GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי לוי אבקסיס: אז עדיף שאני אבזבז לו את כל מה שהוא כבר למד?
אלי אלאלוף: האינטרס הוא תקציבי.
אלי אלאלוף: הוא לא בני אדם.
<גלעד ארדיטי: אני חושב שהחלק השני של זה הוא לא פחות חשוב: זה באמת להבין את זה שלא יכול להיווצר מצב שיש 27 אלף סטודנטים ב-70 מכללות, כשיש 300 אלף סטודנטים במערכת האקדמית ב-65 מוסדות.
<גלעד ארדיטי: זה לא הגיוני.
<גלעד ארדיטי: אין בזה שום היגיון.
<גלעד ארדיטי: זה בזבוז.
<גלעד ארדיטי: בתוך הכסף שאין זה בזבוז כסף.
<גלעד ארדיטי: וגם בזה צריך לטפל.
<גלעד ארדיטי: וזה מבחינתנו מתחבר באמת עכשיו לזה, ונגעו בזה פה – זה חייב להיות תהליך שהוא קצר.
<גלעד ארדיטי: לא צריך להיכנס עכשיו לארבע שנים של לדבר על הנושא הזה, ובעוד שנה לשבת עוד פעם ועוד פעם – לבקש את העוד 20 מיליון שקל; ו-נו, מה אכפת לכם?
<גלעד ארדיטי: ואנחנו נכנסים לאותו תהליך.
<גלעד ארדיטי: לפני שנתיים היה רצון לעשות רפורמה.
<גלעד ארדיטי: ובשנתיים האחרונות, עד הסיפור עכשיו, לא באמת הצלחנו לעשות איזשהו מהלך רציני קדימה.
<גלעד ארדיטי: אני חושב שנדרש פה תהליך עומק עד יוני.
<גלעד ארדיטי: אז אני חושב שיוני זה זמן טוב.
<גלעד ארדיטי: אני חושב, אגב, שכן יש פה מחויבות.
<גלעד ארדיטי: וצריך לראות שיש מחויבות גם מצד השרים.
<גלעד ארדיטי: עוד פעם, במקרה הזה בעיקר שר האוצר, slash ראש הממשלה, כיושבו במשרד הכלכלה והתעשייה.
<גלעד ארדיטי: ואני סתם מסיים במחשבה.
<גלעד ארדיטי: כי אני חושב שזה חלק ממה שצריך לדבר כשמדברים על רפורמה: יש היום מכללות אקדמיות שיש להן מחסור בסטודנטים ובעיות תקציביות.
<גלעד ארדיטי: יש היום מכללות טכנולוגיות.
<גלעד ארדיטי: הם יושבות אחד ליד השני.
<גלעד ארדיטי: אף אחד לא.
<גלעד ארדיטי: בגלל שזה של משרד הכלכלה והתעשייה וזה של משרד החינוך, ואין את אותה שפה, ואין מי שמסתכל מלמעלה ואומר: אוקיי, אני רוצה להסתכל על מה שטוב למדינת ישראל, אלא כל אחד מסתכל על פיסת האלוהים הקטנה שלו, אין מישהו שאומר: וואלה, יכול להיות שאפשר לעשות חיבור בין הדברים האלה.
<גלעד ארדיטי: ויכול להיות שאפשר, את אותה מערכת מינהלית, - - - לעשות גם את זה וגם את זה.
<גלעד ארדיטי: ואותה מערכת מינהלית שמצליחה לבנות מעבדות גם כאן וגם כאן.
<גלעד ארדיטי: המערכת האקדמית, בהרבה מאוד מובנים, מאוד דומה למערכת הטכנולוגית.
<גלעד ארדיטי: הן כולן צריכות מעבדות, והן כולם צריכות מרצים, והן כולם מלמדים בסופו של דבר אנשים.
<גלעד ארדיטי: הדרישה שלנו כסטודנטים בסוף זה להצליח להעמיד רפורמה אמיתית.
<גלעד ארדיטי: לא עוד פעם איזשהו פלסטר שרלוונטי לשנתיים-שלוש הקרובות.
