GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר כהן: בעצם את הגמלה אנחנו מתרגמים לכסף ונותנים בצורת עין, לאותו נכה והוא מעסיק ישירות את העובד כולל מה שמסביב כמו שעשינו בביטוח הלאומי.
מאיר כהן: על שני הדברים ארצה לדעת - - - <קריאה:> נתייחס לזה.
מאיר כהן: את שני הדברים אני ארצה לדעת.
מאיר כהן: תודה למיקי ותודה לוועדה.
מאיר כהן: אני רוצה לספר לכם שבשכונתי גרים שני נכי צה"ל והם עוברים שבעת מדורי גיהינום.
נורית קורן: במושב הקודם היה אמור להיות מכרז מפורסם ושר הביטחון אמר שלאור הפנייה שלי הוא גנז אותו.
נורית קורן: אני רוצה לדעת אם עכשיו מתפרסם מכרז כזה - - -
מאיר כהן: איזה מכרז?
מאיר כהן: <קריאה:> אני אעלה בעיות אחרות.
אלי אלאלוף: יש פה נציגים של האוצר ושל משרד הביטחון.
אלי אלאלוף: כם, אם תרשו לי, אבקש מכם אחרי שנעשה סיבוב ראשון.
אלי אלאלוף: אתם תקבלו את זמן הדיבור הנכון כדי שתוכלו להתבטא.
אלי אלאלוף: אני אבקש שמי שמוצא לנכון.
אלי אלאלוף: יש לי פה כמה שמות, אבל היות ואני לא מכיר אני בעד לעשות סיבוב טכני כזה.
<יאיר דוד: בוקר טוב, אם אפשר, אני בא כוח הסתדרות הלאומית.
<יאיר דוד: אני אבקש להציג את הדברים ואז אולי קצת נתונים.
אלי אלאלוף: עורך דין יאיר דוד?
<יאיר דוד: אני עורך דין יאיר דוד.
<יאיר דוד: אני קודם כל מודה לחברי הכנסת ועל כינוס הוועדה הזאת, הוא חשוב מאוד.
<יאיר דוד: מבחינתנו, לצערנו אנחנו כבר השתתפנו בישיבה אחת פה בכנסת.
<יאיר דוד: אומנם וועדת חוץ וביטחון שקיווינו וציפינו שאחריה ואחרי ההמלצה המאוד מאוד חמה של יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת יריב לוין, משרד הביטחון רק יפתח בהידברות אתנו, לא נאמר מה.
<יאיר דוד: אנחנו מוצאים את עצמנו היום באותה נקודה.
<יאיר דוד: אני חייב לומר שאנחנו נוקטים באיפוק ובסבלנות רבה, אני אומר את זה בתחילת הדברים כפי שאמר חבר הכנסת רוזנטל, למעשה אנחנו היום יציגים במובן המשפטי של יחסי עבודה בקרב מלווי הנכים.
<יאיר דוד: אנחנו גזרנו על עצמנו איפוק אמתי למרות שהיו קולות ורוחות אחרות גם מצד חברי כנסת וגורמים אחרים שמלווים אותנו במאבק הזה.
<יאיר דוד: אני יכול לקרוא 'מאבק' עד כמה שזה נשמע אולי לא מתאים לדברים ולעניינים בהם אנחנו עוסקים.
<יאיר דוד: אני מבקש להזכיר, אין לי מה להכביר במילים, חבר הכנסת אמר שזה עצוב וזה באמת כואב ועצוב.
<יאיר דוד: החשיבות פה של מלווי הנכים בתהליך הזה, היא בעצם הרבה מעבר למה שהמילים יכולות לתאר.
<יאיר דוד: כשאתה מלווה משפחה כזאת ואתה רואה מה המלווה מהווה עבור אותו נכה, למעשה כולנו חייבים גם ברמה הערכית וגם ברמות אחרות לאותו נכה את הסיוע, את היכולת להשתקם, את היכולת להתנייד ולהתנהל ביום-יום.
<יאיר דוד: אנחנו פשוט לא יכולים להבין איך זה שאף אחד לא מוכן לדבר.
<יאיר דוד: אני לא מדבר לא על אחוזים ולא על איך.
<יאיר דוד: יש לנו פה רשימה של דרישות, אנחנו רוצים שמשרד הביטחון יקיים איתנו הידברות, לא רשמית אפילו.
<יאיר דוד: אתה מבין שיש פה אנשים - - -
אלי אלאלוף: מה המשמעות של 'לא רשמית'?
<יאיר דוד: אני אסביר למה אני מתכוון.
<יאיר דוד: אמר חבר הכנסת רוזנטל שהוא מבין את העובדה שאי אפשר להעסיק באופן ישיר, אנחנו לא אוהבים את זה עוד יותר.
<יאיר דוד: אנחנו הסתדרות, אבל אנחנו מוכנים לקבל לצורך העניין את העובדה שייתנו אפילו לאותם גורמים שהיום הם המעסיקים הרשמיים שלנו, אותן חברות סיעוד שלמעשה שהיום הפריטו את השירות הזה באמצעותן, את אותו חבל שיאפשר להם לדבר אתנו באופן אפקטיבי.
<יאיר דוד: מה קורה פה בעצם?
<יאיר דוד: יש לנו נציגות, אנחנו מדברים עם חברות הסיעוד והן אומרות לנו: 'אנחנו מבינים אתכם ומסכימים אתכם, אבל אין לנו שפיל, אין לנו חבל שיכול אפילו לתת לכם כי אנחנו מוכתבים על ידי משרד הביטחון בכמה לשלם, לנו יש אחוז הרווח שלנו.
