GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעה בן שבת: בדיון הקראתי הגדרה שכתובה כאן למטה כחלופה שנייה ומדברת במנותק מהנושא שלנו, במנותק מנושא המזון.
<נעה בן שבת: הגדרת נושא משרה מדברת על מנהל התאגיד, מנהל הבטחת איכות בתאגיד או כל תפקיד אחר שמשמעותו דומה, כל בעל תפקיד בכיר בתאגיד, וכאן מבקשים למעט את בעל השליטה.
<נעה בן שבת: אנחנו מציעים לקחת את נושא המשרה כהגדרתו בסעיף 26 למעט בעל שליטה.
<נעה בן שבת: בסעיף 286 הייתה בדיקה האם התאגיד כולל לרבות בעל שליטה בו ואני מבינה שאתם לא רוצים לחזור בכם.
<רוית ארבל: מה קורה עם בעל שליטה?
<ענת מימון: משאירים את זה.
<רוית ארבל: בדרך כלל הניסוח בדברי חקיקה אחרים אומר "לרבות אדם קשור".
<רוית ארבל: את לוקחת את בעל השליטה למעלה, אבל מה עם החברה האחות?
<נעה בן שבת: זה נכון.
<רוית ארבל: את רוצה את כל הקונצרן.
<רוית ארבל: בעל השליטה ומי שנשלט על ידי בעל השליטה.
<ענת מימון: ההחלטה אם לתת עיצום כספי גבוה או נמוך היא לפי גודל התאגיד.
<ענת מימון: השאלה שעלתה היא איך בודקים מהו התאגיד, האם זאת רק החברה או גם חברות בנות.
<ענת מימון: כלומר, מדברים על אשכול חברות.
<ענת מימון: כאן בעצם אמרנו שזה כן לוקח את בעל השליטה ומחשיב אותו לצורך החישוב של הסכום של מחזור התאגיד.
<ענת מימון: נשאלה שאלה האם גם חברות קשורות נכנסות כאן או רק בעל התאגיד.
אלי אלאלוף: יש לכם מה להגיד?
אלי אלאלוף: כי אני הולך לאשר אותו כפי שהוא עכשיו.
<זמר בלונדהיים: אני רק אסביר שמה שהוסבר לי על ידי החברים של התאגידים אצלנו זה שהמונח בעל שליטה בהקשר של חברות ציבוריות וגם ברוב החברות הפרטיות, הדוחות שלו כוללים את החברות שמתחתיו ולכן זה בעצם יתפוס את זה בלי צורך לדבר על חברות הבת.
<זמר בלונדהיים: בכל מקרה, מישהו שיהיה בגודל הזה, זה בדרך כלל ממילא יעלה מעל הרף.
<זמר בלונדהיים: אנחנו בסך הכול מדברים על מעל מאה מיליון שקלים לסכום העיצום הבסיסי כך שזאת לא דרמה גדולה.
<זמר בלונדהיים: זה לא כמו בהגבלים לדבר על חברות קשורות שקשה לתפוס כל אחת ואחת.
<נעה בן שבת: בסעיף 284(ב) דיברנו על עשה ככל שאפשר או נקט בכל האמצעים הסבירים.
<נעה בן שבת: אני לא יודעת מה אדוני הכריע.
<נעה בן שבת: האם אנחנו חוזרים למה שהיה בנוסח הכחול, עשה ככל שאפשר, כפי שביקש משרד המשפטים?
<נעה בן שבת: נקט בכל האמצעים הסבירים?
<נעה בן שבת: מה הייתה ההכרעה?
<זמר בלונדהיים: להבנתי ההכרעה הייתה לעמדתנו.
אלי אלאלוף: לפי העמדה של משרד המשפטים.
<זמר בלונדהיים: נחזור לנוסח בכחול.
<ענת מימון: כאן נצטרך להתאים את העיצומים לסעיפים.
<נעה בן שבת: יש כאן תיקונים בעקבות הרביזיות שנדונו היום ובעקבות הדיונים.
<נעה בן שבת: אנחנו נצטרך לשנות את הנוסחים בהוראות השונות.
אלי אלאלוף: אבל להשתדל לא לחזור על כך מחר.
<נעה בן שבת: אנחנו לא אמורים לחזור על זה.
<נעה בן שבת: אנחנו מבקשים שהוועדה תסמיך אותנו לתקן את הדברים.
אלי אלאלוף: זה בדיוק מה שאני אומר.
<נעה בן שבת: אנחנו בעמוד 154.
<נעה בן שבת: אנחנו מורידים את העיצום הכספי לפי סעיף 14(א) על סעיף 48(ג).
<זמר בלונדהיים: מחקנו.
<נופר טל: אני חושבת שרצנו קדימה ולגבי סעיף 288א יש לי הערה.
<ענת מימון: צריך להגיד לגבי עמוד 156 פסקה (22).
<ענת מימון: מייבא מזון בניגוד להוראות סעיף.
<ענת מימון: לא הצלחנו להבין לאיזה סעיף הכוונה.
<ענת מימון: אנחנו מוחקים את זה.
<נעה בן שבת: עמוד 156 סעיף 288(22).
<אלי גורדון: זה מה שהיה כתוב בניגוד לסעיף 137(ב).
<נעה בן שבת: בניגוד לסעיף 100(ג).
אלי אלאלוף: מחקנו אותו.
<נעה בן שבת: אין את העבירה.
<נופר טל: אני לא רוצה שוב לחזור אחורה אבל דיברנו על זה גם עת דנו בסעיף עצמו, בסעיף 32, לגבי מכירת מזון שכולל תוסף מזון או חומר טעם וריח שמותר או אסור.