<גלעד ארדיטי: תודה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להוסיף לכעס שלך, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.
אלי אלאלוף: ליד המכללות יש במשרד הכלכלה והתעשייה גם אחריות על 15 אלף תלמידים בבתי ספר מקצועיים.
אלי אלאלוף: את יודעת, יש איסור אחד, ואותי הוא מקומם הרבה שנים: אסור לילד בבית ספר כזה לעבור יותר מ-14 יחידות בבגרות.
אורלי לוי אבקסיס: גם אם הוא רוצה.
אלי אלאלוף: אסור.
אלי אלאלוף: כדי להביא לו הסללה.
<דיתה ברוניצקי: לא נכון.
אלי אלאלוף: אז תוכיחו לי את זה.
אלי אלאלוף: תוכיחו לי את זה.
<מיכל צוק: אני חושבת שהבעיה שם היא אחרת, אגב: ילדים שכבר יכולים, מגיעים למערכת, לרשת הביטחון של משרד הכלכלה והתעשייה, שעושה עבודה חינוכית ומקצועית נפלאה עם הילדים האלה.
<מיכל צוק: שמשרד - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, לא, לא, לא, לא.
אורלי לוי אבקסיס: ישנם מוסדות שהוא בכלל לא מגיע, גם כשהוא היה צריך להגיע.
אורלי לוי אבקסיס: ואני מדברת על המוסדות המעולים.
אורלי לוי אבקסיס: ההכשרה שם לא נעשתה.
<מיכל צוק: - - - אותם ילדים, שלא - - - לא נותנים להם אפילו לגנים.
אלי אלאלוף: אני הייתי רוצה לקבל תשובה לדברים שלי.
<קריאה: נמצאת פה הגברת דיתה ברוניצקי.
<קריאה: אפשר לשאול אותה.
<מיכל צוק: אצל הזוג ברוניצקי, שהולכים איתנו כבר איזה 40 שנה בבתי ספר.
<מיכל צוק: זה לא בית הספר היחיד - - -
אלי אלאלוף: זה בית ספר מיוחד במינו.
אלי אלאלוף: הלוואי שכולם היו דומים - - -
<קריאה: והוא לא היחיד.
<מיכל צוק: אז זה בדיוק: הוא לא היחיד.
<מיכל צוק: ויש את התעשייה האווירית - - -
אורלי לוי אבקסיס: יש שמץ של אמת, שמץ של נכון, בדברים שאמר היושב ראש?
<קריאה: אפשר, רגע?
אורלי לוי אבקסיס: ברגע שאומרים "אפשר, רגע", אני כבר יודעת שיש - - -
<מיכל צוק: - - - אנחנו נשמח ממש לייחד דיון לכל הפערים שיש במערכת - - -
אלי אלאלוף: הגברת מיכל צוק, ברשותך.
אלי אלאלוף: אני מוכן להפוך את ההערה שלי לשאלה ולקבל תשובה בכתב, ברשותכם, בעניין הזה.
אלי אלאלוף: אז אני מבקש.
אלי אלאלוף: אני רוצה לתת את כל הזמן הנדרש למנכ"ל משרד האוצר, כדי להתייחס לדיון הזה.
אלי אלאלוף: כי באמת הוא, מותר לי להגיד שהוא מיוחד במינו, וידעתי.
אלי אלאלוף: ולמרות שהיו המלצות לבטל אותו – באמת.
אלי אלאלוף: בהסכמת מנכ"ל משרד האוצר – הוא מתקיים היום.
אלי אלאלוף: כי, לדעתי, ההישג הגדול ביותר זה שרוב חברי הכנסת, ולא כולם נמצאים פה, משריינים את עצמם להתמודד עם האתגר של תיקון המצב - - - המכללות, לא לטווח מיידי בלבד, אלא לטווח ארוך.
אלי אלאלוף: בראייה ממלכתית ואחראית, מאוד מבוססת.
אלי אלאלוף: אז בבקשה, אדוני, מנכ"ל משרד האוצר.
אלי אלאלוף: בשבילי זו מחמאה לקבל אותך.
