GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: זה הדבר החשוב ביותר למדינה שלנו וכולנו בעד.
אלי אלאלוף: לא נפגע במעמד המיוחד.
אלי אלאלוף: דבר שני, אני אומר לך שהנושא הזה של השירות, יכול להיות שירות בזכות ומוגבל במסגרת התקציב.
אלי אלאלוף: הנושא השלישי שהעלית, בכלל לא בא בחשבון ולא יהיה.
אלי אלאלוף: אנחנו נשאיר את זה כשירות בהתנדבות וזה החלק המאוד יפה שיש במדינה ואני מקווה שיום אחד גם בלי לפגוע בביטחון של המדינה השירות הצבאי יהיה בהתנדבות.
<עומר בבלי: מה לגבי סעיף 3(ב)?
<עומר בבלי: שלא תהיה אפשרות לשר בהסכמת שר הביטחון.
<יואב ארבל: אני מבקש לחדד לגבי הסעיף הזה.
<יואב ארבל: באמת הנושא עלה בוועדת השרים והייתה הסכמה.
<יואב ארבל: ההסכמה לא הייתה להוריד את הסעיף.
<יואב ארבל: ההסכמה הייתה – וזאת העמדה של הממשלה – להפוך אותו לסעיף שלא יכול לחול על מי שיש עליו את חובת הצבא.
אלי אלאלוף: אני מבקש ממשרד המשפטים.
<נעה בן שבת: יש כאן הסכמה לנוסח.
<נעה בן שבת: אני מבינה שעולה כאן הסכמה שלא מתקיים לגביו התנאי של תושב או אזרח, הוא יוכל לבקש לשרת.
<יואב ארבל: סעיף 3(ב) לא יחול לגבי אוכלוסיות שחייבות בגיוס.
<יואב ארבל: זאת בעצם ההסכמה.
<עומר בבלי: זה לא מי שלא מתקיימים לגביו התנאים האמורים בסעיף קטן (א).
<נעה בן שבת: מי שלא מתקיים בו התנאי של תושבות או אזרחות.
<עומר בבלי: לא כל התנאים.
<עומר בבלי: בדיוק.
<נעה בן שבת: בעצם השר בהסכמת שר הביטחון ובאישור הוועדה, עדיין נשארת הסכמת שר הביטחון, רשאי לקבוע כי מי שלא מתקיים לגביו התנאי שהוא אזרח ישראלי או תושב קבע, יוכל לבקש לשרת בשירות אזרחי, מתקיימים לגביו תנאים ונסיבות אחרים שיקבע.
<עומר בבלי: ולא החלק השני.
אלי אלאלוף: זה הסעיף האחרון בו אנחנו דנים ואחר כך נסיים את הישיבה.
<ניר שריג: ברשות היושב ראש, אם אפשר להשלים.
<ניר שריג: לעניין הזכות להתנדב.
<ניר שריג: נתון נוסף.
<ניר שריג: זה לא רק עניין של תפארת המליצה ורצון טוב.
<ניר שריג: כשאני הייתי במינהלת, הייתה לנו אינטואיציה ששירות לאומי עוזר לתעסוקה ולמוביליות חברתית.
<ניר שריג: מאז לפני מספר שנים נערך מחקר מאוד מקיף של משרד התעשייה בזמנו, היום משרד הכלכלה, שהראה בצורה ברורה שאדם שעושה שירות לאומי, סיכויי התעסוקה שלו והתעסוקה המשמעותית שלו גדלים בצורה ניכרת, מה שאומר שלמנוע מאדם את הזכות לשרת בצבא או לחילופין לשרת בשירות לאומי או אזרחי, זה אומר שזה פוגע בסיכויי המוביליות שלו.
<ניר שריג: לכן לא משנה איזה ניסוח בסוף יגיעו אליו ככל שיתקרבו לנושא של הזכות להתנדב, כך יש לזה משמעות מעשית בחיים של אנשים כמעט עד רמה של זכות אזרח כמו חוק חינוך חובה או כמו דברים נוספים.
<ניר שריג: אני אומר את זה כי אני מכיר את הריטואל.
<ניר שריג: אומרים זכות להתנדב ואז יבואו המשפטנים וכל מיני אנשים וינסו לחבל בנושא הזה.
<ניר שריג: אני מציע לזכור שזה לא רק עניין ערכי כללי אלא זה עניין מעשי גם עבור הבן אדם וגם עבור החברה בישראל בגדר השקעה בנושא התעסוקה.
אלי אלאלוף: נציג צה"ל, בבקה.
<אסף חלבני: לסעיף 28.
<אסף חלבני: אני רוצה לומר שהוא לא נותן מענה בגלל הניסוח שלו.
<נעה בן שבת: יש כאן מחלוקת איך צריך להגדיר את מי שלא נקרא לשירות והאם קבלת הרשימות מצה"ל של מי שלא נקרא לשירות מספקת.
אלי אלאלוף: מה היית רוצה?
<אסף חלבני: נאמר כאן שהצבא ייתן אישור על מי שלא נקרא לשירות.
<אסף חלבני: מישהו שעוד לא נקרא לשירות, יכול להיות שהוא ייקרא לשירות.
<אסף חלבני: זה פשוט עניין של לחדד.
אלי אלאלוף: הוא יכול להיקרא לשירות אחרי גיל 18?
<אסף חלבני: כן.