<יאיר דוד: אתם לא מצפים שאנחנו נשלם לכם מתוך אחוז הרווח שלנו', ואנחנו מוצאים את עצמנו במצב שאין לנו עם מי לדבר.
אלי אלאלוף: יש פה נציג של אחת משלושת החברות שהיום נותנות שירות?
<יאיר דוד: לא, אבל אני יכול לעדכן אתכם.
<יאיר דוד: רק בשבוע שעבר נפגשנו, שלושת החברות האלה, אגב, שאלה פה חברת הכנסת נורית קורן אם יש מכרז או אין מכרז.
<יאיר דוד: גם אנחנו פנינו בנושא הזה ולנו אמרו שהביטול או הדחייה ללא תאריך, שזה אותו דבר, זה בעקבות פנייה שלנו כי אנחנו ראינו שבמכרז החדש אין שום התייחסות אמתית לבעיות שלנו, שכחו אותנו.
<יאיר דוד: אנחנו החוליה הכי מרכזית בתהליך הזה.
<יאיר דוד: הרי העובדים שאנחנו מייצגים פה מתוסכלים, מי נפגע מהדבר הזה?
<יאיר דוד: אגף השיקום לא מבין כשבא עובד מתוסכל שלא מעדכנים לו את השכר עשר שנים.
<יאיר דוד: אמר חבר הכנסת רוזנטל: 'עובדי סיעוד זרים'.
<יאיר דוד: עובדי ניקיון מקבלים היום יותר ממלווי הנכים שעושים חוקנים ועושים פעולות פולשניות אחרות ומדינת ישראל משלמת להם שכר מינימום.
<יאיר דוד: עובד שמירה ועובד ניקיון היום משתכר בחמישה שקלים יותר לשעה.
<יאיר דוד: האם זאת התוצאה של מדינת ישראל רוצה להציג כלפי נכי צה"ל שנלחמו במלחמות ישראל ונפצעו?
<יאיר דוד: זאת הצעקה שלנו! עכשיו אין לנו עם מי לדבר.
<יאיר דוד: אנחנו מוכנים לוותר על ענייני האגו שמשרד הביטחון ישב מולנו.
<יאיר דוד: שישלח משקיף, שייתן מנדט, שייתן לאותן חברות את המנדט לדבר ולשמוע.
<יאיר דוד: הכשרות, זה לא רק כסף.
<יאיר דוד: אנחנו רוצים שהעובדים שלנו יוכשרו לעשות את הפעולות שהם עושים.
<יאיר דוד: הרי עד שלא תהייה תביעת ענק, חלילה, של מישהו שעשה פעולה שאסור היה לו לעשות וחס וחלילה גרם לנזק, אנחנו לא נתכנס פה עוד פעם ולא נבין את המשמעויות.
<יאיר דוד: מלווי הנכים הללו עושים דברים, נדרשים לעשות דברים שאסור להם לעשות והם לא מוכשרים לעשות ועושים מתוך אחריות.
<יאיר דוד: לפעמים האחריות הזאת היא אחריות שהיא חסרת אחריות.
<יאיר דוד: אני אומר את זה, אבל כשאותו מלווה נכים יודע שחייו של הנכה שהוא נמצא איתו היום 24 שעות תלויים בו, הוא עושה את הפעולות שלא הכשירו אותו לטובתן.
<יאיר דוד: עכשיו, חברות הסיעוד הן בסך הכול צינור, הן לא באמת יודעות מה אנחנו רוצים מהן.
<יאיר דוד: הן אומרות: 'אתם צודקים'.
<יאיר דוד: גם הן רוצות, אגב, להן היה מאוד נוח שהמכרז התבטל.
<יאיר דוד: אין לנו טענה ואנחנו גם לא אומרים פה מי אנחנו רוצים שיעסיק אותנו כי מבחינתנו, אנחנו רוצים - - -
אלי אלאלוף: כמה זמן החברות הללו?
<יאיר דוד: שנים, 25 שנה לפחות.
אלי אלאלוף: אותן חברות.
אלי אלאלוף: לא התחלפו?
מיקי רוזנטל: לא התחלפו.
מיקי רוזנטל: נוספה חברה שלישית לפני כמה שנים.
<יאיר דוד: אמת.
<יאיר דוד: אנחנו לא מביעים עמדה כי לנו זה לא חשוב.
<יאיר דוד: אני רק רוצה לומר, כפי שאמר חבר הכנסת רוזנטל: 'בעבר' ויש לי פה חוזה, 'אגף השיקום כן העסיק את מלווה את הנכים'.
<יאיר דוד: אנחנו לא באים היום להילחם עליהם במציאות של הפרטה וכיוצא בזה, זה לא הדיון פה היום.
<יאיר דוד: הדיון פה היום, אנחנו רוצים לצאת מפה היום, שמשרד הביטחון יואיל ויכיר בכך שהוא אחראי, לא לנו, לנכים.
<יאיר דוד: אני לא יודע אם יושבים פה נציגי הנכים עצמם שתומכים במאבק והם מבינים ויודעים.
<יאיר דוד: כשיקום מלווה נכים בבוקר עם חיוך על הפנים והוא ידע שהוא מתוגמל כפי שהוא צריך, והוא מקבל את מה שהוא צריך – הנכה יקבל שירות הרבה יותר טוב.
אלי אלאלוף: אני מבקש ממך שאלה.