אלי אלאלוף: כי אתה אבא צעיר - - -.
אלי אלאלוף: אבל זו פעם ראשונה שאתה מופיע בפני הוועדה.
אלי אלאלוף: זה כבוד גדול לנו.
אלי אלאלוף: בבקשה, מר שי באב"ד.
<שי באב"ד: טוב.
<שי באב"ד: צהריים טובים לכולם.
<שי באב"ד: קודם כל, אדוני היושב ראש, תודה רבה שהזמנת אותי.
<שי באב"ד: הכבוד הוא כולו שלי.
<שי באב"ד: אני חושב שהדיון היום, אני מאוד-מאוד שמח עליו, ואני חושב שהוא דיון מאוד-מאוד חשוב, ואני עוד יותר שמח ומעריך שלקחת על עצמך, אדוני היושב ראש, לקדם את זה.
<שי באב"ד: ופה אני רוצה גם להודות לחברת הכנסת מירב בן ארי וגם לחברת הכנסת יפעת שאשא ביטון שעזרו מאוד - - - מאוד בנושא הזה.
<שי באב"ד: אני אפתח, קודם כל, ברמה הכללית, ואז נתכנס טיפה יותר לפרטים ולדברים שסוכמו, ואיך אנחנו רואים את הדברים הלאה.
<שי באב"ד: היו לי לא מעט דיונים עם המכללות הטכנולוגיות.
<שי באב"ד: כמו שאמרה דוקטור יוכבד פנחסי – התקיימו, אני חושב, סדר גודל של ארבעה או חמישה דיונים איתם, והתקיימו עוד איזה שניים-שלושה, אפילו יותר, גם סדרי גודל של ארבעה-חמישה דיונים פנימיים בתוך משרד האוצר.
<שי באב"ד: הנושא בכלל של הכשרה מקצועית במדינת ישראל הוא נושא מאוד-מאוד-מאוד בעייתי.
<שי באב"ד: אם אנחנו באים, ואני כרגע לוקח אתכם ממעוף הציפור לכלכלת ישראל מ-50 אלף רגל – אז נכון ששיעור ההשתתפות בשוק העבודה הוא גבוה, ונכון שאחוזי האבטלה הם נמוכים, ונכון שהצמיחה שלנו היא יחסית תואמת את הצמיחה הכלכלה בעולם, ונכון גם שאחוז האקדמאים שלנו הוא מאוד-מאוד-מאוד-מאוד גבוה.
<שי באב"ד: אבל כשאנחנו באים ומסתכלים על הפריון במדינת ישראל, ובאים לבחון איפה הפריון שלנו עומד בהשוואה למדינות ה-OECD או בהשוואה לארצות הברית, אנחנו מגלים פערים מאוד-מאוד גדולים.
<שי באב"ד: והפערים האלה נובעים בחלקם מזה שכשאנחנו מכניסים לשוק העבודה – גם אלה, הנכנסים החדשים, הם נכנסים לפעמים עם ערך פריון מאוד-מאוד נמוך; ופעם שנייה, כי רמת ההכשרות שלנו, ההכשרות המקצועיות, שלעיתים נותנות תוצאות מאוד גבוהות בפריון – במדינת ישראל הן מאוד נמוכות.
<שי באב"ד: יש לנו גם מיצוב, במדינת ישראל, ואני לא רוצה להעליב אף אחד, אז אני - - -
אורלי לוי אבקסיס: מה הסיבה שהפריון מאוד-מאוד נמוך, אם ההכשרות הן מאוד טובות?
<שי באב"ד: אני אמרתי שההכשרות הן טובות?
<שי באב"ד: אמרתי בדיוק הפוך.
אורלי לוי אבקסיס: ההכשרות לא טובות?
מירב בן ארי: ההכשרות לא מספיק מקצועיות, ולכן - - -
<שי באב"ד: אמרתי: אין מספיק תקצוב.
<שי באב"ד: אין מספיק זה.
<שי באב"ד: קל לי בדיון הזה.
<שי באב"ד: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, אם תתני לי, קל לי בדיון הזה, כי אני מאוד בהסכמה עם כל מה שנאמר פה.
