: אם היא מחייבת אותו לסמן, בדיוק.
<גליה שגיא: זה בכל מקרה נכנס לחובה.
<רוית ארבל: או שאפשר לבטל את הסעיף וללכת לטמפרטורה המבוקרת.
<רוית ארבל: להוסיף רשאי לסמן.
<נעה בן שבת: ולגבי חיי המדף, יש לכם בעיה עם זה?
<רוית ארבל: אנחנו בודקים.
<נעה בן שבת: אני חושבת שלא, כי כבר עברנו על זה.
<זאב שמואל פרידמן: הצד השני של המטבע הוא שאם יש הוראת חקיקה, בוודאי שחייבים לפעול בהתאם לחקיקה.
<זאב שמואל פרידמן: כאן מדובר במקום שבו היצרן מחליט לשנות מאותה חקיקה והוא רוצה לחרוג.
<זאב שמואל פרידמן: הנחת הבסיס היא שמי שמייצר, הוא זה שמבין, הוא זה שיודע מה טוב למוצר, ולכן בא הסעיף הזה ולכן זה לא שהוא חייב לסמן.
<זאב שמואל פרידמן: אם יש חקיקה או אם הוא מצא לנכון לסמן.
<זאב שמואל פרידמן: לכן אני חושב שזה צריך להישאר.
אלי אלאלוף: אני מציע שנחכה לאלי וזמר ובינתיים נעבור לסעיף אחר.
<רוית ארבל: לגבי סעיף 48(ב).
<רוית ארבל: אנחנו דיברנו על (ג).
<רוית ארבל: אני רוצה לוודא.
<רוית ארבל: הסיפא, אלא אם חקיקת המזון פוטרת אותו, נשארת?
<רוית ארבל: כי יש חקיקה שפוטרת.
<נעה בן שבת: היא הוספה לבקשתכם והיא תישאר שם.
<נעה בן שבת: אני רוצה לדלג לסעיף 95(5).
<רוברט סגל: סליחה, שאלה לגבי סעיף 39(א).
<רוברט סגל: נאמר לנו שתהיה רביזיה ונדון בו.
<נעה בן שבת: היום הייתה רביזיה.
<נעה בן שבת: אנחנו גם הסברנו שאנחנו מעבירים את הסיפא הזאת ובמקום הסיפא הזאת, הסעיף הזה ייכנס לרשימת הסעיפים בסעיף 158(א).
<ענת מימון: ההגנה שנתנו למשווקים.
<נעה בן שבת: החזקה לזכות המשווקים אם לא ידעו.
<נופר טל: אם אפשר לחזור על זה.
<נעה בן שבת: דיברנו על זה קודם.
<נעה בן שבת: את שמחת ושאלת אם זאת אחריות פלילית.
<נופר טל: צר לי.
<אמיר רשף: את בעד.
<נופר טל: אני לא בטוחה שאם אתה אומר שאני בעד, אני בעד.
<נעה בן שבת: לסעיף 96(5) עליו קיבלנו הערות.
<נעה בן שבת: אלה עילות לביטול אישור מוקדם לייבוא.
<נעה בן שבת: כתוב שבעל האישור סירב לשתף פעולה עם בירור חשד כאמור בסעיף קטן 98(א) והראו לנו שברישיון הייצור נאמר בעל אישור או אחראי מטעמו.
<נעה בן שבת: רצינו להציע שגם כאן יהיה כתוב אחראי מטעמו.
<רוברט סגל: לסעיף 94.
<רוית ארבל: צריך את אלי.
<רוברט סגל: נחזור לזה כשאלי יגיע?
<נעה בן שבת: סעיף 97.
<נעה בן שבת: אנחנו רוצים להבהיר ויש גם הערת נוסח.
<נעה בן שבת: אנחנו מחקנו את המלים "לתקופות נוספות שלא יעלו סך הכול על שלושה חודשים נוספים" ואמרו לנו ששלושה חודשים נוספים יכול להתפרש לכאן או לכאן, במיוחד אם הורדנו את המלים "סך הכול".
<נעה בן שבת: אנחנו מבקשים להחזיר את המלים "סך הכול".
<נעה בן שבת: סעיפים 117 ו-118 שנוגעים לאגרות.
<נעה בן שבת: יש לנו גם סעיף אגרות כללי, סעיף 331.
<נעה בן שבת: אנחנו מבקשים מהוועדה שנוסמך, בנוסף לכל ענייני הנוסח, לאחד את הסעיפים.
