GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעה בן שבת: פסקה (ו1) – "הוראת סעיף 136א לא תחול – זאת אותה הוראה שהיא סייג לרישום כיבואן רשום – לגבי עבירות אשר בוצעו טרם יום הפרסום בידי מי שרשום בשירות המזון הארצי כיבואן במשך תקופה של עשר שנים לפחות לפני יום הפרסום".
<נעה בן שבת: ההוראה לסייג לרישום כיבואן, העבר הפלילי.
<רוית ארבל: אבל אחרי עשר שנים כבר אין רישום פלילי.
<זמר בלונדהיים: יש עבירות שהן הרבה יותר מעשר שנים.
<זמר בלונדהיים: עשינו את זה מקבילה לייצור.
<זמר בלונדהיים: לא שינינו שום דבר.
<זמר בלונדהיים: פשוט שכחנו לשים את זה על יבואן.
<זמר בלונדהיים: הקבלנו.
<רוית ארבל: ואיפה העניין של שנתיים לעניין יצרן?
<נעה בן שבת: אבל אתם נו תנים את הזכות הזאת רק למי שכבר רשום עשר שנים כיבואן.
<זמר בלונדהיים: בעניין העבר הפלילי, כן.
<נעה בן שבת: אם הוא רק חמש שנים עוסק כיבואן, אתם בכל זאת תביאו את העבר הפלילי שלו על עבירה שקדמה ליום התחילה?
<זמר בלונדהיים: שוב, זה יישקל בשים לב לנסיבות.
<זמר בלונדהיים: אבל החסינות המוחלטת שניתנת, עד היום לא הסתכלתי על זה בכלל, יכול להיות שהיה לך עבר פלילי עשיר בתחום בטיחות מזון ולא הסתכלתי על זה.
<זמר בלונדהיים: אז להגיד אני מתעלם מזה אם זה קרה לפני שלוש-ארבע שנים, זה לא בהכרח סביר אבל מן הסתם זה יילקח בחשבון.
<נעה בן שבת: השאלה כאן היא כמה זמן האדם עוסק כיבואן.
<זמר בלונדהיים: אני אומר שמישהו יכול לעבור מקצוע.
<זמר בלונדהיים: אם למשל יש לו עבר עשיר בעבירות בטיחות בתחום המזון, גם אם הוא חמש שנים, בסדר, תמצא מקצוע אחר כי כנראה אתה לא מתאים למקצוע הזה מבחינת האינטרס הציבורי.
<זמר בלונדהיים: מן הסתם זה יישקל בהתאם לזמן שעבר וכולי.
<נעה בן שבת: אנחנו לא מדברים על עבירה שנעברה בעשר השנים האחרונות אלא אנחנו נותנים חסינות לבן אדם לפי תקופת העיסוק שלו.
<השרון גוטמן: הוותק שלו.
<זמר בלונדהיים: הרעיון הוא שמי שכבר עשרים שנים עוסק בתחום המזון, לא יכול עכשיו לעבור מקצוע.
<זמר בלונדהיים: החסמים הם גבוהים מדי.
<זמר בלונדהיים: אז אני מתעלם מהעבר הפלילי שלו ואומר, הסתדרתי עשרים שנים, אני יכול להסתדר עוד.
<זמר בלונדהיים: מי שצעיר בתחום המזון, לא נורא.
<ענת מימון: האם יש הוראות דומות כאלה?
<נעה בן שבת: סעיף קטן (ח).
<ענת מימון: עמוד 211, סעיף קטן (ח).
<ענת מימון: סעיף 334(ח).
<ענת מימון: "הנחיות והוראות נוהל של שירות המזון הקובעות דרישות לבטיחות ולאיכות מזון, ובכלל זה לעניין מזון חדש, שפורסמו באתר האינטרנט של שירות המזון ערב יום התחילה, ימשיכו לחול וינהגו לפיהן ויראו אותן כמנויות בתקנות לפי פסקה (1) להגדרת חקיקת המזון שבסעיף 2, עד שייקבעו הוראות שיחליפו אותן לפי פרק זה או במשך תקופה של חמש שנים ממועד תחילתו של פרק זה לפי המוקדם.
<ענת מימון: השר רשאי בצו, באישור הוועדה, להאריך את משך התקופה האמורה לתקופה של שישה חודשים בכל פעם".
<ענת מימון: אנחנו מדברים על הנחיות והוראות נוהל של שירות המזון שהיו כבר קיימות והן ימשיכו לחול.
<רוית ארבל: הסעיף הזה הוא מאוד מאוד חשוב ואני מקווה שהוא יזכה למלוא תשומת הלב למרות השעה.
<רוית ארבל: על הסעיף הזה דיברנו אתמול והם הוסיפו כאן את הסיפא אבל היא לא מספיקה.
<רוית ארבל: ביקשנו שתהיה איזושהי מגבלת זמן.
<רוית ארבל: מה שקורה זה שהדבר הכי חשוב שהחוק הזה מביא אתו, הבשורה החשובה ביותר מבחינת התעשיינים ומבחינת היבואנים, כמו ששמענו אותם אומרים את זה, זה הסדר או לפחות הניסיון לעשות סדר בכל הסבך של חקיקת המזון שקיימת היום.
<רוית ארבל: חלק לא מבוטל מהחקיקה הזאת היום הן הנחיות והוראות נוהל שהמעמד המשפטי שלהן בכלל עומד בספק.