<נופר טל: שוב, כשאנחנו מטילים כאן עונש חמור פי אחד וחצי, עדיין איך אני יכולה לדעת – אנחנו שוב מדברים על הקופסה השחורה.
<זמר בלונדהיים: היינו שם .
<זמר בלונדהיים: די.
<זמר בלונדהיים: אם לא ידע, נקט אמצעים סבירים, הוא מוגן.
<זמר בלונדהיים: אם ידע, לא מוגן.
<נופר טל: שוב אני חוזרת.
<נופר טל: כאן זה עיצום כספי.
<נופר טל: איפה אתה רואה את לא ידע או כן ידע?
<זמר בלונדהיים: זה קרוס לאורך כל החוק.
<זמר בלונדהיים: כל העיצומים לגבי המשווק, אמרנו, עשינו הסדר, דובר עליו ארוכות, אמרנו שיש שם כמה תנאים שצריך לעבור אותם.
<זמר בלונדהיים: שצריך ידע, לא ידע, תרם, לא תרם, ההפרה בוצעה על ידי אחר, נקט אמצעים סבירים.
<זמר בלונדהיים: עברתם את המסננות האלה, אי אפשר להטיל עליכם עיצום כספי.
<זמר בלונדהיים: לא עברתם אותן, אפשר.
<זמר בלונדהיים: זה לא רלוונטי רק ל-(6) אלא זה רלוונטי לכולם.
<גליה שגיא: אני מתנצלת.
<גליה שגיא: הייתי בחוץ ואני רוצה להתייחס לסעיף 284(ב).
<גליה שגיא: ביום חמישי האחרון היה לנו דיון מאוד ארוך בקשר לסעיף.
אלי אלאלוף: אנחנו חוזרים על מה שהחלטנו.
<גליה שגיא: אם אפשר לדעת מדוע כי הייתה כאן תמיכה והוחלט למחוק את עשה ככל שאפשר.
אלי אלאלוף: משרד המשפטים ביקש לחזור ולקבוע שבנושא שקשור לבריאות הציבור לא יהיו סנקציות פחותות מכפי שיש.
<רוית ארבל: זה לא נושא שקשור לבריאות הציבור.
<רוית ארבל: זה נושא שקשור לאחריות מנהל.
<רוית ארבל: אנחנו מדברים על כך שלצורך העניין סדרנית בסופר – נתנו את הדוגמה הזאת גם ביום חמישי – לא הורידה מוצר פג תוקף מהמדף למרות שיש נהלים.
<זמר בלונדהיים: חבר'ה, די עם הדוגמה הזאת.
<זמר בלונדהיים: אף אחד לא מצפה ממנכ"ל ללוות מעכשיו את הסדרנים בסופר.
<זמר בלונדהיים: מצפים ממנו לוודא שברשת יש הסדרים סבירים לעניין צורת העבודה ופיקוח מינימלי.
<זמר בלונדהיים: מספיק עם זה.
<רוית ארבל: הוא יהיה חייב אוטומטית אלא אם הוא הוכיח שהוא נקט בכל האמצעים.
<זמר בלונדהיים: יש עשרות דברי חקיקה אחרים ואתם תסתדרו עם הסטנדרט הזה כמו אחרים.
<זמר בלונדהיים: דנו בזה.
אלי אלאלוף: רשמנו את ההערה פעם נוספת ועמדתנו לא משתנה.
<נעה בן שבת: הסעיף הבא הוא סעיף 291.
<נופר טל: רגע.
<נופר טל: סעיף 288א.
<נופר טל: אמרתם שתוסיפו סעיף שמתייחס לנוהל.
<זמר בלונדהיים: איזה נוהל?
<נופר טל: בסעיף 288א.
<זמר בלונדהיים: תיקנתי אחר כך שאין צורך בנוהל.
<זמר בלונדהיים: עיגנו את הנוהל בסעיף אחריות המשווק.
<זמר בלונדהיים: הסברתי את זה בדיון.
<זמר בלונדהיים: זה בעצם מה שהתכוונו לקבוע בנוהל ובסוף, לאור הבקשות, עיגנו את זה בחוק דבר שהוא עוד יותר טוב לטובת המשווקים.
<נעה בן שבת: הסעיף הזה מפנה לתוספת ה-12 שאמרה לקבוע איזה הפרת הוראות סימון.
<שרון גוטמן: כרגע שתי תקנות.
<שרון גוטמן: תקנות בריאות הציבור (מזון) סימון גלוטן ותקנון בריאות הציבור (מזון) סימון אזהרה מסכנת חנק.
<זמר בלונדהיים: כרגע גלוטן וחנק.
<זמר בלונדהיים: אלה הסימונים המסכנים יותר.
<נעה בן שבת: ואם יהיו אלרגנים, יהיו אלרגנים.
<זמר בלונדהיים: כרגע אין אלרגנים.
<זמר בלונדהיים: אם יהיו, יתקנו את התוספת.
<זמר בלונדהיים: אם יהיה צורך.
<רוית ארבל: באופן כללי לגבי סעיף העיצומים.
<רוית ארבל: היכן התוספת שמחייבת את הנוהל שיפורסם לפני ואת תקנות ההפחתה שיפורסמו במקביל?
<זמר בלונדהיים: את תקנות ההפחתה הוספנו בהוראות מעבר וכאשר נגיע אליהן, נקרא אותן.
<זמר בלונדהיים: יש סעיף.