אלי אלאלוף: אני חוזר על השאלה שנשאלה של חבר הכנסת מאיר כהן בעניין מתן קצבה בצורה של עין או של כסף?
<יאיר דוד: אני אומר כך: אני חושב, אני גם הופעתי בוועדת שושני שדנה בשאלה הזאת בכלל בענף הסיעוד שקשור לביטוח לאומי.
<יאיר דוד: חבר הכנסת מאיר כהן נתן כדוגמה את הגמלה שמקבלים, גמלאות הסיעוד.
<יאיר דוד: יש פה בעיה והיא לא פשוטה.
<יאיר דוד: יש בעיה שהקברניטים מודעים לה.
<יאיר דוד: בענף הסיעוד ההעסקה המשולשלת הזאת היא העסקה לא פשוטה אפילו במובן הזה של המימון ושל האחריות.
<יאיר דוד: משפחה חלילה יכולה להיכנס לקשיים, משפחה יכולה להשתמש בגמלה שהיא לא מסומנת ולא מיועדת - - -
אלי אלאלוף: זה ברור מה שהסביר לכם חבר הכנסת מאיר כהן.
אלי אלאלוף: זה או או.
אלי אלאלוף: זה לא רק זה.
אלי אלאלוף: שתי האפשרויות נשארות.
מאיר כהן: אני זרקתי את זה לחלל החדר.
מאיר כהן: אתה צודק יש בזה הרבה בעיות - - -
<יאיר דוד: יש לזה הרבה השלכות.
<יאיר דוד: אני לא יודע אם - - -
אלי אלאלוף: קיימת דיון בנושא?
<יאיר דוד: אני אומר כך: ראשית, קודם כל שמישהו ידבר איתנו וזה כבר יתחיל להיות טוב.
<יאיר דוד: - - -
אלי אלאלוף: דברו עם עצמכם קודם כל.
<יאיר דוד: אנחנו עושים את זה כל יום מול המראה.
אלי אלאלוף: הנושא הזה עלה?
<יאיר דוד: אבל, כל עוד מישהו יבטיח לנו, כל עוד מישהו יבטיח לנו, מישהו שיוכל לעמוד מאחורי העניין שהזכויות של האנשים האלה תובטחנה – אנחנו מסכימים, אנחנו מסכימים.
<יאיר דוד: אבל אני חושב שאם לא יסבירו את זה בצורה טובה - - -
אלי אלאלוף: ברשותך, אני חושב שזה היה ברור.
אלי אלאלוף: למה את אומרת No way ?
אלי אלאלוף: את מכתיבה את הטון או שאת לא מאפשרת דיון.
אלי אלאלוף: תאפשרי דיון, קודם כל זה לא - - -
<יאיר דוד: אולי לאפשר לה להגיד למה היא לא רוצה.
<יאיר דוד: היא אימא של נכה.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה רשימות.
אלי אלאלוף: בוודאי שאני אתן לגברת הזאת.
אלי אלאלוף: אבל קודם, אנא, תנסו לעמוד בשתיים-שלוש דקות.
<יאיר דוד: אני מצטער שחרגתי.
אלי אלאלוף: לא הזהרתי אותך, אני אשם.
<אסתר רונן: שלום.
<אסתר רונן: שמי אסתר רונן, אני יועצת המשפטית של האיגוד המקצועי בהסתדרות הלאומית.
<אסתר רונן: קודם כל אני רוצה להודות לדבריהם של חברי הכנסת על הדברים החשובים שהם אמרו בנוגע לעבודתם של מלווה הנכים ותנאי עבודתם.
<אסתר רונן: אני מצטרפת לדברים האלה, אני מצטרפת גם לדברי חברי עורך הדין יאיר דוד.
<אסתר רונן: בהמשך של דבריו אלו אני רוצה לומר עוד מספר נקודות.
<אסתר רונן: דבר ראשון, במסגרת המכרז שהוקפא, למעשה מי שקובע את תנאי העסקה בפועל של מלווי הנכים זה משרד הביטחון.
<אסתר רונן: לכן, משרד הביטחון, אם אנחנו בודקים מה קורה מבחינת המבחנים של מי בעצם המעסיק של מלווה הנכים, למעשה משרד הביטחון הוא המעסיק בפועל של מלווה הנכים.
<אסתר רונן: החברות, כמו שאמר חברי, חברות הסיעוד הן הצינור ולכל הפחות הן מעסיקות יחד עם משרד הביטחון.
<אסתר רונן: משרד הביטחון כמי שקובע את תנאי ההעסקה, משרד הביטחון הוא, עליו עיקר הנטל.
<אסתר רונן: לא יכול להיות שיהיה מכרז שיקבע תנאי העסקה שמהווים העסקה פוגענית.
<אסתר רונן: לא יכול שהמכרז ייעשה בלי כל היוועצות, בלי כל רצון להידבר עם נציגות העובדים ועם מלווה הנכים עצמם בנוגע לתנאי העבודה שלהם.
<אסתר רונן: לא יכול להיות שהמכרז יקבע תנאי שכר מלפני עשור, משנת 2005.
<אסתר רונן: לא יכול להיות שהעובדים הללו עובדים בממוצע כ-360 שעות, לא 186 שעות, 360 שעות בערך.
<אסתר רונן: לא יכול להיות שיהיו להם הפרשות פנסיוניות זעומות לחלוטין – זה מצב שהדעת לא מקבלת אותו.
<אסתר רונן: בנוסף על זה נגיד את כל שקשור גם להכשרות הנדרשות ולהשתלמויות המקצועיות הנדרשות ועוד דברים נוספים.