<רוית ארבל: הרצון הכנה הוא שעם הזמן הן יתבטלו ובמקומן יבואו תקנות.
<רוית ארבל: היום חקיקת המזון כמו שהיא מוגדרת בתחילת החוק הזה, זה לא מתייחס יותר להנחיות והוראות נוהל.
<רוית ארבל: מה שמחייב אותי כיצרן או כיבואן או כמשווק, זה רק מה שנקבע בחוק או בתקנות או בתקנים הרשמיים.
<רוית ארבל: ברור בדיוק איזה תקנים ויש ארבעה מקומות בחוק, והגבלנו את זה בדיוק לארבעה מקומות, בהם בהנחיות של מנהל שירות המזון תיקבע נורמה חדשה כדי שלא ייווצר שוב אותו מצב שקיים היום.
<רוית ארבל: עכשיו הגענו כמעט לעמוד האחרון בחוק הארוך הזה ובחקיקה תחת הכותרת הוראות שונות, תחולה והוראות מעבר, יש כאן איזה סעיף קטן ותמים שמבטל את כל ההישג הזה.
<רוית ארבל: הסעיף הזה אומר שכל הנחיות והוראות הנוהל הקיימות היום, שאף אחד גם לא יודע בדיוק להגדיר, יישארו כפי שהן.
<רוית ארבל: בנוסח כפי שהוקרא אתמול בוועדה במקורו היה כתוב שהן יישארו עד שהן יוחלפו בתקנות.
<רוית ארבל: אם הן לא יוחלפו עשרים שנים, אנחנו עכשיו נחכה עשרים שנים עד שיוחלפו בתקנות ללא הגבלת זמן.
<רוית ארבל: בעקבות ההערה שלנו אתמול הוספה הסיפא שאומרת שההנחית והוראות נוהל יוחלפו עד חמש שנים אלא אם הן הוחלפו קודם על ידי תקנות, זאת אומרת, לפי המוקדם.
<רוית ארבל: חמש שנים זאת תקופה ארוכה מדי.
<רוית ארבל: בנוסף כתוב שגם אם אחרי חמש שנים לא הותקנו תקנות, יש להם את האפשרות לחזור לשר ולקבל אורכה של עוד חצי שנה.
<זמר בלונדהיים: באישור הוועדה.
<רוית ארבל: חצי שנה בכל פעם.
<רוית ארבל: זאת אומרת, יש לנו אפשרות כאן לחיות עם ההנחיות האלה עוד שלושים שנים.
אלי אלאלוף: מה ההמלצה?
<רוית ארבל: ההמלצה היא להגביל את זה לכל היותר לשנתיים.
<רוית ארבל: בתום שנתיים או שייקבעו תקנות או שהן יהיו בטלות ונסתדר בלעדיהן.
<זמר בלונדהיים: האינטרס הציבורי לדעתך יצא נשכר מכך?
<רוית ארבל: אני חושבת שכן.
<אלי גורדון: אני קודם כל רוצה להודות למי שיכול להתבטא בכנות ובמרץ בשעה 20:55.
<אלי גורדון: רוית, שאפו.
<אלי גורדון: עכשיו אני אנסה לענות באותו מרץ ולהסביר את הרציונל.
<אלי גורדון: עובדתית, אני לא מסכים אתך שזאת הבשורה.
<אלי גורדון: זאת גם הבשורה אבל תבינו מה המצב העובדתי.
<אלי גורדון: המצב העובדתי הוא שבחוק הזה, להבדיל מכל החוקים שאני מכיר ואני לא מכיר הרבה אבל בכל זאת יש לי ניסיון, נקבעו והוטל על הרגולטור בתוך החוק, גם אם הוא לקח את זה על עצמו, גם אם הוא הסכים עם המפוקח, נקבעו כאן סעיפים ולוחות זמנים שלא קיימים באף חוק.
<אלי גורדון: גילוי נאות.
<אלי גורדון: בואי נחליט מה יותר חשוב לכולנו, גם למפקח וגם למפוקח.
<אלי גורדון: ריא שעומד בפתח וממתין לנו?
<רוית ארבל: זה ריא.
<אלי גורדון: ב-ריא יש יותר מתאריך אחד.
אלי אלאלוף: מה זה ריא?
<אלי גורדון: עוד החלטת ממשלה על רגולציה של שירות המזון כגוף פיקוח.
<אלי גורדון: זה נכנס בהחלטת הממשלה כפיילוט וחלק מהדברים שזיהינו כבעייתיים כבר הכללנו כאן ויצרנו הגדרת חקיקת מזון.
<אלי גורדון: יש גבול כמה אפשר לבוא ולדרוש מרגולטור שיעשה.
<אלי גורדון: אם מבקשים ממני תוך שלוש שנים לעשות רביזיה על כל מזון רגיש ולבוא ולנמק מהו ניהול הסיכונים אחרי כל קבוצת מזון ומזון, ואם מבקשים ממני להתקין תקנות לעניין ייבוא מזון עם כל מה שמוסדר היום בנהלים - - -
<רוית ארבל: תהפוך את כל זה לתקנות.
<רוית ארבל: קח את כל ההנחיות כמו שהן ותהפוך אותן לתקנות.
<זמר בלונדהיים: אין דבר כזה.
<זמר בלונדהיים: זה לא רציני.
<אלי גורדון: כשאני רוצה לדבר, אני יודע גם להתבטא על אף שאני עולה חדש.