<רוית ארבל: מה לגבי הנוהל?
<זמר בלונדהיים: לגבי הנוהל אין עיגון.
<זמר בלונדהיים: מבחינתנו פשוט אי אפשר לעשות את זה בלי זה.
<זמר בלונדהיים: זה נקבע בתיאום אתנו.
<זמר בלונדהיים: הוא חייב לגבש את המדיניות שלו לגבי מה הולך לפלילי ומה לא לפלילי כי אחרת זה כמו לנהל הליכים פליליים בלי מדיניות אכיפה.
<זמר בלונדהיים: זה לא נעשה.
<זמר בלונדהיים: לכן אנחנו לא מעגנים את זה באף מקום אבל אנחנו כבר במגעים לגבי הנהלים ואנחנו מעבירים להם עוד לפני הכניסה לתוקף.
<רוית ארבל: זה אומר שהנוהל יהיה לפני הכניסה לתוקף?
<זמר בלונדהיים: אני אתקן ואומר שהנוהל לא חייב להיות לפני הכניסה לתוקף.
<זמר בלונדהיים: בקיצור, זה לא חייב להיות לפני הכניסה לתוקף אלא זה חייב להיות לפני הטלת עיצומים.
<זמר בלונדהיים: אפשר להגיד שזה נכנס לתוקף, אני עדיין לא מטיל עיצומים עד שהיה לי נוהל וזה בסדר גמור.
<זמר בלונדהיים: לפני העיצומים, זאת בעיה.
<נעה בן שבת: סעיף 291 נוגע לזכות הטיעון.
<נעה בן שבת: "מפר שנמסרה לו הודעה על כוונת חיוב לפי הוראות סעיף 290 רשאי לטעון לפני הממונה את טענותיו בכתב – הוספנו כאן או אם הורה כך הממונה לפי בקשתו בעל פה - לעניין הכוונה להטיל עליו עיצום כספי".
<נעה בן שבת: כך ניסחנו את זה כי זה מה שעלה בדיון בוועדה.
<נעה בן שבת: אנחנו מציעים בכל זאת לומר: לטעון את טענותיו בכתב או בעל פה כפי שיורה הממונה שזה נוסח יותר מקובל.
<נעה בן שבת: ואז אין לנו ברירת מחדל אלא הכול לפי מה שמורה הממונה בכתב או בעל פה כפי שיורה הממונה.
<נעה בן שבת: יש כאן הערת נוסח נוספת, בסעיף 293(ב).
<נעה בן שבת: הוא מפנה לסעיפים 288(א).
<זמר בלונדהיים: זה צריך להפנות גם ל-288(ב) בהתאם לסיכום אליו הגענו עם התעשיינים.
<נעה בן שבת: זאת אומרת שההוראה שמדברת על שנתיים הוראה חוזרת.
<זמר בלונדהיים: נסתכל רק שנה אחורה.
<נעה בן שבת: רק בתוך שנה אחורה.
<נעה בן שבת: אני רק אומרת שבסעיף 288 צריך אולי לפרט איזה סעיפים בתוך 288 נכללים.
<זמר בלונדהיים: אבל הפנית ל-288(א).
<זמר בלונדהיים: הפתיח שלו הוא הוראה לפי זה שעניינה סימון כך שזה בסדר.
<נעה בן שבת: הוראה לפי זה אבל השאלה אם לא צריך לפרט כדי שתהיה ודאות באיזה הוראות אנחנו מדברים.
<זמר בלונדהיים: אפשר, אבל אם הפירוט צריך להיות, אולי ב-288(א) ולא כאן.
<זמר בלונדהיים: נחשוב על זה.
<נעה בן שבת: הפירוט בוודאי צריך להיות ב-288(א).
<זמר בלונדהיים: זאת נסחות נטו.
<זמר בלונדהיים: ב-295 לא צריך להפנות ל-288(א).
<זמר בלונדהיים: בשניהם לא צריך.
<זמר בלונדהיים: הם מקושרים לסכום הבסיסי.
<זמר בלונדהיים: אם הוא מתעדכן, זה כבר משתרשר הלאה.
<נעה בן שבת: אתה כתבת להם סכום בסיסי נפרד.
<זמר בלונדהיים: אמרתי הסכום הבסיסי.
<נעה בן שבת: יעמוד הסכום הבסיסי על מאה שקלים חדשים לכל מוצר.
<נעה בן שבת: אתה יכול לעשות את זה באחוזים מהסכום הבסיסי ואז לא תצטרך לתקן.
<רוית ארבל: באיזה סעיף אנחנו?
<נעה בן שבת: סעיף 288(א).
<נעה בן שבת: היינו בסעיף העדכון.
<נעה בן שבת: דיברנו על העדכון.
<נעה בן שבת: העדכון צריך להיות גם הסכום הבסיסי שקבוע ב-288.
<זמר בלונדהיים: חשבתי על זה קודם.
<זמר בלונדהיים: הסכום יישאר אותו הדבר.
<זמר בלונדהיים: מה שישתנה זה הסכום הבסיסי שזה הקייפים.
<זמר בלונדהיים: המקסימום ישתנה כי הוא נגזרת מהסכום הבסיסי.
<זמר בלונדהיים: הסכום עצמו, המכפלה של מאה, מספיק.
<זמר בלונדהיים: לא צריך שהוא יהיה 101 ו-101 וחצי ו-102 וכולי.
<זמר בלונדהיים: נסתפק בהכפלה במאה.
<זמר בלונדהיים: הקייפ, במקום להיות ארבעים אלף, יהיה 40,200, 40,400 וכולי.