<נעה בן שבת: אתה לא רוצה שלוש אפשרויות אלא אתה רוצה רק שתי אפשרויות, או שהוא פטור משירות או שרשויות הצבא החליטו לא לקרוא לו לשירות.
מירב בן ארי: לפטור אותו.
<אסף חלבני: נכון.
<נעה בן שבת: החליטו לא לקרוא לו.
<יואב ארבל: השאלה אם יש החלטה כזאת.
<נעה בן שבת: אתה אומר שיש החלטה, שתוכלו לתת החלטה כזאת לגבי כל אחד ואחד.
<נעה בן שבת: כל אחד שלא נקרא לשירות, יכול לבוא ולברר את ההחלטה ויכול להיות שאם יש החלטה כזאת, הוא יכול לבוא ולתקוף את ההחלטה הזאת, את ההחלטה המינהלית שלכם.
<אסף חלבני: לא הבנתי את השאלה.
<נעה בן שבת: אתה אומר שאתה רוצה להחליף את לא נקרא לשירות כדי לבטא שזה לא מישהו שעדיין לא נקרא לשירות אלא להגיד מישהו שהחליטו לא לקרוא לו לשירות.
<נעה בן שבת: אתה רוצה להגיד שיש החלטה, החליטו לגביו שהוא לא ייקרא לשירות.
<נעה בן שבת: אתה אומר שברגע שיש החלטה כזאת, ההחלטה הזאת גם נתונה לתקיפה ויכול להיות שהוא יכול לתקוף אותה כי אולי לדעתו כן צריך לקרוא לו לשירות.
<נעה בן שבת: זה בעצם מה שאתה אומר.
<נעה בן שבת: השאלה אם יש הליך כזה.
<נעה בן שבת: כשאנחנו אומרים שהחליטו לא לקרוא לו, יש החלטה כזאת.
<נמרוד ארז'ואן: העניין הוא לא עניין טכני אלא הוא עניין מהותי.
<נמרוד ארז'ואן: אדם חצה את גיל 18 ועדיין לא קראנו לו לשירות, אם בגין זה שלא סיימנו את תהליך הבירור הרפואי או בירור אחר לגביו, בניסוח המוצע שקיים כרגע, הוא יכול לעשות שירות לאומי.
<נמרוד ארז'ואן: אנחנו מציעים להחליף את הניסוח בכך שרשויות הגיוס החליטו שלא לקרוא לו לשירות, שיש החלטה סופית לגביו שלא שייקרא לשירות.
<נעה בן שבת: אולי אפשר להגיד שיש אישור, שצה"ל אישר שהוא לא קורא לו לשירות.
<נמרוד ארז'ואן: כן.
<נמרוד ארז'ואן: עד שהוא מקבל פטור.
<נעה בן שבת: במקום לדבר על החלטה.
<נעה בן שבת: אתם נתתם אישור שהוא לא נקרא לשירות.
אלי אלאלוף: אנחנו נראה את הנוסח הסופי בישיבה הבאה.
אלי אלאלוף: זה נבע מהדיון הקודם שהיה קשור לביטוחים במקרים של ילדים שנרצחו והביטוח לא כיסה את זה, לצערנו.
אלי אלאלוף: אנחנו עוברים לנושא אחר בתקווה שילדים יחזרו הביתה בשלום גם מהפעילות היפה שעושים במסגרת השירות האזרחי.
אלי אלאלוף: היום 7 במרס 2016 כ"ז באדר א' תשע"ו.
אלי אלאלוף: אנחנו נדון בנושא הצעת החוק שירות אזרחי, התשע"ה-2015 (כ/947).
אלי אלאלוף: אנחנו קיבלנו בכתב הסתייגות אחת אף על פי שזה לא נמצא עדיין בטקסט שלפנינו.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת מיקי לוי, חשוב לך שנדון עכשיו או כשנגיע לזה?
מיקי לוי: אם אדוני יכול להתיר לי את זה.
מיקי לוי: אני צריך להתחלק בין ועדת הכספים לבין ועדת הכלכלה.
אלי אלאלוף: אותי מה שמעניין זה מאה אחוז פה.
מיקי לוי: אתה צודק.
מיקי לוי: לכן באתי לפתיחת הדיון.
אלי אלאלוף: אתה מעלה נושא שהוא לא כרגע בפרקים שאנחנו עומדים לדון בהם.
אלי אלאלוף: אז או שתחכה או שתעשה את זה בקיצור רב.
מיקי לוי: בקיצור נמרץ.
אלי אלאלוף: אני אציג את חברי הכנסת:
אלי אלאלוף: חברת הכנסת מירב בן-ארי בדרך – אני כבר חוסך זמן; חבר הכנסת מאיר כהן וחבר הכנסת מיקי לוי.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת לוי, בבקשה.
מיקי לוי: תודה רבה, אדוני, שאתה מאפשר לי.
מיקי לוי: גם בעקבות המכתב ששלחתי אליך ובעקבות כמה נושאים שמונחים לפני אני מבקש את תשומת לבה של היועצת המשפטית לסעיף 46(ג)(1).
<נעה בן שבת: אדוני, זה לא נמצא עכשיו בנוסח לפנינו כי החלטנו לדון בפרקים אחרים.
מיקי לוי: אם תוכלי – אני מבטיח לך שאני אחזור לסעיף הזה.
<נעה בן שבת: ראיתי את ההסתייגות.
מיקי לוי: סעיף 46(ג)(1) הוא מהות החוק.