<אלי גורדון: רוית, יש גבול כמה אפשר לרצות לעשות.
<אלי גורדון: בואו נגדיר מה אנחנו רוצים לעשות קודם ובמסגרת מה אנחנו רוצים לעשות קודם הגדרנו שאנחנו רוצים קודם כל להתקין תקנות לעניין ייבוא מזון.
<אלי גורדון: זאת המטרה שלנו .
אלי אלאלוף: כל זה כדי להגיד לנו שחמש שנים זה מספיק?
<אלי גורדון: כל זה כדי להראות לרווית שלא עורכי דין בלבד יודעים לדבר הרבה בשעה 9:00 בערב.
<גליה שגיא: אבל למה צריך הארכה של חצי שנה בכל פעם בלי הגבלה?
אלי אלאלוף: אפשר שנגיע גם להסכמות מהירות.
<רוית ארבל: שנתיים וחצי.
<אלי גורדון: אני אדבר עוד עשר דקות והיא תעלה לשלוש שנים ובארבע נסגור.
אלי אלאלוף: היות וכולנו היינו נוכחים עת השרים ביקשו לקצר לוח זמנים, אני אומר שבלאו הכי האישור להאריך בחצי שנה כל פעם שהשר יחליט.
אלי אלאלוף: אני מציע שנלך על שלוש שנים וחצי שנה נוספת כל פעם לפי הצורך.
<רוית ארבל: השר באישור הוועדה.
<נעה בן שבת: באישור הוועדה והם יבואו לכאן נבוכים מאוד כדי לבקש הארכה.
אלי אלאלוף: כל עוד אנחנו כאן, נתנהג כאילו אנחנו כאן לעוד מאה שנים כי אחרת שום דבר במדינה לא יוכל לזוז.
אלי אלאלוף: כל מי שיושב במקום, תתייחס אליו כאילו הוא יושב מאה שנים ואז אף אחד לא יפחיד אותנו.
<גליה שגיא: מטרידה אותי ההארכה של חצי שנה שאין לה תחימה של זמן.
<זמר בלונדהיים: סגרנו את זה.
אלי אלאלוף: אמרנו חצי שנה באישור הוועדה.
<גליה שגיא: אבל לאורך כמה זמן?
<גליה שגיא: החצי שנה היא עד חמש שנים?
<זמר בלונדהיים: החצי שנה היא לא עד חמש שנים.
<זמר בלונדהיים: ההסדרות האלה שקבועות בהנחיות הן מאוד מאוד בסיסיות.
<זמר בלונדהיים: אי אפשר לתת להן להתבטל ואז האינטרס הציבורי יוצא שאין לו כלום.
<זמר בלונדהיים: מהכרות עם הכנסת, היא לא תיתן לדבר הזה להימשך.
<זמר בלונדהיים: זה דיון ציבורי, זה סוג של זובור ציבורי וזה לא יימשך מטבעו לעולם.
<זמר בלונדהיים: אבל אי אפשר לקבוע תאריך כי תוך כדי שהם עושים שבע רפורמות, ועם כל הכבוד לזה שאתם אומרים שאת רבע רפורמה, הפעם הראשונה שדיברנו על זה אחרי חודש דיונים, זה עכשיו.
<רוית ארבל: דיברנו על זה ביום הראשון.
<גליה שגיא: מהיום הראשון בו נפגשנו.
<רוית ארבל: בדיונים עם משרד הבריאות.
<גליה שגיא: אתם יודעים בכמה הנחיות מדובר?
אלי אלאלוף: אתם רוצים שמראש נגיד שמותר לו שלוש-ארבע פעמים לבקש דחייה?
אלי אלאלוף: זה שלוש שנים עם אישור.
אלי אלאלוף: אני מבקש, בואו נסתפק בזה.
<זמר בלונדהיים: כשאתן מבקשות שנתיים, אתן יודעות בכמה מדובר?
אלי אלאלוף: חברים, לא, אני מבקש, בואו נפסיק בנקודה הזאת את הדיון.
אלי אלאלוף: נראה לי שזה אפילו לא מכובד להגביל.
<נעה בן שבת: בסעיף (י) אנחנו חוזרים על אותה הוראה.
<נעה בן שבת: כאן מדובר על הוראות שפורסמו לעניין ייבוא מזון ושחרורו.
<זמר בלונדהיים: נעשה אותו הסדר.
<נעה בן שבת: אותו הסדר.
<נעה בן שבת: זה שלוש שנים ועוד חצי שנה הארכה באישור הוועדה.
<נעה בן שבת: סעיף קטן (י1).
<נעה בן שבת: הארכנו את 15 הימים מיום פרסומו לשלושים ימים.
אלי אלאלוף: לפי בקשתכם.
<נעה בן שבת: סעיף (טו), הנושא של הצו.
<נעה בן שבת: בדקנו אתמול את הדברים.
<נעה בן שבת: אם יש כאן בקשה בגלל קיצור התקופה, להאריך את תקופת התחילה, באופן מצומצם ובאישור הוועדה יש אפשרות לדחות דחייה אחת.
<נעה בן שבת: הכנסת עדיין היא זאת שקובעת ואנחנו לא משאירים את זה פתוח.
<נעה בן שבת: בסעיף (טו) זה פחות דרמטי, נושא של החלת ההוראות על משקאות משכרים.