<שי באב"ד: ואני גם מתכוון לנסות לפעול כדי לשנות את זה.
<שי באב"ד: אבל תנו לי להגיע לזה.
<שי באב"ד: אז אם אנחנו בעצם מסתכלים על ההכשרות ואם אנחנו מסתכלים על ההשפעה שלהן על הפריון, אנחנו רואים שההשפעה שלהן היא נורא נמוכה.
<שי באב"ד: במדינת ישראל גם יש נושא מיצובי, שהוא יהיה חלק מהדברים שאני חושב שאנחנו צריכים לתת לו מענה.
<שי באב"ד: וכדי לא להעליב אף עדה, אז אני אקח את האימא שלי: אני חושב שהאימא התימנייה או האבא הייקה, במקרה שלי, תמיד יעדיפו שליד שלהם יהיה תואר.
<שי באב"ד: העיקר שיהיה לו תואר.
<שי באב"ד: עכשיו, אני לא יודע אם תואר B.A.
<שי באב"ד: כללי תורם יותר, גם לפרנסה וגם לפריון וגם לעתיד, שלי, בואו נגיד, מאשר אם הייתה לי הכשרה טכנולוגית מתאימה, שאיתה גם יכולתי להיכנס לשוק העבודה בצורה יותר טובה.
<שי באב"ד: הכשרה מקצועית.
<שי באב"ד: על אחת כמה וכמה, שאני לא רוצה לזלזל באף תארים, אבל אני לא בטוח ש-B.A.
<שי באב"ד: כללי הוא יותר נחוץ ויותר תורם לפריון מאשר הנדסאי אלקטרוניקה, הנדסאי מחשבים, הנדסאי רכב וטכנאי כזה או אחר.
<שי באב"ד: אבל בתקציבים, בהקצאות, בהכשרות, שמדינת ישראל נותנת לתארים.
<שי באב"ד: פעם אחת.
<שי באב"ד: ופעם שנייה – במיצוב גם, שיש בחברה, נוצרו פערים מאוד-מאוד-מאוד-מאוד גדולים.
<שי באב"ד: והדבר הזה הביא לכך שלמוסדות להשכלה גבוהה יש תקציב של קרוב לתשעה מיליארד שקלים.
<שי באב"ד: תתקן אותי פרופסור וחבר הכנסת מנואל טרכטנברג אם אני טועה.
מירב בן ארי: קרוב לעשרה מיליארד שקלים.
<קריאה: יותר מעשרה מיליארד שקלים.
מירב בן ארי: עשרה מיליארד שקלים.
<שי באב"ד: אני מכיר תשעה מיליארד שקלים, אבל - - -
<קריאה: 9.7 מיליארד שקלים.
<שי באב"ד: 9.7 מיליארד שקלים.
<שי באב"ד: אוקיי.
<שי באב"ד: ולמכללות הטכנולוגיות, באשר הן, יש תקציב של קרוב ל-200 מיליון שקל.
<שי באב"ד: תלוי איך מסתכלים על זה.
<שי באב"ד: או 220 מיליון שקל, 240 מיליון שקל.
<שי באב"ד: אבל בכל מקרה, הפערים הם פערים עצומים.
<יעקב דור: 168 מיליון שקלים.
<יעקב דור: - - - שלכם.
<יעקב דור: זה לא שלנו.
אורלי לוי אבקסיס: גם צריך להסתכל על מספר הסטודנטים וכולי.
אורלי לוי אבקסיס: זה גם - - -
<שי באב"ד: להגיד לכם את האמת?
<שי באב"ד: כשהפער בין 9.7 מיליארד שקלים לבין 240 מיליון שקלים או 150 מיליון שקלים – זה כבר לא רלוונטי.
<שי באב"ד: זה כבר לא משנה.
<שי באב"ד: זה דיון - - -
אורלי לוי אבקסיס: כן, אבל אתה לא יכול לקחת - - - ולנתק אותו - - -
<שי באב"ד: רגע.
<שי באב"ד: תני לי, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.