<נעה בן שבת: נצטרך לתקן את הנוסח ב-288(א) וב-288(ב) כדי שיהיה ברור מהו הסכום הבסיסי.
<נעה בן שבת: אתה לא רוצה פי שניים מהסכום הבסיסי של מאה שקלים אלא אתה רוצה פי שניים מהסכום הבסיסי ב-286.
<נעה בן שבת: נמצא את הדרך.
<זמר בלונדהיים: זה הרעיון.
<זמר בלונדהיים: כאשר אמרנו מחצית הסכום הבסיסי וכולי, הרעיון הוא לשרשר לשם.
<זמר בלונדהיים: אם זה לא ברור, צריך להבהיר.
<רוית ארבל: בשיחות הוסכם שהפרה חוזרת לעניין - - -
<זמר בלונדהיים: תוקן.
<זמר בלונדהיים: אמרתי קודם.
<זמר בלונדהיים: הודעתי קודם להרחיב את זה גם ל-288(ב).
<זמר בלונדהיים: זה כבר כתוב.
<זמר בלונדהיים: בסעיף של ההפרה החוזרת שם כתוב לעניין ההפרה כאמור ב-288(א), הוספנו את 288(ב).
<זמר בלונדהיים: סעיף 293(ב).
<נעה בן שבת: אני מציעה בכל זאת שהסכום הבסיסי לצורך 288(א) ו-288(ב) יהיה אחוז מתוך הסכום הבסיסי המקורי.
<נעה בן שבת: שיהיה לנו סכום בסיסי אחד ולא ישתנה.
<זמר בלונדהיים: המאה?
<נעה בן שבת: המאה יהיה כאחוז מתוך.
<זמר בלונדהיים: רצינו את זה בלי בין תאגיד קטן, תאגיד גדול וכולי.
<זמר בלונדהיים: רצינו את זה מוחלט.
<זמר בלונדהיים: הקייפים הם נגזרת של הסכום הבסיסי שלו.
<זמר בלונדהיים: הקייפ של תאגיד גדול הוא שונה.
<נעה בן שבת: אתה לא רוצה לעדכן את הסכומים.
<זמר בלונדהיים: לא צריך כי ממילא יהיה שרשרת.
<נעה בן שבת: אבל באיזשהו שלב מאה שקלים יהיו - - -
<זמר בלונדהיים: אבל אין לי צורך.
<זמר בלונדהיים: בסוף זה יוכפל במספר מוצרים והקייפים האלה שישפיעו.
<זמר בלונדהיים: הקייפ התחתון שהוא למשל מינימום 10,000, הוא ימשיך להתעדכן וגם הקייפ העליון ימשיך.
<נעה בן שבת: אני לא חושבת שבידיעה שיש מדד, להשאיר סכום לא מעודכן.
<ברוית ארבל: עוד חמישים שנים, הקנס יהיה של אלף שקלים.
<ענת מימון: אז לא יגיעו לתקרה.
<זמר בלונדהיים: יש מינימום.
<ענת מימון: אבל היא כן מתעדכנת.
<זמר בלונדהיים: נכון, ולכן הקנס ימשיך לעלות.
<ענת מימון: לדוגמה, היו לך עשרה מוצרים, אתה לא תגיע.
<זמר בלונדהיים: זה קנס מינימום.
<זמר בלונדהיים: גם אם מצאתי מוצר אחד, ה-10,000 יישאר וה-10,000 ימשיך להתעדכן.
אלי אלאלוף: אני מציע שנשאיר את הנוסחה הזאת ולא נחפש עדכונים מוגזמים.
<נופר טל: אני מתנצלת אבל פשוט לא דנו בזה ומאחר ומחר ההצבעה ואנחנו בישורת האחרונה, אני רוצה להתייחס לסעיף 287(17).
<נופר טל: דיברנו, והייתה כאן אביגיל, ואמרנו שאת זה נקשר גם לחוק שלנו, לפטור למשווק.
<נעה בן שבת: כתוב.
<נעה בן שבת: יש שם הוראות סעיף 40א(2)(א) ו-(ג).
<נעה בן שבת: אני רוצה להסביר שוב.
<נעה בן שבת: הנושא של החזקה היא חזקה שנוגעת לכל הפרה על החוק.
<נעה בן שבת: כל הפרה וכל עבירה על החוק.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, מניחים שמה שקבוע, גם אם זה קבוע כעבירה, עומדת למשווק שעומד בכל התנאים שקבועים בחקיקה, עומדת לו חזקה שהוא לא הפר את ההפרה.
<נעה בן שבת: לכן זה חל גם על הפרה שקבועה כאן.
<נעה בן שבת: גם אם קבועה כאן הפרה, לא צריך להגיד בכל מקום שהיא כפופה לחזקה הזאת כי החזקה הזאת גוברת עליה.
<נעה בן שבת: זה לא משהו שצריך להגיד בכל הפרה והפרה כי אחרת היינו צריכים לבוא ולהגיד בכל הפרה והפרה, בהרבה הפרות, שזה חל עליהן, גם פה וגם בעונשין.
<נעה בן שבת: בעצם החזקה חולשת על ההוראות האלה.
<אנופר טל: בל החזקה הזאת מתייחסת לחוק שלנו והיא לא מתייחסת לסעיף 9(א).
<זמר בלונדהיים: לכן קישרנו את זה לסעיף 40.
<זמר בלונדהיים: הקישור לסעיף 40 מביא אתו את החזקה.
<זמר בלונדהיים: בדיוק בגלל זה.