<נעה בן שבת: מדובר על 18 חודשים מיום פרסומו של החוק אבל רשאי השר בהסכמת שר הכלכלה ובאישור הוועדה לדחות את המועד האמור ותקופות נוספות שלא יעלו על שישה חודשים בכל אחת.
<נעה בן שבת: כאן הצענו שבכל זאת תקופות ההארכה לא יעלו על 24 חודשים כדי שהנושא הזה יוכל לעבור לטיפולו של משרד הבריאות.
<נעה בן שבת: פספסנו את תחילת הוראות התחילה.
<נעה בן שבת: עמוד 208 סעיף 334א.
<נעה בן שבת: מבקשים, בהמשך לבקשת הוועדה.
<נעה בן שבת: "תחילתו של פרק זה למעט האמור בסעיפים קטנים (ב) עד (3) בתום שישה חודשים מיום פרסומו ברשומות (להלן – יום התחילה) והשר, באישור הוועדה, רשאי בצו לדחות את יום התחילה בתקופה אחת נוספת שלא תעלה על שישה חודשים".
<נעה בן שבת: אנחנו באמת מקצרים את התקופה ולכך תהיה ההתכווננות, אבל אם יידרשו עוד שישה חודשים כדי להגיע לשנה, זה יהיה אפשרי באישור הוועדה.
<נעה בן שבת: לגבי התוספת.
<נעה בן שבת: קראנו את התוספת הראשונה.
<נעה בן שבת: לגבי התוספת השנייה, הצהרה בדבר יבוא מזון רגיל, אמרו לנו שהיא לא נדרשת.
<נעה בן שבת: אנחנו נמחק אותה כאן ונמחק אותה כמובן גם מנוסח הצעת החוק.
<רוני סורקיס: יש לי שאלה.
<רוני סורקיס: אני הבנתי שבמידה והחוק יעבור, ניתן יהיה תשעים ימים לאחר תחילת החוק להתחיל את הסיכום של ההקלות בבדיקות המשנה.
<נעה בן שבת: זה נוגע לפרק הווטרינרי.
<נעה בן שבת: אנחנו לא מסיימים כרגע את כל החוק.
<נעה בן שבת: אנחנו כרגע סיימנו לעבור על החלקים הכלליים של החוק והנושא של פרק הפיקוח הווטרינרי יידון.
<אמיר רשף: הפיקוח הווטרינרי יהיה על אף.
<נעה בן שבת: זה מה שמופיע כאן בסעיף קטן (ב).
<אמיר רשף: את אגרות הייבוא שמופחתות ביחס לאגרות הקיימות, בגלל שה-481 היה הסכום שקיים כיום והחלטנו להוריד אותו ל-384, אנחנו רוצים להחיל כבר מיום הפרסום ברשומות ולא לחכות חצי שנה.
<שרון גוטמן: יש לנו הוראת מעבר לעניין הזה.
<שרון גוטמן: אני רוצה להקריא נוסח אותו אני אעביר לכם.
<שרון גוטמן: קודם כל, לגבי סעיף 320, קבעתם שהתחילה שלו תהיה עם פרסום החוק.
<נעה בן שבת: סעיף 320 יש לו תחילה מוקדמת ו -316.
<שרון גוטמן: לאחר סעיף קטן (י) שעניינו הנחיות והוראות נוהל של שירות המזון שפורסמו ערב יום התחילה לעניין ייבוא מזון ושחרורו מתחנת הסגר, יבוא: "מבלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (י), תעודות שחרור מוקדם לייבוא ותעודות שחרור מוקדם מתחנת הסגר ייבוא לעניין אישור בקשות יבואן לייבוא מזון עד ליום התחילה, יוענקו לפי פקודת בריאות הציבור (מזון) ולפי פקודת ההסגר ובהתאם להנחיות והוראות הנוהל ערב פרסומו של חוק זה.
<שרון גוטמן: ואולם, במקום סכומי אגרות שנגבו ערב פרסום החוק לפי תקנות ההסגר המנויות בפרט 13 לתוספת הראשונה, שאלה תקנות אגרות בריאות תשמ"ט-1989, בסכום הנקוב בפרט 13(6) לתוספת השנייה של התקנות האמורות, יהיו הסכומים: עבור תעודת אישור מוקדם לייבוא שתוקפה שנה אחת, תעודת שחרור מתחנת הסגר למזון רגיש – 384 שקלים חדשים עבור כל תעודה, ועבור תעודת רישום מוקדם שתוקפה שנה ותעודת שחרור מתחנת הסגר למזון רגיל – 384 שקלים חדשים והכול מיום פרסום החוק עד למועד התחילה".
<אמיר רשף: עוד הערה לסוגיה שעלתה קודם.
<אמיר רשף: עבור תעודת שחרור של מוצרי בשר מיובאים, לא צריך להיות עם 14 יום אלא צריך להיות לפני קבלת תעודת השחרור.
<אמיר רשף: יכול להיות שזה דורש תיקון בפרק הפיקוח הווטרינרי.
<אמיר רשף: סעיף 244.
<נעה בן שבת: סיכמנו את נושא האגרות.
<נעה בן שבת: זה ממועד התחילה ולזה גם התייחסה אתמול ההערה שלכם.
<נעה בן שבת: ביקשתם שיהיו אגרות.
<נעה בן שבת: שייגבו במועד הפרסום ועד יום התחילה.
<נעה בן שבת: נקרא את התוספת השלישית.