מיקי לוי: כתוב בו: "עיקר עיסוקו של מבקש ההכרה יהיה בהפניית משרתים בשירות הלאומי או קהילתי".
<נעה בן שבת: אתה מדבר על הגוף המוכר.
מיקי לוי: אני מבקש לשנות את זה ל"כל עיסוקו".
מיקי לוי: לא יכול להיות שגוף כזה שממומן בכספי ציבור ובכספי מדינה פתאום יגיש אנשים לארוז תפוחי אדמה בנגב או להקים קייטנות.
אלי אלאלוף: זה בהתנדבות בנפרד.
מיקי לוי: זה בכסף.
מיקי לוי: לכן התקורות שהמדינה מספקת לאותה עמותה אמורות לשמש לדברים שהם לא מעניינינו.
מיקי לוי: לכן גברתי היועצת המשפטית, אני מבקש לשנות - -
מאיר כהן: איזה סעיף?
<נעה בן שבת: סעיף 49(א)(3) – מה דורש הכרה בגוף מוכר.
מאיר כהן: אין את זה.
<נעה בן שבת: זה לא לפי הסדר.
<נעה בן שבת: מדברים על 49(א)(3).
מאיר כהן: זה לא בא לדיון היום?
אלי אלאלוף: מיקי, זה נראה לי הערה מאוד מרכזית.
אלי אלאלוף: בוא נדון בה כשנגיע לסעיף הרלוונטי, ולא תהיה לך ברירה אלא לחזור אלינו.
מיקי לוי: אני אשמח לבוא הנה.
אלי אלאלוף: אם כך אנחנו נמשיך.
אלי אלאלוף: הפסקנו בסעיף 3.
אלי אלאלוף: ההפסקה לא הייתה טכנית בלבד.
אלי אלאלוף: היא אפשרה לנו ללבן הרבה מאוד סוגיות עם כמה חברי כנסת ושר.
אלי אלאלוף: לכן אנחנו חוזרים אחרי הבהרות ואולי תשובות טובות.
אלי אלאלוף: היועצת המשפטית, נמשיך בקריאה החוק.
<נעה בן שבת: בסעיף 3 בנוסח שמופיע בפניכם ניסינו להתחשב בבקשה.
<נעה בן שבת: מצד אחד ביקשו לדבר על הנושא של השירות במונחים של זכות, ומצד שני לא לשכוח שאנחנו לא מדברים פה על זכות שהיא מוחלטת או בלתי תלויה, אלא בעצם בשירות, ככל שהדבר מתאפשר, גם במגבלות התקציב וגם במגבלות של מקומות השירות ובהתחשב בתפקידי השירות ובהתאמה להם.
<נעה בן שבת: זאת אומרת יש פה הרבה מגבלות, זאת לא זכות עצמאית.
<נעה בן שבת: לכן מוצע פה לומר שהסעיף מדבר על הזכאים לשרת בשירות לאומי או בשירות קהילתי.
<נעה בן שבת: כאן באים אותם תנאים: האזרחות או ישיבת קבע, פטור משירות סדיר או אי הקריאה לשירות סדיר, הגילאים – בין גילאי 18 ל-24 והתנאי של הגשת בקשה לשרת.
<נעה בן שבת: השירות הוא לא אוטומטי, אלא יש בקשה לשרת.
<נעה בן שבת: גם בסעיף קטן (ב) דובר בזמנו על דרישה של שר הביטחון, ובסופו של דבר אנחנו נשארים רק עם התנאי שמתייחס לזה: שר הפנים הוא הרלוונטי לעניין התושבות והאזרחות.
<נעה בן שבת: גם מי שאינו אזרח ישראלי צריך להגיש בקשה.
<נעה בן שבת: סעיף (ג) שהיה במקור סעיף 13 אומר: יש כאן עבירה שלא יראו בשירות לאומי או בשירות קהילתי לפי סעיף זה העסקה לפי חוק עבודת נוער.
<נעה בן שבת: זה בגלל ההגדרות הרחבות של חוק עבודת הנוער.
<נעה בן שבת: גם הן כפופות למסגרת התקציב.
<נעה בן שבת: העירו לנו שהנוסח הזה משנה לגבי מי שמלאו לו 17 וטרם מלאו לו 18 שנים, שלכאורה צריך לתת את ההסכמה לעצם הבקשה ולא רק לעצם השירות.
<נעה בן שבת: זאת אומרת לכאורה כל המבקשים הם בגיל צעיר מגיל 17.
<נעה בן שבת: הכוונה היא שכדי לשרת שירות בגיל צעיר מ-17 נדרשת הסכמת ההורים.
<נעה בן שבת: אם זה לא ברור בנוסח אנחנו נבהיר את זה בנוסח.
מאיר כהן: אני מבקש שוב הסבר.
<נעה בן שבת: העירו לנו שלכאורה הנוסח החדש משנה מהנוסח הקודם בכך שמשתמע ממנו שההסכמה בכתב נדרשת לבקשה לשירות.
<נעה בן שבת: כיוון שהבקשה לשירות היא תמיד מוקדמת ויכולה להיות במהלך כיתה י"ב, ורוב הנערים והנערות יהיו טרם גיל 18 אז לא עצם הבקשה היא זאת שמחייבת את הסכמת ההורים, ולא צריך למלא לגביה כל טופס, אלא אם השירות אמור להתחיל לפני גיל 18, אז נדרשת הסכמת ההורים.