<נופר טל: בניגוד להוראות כך וכך וסעיף 9.
<זמר בלונדהיים: בניגוד לשתיהן.
<זמר בלונדהיים: לשם כך הייתה התוספת הזאת.
<זמר בלונדהיים: אנחנו מסכימים אתך.
<זמר בלונדהיים: זה מבחינתנו אומר את זה.
<נעה בן שבת: סליחה, נופר, אני חוזרת בי.
<נעה בן שבת: כיוון שהסעיף הזה נוגע לסעיף 40, סעיף 40 מטיל חובה עצמאית.
<נעה בן שבת: לסעיף 40(ג) יש חובה עצמאית על משווק במקטע שלו של השיווק.
<נעה בן שבת: במקטע של השיווק אין לו חזקה.
<נעה בן שבת: החזקה לא חלה על סעיף 40.
<זמר בלונדהיים: על סעיף 40(ג).
<נופר טל: אני מתנצלת, אני לא מצליחה להבין.
<שרון גוטמן: כשיש הוראה בתקנות שאומרת למשווק שאתה תסמן.
<זמר בלונדהיים: אין חזקה.
<זמר בלונדהיים: זה מה שהובהר.
<נעה בן שבת: סעיף 40 הוא לא ברשימת הסעיפים שנכללת ברישא לסעיף 158(א) וזה לא חל עליהם.
<נעה בן שבת: לכן ההוראה הזאת חלה על משווק כמשווק.
<זמר בלונדהיים: רציתי לומר שההסמכה לתקנות לגבי אפשרות העיון, חידדתי אתמול אחרי שבדקתי את זה, היא במרבית החיקוקים לא קיימת.
<זמר בלונדהיים: זה משהו שנוסף באיזה חוק אחד או שניים, גם המחלקה הפלילית אישרה את זה, בדרישות ספציפיות של הוועדה.
<נעה בן שבת: איפה זה?
<זמר בלונדהיים: הסיפא של הסעיף.
<זמר בלונדהיים: לטעמי היא מיותרת ואני אסביר למה.
<זמר בלונדהיים: מה שקבוע היום בתקנות שנקבעו באותם מקרים, אני מקריא מתוך תקנות שנקבעו לעניין הזה, "יישם אמצעים טכנולוגיים נאותים ומתקדמים כדי להביא למניעת אפשרות העתקת פרטים, למניעת אפשרות חיפוש ולהקניית הגנה סבירה".
<זמר בלונדהיים: אני קצת מקצר.
<זמר בלונדהיים: כלומר, לא נקבע שם כי אין מה לומר היום בדבר הזה.
<זמר בלונדהיים: אתה לא יכול בעולם מחשבים לומר עכשיו בדיוק איך לעשות את זה.
<זמר בלונדהיים: לכן אין בעיני יותר מדי תרומה ולאור זה שקיימים לא מעט הסדרי עיצומים בלי זה, בלי התקנות לעניין הזה אלא משאירים את זה להנחיות פנימיות של המשרד, להבנתי הם פשוט יסתכלו על התקנות האלה, יקבעו הנחיות ברוח זאת ולא מעבר לכך.
<נעה בן שבת: האפשרות האחרת היא להעתיק לכאן את מה שכתוב שם בתקנות אבל אתה אומר שזה מסורבל וארוך, וגם מיותר.
<זמר בלונדהיים: המחלקה הפלילית מעדיפה לא להעתיק את זה.
<זמר בלונדהיים: אני מעדיף פשוט להוריד את זה.
אלי אלאלוף: מה מחליטים?
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על פרסום באתר האינטרנט על עיצומים כספיים שמוטלים ויש כל מיני מגבלות לגבי הפרטים, איזה פרטים, האם רושמים את השם כאשר מדובר בתאגיד או לא מפרסמים את השם.
אלי אלאלוף: נאמר לי שבסוף הנפגע לא צריך למות.
אלי אלאלוף: אני לא מציע שנפרסם פרטים אישיים.
<זמר בלונדהיים: מסכים לגמרי.
<זמר בלונדהיים: אני אומר שהקביעות שנקבעו בתקנות דומות כאלה שכבר קיימות, הן לא באמת אומרות יותר מדי.
<זמר בלונדהיים: הם אומרים שיקנה הגנה סבירה מפני חדירה.
<זמר בלונדהיים: שיבוש או.
<זמר בלונדהיים: אין בתקנות אמירה קונקרטית איך תעשה את זה.
אלי אלאלוף: אני מקבל את העמדה הזאת.
<נעה בן שבת: מורידים את הסיפא הזאת.
<זמר בלונדהיים: מורידים את הסיפא בסעיף 309(ה).
<נעה בן שבת: סעיף 313.
<נעה בן שבת: בסעיף היו הרבה תיקונים והערות לגבי הסעיף.
<נעה בן שבת: זה סעיף שנוגע להתראה מינהלית וצו הגבלה מינהלי.
<נעה בן שבת: בסעיף קטן (א), בכל מקום שכתבנו "או משווק", הורדנו את המלים "או משווק".
<נעה בן שבת: הסעיף הזה מתייחס ליצרן או ליבואן.
ייקרא כך: "בהתקיים נסיבות כאמור בסעיף קטן (א), רשאי נותן ההתראה - אגב, נותן ההתראה הוא נותן רישיון הייצור או רשם היבואנים – לתת הוראה לצורך צמצום ומניעת סכנה לבריאות הציבור כתוצאה מהנסיבות האמורות גם למוביל, מאחסן או משווק".