אורלי לוי אבקסיס: אני גם בעד המכללות הטכנולוגיות, אבל יש לך יותר סטודנטים - - - הגבוהה.
אורלי לוי אבקסיס: מן הסתם.
<יעקב דור: ההנדסאים מהווים 11% - - -
מירב בן ארי: - - - שהם מחלקים באחוזים.
מירב בן ארי: זה מה שמשנה.
מירב בן ארי: בין 300 אלף - - -
אלי אלאלוף: חברים, אני מבקש באמת לאפשר למנכ"ל לסיים את דבריו.
אלי אלאלוף: כדאי שנקשיב, כי פה כל דבר הוא שקול ובדוק.
<שי באב"ד: קודם כל, אני הייתי שם סימן שאלה האם כמות הסטודנטים בהכשרות המקצועיות זו כמות הסטודנטים הנכונה.
<שי באב"ד: ואם לא צריך להגדיל את זה בצורה משמעותית.
<שי באב"ד: יש קבוצות אוכלוסייה במדינת ישראל שהשאלה אם נכון לשים אותן בשטנץ הקבוע של בגרות עיונית ותואר, ועל ידי זה לנסות לכפות אותם למקום הזה.
<שי באב"ד: ולא בהכרח תמיד אנחנו נצליח.
<שי באב"ד: אנחנו רואים את הניסיונות במהלך כל השנים, וזה לא תמיד עובד.
<שי באב"ד: לעומת, לנסות לקחת את אותן קבוצות אוכלוסייה ולהגיד: אוקיי, בואו ננסה לתת להם מסלול, כי אנחנו רוצים להכניס אותן לשוק העבודה.
<שי באב"ד: אנחנו רוצים להכניס אותן למעגל - - -
<שי באב"ד: אני לא יכול.
<שי באב"ד: תני לי לסיים.
אלי אלאלוף: לא, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, באמת.
אלי אלאלוף: אני מצטער להגיד.
אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב ראש, חייב לדבר על איזה גילאים.
אלי אלאלוף: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, באמת, למרות שאת שואלת עם חיוך נהדר, תאפשרי לסיים את הדברים.
<שי באב"ד: אני אומר שוב: כמות הסטודנטים או כמות האנשים שנמצאים בתקופת ההכשרה הזאת – לא ברור אם זה המספר הנכון.
<שי באב"ד: יש קבוצות אוכלוסייה שלמות שאם היינו מכניסים אותן בהכשרה נכונה, יכול להיות שאפשר להכניס אותן בתקופת זמן הרבה יותר נמוכה, ולא של 15 שנות לימוד, למעגל שוק התעסוקה, בצורה מאוד טובה וגם לעזור לנו: גם בצמיחה, גם בפריון וגם לאותם אנשים – להיכנס למעגל התעסוקה ומעגל הפרנסה, וגם להוציא אותם מהמקום של העוני.
<שי באב"ד: ואני חושב שהדברים האלה היום לא נעשים כמו שצריך, והמדינה לא נותנת מספיק: לא את המשאבים ולא את ההקצאות בצורה נכונה.
<שי באב"ד: אני חושב ששר האוצר כבר אמר את זה.
<שי באב"ד: ושר האוצר תומך שנעשה רפורמה בכל הנושא הזה.
<שי באב"ד: עכשיו, אנחנו התחלנו את השיח ואת הדיאלוג הזה עם המכללות לפני מספר חודשים, כאשר הדיאלוג הזה מתחלק לשני חלקים: חלק אחד – טווח זמן קצר.
<שי באב"ד: שהוא רק פלסטר לדימום הנוכחי שיש עכשיו.
<שי באב"ד: והחלק השני – זה חלק שהוזכר כבר בוועדה – זה הנושא של מה עושים בפתרון טווח זמן ארוך.
<שי באב"ד: אני אגע רגע בטווח הזמן הקצר ואחרי זה אני אגיע לטווח הזמן הארוך: בטווח הזמן הקצר, על מנת לעצור את הדימום של המכללות ולאפשר להן לצלוח את שנת 2016, סיכמנו, ביחד עם המכללות, מספר דברים: 1.