<דרור גרנית: האמת היא שזה גם וגם כי גם לבצע את הבקשה זה אקט משפטי.
<דרור גרנית: אז כשקטין הולך לבצע אקט משפטי לא מופרך לחשוב שיהיה צורך בגיבוי של האפוטרופוס.
<יואב ארבל: אני היועץ המשפטי של הרשות לשירות לאומי ואזרחי.
<יואב ארבל: אנחנו לא נרצה - -
אלי אלאלוף: פה כתוב "חוק שירות אזרחי".
אלי אלאלוף: למה אתם מוסיפים "לאומי"?
אלי אלאלוף: השירות הלאומי זה מה שקשור לחרדים.
<יואב ארבל: הרשות נקראת הרשות לשירות לאומי אזרחי.
<יואב ארבל: כרגע היא עדיין הוקמה בחוק שירות לאומי אזרחי, ולכן זה השם שלה.
<יואב ארבל: כשיעבור החוק הזה אנחנו נישאר הרשות לשירות אזרחי.
<יואב ארבל: אבל כל עוד הוא לא עובר זה השם שלה.
<יואב ארבל: בכל מקרה אנחנו לא רוצים להגיע למצב שחמישה עשר אלף השמיניסטיות או השמיניסטים שרוצים לשרת בשנה הבאה יצטרכו לבוא עם אישור ההורים לבקשה.
<יואב ארבל: זה נראה לנו מרחיק לכת.
מאיר כהן: כשבן פחות מ-18 ממלא מנילה לצבא אתה מבקש ממנו אישור הורה?
<דרור גרנית: לא, אבל שם יש לו חובה.
מאיר כהן: להפך, זה רק מחזק את זה שלא צריך אישור הורים.
מאיר כהן: הם בני 18, מה יש לכם?
<דרור גרנית: חבר הכנסת כהן, יש הבדל בין מצב דברים שבו החוק מייצר חובה כמו בחוק שירות ביטחון - -
מאיר כהן: אתה יכול לתת לי את ההרצאה הכי מלומדה שלך, אבל תפסיק.
מאיר כהן: אני לא חושב שילד או ילדה שרוצים לשלוח טופס ראשון ולהתעניין בשירות אזרחי כזה צריכים שילווה לזה הסכמה של ההורים.
מאיר כהן: אם הם בגיל 18 יש הסכמה של ההורים.
<דרור גרנית: אבל אנחנו מדברים על אלה שטרם מלאו להם 18.
<דרור גרנית: אני לא ירדתי לסוף דעתך.
מאיר כהן: תלמיד או תלמידה בי"ב שרוצים למלא טופס לשירות אזרחי, לא צריך לחייב אותם להביא הסכמה של ההורים.
<דרור גרנית: אני חושב שכאשר קטין מבצע אקט משפטי – וזה אקט משפטי - -
מאיר כהן: זה לא אקט משפטי עדיין.
מאיר כהן: החוק אומר שברגע שסוגרים את זה, כן, אבל הוא רק ממלא טופס, למה הוא צריך?
<דרור גרנית: הוא פונה לרשות, ומבקש לפנות.
<נעה בן שבת: פורמלית באמת נדרשת הסכמה של ההורים עד גיל 18 בשביל לתת תוקף לבקשתו.
<נעה בן שבת: מצד שני יש פעולות שדרכם של קטינים לעשות גם לפני גיל 18.
<דרור גרנית: הוא יכול לפתוח חשבון בנק.
<נעה בן שבת: אז יכול להיות שאפשר להתייחס לנושא הזה כאל אחד מהנושאים האלה.
מאיר כהן: מה החוק אומר לגבי פתיחת חשבון בנק שזה גם אקט משפטי?
<נעה בן שבת: אני מניחה שהוא אומר שדרכם של קטינים לעשות את זה.
מאיר כהן: לפתיחת חשבון בנק הוא צריך אישור הורים?
אלי אלאלוף: האמת היא שזה הביטוי של איש חינוך.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת מאיר כהן חוזר גם כאבא וגם כאיש חינוך.
אלי אלאלוף: לדעתי, יש בזה משהו.
אלי אלאלוף: מה גם שזאת פנייה ראשונית, זה לא סופי.
<יואב ארבל: אולי נבהיר פה שמדובר רק על השירות ולא על הבקשה?
<יואב ארבל: אני חושש מהשתמעות לשני פנים.
<נעה בן שבת: אנחנו נגיד שמי צפוי להתחיל את השירות לפני גיל 18 צריך להביא אישור על הסכמת אישור.
<יואב ארבל: תחילת שירות לפני גיל 18.
<עומר בבלי: אנחנו מאכזבים אותו.
<עומר בבלי: יש חשש שאם הילד עושה את כל ההליכים באופן עצמאי בלי ההורים ומתקבל, ויום לפני שהוא הולך לשירות הוא עדיין לא בן 18, אומרים לו, עכשיו תביא אישור מההורים.
<עומר בבלי: אז הוא יגיד, למה לא ביקשתם קודם?
<עומר בבלי: זה גם היבט אחר של אכזבה, לדוגמה.
מאיר כהן: אני לא מסכים איתך, אבל אנחנו נצביע על זה.
מאיר כהן: היות שאין לך זכות הצבעה אז כיף לנו.
אלי אלאלוף: מה אומרים הארגונים?
<ידעיה לוין: אני מ"בת עמי".
<ידעיה לוין: גם בתור איש חינוך בעבר כמנהל בית ספר אני לא חושב שיש איזשהו מקום שבגיל 18 נבקש אישור הורים.