<אסתר רונן: מכרז מחויב, כשאנחנו מדברים על הליך מכרזי, מכרז מחויב להבטיח לפי הדין בתנאי העסקה ראויים של העובדים, של עובדי החברות ושל משרד הביטחון ביחד.
<אסתר רונן: לא יכול להיות שמכרז יתנהל בצורה כזאת שיקבעו תנאים בחוסר תום לב, בחוסר הגינות, בחוסר סבירות.
<אסתר רונן: למעשה זה מה שקורה פה.
<אסתר רונן: לא יכול להיות דבר כזה, הדעת לא נותנת.
<אסתר רונן: פנינו בפניות רבות למשרד הביטחון.
<אסתר רונן: עוד משרד הביטחון השיב לנו במכתב לאחר חודשים.
<אסתר רונן: במכתב הזה, באפריל הוא מודה, הוא מודה שהוא לא מתכוון לשנות את תנאי ההעסקה ולשפר בכלל את תנאי ההעסקה של העובדים האלה במסגרת המכרז.
<אסתר רונן: הוא לא רוצה לדבר, הוא לא רואה בכלל צורך.
<אסתר רונן: זאת תגובה של משרד הביטחון.
אלי אלאלוף: אני מקווה שאתה לא מהסתדרות הלאומית.
<אבנר מלכה: אדוני היושב ראש, אבל הוא גרם - - -
אלי אלאלוף: טוב, אבל שנשמע גם את השטח.
<אבנר מלכה: שלום.
<אבנר מלכה: אני אבנר מלכה.
<אבנר מלכה: אני בעבודה הזאת כבר כ-30 שנה.
<אבנר מלכה: אני מלווה של נכה צה"ל אחד.
<אבנר מלכה: אני עם אותו אחד כבר 26 שנה.
<אבנר מלכה: אני עם וותק של קרוב ל-30 שנה עם הצבא באגף השיקום, עם חברות כוח אדם.
<אבנר מלכה: לפני כמה שנים הרגשנו שבכל פעם מחסרים לנו בתנאי העסקה שלנו.
<אבנר מלכה: פעם אחת אתה מקבל מכתב רשום הביתה ומודעים לך שמרגע זה הפיצויים הם לפי שכר הבסיס.
<אבנר מלכה: המשכורת היא ברוטו ומה שקובע זה שכר בסיס.
<אבנר מלכה: אחר כך לאט לאט לאט מתחילים להגיע אלינו שמועות למה השכר לא עולה לנו.
<אבנר מלכה: יש לנו טבלת שכר בחוזה.
<אבנר מלכה: קודם כל, לפני שאני ממשיך, רגע.
<אבנר מלכה: יש לי פה חוזה משנת 1989 של נכי צה"ל עם אגף השיקום.
<אבנר מלכה: בחוזה הזה, הם חתומים אנחנו לא חתמנו, הם לא עומדים בו.
<אבנר מלכה: הם לא עומדים בו! הם הורידו לנו פה סעיפים, יש טבלת שכר.
<אבנר מלכה: טבלת שכר, שעל זה אנחנו מגישים תביעה על הרבה כסף והם ישלמו את זה.
<אבנר מלכה: אני לא יודע מאיפה הם יביאו את הכסף הזה, אבל זאת טבלת שכר שהם הקפיאו אותה.
<אבנר מלכה: יש פה מלווה שעובד כבר 15 שנה, עם וותק של 15 שנה בשכר מינימום, 25 שקל לשעה.
<אבנר מלכה: יש פה מלווה עם וותק 16 שנה, 27.5 שקל לשעה.
<אבנר מלכה: אפילו בשירות הצבאי לא מכירים.
<אבנר מלכה: כלומר, הבן שלי אמור להתגייס, אמרו לו: 'אל תתגייס, גם ככה לא יכירו לך בכלום'.
<אבנר מלכה: היום במדינה שלנו שום לא שונה, בשום דבר לא מכירים.
<אבנר מלכה: מה זאת אומרת הם מקפיאים טבלת שכר של עובדים?
<אבנר מלכה: היה איזה מכרז על זה, היה איזה דיון על זה, היה איזה משהו על זה?
<אבנר מלכה: למה אתם עושים את זה, למה המדינה עושה?
<אבנר מלכה: אני מבחינתי, משרד הביטחון אני רואה אותו כמדינה.
<אבנר מלכה: למה אתם מתייחסים אלי ככה, למה אתם מתייחסים ככה ברמאות?
<אבנר מלכה: זה אתם חתומים, מה לעשות לכם שאתם לא עומדים בזה?
<אבנר מלכה: איזה מין דבר זה?
<אבנר מלכה: מה, זה עסק פרטי?
<אבנר מלכה: זה העיוות הכי גדול של הקפאת שכר.
<אבנר מלכה: כל עובד פה, אני לא מדבר עכשיו עוד על כל מה שמסביב.
<אבנר מלכה: זה הבסיס שלנו.
<אבנר מלכה: אם טבלת השכר הייתה מעודכנת, פה לפחות כל אחד בלי משא ומתן, 5 שקלים או 7 שקלים, לפי מה שאמרו לי, תוספת לשכר בלי להתווכח.
<אבנר מלכה: זה לשעה.
<אבנר מלכה: למה אתם עושים את זה, למה כל הזמן אתם מקציבים רק דברים רעים מהכיוון שלכם?