<שי באב"ד: כספים שהיו תקועים על התחשבנויות של התשע"ג, התשע"ד, התשע"ה, בגין התחשבנות של החשבות של משרד הכלכלה והתעשייה, יחד עם החשבות של משרד האוצר – שחררנו את הפלונטר הזה.
<שי באב"ד: הודענו שמראש לא נעשה התחשבנויות.
<שי באב"ד: נעביר את הכסף מראש.
<שי באב"ד: ואז, אם נגלה בהתחשבנויות, אחר כך, שהכספים הועברו: הועבר יותר, עבר פחות – נעשה קיזוז על חשבון העתיד.
<שי באב"ד: הרי בכל מקרה יהיה פה תקציב רב שנתי, ובכל מקרה הכספים לא מתכוונים לעצור.
<שי באב"ד: ולכן את כל הפלונטר הזה הסרנו.
<שי באב"ד: קרוב ל-30 מיליון שקל צריכים כבר לעבור בימים הקרובים למכללות.
<שי באב"ד: היה עוד סכום של 20 מיליון שקל, שכבר דאגנו שהוא יועבר.
<שי באב"ד: 2.
<שי באב"ד: על פי מתווה יורד – רשת הביטחון הייתה אמורה לרדת ל-81% השנה.
<שי באב"ד: מה שמקשה מאוד על היכולת של המכללות גם לתכנן וגם לעבור את השנה.
<שי באב"ד: השארנו את רשת הביטחון על 90% גם בשנה הנוכחית.
<שי באב"ד: וגם זה היה במסגרת הסיכום.
<שי באב"ד: 3.
<שי באב"ד: והדבר האחרון שהוספנו זה בעצם שמקדם הלמידה, אם הוא היה מקודם 1.05, על מנת לעודד את המכללות ולצ'פר את המכללות עוד יותר, ולדאוג שהמקדם, רשת הביטחון, במידה ויהיה דיפלום גבוה יותר, הם יוכלו גם להגיע לקרוב למאה אחוז – העלנו את מקדם הלמידה מ-1.05 - - -
<קריאה: מקדם נשירה, לא?
<שי באב"ד: מה?
<קריאה: מקדם נשירה זה נקרא.
<שי באב"ד: זה נקרא, אם אני זוכר נכון – מקדם נשירה.
<שי באב"ד: סליחה.
<שי באב"ד: מקדם נשירה.
<שי באב"ד: קראתי לזה מקדם למידה, אבל זה מקדם נשירה.
<שי באב"ד: מ-1.05 ל-1.1.
<שי באב"ד: המשמעות הכספית של השינויים האלה היא סדר גודל של – מעבר לכספים שציינתי קודם – עוד תוספת של בין 20 מיליון שקל ל-30 מיליון שקל, בסך הכול.
<שי באב"ד: מדובר בטיפה בים, אבל זה עזר לתת את פתרון הפלסטר לתקופה הקרובה, על מנת לצלוח את התקופה הקרובה.
אורלי לוי אבקסיס: עד שתכשירו ילדים לעבודה בגיל 13 לטכנאים.
מירב בן ארי: די כבר עם הדיון הזה.
מירב בן ארי: יש לך דיון רציני - - -
אורלי לוי אבקסיס: תגיד לי, שאלה: על איזה גילאים?
<קריאה: גילאים אחרי צבא.
אורלי לוי אבקסיס: - - - אני יכולה לעשות שאילתה.
מירב בן ארי: מה קשור גיל 13?
אורלי לוי אבקסיס: - - - לדבר על הגילאים
אלי אלאלוף: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, לא, לא, לא.
אלי אלאלוף: כרגע לא.
אורלי לוי אבקסיס: זה - - - שלכם.
מירב בן ארי: מה זה קשור לגיל 13?
אלי אלאלוף: סיכמנו שהמנכ"ל מסיים ואחר כך את יכולה לשאול.
אלי אלאלוף: יהיה זמן לשאול.
אורלי לוי אבקסיס: - - - זמן.
מירב בן ארי: לא, אבל היא הייתה צריכה לדבר על גיל 13.