<ידעיה לוין: תלמידים הולכים היום למכינות או לכל מיני מסגרות ש"שינים וכדומה.
<ידעיה לוין: הם לא מחויבים היום באישור הורים.
<ידעיה לוין: לילד יש בחירה, ומקובל שהבחירה שלו קבילה בגילאים האלה.
<ידעיה לוין: אני רוצה להעיר עוד הערה.
<ידעיה לוין: בסעיף 3 אנחנו מחזירים את הנושא של הזכות לשרת.
<ידעיה לוין: זאת זכות שמוקנית למתנדב, ובעצם עשויה להיות לפעמים סתירה.
<ידעיה לוין: לגופים אין זכות בחוק הנוכחי.
<ידעיה לוין: אני מעיר כאן שכשנגיע לנושא של הגופים המוכרים לפעמים צריך לראות גם את הזכות של הגופים בהתכתבות הזאת או בדו-שיח הזה שקיים בין הזכות של המתנדב לזכות של הגופים.
<יואב ארבל: שים לב שהזכות כפופה.
אלי אלאלוף: קשה לי כשמערבבים נושא בנושא.
אלי אלאלוף: תחזור לזה כשנגיע לגוף מסוים.
<דרור גרנית: בכל הכבוד אני רוצה להתחבר להערה של מר לוין.
<דרור גרנית: העניין הוא שזכות מקימה חובה.
<דרור גרנית: אם אנחנו כותבים פה שקיימת זכות – למי החובה?
<דרור גרנית: התשובה חייבת להיות שהחובה היא לגופים המוכרים שאם לא כן, איך ניישם את הזכות?
<דרור גרנית: מתן זכות לשרת משמעותו שחייב להיות גוף שחייבים לשים אותו לשירות.
<דרור גרנית: במובן הזה אני מתחבר להערה של מר לוין, ואני מציע לשקול ולחזור אחורה לנוסח הקודם המקורי של "רשאי לבקש לשרת", ולהוריד את הטרמינולוגיה של "זכות".
<דרור גרנית: היא מעוררת קשיים גם מבחינת הגופים המוכרים.
<דרור גרנית: אבל גם מבחינת המדינה שכן תבוא הטענה כי למרות כל הסייגים וההערות שהכנסנו יש לנו סיבה לחשוש מפני מצב דברים שיבואו ויגידו לו שהמדינה חייבת להשים אותו.
<ידעיה לוין: אני דווקא מתחבר לנושא של הזכות.
<דרור גרנית: אתה מתחבר לזכות כל זמן שהחובה היא לא עליך.
<ידעיה לוין: אני דווקא מתחבר לזכות.
<ידעיה לוין: חשוב לי להגיד.
<אורי שיינין: עמדת משרד האוצר המסורתית בנושא הזה דומה לעמדת משרד המשפטים, וזאת גם עמדת הממשלה בנוסח שהוגש לכנסת.
<אורי שיינין: מלבד ההיבטים התקציביים שברגע שאתה יוצר זכות שהיא מעין חובה – ברגע שאתה מייצר זכות בשירות הלאומי, ואתה פונה גם לעוד אוכלוסיות ואומר להן, שבעצם בדלת האחורית אני מכניס לכם את הזכות שהיא מעין חובה, החששות מכל עולמות השירות הלאומי מתחילים להתעורר.
<אורי שיינין: לכן אנחנו בדעה שגם אם אנחנו רוצים לייצר סיטואציה שהיא לא רק השירות, אלא משהו שעלה בדיון הקודם – של זכאות, צריך לעשות את זה בצורה קצת יותר עדינה.
<אורי שיינין: אולי "זכאי לבקש לשרת" או ניסוח אחר.
אלי אלאלוף: אני מציע שהדברים האלה שנראים קטנים יידונו בנפרד בפגישה בין משרד המשפטים והיועצת המשפטית שלנו.
<נעה בן שבת: נחזור לסעיף הזה, סעיף 3.
<נעה בן שבת: שכחתי גם להזכיר את סעיף קטן (ה) שמדבר על הוראות לשירות.
<נעה בן שבת: אנחנו נחזור על הסעיף ועל כל סעיפיו הקטנים.
אלי אלאלוף: יש פה הערה לגבי הנושא הקודם?
אלי אלאלוף: אמרנו שנדון בזה בנפרד.
<יגאל וינר: אני רוצה להעיר לגבי הסעיף שהוקרא.
<יגאל וינר: אני מהמועצה האזרחית לקידום השירות הלאומי.
<יגאל וינר: זה יכול להתכתב כאן, זה יכול להתכתב עם הסעיף בהמשך; הסעיף הזה קובע את גיל השירות שהוא 18 עד 24.
<יגאל וינר: אנחנו ביקשנו לגבי תלמידים בחינוך מיוחד להשאיר את אותם שש שנים מיום סיום החינוך המיוחד, דהיינו מגיל 21 ל-27.
מירב בן ארי: עד גיל 27?
<יגאל וינר: כן.
<יגאל וינר: כי פה בגיל 18 גומרים חוק חינוך חובה רגיל.
<יגאל וינר: בעצם תלמידים בחינוך המיוחד מסיימים בגיל21, ואנחנו רוצים לאפשר להם להתנדב לשירות הלאומי גם בגיל מאוחר יותר.