<אבנר מלכה: למה אתם לא יושבים אתנו ואומרים לנו: 'חבר'ה, מה קורה אתכם'.
<אבנר מלכה: שנים אני בא ואומר מה זה הדבר הזה.
<אבנר מלכה: 'לא, יש תוספת, יש 25%, זה משמרות'.
<אבנר מלכה: מה זה קשור, מה זה קשור?
<אבנר מלכה: זה מה שמגיע לי, קחו את הוותק שלי.
<אבנר מלכה: אני, יש לי ניסיון.
<אבנר מלכה: אם היום אני עוזב את בחור שלי הוא יקבל בחור אחר.
<אבנר מלכה: לי יש ניסיון.
<אבנר מלכה: מה, זה לא שווה לכם?
<אבנר מלכה: כאילו, מה אני לא שווה כסף, הניסיון שלי לא שווה כסף?
<אבנר מלכה: תשמע, בזמנו הגיעו עולים חדשים מרוסיה, זה היה בסדר גמור ואין לי שום דבר נגד זה.
<אבנר מלכה: אני שואל אותו: 'כמה אתה מרוויח'.
<אבנר מלכה: הוא אומר לי: 30 שקל'.
<אבנר מלכה: שאלתי: 'למה'.
<אבנר מלכה: 'הכירו לי בוותק, ברוסיה עבדתי כאח'.
<אבנר מלכה: בסדר, סבבה.
<אבנר מלכה: למה עצרתם את כל זה?
<אבנר מלכה: למה?
<אבנר מלכה: כשאני התחלתי לעבוד במשרד הביטחון כמלווה של נכה צה"ל, עבדו איתי סטודנטים, עבדו איתי בוגרי, והכל היה בסדר.
<אבנר מלכה: כל הזמן כרסמו, כרסמו, כרסמו, כרסמו עד שלנו נמאס.
<אבנר מלכה: היום, הפספוס הכי גדול שלנו, שהקמנו וועד ואין לך עם מי לדבר, אין לך עם מי לדבר.
<אבנר מלכה: עכשיו כבר שנה מאז שהקמנו את הוועד - - -
אלי אלאלוף: אבנר, תאפשר לעוד חברים - - -
<אבנר מלכה: עוד מילה אחת.
<אבנר מלכה: אני עוד לא נכנס אתך לעומק הדברים כי אין לנו זמן.
<אבנר מלכה: אבל עוד דקה אחת.
<אבנר מלכה: אנחנו כבר שנה באיפוק.
<אבנר מלכה: אמרו לנו כאן בכניסה שאנחנו מנצלים את הנכים, וזה הדבר הכי קשה, שאנחנו מנצלים את הנכים לטובתנו, למאבק שלנו.
<אבנר מלכה: סליחה, אני עד היום גם כשהייתי בתקשורת צמצמתי במילים ולא פגעתי בנכים ולא דיברתי עליהם במכוון כדי לא לפגוע בהפרטה, ומה שאני עושה אתם ביום-יום – אז לנו לא יכולים לבוא ולהגיד שמנצלים, שאנחנו באים לנצל את הנכים.
<אבנר מלכה: מה שאני בא להגיד לכם עכשיו חברי הכנסת, לנו המלווים אי אפשר לבוא להגיד שבאנו לנצל את הנכים, עד היום לא ניצלנו אותם.
<אבנר מלכה: עוד משהו אחד, אם אנחנו תוך שבועיים, הנה אני אומר את זה חד-משמעית - - -
<אבנר מלכה: אני מאיים - - -
אלי אלאלוף: תרשה לי להמשך.
אלי אלאלוף: אנחנו ברוח טובה.
אלי אלאלוף: לא באנו לסבך אף אחד.
<יצחק ברדוגו: שלום.
<יצחק ברדוגו: אני איציק.
<יצחק ברדוגו: אני מלווה של נכה צה"ל - - -
אלי אלאלוף: את שמך בבקשה לפרוטוקול.
<יצחק ברדוגו: איציק ברדוגו, מלווה של נכה צה"ל.
<יצחק ברדוגו: אני כאן מהקבוצה שהקימה את הוועד, עם אבנר יחד עם ציון ועוד הרבה חבר'ה טובים.
<יצחק ברדוגו: אני מלווה כ-26 שנים, פחות או יותר כמו אבנר.
<יצחק ברדוגו: אני רק רוצה לתת לכם המחשה קטנה.
<יצחק ברדוגו: מהשורה הראשונה ועד לפה הסבירו לכם במילים, אני אנסה לתת לכם הסבר קטן שהוא למעשה מעשי.
<יצחק ברדוגו: היום למעשה אני עובד עם שני נכים.
<יצחק ברדוגו: הנה הנכה הראשון שלי, אדון אוליבר.
<יצחק ברדוגו: תרים את היד, והנה הנכה השני שלי שי רוזיליו.
<יצחק ברדוגו: אני היום עובד בשתי עבודות.
<יצחק ברדוגו: היום אני עובד בחודש משהו כמו 480 שעות.
<יצחק ברדוגו: מישהו כאן מנסה להבין מה אני רוצה להגיד?
<יצחק ברדוגו: אתם גם לא תנסו להבין ואני אגיד לכם למה.
<יצחק ברדוגו: אני היום עובד בשתי חברות שונות כדי להגיע ל-13 אלף שקל ברוטו.
<יצחק ברדוגו: ברוטו! אני צריך לעבוד חודשיים וחצי כדי לשמוע את התשובה של משרד הביטחון: 'הם מרווחים הרבה כסף'.