<נעה בן שבת: התחייבות היבואן הנלווית להצהרה בדבר ייבוא מזון רגיל אני החתום מטה, לאחר שמילאתי את כל הפרטים הנדרשים לפי סעיף 105 לחוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2015 ו-2016), התשע"ה-2015 (להלן - החוק), מתחייב בזה כי – הפרטים שמסרתי בהצהרה נכונים, והיא חלה לגבי כל המשלוחים העתידיים של המזון הרגיל המסוים שבהצהרה.
<נעה בן שבת: כל משלוח עתידי של המזון נושא ההצהרה יעמוד בדרישות חקיקת המזון, החלות בישראל על המזון בעת כניסתו לישראל, ובכפוף להוראות סעיף 123 לחוק.
<נעה בן שבת: קיבלתי מהספק שסיפק את הזמן התחייבות לעדכן אותי במקרה שייוודע לו על הודעה לציבור על פגם במזון (Recall) או על הוראה על הוצאת המזון מדרכי השיווק בדרך של החזרה יזומה (Withdrawal).
<נעה בן שבת: אני חושבת שפסקה (4) בהמשך מיותרת כיוון שהיא הייתה אמורה להימסר כבר בשלב ההצהרה.
אלי אלאלוף: אז מוחקים אותה.
<שרון גוטמן: לדעתי הכוונה הייתה לסעיף 131.
<נעה בן שבת: אז זה יישאר.
<נעה בן שבת: יש/אין בידי אחד מבין המסמכים המפורטים בתת סימן ו' לפרק ז' לחוק, בסעיף 131 לחוק.
<שרון גוטמן: אני חושבת שהכוונה הייתה לסעיף 131.
<נעה בן שבת: אחר כך יבוא תאריך, חתימה וחותמת היבואן ומספר היבואן הרשום.
<נעה בן שבת: התוספת הרביעית, גם היא תימחק.
<נופר טל: לסעיף 1 של התוספת השלישית.
<נופר טל: איך אנחנו יודעים שהפרטים שמסרנו בהצהרה חלים גם לגבי כל המשלוחים העתידיים?
<זמר בלונדהיים: אני מבין שההצהרה שאני מוסר עכשיו היא הצהרה שהולכת לחול מבחינתי לגבי כל המשלוחים מבחינה זאת שאם משהו ישתנה בעתיד, אני צריך להגיש הצהרה חדשה.
<אמיר רשף: יש הוראה בחוק שאומרת שאם משתנה.
<זמר בלונדהיים: אנחנו לא רוצים להכריח אותך להגיש את זה עם כל משלוח.
<זמר בלונדהיים: את התוספת הרביעית הורדנו.
<זמר בלונדהיים: התוספת החמישית הוקראה הבוקר.
<זמר בלונדהיים: התוספת השישית היא רשימת תקנות החלות על משווק מן האזור, תהיה אולי עת ייקבעו תקנות כאלה והן יוספו אליה.
<זמר בלונדהיים: התוספת השביעית.
<זמר בלונדהיים: תעודת בדיקה אני הח"מ – שם וחתימת עובד המעבדה - מאשר בזה שבדקתי את הדוגמה המתוארת לעיל והריני מצהיר כי תוצאת בדיקתי היא כדלקמן.
<זמר בלונדהיים: ולראיה באתי על החתום היום, בחודש, שנה.
<זמר בלונדהיים: התוספת השמינית.
<זמר בלונדהיים: הוספנו בה את התקנות.
<זמר בלונדהיים: רשימת תקנות הקובעות תנאים בדבר שיווק מזון תקנות בריאות הציבור (מזון) (סימון אזהרה מסכנת חנק), התשס"ו-2006 סעיף 330 מפנה לכאן.
<זמר בלונדהיים: בעד טיפול בבקשה לרישיון או לחידושו במועדים המפורטים להלן, תשולם אגרה כמפורט להלן: יש לנו כאן רשימה של סכומים.
<זמר בלונדהיים: האוצר יקריא.
<נעה בן שבת: יש כאן ארבעה טורים.
<נעה בן שבת: טור אחד של סוג העסק הטעון רישום, טור שני של טיפול בבקשה לקבלת רישיון חדש לתקופה של שנתיים או חמש שנים, טור שלישי הוא טיפול בבקשה לחידוש רישיון לתקופה של שנה שהוגשה 45 ימים לפחות בטרם יום פקיעתו, וטור רביעי הוא טיפול בבקשה לחידוש רישיון לתקופה של שנה שלא הוגשה במועד האמור בטור ג'.
<אמיר רשף: בטור ב', רישיון חדש, הסכום הוא עבור שנתיים.
<אלי גורדון: שנתיים או חמש שנים, תלוי בסוג הרישיון.
<אמיר רשף: בטור ג' זה טיפול בבקשה לחידוש רישיון לתקופה של שנה.
<אמיר רשף: זאת אומרת, הסכום הוא שנתי.
<אמיר רשף: אני קורא את טור ג'.
<אמיר רשף: נועה טור ב' נשאר כפי שמופיע כאן.
<אמיר רשף: אני קורא את טור ג' והסכומים הם כדלקמן: אחסנה – 390.
<אמיר רשף: הובלה – 275.
<אמיר רשף: תחנת קמח – 465.
<אמיר רשף: יצרן עוסק שלא פורט המעסיק עד עשרה עובדים – 275.
<אמיר רשף: המעסיק מעשרה עד חמישים עובדים – 390.