<נעה בן שבת: הטווח של שש שנים נמצא פה - -
<יגאל וינר: אנחנו חושבים שזה טווח ראוי, בעיקר לחבר'ה בעלי צרכים מיוחדים שלעיתים לוקח להם יותר זמן לקבל החלטות לגבי החיים הבוגרים שלהם.
<יגאל וינר: הם צריכים הרבה יותר ליווי ותמיכה, ולדעתנו, זה ראוי להשוות.
<יגאל וינר: דרך אגב, גם הצבא מאפשר את ההתנדבות עד גיל 27.
אלי אלאלוף: אנשי הצבא שנמצאים פה מאשרים?
<אמיר וקנין: אני ראש מדור שילוב חרדים.
<אמיר וקנין: אנחנו מגייסים עד גיל 27.
אלי אלאלוף: מה אומרת הרשות?
<מוטי אלמליח: אני מנהל אגף תקציבים ופיקוח של רשות השירות הלאומי אזרחי.
<מוטי אלמליח: מכיוון שהאוכלוסיות המיוחדות הן אוכלוסיות של משרד הרווחה אנחנו היינו רוצים לשמוע את העמדה המקצועית של משרד הרווחה ולתאם איתם את הנושא הזה.
אלי אלאלוף: מי זה משרד הרווחה?
אלי אלאלוף: אין כאן משרד הרווחה.
מאיר כהן: אני לא חושב שצריך את משרד הרווחה.
מירב בן ארי: כן, למה צריך את העמדה?
מירב בן ארי: זאת בקשה לגיטימית וגם שוויונית.
מאיר כהן: זה בסדר גמור גיל 27 לאנשים עם מוגבלויות.
<אורי שיינין: אני רק אגיד את הצד השני של המטבע, שככל שהגיל יותר מאוחר החשש שמי שמתגייס יחליף עובד אמתי מתעורר ביתר שאת.
<אורי שיינין: זאת אומרת ככל שהוא מתגייס בגיל יותר צעיר יש לזה אימפקט יותר גדול לשוק העבודה.
<יגאל וינר: אורי, מדברים כאן על אנשים בעלי צרכים מיוחדים.
<אורי שיינין: אני אומר שזה הצד השני.
<אורי שיינין: זה לא כובע שני.
מירב בן ארי: מה נפשך?
מירב בן ארי: זה אותו דבר כמו השירות הלאומי.
אלי אלאלוף: אוקיי, אני אאמץ את גיל 27 לאוכלוסיות מיוחדות.
<דרור גרנית: רק לבוגרי החינוך המיוחד.
מירב בן ארי: חינוך מיוחד.
מאיר כהן: הלוואי שהם יתפסו את מקומם של אנשים אחרים.
<נעה בן שבת: השאלה האם מבחינתם לא תופס שנים שהם יכולים להשתלב בעבודה.
מירב בן ארי: כן, אבל לפחות אנחנו נותנים להם את האפשרות.
מירב בן ארי: הם יבחרו אם ללכת בגיל 27.
אלי אלאלוף: תנו להם צ'אנס נוסף.
<נעה בן שבת: עוברים לסעיף 5.
<נעה בן שבת: אני לא יודעת לאן נעלם סעיף 4, אבל אנחנו עוברים לסעיף 5.
<ענבר הרשקוביץ': (הקראה):
<ענבר הרשקוביץ': יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת אללוף מציע להוסיף את תחום המדע, וחבר הכנסת איתן ברושי הציע להוסיף את תחום החקלאות.
<דרור גרנית: מה ההצעות?
<נעה בן שבת: בתוך הנוסח מסומנים כמה דברים.
<נעה בן שבת: על דיור ציבורי התחילו לדבר בדיון הקודם.
<נעה בן שבת: דובר על כך שרשויות כמו עמידר, כנראה יש בהן בנות שירות, ולכן הציעו להוסיף את התחום דיור ציבורי.
<נעה בן שבת: השאלה האם זה באמת מוסיף?
<נעה בן שבת: מה שהם עושים בדיור ציבורי זה לעשות הסברה על זכויות.
<נעה בן שבת: זאת אומרת השאלה אם זה לא נכנס במסגרת אחרת.
<נעה בן שבת: באמת יש פה הבקשה להוסיף את תחום המדע והצעה להוסיף את תחום החקלאות.
<נעה בן שבת: חבר הכנסת ברושי דיבר על חוות חקלאיות ועל בתי ספר חקלאיים.
<נעה בן שבת: השאלה אם אנחנו לא נשארים גם פה בתחום החינוך, בתחום שהוא כבר מוסדר במסגרת אחרת.
<דרור גרנית: אני מבקש להתייחס לכל שלושת התחומים המוצעים.
<דרור גרנית: לעניין דיור ציבורי – אנחנו מתנגדים לעניין הדיור הציבורי.
<דרור גרנית: אין לזה מקום.
<דרור גרנית: אני אסביר.
<דרור גרנית: עמידר וחברות משכנות אחרות פועלות אל מול הדיירים לא בתור רשות, אלא בעיקרו של דבר בתור סוכן של בעל הקרקע שהיא המדינה.
<דרור גרנית: אבל הם שם כדי להיות הסוכן.
אלי אלאלוף: רק הסוכן?
<דרור גרנית: בעיקר.
<דרור גרנית: הן שם בעיקר כדי לאכלס.
אלי אלאלוף: בכמה אחוזים זה?
<דרור גרנית: אם יורשה לי, ברשותך.