<נעה בן שבת: יש כאן הוראות שתעודת שחרור לא תינתן אם היבואן שילם אגרה וב-331 כתבנו שלא יינתנו בכלל תעודות אם לא שולמה אגרה.
<נעה בן שבת: אנחנו מבקשים לקצר כאן ולרכז את כל ההוראות האלה.
<נעה בן שבת: בסעיף 119(3) כתוב ש"בדיקה יזומה של בקשה לשחרור משלוח".
<נעה בן שבת: הבדיקה היזומה, אני מבינה שהיא לא של הבקשה אלא של המשלוח.
<נעה בן שבת: המלים בקשה לשחרור יבוטלו.
<נעה בן שבת: הבדיקה היא של המשלוח ולא של הבקשה.
<נעה בן שבת: אם אנחנו בענייני נוסח, יש עוד הערה קטנה בסעיף 148(2)(ב).
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על תקנות שיקבעו תנאים למתן תעודות או אישורים, תנאים לביטולם ועל סירוב לתתם.
<נעה בן שבת: מדובר על אישורים ותעודות ליבואנים.
<נעה בן שבת: מכיוון שנתנו גם סמכות להגביל ולסרב לחדש, שניהם יהיו כאן, להגביל ולסרב לחדש.
<נעה בן שבת: באותו סעיף 148 בסעיף קטן (11), אנחנו מדברים על בטיחות.
<נעה בן שבת: כתוב כאן ש"תוצאות בדיקה מתייחסות לאיכות ובטיחות ייצור מזון".
<נעה בן שבת: זה בטיחות המזון.
<נעה בן שבת: אנחנו חוזרים לסעיף 48(ג), סימון טמפרטורה.
<נעה בן שבת: אומרים היצרנים שאם צריך לצורך שמירה על בטיחות המזון טמפרטורה מסוימת, ודאי היא נקבעה בחקיקת המזון.
<נעה בן שבת: אם היא לא נקבעה בחקיקת המזון, אל תחייב אותי לסמן את הטמפרטורה הזאת על המוצר.
<גליה שגיא: תוסיף את המילה "רשאי".
<גליה שגיא: או למחוק את הסעיף.
<רוברט סגל: אם מוסיפים את המילה רשאי, הסעיף מיותר.
<גליה שגיא: אז הגענו למחיקת הסעיף.
<אלי גורדון: אני רוצה להזכיר לחברים שמעלים את הסוגיה.
<זאב שמואל פרידמן: לפני שאתה אומר, יש לי בקשה להשלמה.
<זאב שמואל פרידמן: תתייחס גם למקרה בו אין חקיקת מזון אבל היצרן סבור שחייב להיות משהו.
<גליה שגיא: אז יש לו את הזכות לעשות את זה.
<גליה שגיא: הוא לא צריך שהחוק יגיד לו.
<זאב שמואל פרידמן: אם היצרן קבע, חייבים לעשות את זה.
<נעה בן שבת: זאב פיקובסקי הציע בהפסקה שאולי ניתן להוראות היצרן רק במקום שאין חקיקה.
<נעה בן שבת: אם יש חקיקת מזון, היא זאת שצריכה לחייב אבל בהיעדר חקיקת מזון, אפשר לסמוך על הוראות היצרן.
<רוית ארבל: אין בינינו מחלוקת.
<רוית ארבל: אם היצרן קבע, חייבים לקיים.
<גליה שגיא: אבל זה לא בסעיף הזה.
<רוית ארבל: זה לא הסעיף הזה.
<ענת מימון: זה סעיף 184.
<אלי גורדון: אני רוצה להבין.
<אלי גורדון: יש התנגדות או אין התנגדות?
<רוית ארבל: אנחנו לא רוצים את סעיף קטן (ג).
<רוית ארבל: אנחנו מציעים שייכתב רשאי לסמן ולא תהיה עבירה פלילית אם לא סימנתי.
<אלי גורדון: אני רוצה להזכיר לכולנו ש-1145 קובע וכבר שם ניתנת לך אפשרות.
<אלי גורדון: לכן חבל לחזור ולשחזר ולשכתב.
<רוית ארבל: אפשר לבטל את הסעיף.
<אלי גורדון: אני לא בטוח.
<אלי גורדון: 1145 קובע את התנאים מתי כן צריך לסמן טמפרטורת אחסון, שמירה והובלה.