<יצחק ברדוגו: אני רק רוצה לתמצת לכם בקטנה מה שנאמר מהשורה הראשונה עד לפה, כמה קשה אנחנו עובדים.
<יצחק ברדוגו: אני שליש מהחיים שלי בבתים, אם זה בחגים, אם זה ביום כיפורים, אם זה בשבתות, אם זה - - -
אלי אלאלוף: הצטרפה אלינו חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.
<יצחק ברדוגו: אם זה באירועים משפחתיים.
<יצחק ברדוגו: שליש מהחיים שלי אני מבזבז בשעות עבודה כדי להגיע למשכורת מינימום.
<יצחק ברדוגו: <קריאה:> אפילו חצי.
<יצחק ברדוגו: את זה אני רוצה להסביר.
<יצחק ברדוגו: ברוטו.
<יצחק ברדוגו: ברוטו!
אלי אלאלוף: בבקשה הגברת, רצית לדבר.
<רחל גיא: אני רחל גיא, אני אימא של ערן גיא.
<רחל גיא: אני רוצה דבר ראשון לציין, באמת אנחנו מקבלים שירות ואוזן פתוחה מצין, מליאת.
<רחל גיא: באמת, הדלת היא פתוחה לגמרי והם שמעו מאיתנו את הטענות האלה.
<רחל גיא: הם כנראה כבולים במקומות שמעליהם.
<רחל גיא: אני לא יודעת להגיד איפה, אני לא יודעת איך, אני לא יודעת מהן היכולות שלהם ומה היכולות מעליהם, אבל הדלת שלהם פתוחה בפנינו והם שמעו אותנו אישית, את כל מה שאני הולכת לומר פה.
<רחל גיא: שתי הנקודות שאני חושבת שצריכות לעמוד עליהן, אחת, באמת שכר הבסיס.
<רחל גיא: כמו שאמרו כאן שזה לא הגיוני.
<רחל גיא: מורן שעובד 13 שנה מקבל 27 שקל לשעה כשכר בסיס ואדם שמתחיל היום מקבל 25 שקל לשעה.
<רחל גיא: זה איזשהו תגמול וזה דבר שחייב להשתנות.
<רחל גיא: מה שליאת אמרה לי במסדרון בחוץ, שאחרי ש-7 שעות הם מקבלים 150% וזה חסר משמעות, כי כל אדם מקבל את זה - - - <קריאה:> זה גם לא נכון.
<רחל גיא: זה 125%.
<רחל גיא: בלילה מקבלים 160%.
<קריאה: מהשעה אחת בצהריים השכר עולה ל-125% - - -
<רחל גיא: נכון, אבל כל אדם - - -
אלי אלאלוף: הידע שאת אומרת הוא חשוב לנו.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים להתרכז ולשמוע אותו בצורה מסודרת.
<רחל גיא: דבר שני, גם את הנושא הזה צין וגם ליאת שמעו מאיתנו בהרבה פגישות מוקדמות.
<רחל גיא: חייבים לנסות ולבדל בצורה של הבדל גדול מאוד בין אדם שמלווה נכה כמו בני ערן, כמו עודד וכמו עוד חברים רבים שלו שיושבים פה שהם סיעודיים מלאים.
<רחל גיא: מעבר לטיפול האישי-הסיעודי המלווה מהווה לו גם חבר, גם משפחה, גם חברה וגם הרבה דברים אחרים.
<רחל גיא: זה הבדל גדול מאוד למלווה שמלווה אדם שהוא רק הנהג שלו או שהוא רק- - - יש הבדל גדול בין מלווה למלווה והיום אין שום הבדלים בין מלווה למלווה.
<רחל גיא: ברשותכם, כדי שאני לא אתבלבל ולא אגיד דברים שלא התכוונתי אני אקריא בקיצור מאוד חלק מהמכתב שאני כתבתי לשר הביטחון, משום מה הוא הפנה אותו לצין ששמע מאיתנו את הדברים.
<רחל גיא: אני גם אמרתי שהוא שמע מאיתנו את הדברים לא פעם ולא פעמיים וגם אישית.
<רחל גיא: "מאז שערן השתחרר הוא זקוק לעזרה במקום חברים שהולכים ומתמעטים.
<רחל גיא: מעבר לכל תפקודי היומיום והעזרה הסיעודית הרפואית הנחוצים התעלמות המערכת מהדרישות מדאיגות אותנו מאוד.
<רחל גיא: חייבים למצוא דרך לבדל את מלווה הנכים הקשים ביותר ולתגמל אותם על וותק כראוי.
<רחל גיא: המלווים תוססים" ואת זה שמעתם בעצמכם.
<רחל גיא: "אני לא בטוחה שלנוגעים בדבר ברורה מהות עבודתם והאחריות האדירה הנופלת על המלווים.
<רחל גיא: אנו מדברים בעיקר על המלווים המקצועיים שמלווים נכים בדרגות 100% , פגועי ראש ובעיקר את אלו מתוכם שמצליחים ומוכנים להתמודד עם העבודה הקשה", וזאת עבודה מאוד מאוד קשה.
<רחל גיא: להיות 24 שעות עם אדם פגוע ראש זאת עבודה נפשית קשה, עבודה פיסית קשה.
<רחל גיא: אתם שומעים כמה בני מעריך אותם.
<רחל גיא: באמת, זה קשה לי לתאר עד כמה עבודתם קשה.
<רחל גיא: לדוגמה אמרתי את מורן שעובד 12 שנה ומקבל 27.