<אמיר רשף: המעסיק למעלה מחמישים עובדים – 465.
<ענת מימון: למה בהובלה לא הפחתתם?
<אלי גורדון: גם כאן זה עלה יותר מפעם אחת בדיונים.
<אלי גורדון: לגבי עסקים קטנים, מדובר כאן בבעל רכב למעשה שהופך להיות בעל רישיון יצרן.
<אלי גורדון: לכן תקופה של רישיון היא לחמש שנים וזה סכום הכי נמוך שאפשר ביחס לעבודה, 275 שקלים.
<אלי גורדון: גם החידוש אצלו יהיה לאותה תקופה.
<רוית ארבל: למה כתוב 45 ימים ולא תשעים ימים?
<אמיר רשף: זאת בקשה שהוגשה 45 ימים לפני פקיעת הרישיון הקיים.
<אלי גורדון: היא צודקת.
<אלי גורדון: הרחבנו את זה.
<רוית ארבל: אין לי בעיה שזה יהיה 45 ימים.
<אמיר רשף: אלה תשעים ימים.
<אלי גורדון: לכאורה עלה שזה כאילו לרעתכם.
<אלי גורדון: אנחנו יודעים על מה אנחנו מדברים.
אלי אלאלוף: תעבירו את הטבלאות האלה באופן מסודר.
<גליה שגיא: מה הסכומים?
<גליה שגיא: כאן כתוב לבקשה 390 לאחסנה.
<גליה שגיא: כמה זה היום?
<אלי גורדון: אותו הדבר.
<גליה שגיא: לא השתנו הסכומים?
<אלי גורדון: היום רישיונות יצרן הם פר שנה.
<גליה שגיא: אני שואלת מבחינת הסכומים.
<אלי גורדון: עכשיו יהיה לשנתיים דיפולט ראשון.
<גליה שגיא: עם אפשרות לשלוש שנים וחמש שנים.
<אלי גורדון: עם אופציה עד לשלוש וחמש שנים.
<גליה שגיא: לעניין הסכומים.
<גליה שגיא: זה אותו הדבר?
<אלי גורדון: זה מוכפל בדיפולט הראשון לעומת מה שיש היום.
<אלי גורדון: אחר כך זה פר שנה.
<בועז סיטי: לגבי סעיף קטן (4).
<בועז סיטי: אין לי בעיה עם המהות אבל אני לא חושב שיש כזה דבר כיום בחוק תעודה או אישור לייצוא מזון.
<בועז סיטי: אני מניח שאלה תעודות שקשורות או נוגעות לייצוא.
<אלי גורדון: נכון אבל תזכור שמעת לעת יצרן כזה או אחר בכל זאת ירצה לבקש לקבל מסמך.
<בועז סיטי: אין לי בעיה עם המהות.
<בועז סיטי: אני רק חושב שאולי צריך לשנות את הניסוח וזה צריך להיות שנוגע לייצוא מזון.
<בועז סיטי: כלומר, זה לא אישור לייצוא מזון.
<בועז סיטי: סתם הערה טכנית.
<אלי גורדון: הערה נכונה.
<נעה בן שבת: שאת סעיף (4) צריך להוריד?
<זמר בלונדהיים: לא, לא להוריד.
<אלי גורדון: לא להוריד.
<אלי גורדון: לשנות.
<זמר בלונדהיים: אנחנו לא נותנים אישר לייצוא מזון.
<זמר בלונדהיים: הכוונה היא שיש דברים שנדרשים לפעמים ממדינת היעד שמבקשת שייתנו לה סרטיפיקט.
אלי אלאלוף: איזה יופי שאתם מבינים מה שאתם אומרים.
אלי אלאלוף: אני מקנא בכם.
<נעה בן שבת: אני רוצה עוד לשאול.
<נעה בן שבת: נושא של האחסנה וההובלה, זה רישיון יצרן שיש בו אחסנה וגם הובלה והוא גם יהיה מעסיק יותר מעשרה עובדים, זה סיכום של כל הסכומים שמופיעים כאן?
<רוית ארבל: זה רק אחד מהם.
<אמיר רשף: יצרן או עוסק שלא פורט.
<זמר בלונדהיים: אחסנה, זה רישיון אחסנה.
<נעה בן שבת: כמה משלם היצרן?
<נעה בן שבת: סתם יצרן.
<אלי גורדון: לפי מספר העובדים.
<אלי גורדון: עד עשרה עובדים, עשרה עד חמישים ומעל חמישים.
<זמר בלונדהיים: צריך לעשות עבודת נסחות.
<נעה בן שבת: רישיון הוא לא רק רישיון יצרן אלא רישיון יצרן או אחסנה או הובלה.
<נעה בן שבת: עוד לא קראנו את טור ד'.
<אמיר רשף: טור ד' הוא מכפלה של 1.15 של הסכומים המפורטים בטור ג' וגם זה לתקופה של שנה.
<רוית ארבל: כי כאן כתוב מעסיק.
<אמיר רשף: אנחנו נתקן את הנוסח.
<אמיר רשף: אחסנה – 448.
<אמיר רשף: הובלה – 316.
<אמיר רשף: תחנת קמח – 535.
<אמיר רשף: מעסיק עד עשרה עובדים – 316.
<אמיר רשף: מעסיק מעשרה עד חמישים עובדים – 448.
<אמיר רשף: מעסיק מעל חמישים עובדים – 535.