<דרור גרנית: הם שם כדי לאכלס את הדירות, ואז לפקח שהדיירים אכן גרים בהן, שהם משלמים את שכר הדירה הקבוע, לתקן את הדירות.
<דרור גרנית: הם שם כסוכן של בעל המקרקעין; הם לא שם כדי לקדם זכות.
<דרור גרנית: אם צריך להבטיח את הצרכים של האוכלוסיות האלה ולקדם את זכויותיהן אז הזכות צריכה להיות מקודמת מול עמידר.
<דרור גרנית: לכן, לטעמי, אם אנחנו סבורים שבנות ובני שירות צריכים להיות מופעלים כדי לקדם את זכויותיהם של דיירי הדיור הציבורי אזי הם צריכים להיות בצד של משרד הבינוי והשיכון ולשמש שם כאנשים שתפקידם ליידע על זכויות, לעזור לדיירים לפנות לעמידר.
<דרור גרנית: אבל הם לא צריכים לשבת בעמידר.
אלי אלאלוף: אם אני מבין טוב – לפעול במסגרת הדיור הציבורי באמצעות משרד השיכון.
<דרור גרנית: ולא באמצעות החברות המשכנות.
מאיר כהן: הסעיף הזה הוא סעיף מאוד חשוב.
מאיר כהן: אנחנו צריכים להעביר אותו במסננת מאוד ברורה.
מאיר כהן: להערכתי, אנחנו צריכים דיון אחד רק על הסעיף הזה.
מאיר כהן: הסעיף הזה בעצם טומן הרבה מאוד סכנות לכל המפעל הזה כי גבולות הגזרה כאן הן גבולות שכמעט לא רואים אותם.
מאיר כהן: אפשרות שחבר'ה שמתגייסים לשירות מהסוג הזה ימצאו את עצמם פקידים חסרי משמעות בכל מיני גופים זאת אפשרות שהיא קיימת.
מאיר כהן: בבקשה, תיכנסו לקופות החולים ותשאלו את הבנות שיושבות שם ליד השולחנות מהשירות האזרחי מה המשמעות.
מאיר כהן: אז הן יספרו לכם שהן על תקן של מסבירות זכויות.
מאיר כהן: חוץ מאשר לתת לי פתק עם תואר אף אחת לא הסבירה לי זכויות.
מאיר כהן: רק כששאלתי הסתבר שהיא מהשירות הלאומי.
מאיר כהן: לכן צריכים להיות כאן מאוד בהירים ולהיזהר מכל מיני תוספות למיניהן.
מאיר כהן: אנחנו צריכים לשמוע את החבר'ה, את הרשות, מה היא מגדירה.
מאיר כהן: הרשות צריכה לסמן את גבולות הגזרה.
מאיר כהן: בתוך זה אפשר לשפוך כל דבר.
מאיר כהן: אני כבר לא רוצה לדבר על כך שאני מכיר אישית בנות מהשירות האזרחי שהתחילו כבנות שירות, והיום הן מאכלסות את כל המקומות.
מאיר כהן: אני אשלח אתכם אחרי זה לקופת חולים בדימונה.
מאיר כהן: הן יצאו מהשירות האזרחי והתקבלו לעבודה שם.
מאיר כהן: קצת לא ברור לי הסיפור הזה – איך פתאום הן מוצאות את עצמן במסלולי עבודה במקום הזה?
מאיר כהן: מה מכשיר אותן לקבל עדיפות מאשר מישהו אחר שסיים אוניברסיטה ומחפש עבודה?
מאיר כהן: צריכים, אדוני היושב-ראש, להיות מאוד זהירים עם הדבר הזה.
מאיר כהן: כי זה באמת עושה את התנועה שכמעט לא רואים את גבולות הגזרה.
מאיר כהן: כל מי שצריך שניים, שלושה עובדים בא לשכנע אותנו עד כמה צריך.
מאיר כהן: אני לא מבין למה צריך את זה לחקלאות, עם כל הכבוד.
מאיר כהן: איזה שכנוע?
מאיר כהן: של מה?
מאיר כהן: של מי?
<נעה בן שבת: ההנחה הייתה דווקא למסגרות לימודיות – לחוות חקלאיות.
מאיר כהן: יש עשרים ואחת חוות חקלאיות במדינת ישראל.
מאיר כהן: החוות האלה הולכות ונסגרות – אף חווה לא צריכה שיהיה לשם מישהו מהשירות האזרחי.
מאיר כהן: איזה קשקוש זה?
מאיר כהן: יש שם מורים באבטלה סמויה.
מאיר כהן: משרד החינוך לא יודע איך להתמודד איתם, אז גם להוסיף להם בנות?
מאיר כהן: שמה יעשו?
<נעה בן שבת: אני אקריא מההצעה של חבר הכנסת ברושי: "על מנת לאפשר את הכרתם והכללתם של מוקדי שירות בתחום החקלאות שאינם כרוכים במתן שכר או פרנסה, אלא עוסקים בסיוע".
מאיר כהן: אני משער שחבר כנסת שמנסח את זה ינסח את זה בצורה הכי משכנעת.
מאיר כהן: אנחנו נעשה זילות לשירות האזרחי אם אנחנו נפתח יותר מדי את גבולות הגזרה.
מאיר כהן: זאת זילות.
מאיר כהן: אנחנו מדברים על מיצוי זכויות, על הנחלת יהדות וכדומה.
מאיר כהן: אבל לא כל אחד שבא.