<אלי גורדון: הוא קובע מה must ומה nice to have.
<רוית ארבל: אנחנו ב-nice to have.
<אלי גורדון: יש מצב ואמנם הוא תיאורטי, ותגידו תיאורטי יותר או תיאורטי פחות, אבל יתכן מאוד שיהיה מוצר שלא חלה עליו חקיקה כלשהי פרטנית, רגולציה כזאת ואחרת שקיימת, ועדיין היצרן רוצה לקבוע תנאים מיוחדים.
<אלי גורדון: נתתי לכם הסבר ארוך לפני שהתפזרנו על כך שמה שאנחנו כן נדרוש מבחינת הרישוי אלה אותם חדרי קירור, אותם בתי קירור, אותם רכבים להובלה.
<אלי גורדון: כל שאר הטמפרטורות, טמפרטורת מיזוג, טמפרטורת חימום, כרגע לדעתי אתם סתם מתעקשים.
<גליה שגיא: פשוט לא מבינים.
<גליה שגיא: זאת לא התעקשות.
<רוברט סגל: זה לא הסעיף הזה.
<רוברט סגל: זה סעיף סימון.
<אלי גורדון: עניתי בכל מיני מישורים כי ההערה הזאת חוזרת לאורך כל הדרך.
<אלי גורדון: אני אומר שהיה ובתקן ישראלי נקבע שרשאי יצרן לכתוב כאן על שוקולד שיש לשמור אותו במקום צלול, מוצל, מה אתם רוצים?
<אלי גורדון: לבטל את הסעיף הזה?
<אלי גורדון: תסבירו לי למה.
<רוברט סגל: אני אסביר.
<רוברט סגל: אלי, תשובה למה שאמרת.
<רוברט סגל: סעיף 48(א) אומר שיצרן מזון יסמן את המזון אותו ייצר בהתאם לדרישות חקיקת המזון.
<רוברט סגל: זאת אומרת, אם 1145 דורש, יש כאן פתרון.
<רוברט סגל: חובה לסמן.
<רוברט סגל: סעיף (ג) הוא סוג של סעיף וולנטרי.
<רוברט סגל: אם כן, למה להכניס אותו?
<אלי גורדון: תקרא אותו.
<רוברט סגל: בנוסח הזה הוא לא וולנטרי.
<רוברט סגל: כאן כרגע הוא מחייב.
<רוברט סגל: על זה אנחנו מדברים.
<רוברט סגל: "יצרן מזון יגדיר - ציווי - ויסמן את הטמפרטורה המוגדרת הנדרשת לשמירה על בטיחות המזון אותו ייצר בכפוף להוראות בעניין טמפרטורה מבוקרת לפי חקיקת מזון".
<רוברט סגל: אנחנו אומרים שאם יש חקיקת מזון, הפתרון הוא ב-48(א), חובה לסמן.
<אלי גורדון: מה ההגדרה של טמפרטורה מוגדרת?
<רוית ארבל: מוגדרת היא לא מבוקרת.
<רוברט סגל: אנחנו אומרים שאם יש חקיקת מזון, 48(א) פותר.
<רוברט סגל: אם אין חקיקת מזון, ממילא היצרן יכול להחליט אם הוא חושב שצריך לסמן.
<גליה שגיא: למה צריך לשים את זה בחוק?
<רוברט סגל: למה צריך את החוק?
<רוית ארבל: אין בעיה שזה יהיה בחוק אלא שייאמר "רשאי".
<רוית ארבל: כרגע אתם רציתם משהו אחד אבל קיבלתם משהו אחר.
<רוית ארבל: כרגע כתוב שאני חייבת לסמן.
<רוית ארבל: לצורך העניין החלטתי שאני לא מסמנת על מוצר את הטמפרטורה המוגדרת, כזאת שאין חובה לסמן לפי חקיקת המזון, אני עדיין בהפרה ולא זאת אף זאת, הם גם קבעו את זה כעבירה פלילית כי לא סימנתי טמפרטורה מוגדרת.
<רוית ארבל: זה הלך רחוק מדי.
<רוברט סגל: הניסוח מחייב אותי לסמן.
אלי אלאלוף: עכשיו תשובה.
אלי אלאלוף: לבטל את הסעיף?
<אלי גורדון: אני לא מצליח להבין.
אלי אלאלוף: תחזרו עם תשובה אחרי ההפסקה.