<רחל גיא: "זו בושה וזלזול באנשים טובים ומסורים.
<רחל גיא: זו התנהגות שאינה ראויה לנכים שנאלצים להיעזר בהם.
<רחל גיא: אנו בדאגה גדולה".
<רחל גיא: אני רוצה לומר לכם, ערן עזב את בית לויינשטיין לפני 13 שנה, גם זה משפט שאתם שמעתם ממני פעמים רבות מאוד "הוא עזב לפני 13 שנה את בית לוינשטיין.
<רחל גיא: כשחיפשנו מלווים עמדו אצלנו עשרה אנשים בתור ואנחנו יכולנו להבדיל".
<רחל גיא: אני רוצה להסביר לכם שבחירת מלווה זו אחת המטלות הקשות ביותר שמוטלת על המשפחה, כי מלווה הוא צריך להיות קודם כל אדם אמין לא ב-100%, בעשרת אלפים אחוז כי הוא הולך עם אדם פגוע ראש ואני צריכה להיות משוכנעת באלף אחוז, אני לא מדברת על לא מזיק לו, אבל עושה את כל מה שהוא יכול הכי טוב להיות לו.
<רחל גיא: הוא צריך להיות אדם שהוא נעים לי, הוא אוכל על שולחני, בשבתות הוא אצלנו, הוא בתוך המשפחה, הוא צריך להיות אדם שמתאים לחברה, לאווירה.
<רחל גיא: באמת, לבחור מלווה זה מאוד קשה.
<רחל גיא: היום, אני לפני שנתיים החלפתי את המלווה השלישי.
<רחל גיא: המלווים אצלנו באמת מאוד מתמידים.
<רחל גיא: מורן 13 שנה עובד אצלי, משה עובד אצל ערן 10 שנים ואת השלישי באמת לפני שנתיים החלפנו כי אחד עזב אותנו.
<רחל גיא: החלפנו במשך חמש שנים אחד אחרי השני, אחד אחרי השני.
<רחל גיא: כל כמה חודשים החלפנו מלווה.
<רחל גיא: למזלנו, לשמחתנו מצאנו את המלווה השלישי ששמו חגי, אבל היה לי בחור אחד שהיה למצוא אותו ולמזלנו הוא התאים.
<רחל גיא: אני מפעם לפעם במשך ה-13 שנה יש לי פחות ופחות אנשים שמוכנים לעבוד בעבודה הקשה הזאת ובתנאים האלה.
<רחל גיא: זה בלתי נסבל המצב הזה בשבילנו.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה אליכם.
אלי אלאלוף: אני רוצה לאפשר למשרד הביטחון.
אלי אלאלוף: נדמה לי ששמענו הרבה מאוד - - -
<אבנר מלכה: עודד רוצה להגיד מילה, הוא נכה.
אלי אלאלוף: תתנו לי, אדון מלכה, הודעתי לכם שאנחנו נאריך את הישיבה לפחות ב-30 דקות כדי שנוכל לתת לדוברים.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה שלב נכון שמשרד הביטחון ייתן לנו התייחסויות.
אלי אלאלוף: מקובל עליך אורלי?
אלי אלאלוף: בבקשה משרד הביטחון, מי שתמצאו לנכון.
<משה צין: משה צין, אני ראש אגף שיקום נכים במשרד הביטחון.
אלי אלאלוף: נשמח לתקן אותה בזכותך.
<משה צין: בסדר, אני אומר רק את מה שאני צריך לומר ורוצה לומר.
<משה צין: הייתה פה אמירה שמשרד הביטחון חוסך על גבם של הנכים.
<משה צין: אני רק אומר שהאמירה הזאת היא לא נכונה.
<משה צין: אני לא רוצה להוסיף מעבר לזה.
<משה צין: משרד הביטחון רואה כל יום, אני יכול כראש אגף שיקום לומר, שרווחתם ושיקומם של נכי צה"ל 24/7 עומדת לנגד עיננו.
<משה צין: יכולים להיות ויכוחים, יכולות להיות טענות, אבל להגיד את האמירה הזאת, אני חושב שזה לא נכון.
אלי אלאלוף: ולכן?
<משה צין: שנייה.
<משה צין: עכשיו, לאור כל מה שנאמר פה, כולל אמירה נכונה שפעמיים ניסו לעשות מכרז והוא ירד.
<משה צין: יש הנחייה של מנכ"ל משרד הביטחון שמבוצעת בימים אלה, שכל נציגי המשרד עובדים לבדוק את כל החלופות האפשריות כולל חלק מהדברים שהעלה פה חבר הכנסת מאיר כהן.
<משה צין: גם את זה נכניס לתוך כל החלופות לבחינה - - -
אורלי לוי אבקסיס: מה הייתה, לצורך הפרוטוקול.
<משה צין: אחת האפשרויות שהוא העלה הייתה העסקה - - -
מאיר כהן: גמלה בעין.
<משה צין: זאת אפשרות, רשמנו.
<משה צין: זה יכנס לתוך הבדיקה - - -
אורלי לוי אבקסיס: כלומר, להשוות כמו הביטוח הלאומי?
אורלי לוי אבקסיס: בתהליך.
<משה צין: הרבה יכנסו לתוך החלופות של הבדיקה.
<משה צין: בימים אלה המשרד עובד בבדיקת כל החלופות.
<משה צין: אני רק רוצה להגיד משהו לגבי זכויות המלווים באופן כללי ואחרי זה ליאת שהיא ראש היחידה לאבחון שירותים רפואיים, שעוסקת בתחום, תגיד על כמה דברים פרטניים שגם עלו פה.