מאיר כהן: למה להכניס חוות חקלאיות?
מאיר כהן: יש עשרים ואחת חוות חקלאיות בארץ, ויש שם יותר מורים מאשר תלמידים.
מאיר כהן: תשאלו אותי, תאמינו לי, יש חווה חקלאית בדימונה.
מאיר כהן: אנחנו צריכים לגעת.
מאיר כהן: זה בדיוק הסיפור של עבודה מועדפת.
מאיר כהן: אישרנו מתדלקים בתחנות, והיום מסתבר שהמתדלקים הם גם המוכרים של חנויות הנוחות, והטייקונים מרוויחים מזה הון תועפות, ומדינת ישראל משלמת כסף.
מאיר כהן: צריך להיות מאוד זהירים, זה מה שאני אומר.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שאני מתלבט אתך, חברי מאיר כהן.
אלי אלאלוף: אני חושב שיש פה אפשרות להוציא יותר מתנדבים של השירות הלאומי מתפקידי פקידות לתפקידים שזה לא עתיד בשבילם.
אלי אלאלוף: מותר לי להיות קצת פטרנליסט בגיל שלי.
אלי אלאלוף: לדעתי, להושיב ילדה מדהימה ובעלת יכולות – כמו שקרה לי – שעזרה לי למלא טפסים בתאגיד המים – צריך לתת אלטרנטיבות.
אלי אלאלוף: לאפשר לצעירים שהם במדע ובמחשוב מאוד מתקדמים בגיל מאוד צעיר לנצל את היכולות שלהם להדריך בבתי ספר - -
מאיר כהן: אין לי שום ויכוח אתך.
מאיר כהן: אמרתי שצריך להגדיר את זה.
אלי אלאלוף: שנית הדאגה היא שלא יחליפו עובדים בזה.
מאיר כהן: מסכים אתך.
אלי אלאלוף: גם בנושא החקלאות יש היום הידרדרות.
אלי אלאלוף: הצעירים האלה מסוגלים לשנות.
אלי אלאלוף: אני הייתי כמה שנים בכפרי נוער, ויש פה אנשים צעירים שיכולים לתרום בתחום הזה לא כדי להחליף את הקטיף של התאילנדים, אלא כדי להחדיר את המושגים של חשיבות החקלאות במדינתנו.
מאיר כהן: אלי, אני אומר שצריך להגדיר את הבקשות ולא לאפשר גבולות גזרה כאלה שאחרי שמגייסים אותם עושים איתם מה שרוצים.
מאיר כהן: צריך להיות מאוד ברורים.
אלי אלאלוף: מכיוון שההצעה שלך היא לא לקבל את ההצעה נבקש מהצוות בראשות היועצת המשפטית שתשבו ותגדירו מחדש חלק מהמקצועות.
אלי אלאלוף: כי באמת אין שום סיבה היום – כל תחנות הדלק הן אוטומטיות וכבר עובדים שם.
אלי אלאלוף: זה גם לא עתיד כלשהו למי שעובד בתחנת דלק.
אלי אלאלוף: כדאי לעשות בדיקה חוזרת של כל המקצועות, אבל נגביל את זה.
אלי אלאלוף: יבואו גם נציגי הרשות ונציגי הגופים המפעילים ויישבו עם היועצת המשפטית שלנו, ותוך חודש תנסו לחזור עם הגדרות מקובלות.
<נעה בן שבת: המטרה של ההגדרות היא שכשאנחנו מדברים, למשל, על חקלאות אז כשזה חינוך לחקלאות, זה ממילא נכנס לתחום החינוך?
<נעה בן שבת: ואם זה מדעי - - -
אלי אלאלוף: במסגרת חינוך גם מושגים של חקלאות ומדע.
מירב בן ארי: אדוני, לא הבנתי את הקשר למתדלקים.
<דרור גרנית: אין קשר.
<דרור גרנית: זאת הייתה אנלוגיה.
אלי אלאלוף: זאת הייתה דוגמה.
מירב בן ארי: משרד האוצר מתנגד לשנות את עניין המתדלקים.
<אסף חלבני: אני היועץ המשפטי של חטיבת תכנון ומנהל כוח אדם.
<אסף חלבני: אנחנו נבקש לחדד בסעיף 5 שתפקידים שמבוצעים בשירות הלאומי הקהילתי לא היו תפקידים שמבוצעים במקביל על-ידי חיילים ביחידות מחוץ לשירות הביטחון.
<נעה בן שבת: מה למשל?
<נעה בן שבת: מה אתה עושה עם בית ספר שדה?
<נעה בן שבת: יש היום בנות שירות לאומי ומקביליהם חיילות או חיילים?
אלי אלאלוף: מורות.
<נעה בן שבת: גם מורות חיילות.
<קריאה: נראה לי שהתפקידים האלה קרובים לשירות לאומי מאשר לצבא.
<אמיר וקנין: אנחנו מדברים גם על תפקידים, למשל במשטרה, ותפקידים ביטחוניים שחיילים עושים לפי צו שח"מ.
<אמיר וקנין: לפי הכתוב כאן, יש חיילים שבאותם תפקידים באותם מוסדות עושים בדיוק אותו תפקיד.
<יואב ארבל: אמירה כוללנית כזאת היא בעייתית.
<יואב ארבל: כמו שנתת דוגמה של בתי ספר שדה צריך לחשוב על משהו ספציפי, אבל בטח לא באופן כוללני.