ייקרא כך: זאת אומרת, ההפרה בסעיף קטן (ב) היא לא הפרה של המוביל או המאחסן או המשווק אלא היא הפרה של היצרן או היבואן אבל כתוצאה ממנה יש הצדקה מבחינת מניעת סכנה לבריאות הציבור לתת הוראות כאלה למוביל, למאחסן או למשווק.
סעיף קטן  אומר: כאן יש הפרה של המשווק והיא מצדיקה את מתן ההתראה.
סעיף קטן  אומר: עדיין אין כאן את המקטע של המוביל או המאחסן ואם יש הפרה שלהם והיא גורמת, אין לנו כאן את המקטע הזה.
<זמר בלונדהיים: זה מקרה פחות תדיר.
<זמר בלונדהיים: התמקדנו כאן בסיכון הממשי.
<זמר בלונדהיים: יש סמכויות אחרות שמספיקות גם למקרים האלה.
<זמר בלונדהיים: כאן התייחסנו לעיקר.
<נעה בן שבת: סעיף 315.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על צו הגבלה שיפוטי.
<נעה בן שבת: בסעיף קטן (א) כתוב: "רשאי הוא לפנות לבית המשפט המוסמך לדון בעבירה כאמור".
<נעה בן שבת: השאלה היא מה הערכאה.
<זמר בלונדהיים: אני אעשה טלפון מהיר ואני אחזור אליכם עם תשובה.
<נעה בן שבת: אנחנו ממשיכים בסעיף קטן (ד).
<נעה בן שבת: לא היה לנו כל כך ברור האם תוקפו של צו לפי סעיף זה על הארכותיו לא יעלה על שנה.
<נעה בן שבת: זה כולל את ההארכות.
<נעה בן שבת: בסך הכול התקופה היא לשנה.
<נעה בן שבת: אנחנו נדלג עכשיו על הסעיפים של הפיקוח הווטרינרי ונגיע אליהם בזמנם.
<נעה בן שבת: אנחנו מגיעים לסעיפים האחרונות.
<נעה בן שבת: סימן שונות, סימן י"ד.
<ענת מימון: עמוד 206.
<נעה בן שבת: סעיף 329א בנושא דיווח לוועדה.
<נעה בן שבת: אני רוצה לבקש שאם תהיה לנו בעיה להגיד כל כנס של הכנסת – זה מה שנבקש – שיהיה פעמיים בשנה.
אלי אלאלוף: כנס זה מושב.
<נופר טל: אני לא יודעת אם צריך לכתוב את זה או שזה מובן שבאמת יהיו דיונים בוועדה בהשתתפות הגורמים הרלוונטיים כדי שנוכל גם אנחנו לתת את דעתנו .
אלי אלאלוף: הרגשת שהחרמנו אותך?
<ענת מימון: זה מהות הדיון בוועדה.
<נעה בן שבת: כשיש דיווח, הוועדה נוהגת – אם הנושא מתאים וזה כמובן לשיקול דעתו של היושב ראש – להזמין.
אלי אלאלוף: חד משמעית כן, אבל לא נכתוב את זה.
<נעה בן שבת: בקשה של משרד המשפטים והייתי מעדיפה שזמר יהיה כאן.
<נעה בן שבת: תחילתם של סעיפים 317, 319 ו-320 תהיה מיום פרסומו של חוק זה ולא להמתין לתחילתו של החוק הזה.
<ענת מימון: פקודת ההסגר זה סעיף 320.
<נעה בן שבת: סעיף 319 שנוגע לתיקון בחוק רישוי עסקים.
<ענת מימון: סעיף 317, פיקוח על ייצוא של בעלי חיים.
<נעה בן שבת: את זה אני רוצה לבדוק עם זמר.
<שרון גוטמן: למשרד המשפטים הייתה בקשה לגבי סעיף האגרות.
<שרון גוטמן: יש לנו הודעה לגבי מה שאמרנו אתמול לגבי הוראת המעבר על האגרות של היבוא.
<נעה בן שבת: נחכה לארז עם ההערות שלכם.
<נעה בן שבת: צריך להיות סעיף 316 – ולא סעיף 317 - שנוגע לחוק לפיקוח על ייצוא הצמח.
<נעה בן שבת: אני מעדיפה שסעיף 319 לא יהיה במועדים האלה, לא יהיה בתחולה מידית.
<נעה בן שבת: אם עד היום רשות מקומית לא הודיעה לכם על פעולות שנקטה לפי חוק רישוי עסקים, זה ימתין שנה אחת עד לתחילתו של החוק.
<ענת מימון: עם תחילת החוק.
<נעה בן שבת: עם תחילת החוק.
<בועז סיטי: הכוונה היא ש-316 ו-317 ייכנסו מידית?
<ענת מימון: רק 316.
<נעה בן שבת: 316 ו-320.
<זמר בלונדהיים: יש לי תשובה.
<זמר בלונדהיים: זה נוסח מקובל שאומר שבית המשפט שמוסמך לדון בעבירה הספציפית – כאן זה בית משפט שלום לרוב אבל בכוונה אנחנו לא כותבים את זה כי אם זה משום מה יהיה מעל שלוש שנים, זה יעבור למחוזי.
<זמר בלונדהיים: הכוונה היא פשוט תפנה לבית משפט שהיית פונה אליו בעת הגשת התביעה ותבקש ממנו את הבקשה הזאת.
<זמר בלונדהיים: סליחה על העיכוב.
<נעה בן שבת: לגבי התחולה המידית.
<נעה בן שבת: אנחנו מבקשים שזה לא יכלול את חוק רישוי עסקים למרות היעילות שיש בזה.