<נעה בן שבת: בעד טיפול בבקשה למתן אישור ייצור נאות או לחידושו תשולם אגרה בסך 500 שקלים חדשים לשנתיים.
<אמיר רשף: אלי, באישור ייצור נאות אתה רוצה את הגמישות?
<אמיר רשף: האגרה לייצור נאות תהיה 500 שקלים.
<אמיר רשף: יתווסף סעיף שמאפשר לקבוע אגרת ייצור נאות שונה בשים לב לגודל העסק.
<זמר בלונדהיים: זה לא יתווסף כאן כמובן.
<זמר בלונדהיים: לא נוסיף את זה בתוספת עצמה, את הסעיף ההסמכה לשר אלא במקום אחר אבל הכוונה היא שזה יהיה הסכום הבסיסי והשר יוסמך לקבוע סכומים אחרים בשים לב לגודל העסק.
<אלי גורדון: אמרנו שבשים לב לסוג העסק נדרוש בעתיד את ה-HAACAP וה-GMP וכולי.
<אלי גורדון: כדי להתחשב בעניין הזה, תהיה גמישות גם לשר לגבות אגרה נמוכה יותר.
<נעה בן שבת: שאלה לגבי פסקה (3).
<נעה בן שבת: "בעד תעודת רישיון או אישור ייצור נאות תשולם אגרה בסך חמישים שקלים".
<נעה בן שבת: זאת אומרת, זה לא רק הטיפול בבקשה אלא הבקשה.
<אלי גורדון: להצעתו של זמר ביקשנו למחוק את הסעיף הזה.
<אלי גורדון: זה יורד.
<אלי גורדון: מורידים את הבירוקרטיה.
<רוני סורקיס: היום זה נעשה בתהליך אוטומטי לקראת סיום תוקף הרישיון כאשר אנחנו מקבלים אגרה לתשלום.
<רוני סורקיס: כאן בעצם אתה משנה את סדר העבודה.
<רוני סורקיס: כלומר, אני צריך לפנות לשירות המזון או ללשכה, לא משנה לאן, ולהודיע להם או 45 ימים ואני נענש.
<רוני סורקיס: כך אני מבין את זה.
<אלי גורדון: דרך אגב, כל ההסדר כמו שהוא מופיע – מי שיודע ולא יודע – מופיע באותה טבלה נכון להיום בחקיקה.
<אלי גורדון: הסכומים השתנו.
<אלי גורדון: הוספה עוד שורה של רישיון להובלה.
<אלי גורדון: כל השאר מופיע.
<אלי גורדון: אותו הסדר כמו שמתקיים היום, כך זה גם יהיה.
אלי אלאלוף: בסכומים נמוכים יותר מכפי שהיום?
<אלי גורדון: בטור ראשון, מכיוון שהכפלנו את רישיון היצרן בתקופה, הסכומים הוכפלו.
<אלי גורדון: זה הדיפולט הראשון.
<אלי גורדון: כל השאר בהתאם לרצון יצרן כזה או אחר להאריך את התוקף של הרישיון שלו לשנה, שנתיים, שלוש וארבע, הוא יצטרך לשלם.
<רוני סורקיס: דבר שני.
<רוני סורקיס: חוות דעת מקדמית לא מופיעה.
<זמר בלונדהיים: לרישיון ייצור?
<אלי גורדון: קודם כל, אתה צודק.
<אלי גורדון: אנחנו התלבטנו האם אנחנו רוצים להכניס בכלל את כל ההתייחסות לחוות דעת לתוך החוק כי אם שמת לב, אין אזכור לחוות דעת מקדמית.
<אלי גורדון: אבל מכיוון שחוות דעת מקדמית נכון להיום יש סמכות לכל מפקח או לכל מחוז להפעיל את חוק רישוי עסקים ושם יש הסדרה – תקני אותי אם אני טועה – מיוחדת לחוות דעת המקדמית במסגרת חוק רישוי עסקים.
<אלי גורדון: באותה הסדרה יש אפשרות לגבות אגרה של הסכום הנקוב בתקנות ואנחנו פשוט לא רוצים ליצור דאבל רגולציה וכפל.
<אלי גורדון: לכן מסתפקים במה שיש בחוק רישוי עסקים ובתקנות מתוקפו.
<נעה בן שבת: סעיף 330 קובע סמכויות לקבוע עוד אגרות בעד שירותים נוספים.
<נעה בן שבת: למשל, אם יהיה לנו רישיון מטבח מוסדי באיזשהו שלב, אישור פעילות יצרנית.
<אלי גורדון: GIP.
<נעה בן שבת: כל הדברים האלה.
<נעה בן שבת: אם בעתיד יהיו אגרות, יש כאן את הסמכות והשר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע אגרות בעד השירותים האלה.
<רוית ארבל: נעה פירשה את התוספת של האגרות כאילו ברישיון יצרן אתה נדרש בנפרד לשלם עבור אחסנה.
<נעה בן שבת: אני פירשתי את זה כי לא היה כתוב כאן, כי יש כותרת לדבר הזה והיה כתוב בעד טיפול בבקשה לרישיון.
<נעה בן שבת: זה לא היה כל כך ברור לי ועכשיו אני מבינה איך זה צריך להיות ואני חושבת שננסה לנסח את זה כך.
<רוית ארבל: שיהיה ברור שרישיון יצרן את אגרה אחת גם אם היא כוללת רישיון אחסנה.