<נופר טל: אני רוצה לחזק את מה שהם אומרים כי בסופו של דבר היצרן יצטרך לתת את זה לקמעונאי.
<נופר טל: אם הקמעונאי לא יוכל ליישם את הטמפרטורה המוגדרת של היצרן, מה הועילו תקנות חכמים?
<נופר טל: למעשה לא נוכל ליישם את זה.
<אלי גורדון: ומה תעשי במקרה שיש מוצר והוא קובע איזשהו טווח שהוא לא טמפרטורה מבוקרת?
<נופר טל: ברגע שזאת טמפרטורה מבוקרת ואין לי, אני יכולה להחליט שאני בוחרת.
<נופר טל: כאן אתה מחייב אותנו על כל מוצר לשים טמפרטורה.
<נופר טל: מה אני אמורה לעשות?
<נופר טל: את המדפים של המשקאות לשים בטמפרטורה מסוימת?
<נופר טל: גם על מוצרים שהם לא מוצרים שבהכרח צריכים טמפרטורה?
<רוית ארבל: אלי, אם אתה קובע את זה כחובה, כדי לכסות את עצמי אני אקבע על המוצר.
<רוית ארבל: אמנם יש כאן את מה שנדרש לשמירה על בטיחות המזון, אבל למה לי להסתכן?
אלי אלאלוף: אני רואה שכולנו צריכים להתרעננות.
אלי אלאלוף: אנחנו עושים הפסקה עד שעה 19:10 ואז נסגור את הנקודה הזאת.
<זמר בלונדהיים: הסיכום לגבי סעיף 48(ג).
<זמר בלונדהיים: יהיה כתוב ש"קבע היצרן כי נדרשת החזקה בטמפרטורה מוגדרת לצורך שמירת בטיחות המוצר - או משהו בסגנון הזה – יסמן זאת על גבי המוצר ולא יהיה מופלל".
<זמר בלונדהיים: הסעיף עצמו לא יהיה מופלל.
<רוית ארבל: זאת אומרת, סעיף 17א בעונשין מבוטל.
<שרון גוטמן: זה כמובן יהיה בלי לגרוע מהחובה בסעיף 48(א) ומ-40.
<שרון גוטמן: החובה שלו לסמן.
אלי אלאלוף: סיימנו את הסעיף.
<נעה בן שבת: גם כאן הייתה לנו מחלוקת.
<גליה שגיא: רצינו להעיר לסעיף 94.
<זמר בלונדהיים: כבר היינו שם.
<רוית ארבל: לגבי ה-ריקול.
<ענת מימון: ה-ריקול זה סעיף 191.
<זמר בלונדהיים: היינו כבר בסעיף הזה.
<רוברט סגל: ניסינו לדבר על זה מחוץ לוועדה.
<רוברט סגל: מדובר על סעיף של בדיקות אורגנולפטיות, קביעת חובות מקצועיים באישור מוקדם לייבוא.
<רוברט סגל: דיברנו אבל עדיין לא הגענו להסכמה.
<רוברט סגל: שאלתי האם יש איזשהו תהליך של הכשרה והסמכה.
<רוברט סגל: יש קורסים מקצועיים לנושאים האלה.
<רוברט סגל: אנחנו מכירים טועני יין שהם שונים מאוד מטוענים של שמן זית ושונים מאנשים שבודקים דגים, קפה, תה.
<רוברט סגל: אלה מקצועות שונים.
<רוברט סגל: אלי ענה כן, שיש הסמכות והכשרות כאלה.
<רוברט סגל: רצינו לבקש שבסעיף הזה או בכל צורה אחרת יוגדר או תהליך ההכשרה וההסמכה שלהם או לפחות ייאמר בפירוש שמי שיעסוק בזה יהיה בן אדם שעבר הכשרה והסמכה מתאימה לפי סוג המזון הספציפי.
<רוית ארבל: תן את הדוגמה של שמן זית.
<רוברט סגל: נתתי את דוגמת שמן הזית ועוד – יין, תה וקפה.
<אלי גורדון: אדוני היושב ראש, משרד הבריאות מתנגד לעניין בדיקה אורגנולפטית.
<אלי גורדון: רופאים וטרינריים שעוסקים בבדיקות בשלב שחרור משלוח מהנמל אכן מכירים את המטריה מקרוב.