<נעה בן שבת: אני מדברת על סעיף 334(4) בעמוד 209.
<זמר בלונדהיים: לא להחיל את חוק רישוי עסקים?
<זמר בלונדהיים: יש בעיה?
<קריאה: מעדיפים לחכות לתחילה של החוק.
<זמר בלונדהיים: רציתי לומר שני דברים לפרוטוקול אבל אני לא יודע אם זה נחשב פרוטוקול כשהיושב ראש לא כאן.
<קריאה: נמתין.
<זמר בלונדהיים: כמה דברים לגבי הוראות המעבר.
<זמר בלונדהיים: אני רוצה לוודא.
<זמר בלונדהיים: אני לא זוכר מספיק אם הבהרתי את זה אתמול שהתיקון העקיף לפקודת ההסגר שתחולתו תהיה מידית ומבחינת המדינה התיקון מבהיר, זאת הפרשנות גם כך, זאת התכלית, זאת המטרה וכולי.
<זמר בלונדהיים: זאת העמדה שמופיעה בבית משפט.
<זמר בלונדהיים: זה המצב המשפטי הקיים.
<זמר בלונדהיים: אנחנו מעגנים אותו בחוק כי נראה שהיה צורך בכך אבל זה המצב המשפטי הקיים ולא שינינו אותו.
<זמר בלונדהיים: לכן גם התחולה שלו היא מידית כי זה לא משנה את זה מבחינתנו.
<זמר בלונדהיים: דבר שני לגבי סעיף האגרות, בסעיף 330, שם יש הוראה כללית על אגרות לפי החוק.
<זמר בלונדהיים: כתוב בסעיף קטן (ד) שהאגרה בעד תעודה תשולם כתנאי לקבלתה.
<זמר בלונדהיים: בעקבות מקרים שהיו שאנשים שנבדקו בקשותיהם ואז כשאמרו להם שהתשובה היא שלילית, אמרו, טוב, תחזיר לי את האגרה כי לא נתת לי תעודה, אנחנו רוצים לחדד ולומר שהאגרה היא תנאי לטיפול בבקשה במקום התנאי לקבלתה.
<זמר בלונדהיים: כמובן שזה משתרשר לתנאי לקבלתה אבל הכוונה היא שכמו בכל מקום אתה מגיש בקשה, אתה משלם את האגרה ואז מטפלים בבקשה שלך לרישיון נהיגה ולא הפוך.
<זמר בלונדהיים: שלא יהיו ספקות בנושא הזה.
<אלי גורדון: אם לא נתנו לך רישיון, לא מחזיקים לך את האגרה.
<זמר בלונדהיים: אם לא נתנו לך אחרי שטיפלו בבקשה, לא מחזירים את האגרה.
<זמר בלונדהיים: זאת המשמעות של הסעיף.
<אמיר רשף: האגרה הייתה צריכה לשקף את עלות הטיפול.
<זמר בלונדהיים: בדיוק, ולא את התעודה בסוף.
<זמר בלונדהיים: את העמוד הזה שמדפיסים.
<נעה בן שבת: יש עוד הערה בנוגע לאותו סעיף 330.
<נעה בן שבת: כמו שאמרנו, יש הוראות דומות שמפוזרות ברחבי החוק הזה לגבי אגרות, לגבי חובת תשלום אגרות והיא לא תשולם ואנחנו רוצים להבהיר שכאן התעודה היא כל התעודות כמו תעודת יבואן, תעודת שחרור וכן הלאה.
<שרון גוטמן: יש הגדרה.
<שרון גוטמן: אולי היא מצמצמת מדי.
<נעה בן שבת: אנחנו רוצים להבהיר ואז בעצם לייתר את ההוראות שמופיעות שם.
<נעה בן שבת: להבהיר כאן ולייתר את ההוראות שמופיעות שם.
<זמר בלונדהיים: גם אמרנו שבנסחות נעשה גם האחדת מונחים.
<זמר בלונדהיים: לפעמים כתוב בעד הגשה, בעד טיפול ואם נספיק בנסחות, נשאף לעשות האחדה.
<נעה בן שבת: אם אנחנו בנושא האגרות, בסעיף 117(ב) יש לנו הפניה לאגרה בעד בקשה לקבלת תעודת שחרור.
<נעה בן שבת: יש לנו סכום שקבוע בעד תעודת שחרור למזון רגיל ובעד הגשת בקשה לקבלת תעודת שחרור למזון רגיש שאינו מוצר בשר כהגדרתו בסימן ח' ושם כתוב: תשולם אגרה.
<נעה בן שבת: ההוראה הזאת, אנחנו עדיין לא יודעים מה הסכום שתשולם בעדו אגרה ואנחנו רוצים או לקבוע אותה כרגע או לא להשאיר את ההוראה הזאת כך כי המשמעות היא שאחרת, אם צריך לקבוע אגרות, צריך לפנות לוועדת הכספים.
<זמר בלונדהיים: איזה סעיף זה?
<נעה בן שבת: סעיף קטן (ב) בעמוד 56, סעיף 117.
<אמיר רשף: אפשר להוסיף את הסכום שקבענו על המזון הרגיל.
<אמיר רשף: אלה אגרות אחידות.
<אמיר רשף: אפשר לאחד את (א) ו-(ב).
<נעה בן שבת: לאחד את (א) ו-(ב) ולהשאיר בנפרד את הנושא - - -
<זמר בלונדהיים: בעיני לא צריך את סעיף (ג).