<משה צין: אחת, שירות המלווים שהמשרד מעניק לנכי צה"ל, הוא מעבר למקובל בתחום הסיעודי במדינת ישראל.
<קריאה: כן, אה - - -
<משה צין: שנייה אחת.
<משה צין: שני פרמטרים ברורים.
<משה צין: אחת, היקף השעות ואנחנו גם יודעים לתת שעות ליווי לא רק 24 גם יותר מזה – הכול לפי הצורך.
<משה צין: למי שמכיר את זה, לא נתונים את זה בשוק הסיעודי.
<משה צין: זה מגיע לנכי צה"ל והם יקבלו את זה.
<משה צין: הדבר השני, מדברים על השכר, אז השכר כולל, הוא גבוה מהמקובל בתחום הסיעודי.
<אבנר מלכה: הוא שכר מינימום.
<אבנר מלכה: איך הוא מקובל, איפה יותר?
<אבנר מלכה: זה שכר מינימום אז הוא יכול להיות גדול - - -
אלי אלאלוף: מר מלכה, כיבדו אותך, לא הפריעו לך אז תאפשר את הדיון בנושא הזה.
<משה צין: כמה דברים פרטניים, בבקשה ליאת.
<ליאת גרטמן: שמי ליאת גרטמן.
<ליאת גרטמן: אני לא מתורגלת לבוא לחברי הכנסת המכובדים ולעמוד בפניהם.
<ליאת גרטמן: אני עובדת באגף השיקום - - -
אלי אלאלוף: זה נלמד, גם אנחנו לומדים.
אלי אלאלוף: גם אנחנו חדשים.
<ליאת גרטמן: אני חושבת שנאמרו פה דברים שהם מראים בצורה ברורה שלא ישבתם איתנו.
מיקי רוזנטל: זה בגללכם.
מיקי רוזנטל: לא רציתם.
מיקי רוזנטל: אני כתבתי מכתב למנכ"ל משרד הביטחון לפני חצי שנה וביקשתי לשבת איתו וענו לי שהוא לא יישב איתי.
<ליאת גרטמן: נכון.
מיקי רוזנטל: אז אל תגידו שזה בגללנו, זה בגללכם.
<ליאת גרטמן: אנחנו פנינו אליכם אין ספור פעמים.
מיקי רוזנטל: אתם באטימות נוראית.
מיקי רוזנטל: אטימות נוראית ואני אומר את זה באחריות.
מיקי רוזנטל: רק נקודה אחת לא מדויקת.
מיקי רוזנטל: אתם 'אני ואפסי'.
מיקי רוזנטל: אתם לא מתייחסים לארגון העובדים, אתם לא מתייחסים לחברי כנסת שפונים אליכם, אתם לא מוכנים להיפגש ולכן נאלצתם לבוא לוועדה וגם זה בקושי רב.
מיקי רוזנטל: לקח לכם - - -
אלי אלאלוף: כם רוצה - - -
מיקי רוזנטל: משרד הביטחון הוא לא שלכם ואתם לא יכולים להתנהל כך.
מיקי רוזנטל: זו התנהלות מגעילה.
מיקי רוזנטל: בנקודה הזאת צריך להגיד את האמת.
מיקי רוזנטל: וזה לפרוטוקול.
אלי אלאלוף: אמרתי, בפעם הבאה מי שיתחיל במחיאות כפיים לא יהיה איתנו בדיון.
אלי אלאלוף: אל תעשו לי את זה כי אני לא אוהב את זה.
אלי אלאלוף: נאמרו דברים קשים, תקבלו תשובות אולי לא מספקות, אבל בואו נתמודד עם הבעיה.
אלי אלאלוף: מה הרווחתם במחיאות כפיים?
אלי אלאלוף: אני אומר לכם בשם מיקי, הוא לא זקוק לזה.
אלי אלאלוף: זה לא טוב לאווירה ולדיון, לטובתכם.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד למשרד, לחברי כנסת מותר להעיר באמצע ותתייחסו.
אלי אלאלוף: החברים, האורחים האחרים לא.
אלי אלאלוף: הם, רק אם הם יקבלו את רשות הדיבור.
אלי אלאלוף: תתייחסו להערות הביניים של חברי הכנסת.
<ליאת גרטמן: אנחנו מטפלים בנכי צה"ל.
<ליאת גרטמן: תחום הליווי הוא חלק מהמטרייה שאנחנו נותנים לנכי צה"ל.
<ליאת גרטמן: אנחנו מכבדים את נכי צה"ל.
<ליאת גרטמן: אנחנו עובדים ימים כלילות כדי שנכי צה"ל צעירים ומבוגרים יישארו בבית.
<ליאת גרטמן: אני חושבת שאין לזה אח ורע במדינת ישראל, של יצירת מקום לנכי צה"ל.
<ליאת גרטמן: לא במוסדות אלא הם נמצאים בבתים עם כל set up ובין היתר מלווים אחים - - -
אורלי לוי אבקסיס: כמה היה עולה לכם להחזיק אותם במוסד?
<ליאת גרטמן: זה לא עניין של כסף - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת כמה עולה להחזיק במוסד.
אורלי לוי אבקסיס: זה עולה לכם פי כמה.
אורלי לוי אבקסיס: אתם צריכים להודות על כך שהאנשים האלה, כי ביום אחד יחליטו כל נכי צה"ל 'או.
אורלי לוי אבקסיס: קיי.