<אלי גורדון: אנחנו לא חושבים שלגבי עובדי מעבדה שעושים את כל שאר הבדיקות אנחנו צריכים לקבוע איזה שהן דרישות לגבי רמת מיומנות של עובד מעבדה.
<גליה שגיא: זאת לא רמת מיומנות של עובד מעבדה.
<רוברט סגל: אנחנו אומרים שלפחות ייאמר שהם חייבים לעבור תהליך הכשרה והסמכה.
<רוברט סגל: צריך להבין שמי שתואם לצורך העניין שמן זית, יש תקן שמן זית שקובעת ועדת מומחים.
<רוברט סגל: זה תהליך מסובך ואני יודע, אלי הסביר, שיש אנשים שעברו את ההסמכה הזאת.
<רוברט סגל: אנחנו מבקשים שזה יהיה כתוב שמי שיעשה את זה, זה לא אותו וטרינר שיודע לטעום דגים לצורך העניין.
<אלי גורדון: אני מבקש לחזור ולומר שאנחנו מתנגדים להרחבת הסעיף לעניין של הכשרות כאלה ואחרות.
<אלי גורדון: כי אנחנו לא נצא מכל סעיף וכל הוראה.
<אלי גורדון: רבותיי, אנחנו נכתוב עוד חוק בתוך החוק.
<אלי גורדון: זה חוק של עובדי מעבדה ואני לא חושב שזה נכון לעשות.
<אלי גורדון: גם אם מתקיימות הכשרות כאלה ואחרות, יש הגיון בריא לפיו אנחנו פועלים.
<אלי גורדון: מפקח בדרכי השיווק לא יתחיל לטעום שמן זית וזה ברור לכולם.
<אלי גורדון: אני יכול לומר לך ולדווח לפרוטוקול כמו שאמרתי, שיש צוותים מסוימים שהכשרנו אותם לבדיקות אורגנולפטיות של שמן זית.
<אלי גורדון: שאלת לגבי שמן זית ועניתי.
<אלי גורדון: יחד עם זאת, אני לא חושב שזה דבר נכון להיכנס כרגע להסדרים שיחולו על מעבדה שמבצעת בדיקות כאלה.
<אלי גורדון: היכן שעושים את הבדיקות האורגנולפטיות, ברוב המקרים עושה זאת מעבדה למעט מקרה אחד שמשלוח דגים טריים מגיע ובאופן מידי בהתבסס על בדיקה אורגנולפטית משתחרר לשיווק.
<אלי גורדון: האם מישהו רוצה להגדיר שאותו רופא וטרינר שעושה בדיקה יהיה גם מוסמך?
<גליה שגיא: לא רוצים.
<אלי גורדון: אבל לשם אתם מובילים.
<אלי גורדון: אנחנו לא חושבים שזה נכון.
<זמר בלונדהיים: השעה מאוחרת.
<זמר בלונדהיים: כתוב כאן שמי שמורה על הבדיקה הזאת, זה נותן האישור.
<זמר בלונדהיים: נותן האישור, אלה בדיוק שישה אנשים.
<רוברט סגל: אנחנו מסתפקים בהצהרה לפרוטוקול שמדובר באנשים מוכשרים ומוסמכים לנושא הספציפי.
<אלי גורדון: אמרתי אנשי מעבדות, אני לא אתחיל לכתוב כרגע חוק בתוך חוק ושזה יהיה חוק הסמכת מעבדה כזו או אחרת.
<אלי גורדון: אני מאמין שכן, ואם לא, בוא נבדוק אותם אחר כך אבל לא כרגע.
<ענת מימון: סעיף 130(ג), עמוד 64.
<אלי גורדון: לגבי סעיף 130 הייתה איזושהי אי הבנה בנוסחים או אי הבנה של נוסחים.
<אלי גורדון: הסברנו.
<אלי גורדון: הנושא בבדיקה של נציגי התעשייה ואני מקווה מאוד שאם לא עכשיו, אז עד מחר בבוקר הסעיף יישאר כפי שהוא.
<אלי גורדון: אני אסביר מה הייתה הבעיה.
<אלי גורדון: הבעיה של הפרשנות מבחינתם הייתה שמה שכתוב בסעיף (ג) לא מספיק משקף את זה שספציפיקציה שמקבלים אותה פעם אחת צריכה להיות מלווה לכל משלוח.
<אלי גורדון: הסברנו את הרציונל ואת ההגיון וכרגע זה בבדיקה שלהם.