<זמר בלונדהיים: היתר לפעילות אחסנה.
<רוית ארבל: היתר לעילות אחסנה באותו רישיון.
<אלי גורדון: כמו שהוגדר.
<נעה בן שבת: יש לנו עוד שלושה סעיפים שצריך לחזור עליהם – סעיף 130, סעיף 191 וסעיף 280א.
<אלי גורדון: אדוני היושב ראש, אפשר עשר דקות הפסקה כדי לסגור את שלושת הנקודות האלה?
<זמר בלונדהיים: סעיף 191 עוסק במזון שמכר הוא מזון מזיק.
<זמר בלונדהיים: השאלה שעלתה בדיון הקודם, והיושב ראש גם חידד אותה, היא שחובת הדיווח שלנו היא רחבה מדי בשים לב לכך שהיא תחול גם על כל מכולת קטנה שכשהיא מגלה מזון בעייתי, זורקים לפח ולהגיד עכשיו שהם צריכים להתיישר עם דרישות חקיקת המזון, זה לא ישים.
<זמר בלונדהיים: בהתאם חידדנו את המקרים בהם צריך לדווח למנהל שירות המזון.
<זמר בלונדהיים: אנחנו מדברים על במקום פסקה (ב)(2).
<נעה בן שבת: במקום יודיע על כך באופן מידי למנהל שירות המזון.
<זמר בלונדהיים: בדיוק, שזה היה גורף על כל מצב של מזון מזיק.
<זמר בלונדהיים: "עוסק במזון ידווח למנהל שירות המזון בהתקיים אחד מאלה: ככל שביצע – הדגש הוא על מי שביצע בעצמו – החזרה יזומה או מסר הודעה לציבור לפי פסקאות (1)(ב) או (ג) לעיל.
<זמר בלונדהיים: היו שני מצבים בהם הוא עושה או החזרה יזומה או הודעה לציבור, ריקול.
<זמר בלונדהיים: אלה מצבים שמכולת נדיר שהיא עושה.
<זמר בלונדהיים: היא לא כל כך עושה אלא היא פשוט זורקת לפח.
<זמר בלונדהיים: אלה לא המצבים האלה ולכן זה לא נכנס לשם.
<זמר בלונדהיים: מי שעושה את זה, זה שחקנים בסדר גודל קצת יותר גדול.
<רוית ארבל: אתה לא רוצה לפרט את האמצעים שנקט?
<זמר בלונדהיים: זה מגיע בסיפא.
<זמר בלונדהיים: יש סיפא שחלה.
<זמר בלונדהיים: זה המקרה הראשון שמדווחים לשירות המזון.
<זמר בלונדהיים: עוסק במזון עדכן את היצרן או היבואן בהתאם לפסקה (1)(א) – פסקה (1)(א) אומרת שבעצם צריך לעדכן את היצרן או היבואן של המזון במקרה שהמזון שלו מזיק – לאחר שנוכח כי הגורם למזון המזיק אינו בתחום אחריותו.
<רוית ארבל: לא בתחום אחריותו של מי?
<זמר בלונדהיים: כאן מדובר על מצב בו משווק כלשהו מקבל משלוח של מוצרים מאיזשהו יצרן, הוא פותח את זה ויש שם ריח מאוד חזק והוא נוכח שזה מזון מזיק.
<זמר בלונדהיים: במצב הזה הוא בעצם מתקשר ליצרן היבואן ואומר לו שיש אצלו איזושהי בעיה, אנא טפל בזה.
<זמר בלונדהיים: במצב הזה, כשהוא ראה לנכון לעשות את הדבר הזה, שיעדכן במקביל את מנהל שירות המזון.
<זמר בלונדהיים: המצב הזה בא כדי שמנהל שירות המזון יוכל לוודא שבעקבות הדיווח הזה הוא יכול להרים טלפון לאותו יצרן ולשאול אותו מה הוא מתכוון לעשות.
<זמר בלונדהיים: אם הוא יגיד לו שזה היה מקרה נקודתי, טיפלתי בזה והכול בסדר, אין בעיה.
<זמר בלונדהיים: אבל כך אנחנו מוודאים שלא יהיה מצב שבו מסיבות כאלה ואחרות יצרן או יבואן משום מה לא ביצע את ה-ריקול למרות שהיה נדרש.
<זמר בלונדהיים: למה גם זה לא יחול לטעמנו על מכולת חנה, כי כמו שאמרת המכולות הקטנות נדיר שהן ירימו טלפון ליצרן או ליבואן, אלה מוצרים בודדים והן זורקות לפח.
<זמר בלונדהיים: אם הן כן מתקשרות ליצרן או ליבואן, זה עד כדי כך חמור שהן ראו לנכון להתקשר כי אולי זה יכול להיות בכל המוצרים של היצרן או היבואן – זה מצב שאולי כן צריך להיות דיווח.
<זמר בלונדהיים: אבל אנחנו מציעים לא להפליל את הדיווח השני הזה.
אלי אלאלוף: על המכולת לפנות ליבואן או ליצרן ולא למשווק?
<נעה בן שבת: הוא אומר שהמכולת לא תרוץ לדווח ולכן החובות האלה מעידות שאתה באמת גוף גדול שטרחת לפנות ליצרן או ליבואן ולא לזרוק את המזון, זה מעיד על כך שאתה גוף איתן ואז אתה יכול גם לעדכן את מנהל שירות המזון ולהודיע למנהל שירות המזון.