<זמר בלונדהיים: הוא נבלע בהוראה הכללית שהאגרה משולמת כתנאי לטיפול בבקשה.
<נעה בן שבת: ההוראה הזאת חוזרת אחר כך בסעיף 118.
<זמר בלונדהיים: בגלל אי הבהירות הזאת שהייתה כמה פעמים, עכשיו אנחנו מעבירים אותו בסעיף ושם זה המקום הנכון.
<שרון גוטמן: אפשר להבהיר לפרוטוקול?
<זמר בלונדהיים: התיקונים הם שסעיפים (א) ו-(ב) מאוחדים ואת סעיף (ג) לא צריך כי עשינו הוראה כללית על כל החוק.
<אלי גורדון: ומה הסכום שייקבע?
<זמר בלונדהיים: 384 לשתי התעודות.
<אלי גורדון: ב-117(א), 384 שקלים, זה הסכום שנקבע לגבי מזון רגיל.
<זמר בלונדהיים: עכשיו נגיד שהוא נקבע גם לגבי מזון רגיש.
<אלי גורדון: גם לגבי הנפקת אישור יבוא מזון רגיש ושחרור.
<אלי גורדון: זה יבוא בסעיף 117?
<נעה בן שבת: אתה רוצה שגם האגרה תהיה?
<נעה בן שבת: כאן מדובר רק על תעודת השחרור.
<זמר בלונדהיים: רק תעודת שחרור.
<אלי גורדון: ולכן למה לא לקבוע את כל האגרות?
<זמר בלונדהיים: אמרתי מה שאמרנו עד עכשיו.
<אמיר רשף: איפה הסעיף של נוהל האישור המקדים?
<אלי גורדון: כרגע ב-118 כתוב שהשר רשאי להתקין תקנות, בין היתר לעניין של האגרה.
<אלי גורדון: אבל אם כבר מאחדים את כל הסכומים, בכל מקרה יש סעיף שמסמיך את השר לבקש עדכון תקנות.
<נעה בן שבת: אנחנו מציע שיהיה אותו נוסח שקבענו ב-117(א), בסכום של 384 שקלים או סכום אחר שייקבע לפי סעיף 148(12), גם לעניינים האלה.
<נעה בן שבת: אני רוצה לשאול לגבי תעודת שחרור למוצר בשר שלא תינתן אלא אם כן הוא שילם את האגרה כאמור בסעיף 243.
<נעה בן שבת: סעיף 243 מדבר על אגרה של 0.08 שקלים חדשים ואז לא ברור האם זו באמת האגרה של היבואן, שמשלם היבואן.
<אמיר רשף: מכפלה של משקל המשלוח.
<אלי גורדון: נכון להיום משלוח מזון שהוא דג או בשר, האגרה עבור שחרור משלוח נקבעת פר משקל, זאת אומרת, מקדם פר משקל במשלוח עצמו.
<אלי גורדון: זאת הייתה הכוונה ולכן חיברנו את זה לסעיף 243.
<זמר בלונדהיים: אני רוצה להבין.
<זמר בלונדהיים: אלי, סעיף 118 עכשיו בעיני מיותר.
<זמר בלונדהיים: אנחנו קובעים בהוראה הכללית.
<זמר בלונדהיים: אפשר לחדד בהוראה הכללית.
<אלי גורדון: שים לב.
<אלי גורדון: סעיף 118 הוא לעניין דגים ובשר.
<אלי גורדון: תעודת משלוח של דגים ובשר.
<זמר בלונדהיים: אין בעיה, אבל אם יש הוראה כללית שאומרת שתעודות, אישורים וכולי לפי חוק זה לא יינתנו בלי ששולמה אגרה בעדם, זה מספיק ולא צריך לחזור על זה בכל סעיף וסעיף.
<אלי גורדון: אבל כאן יש הסדר מסוים שהוא שונה, להבדיל ממזון רגיש.
<אמיר רשף: זה 0.08 לקילו.
<נעה בן שבת: אני רוצה לשאול האם אנחנו צריכים גם את המועד לתשלום האגרה עבור המשלוח.
<נעה בן שבת: האגרה של הפיקוח הווטרינרי, 0.08, אמורה להשתלם עד 14 לחודש שלאחר מכן.
<זמר בלונדהיים: זאת לא האגרה הזאת.
<אלי גורדון: יש שם שתי אגרות כאשר האחת היא לפיקוח.
<נעה בן שבת: גם ההוראה הזאת שצריך לשלם את האגרה עבור המשלוח מראש, היא מיותרת כי ממילא אנחנו אומרים את זה בהוראה הזאת.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, צריך להגיד שהוא ישלם בעד המשלוח את האגרה כאמור בסעיף 243.
<נעה בן שבת: כתנאי לשחרור המשלוח, זה קבוע בסעיף 330.
<זמר בלונדהיים: נעה, בואי נחדד את הנוסח ב-330 שיהיה שם כתוב במפורש תעודות, אישורים וכולי לא יינתנו בלי תשלום אגרה.
<זמר בלונדהיים: אז אפשר למחוק את כל ההוראה.
<נעה בן שבת: סעיף 334 בעמוד 210, סעיף קטן (ו).
<נעה בן שבת: "מי שהיה רשום בשירות המזון הארצי כיבואן ערב יום התחילה, יראו אותו כאילו נרשם לפי סעיף 140 לתקופה של שנתיים ממועד פקיעת הרישום כאמור".
<זמר בלונדהיים: במקביל לייצור.
<אלי גורדון: נענינו לבקשה לתת פרק זמן גם ליצרנים וגם ליבואנים.