אורלי לוי אבקסיס: כי אנחנו - - - אם היינו נותנים לכם להעביר את ההצעה ההזויה הזו.
אורלי לוי אבקסיס: כי גיל 13 של אוכלוסייה - - -
מירב בן ארי: אבל מה זה קשור לדיון כאן?
מירב בן ארי: כל דבר את דוחפת כדי - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להיות ערוכה למאבק הבא.
אורלי לוי אבקסיס: על איזה גילאים אתה מדבר?
מירב בן ארי: אין לך מושג בכלל מה קורה.
אלי אלאלוף: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, לא תקבלי - - -
אורלי לוי אבקסיס: - - - בסדר.
אלי אלאלוף: - - - מה שאת לא רוצה.
אלי אלאלוף: את יודעת לצאת לבד.
אלי אלאלוף: אני לא צריך להגיד לך.
אלי אלאלוף: אם את רוצה להפריע – תמשיכי.
מירב בן ארי: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, זה לא רלוונטי.
אורלי לוי אבקסיס: חברת הכנסת מירב בן ארי, אם תעזו לעשות תכנית כזו, אתם - - - לא רק - - -
מירב בן ארי: די כבר עם כל הצעקות.
מירב בן ארי: אין לך מושג מה קורה.
מירב בן ארי: אין לך מושג - - -
אורלי לוי אבקסיס: איזה צעקות?
אורלי לוי אבקסיס: תתחילי להירגע, פחדנית.
אורלי לוי אבקסיס: את תתחילי להירגע.
מירב בן ארי: אם יש מישהו שלא - - -
אלי אלאלוף: אל תעני לה.
אלי אלאלוף: אל תעני.
אורלי לוי אבקסיס: הזויה.
מירב בן ארי: וכל היום עם הצעקות האלה בתוך הוועדה, עד שיש דיון קצת ענייני.
אלי אלאלוף: אתם יודעים מי לא יהיה בוועדה המשותפת, אני מקווה.
מירב בן ארי: כל הפופוליזם הזה.
אלי אלאלוף: בבקשה, המנכ"ל.
<שי באב"ד: תודה, אדוני היושב ראש.
<שי באב"ד: רק לסדר היום: אף אחד לא מדבר פה על גילאי 13.
<שי באב"ד: אנחנו מדברים כמובן על הכשרות אחרי צבא.
<שי באב"ד: על כניסה לשוק העבודה.
מירב בן ארי: זה היה "לתקוע" לסיעת כולנו.
<שי באב"ד: דרך אגב, אף אחד גם לא חושב ולא רוצה לשלוח ילדים בני 13 לשוק התעסוקה או למעגל התעסוקה.
<שי באב"ד: אז אם זה לא הובהר מדברינו.
<שי באב"ד: לפחות זו לא עמדת משרד האוצר ולא עמדת שר האוצר.
<שי באב"ד: ואני גם לא חושב שמשרד הכלכלה והתעשייה היה תומך בכזה דבר.
<שי באב"ד: מדובר על כניסה לשוק התעסוקה ומעגל העבודה.
<שי באב"ד: כמובן על אנשים בגיל בגיר, בוגרים, אחרי צבא או אחרי שירות לאומי, כזה או אחר.
<שי באב"ד: אני חוזר רגע על הסיכום: אז במסגרת הסיכום נתנו את הפלסטר לדברים האלה, שסך הכול, כל החבילה הזו מדברת על סדרי גודל של 50 מיליון שקל, 60 מיליון שקל, שיעברו עכשיו למכללות הטכנולוגיות באופן ישיר.
<שי באב"ד: אבל, ופה אני מתחבר למה שדוקטור יוכבד פנחסי אמרה – הדבר הזה הוא טיפה בים, והוא לא נותן פתרון ארוך טווח, והוא גם לא ייתן פתרון אם אנחנו באמת רוצים לשנות את כל התפיסה לגבי המכללות הטכנולוגיות.
<שי באב"ד: ולכן בחודשים הקרובים שר האוצר הקים צוות בכלל לטפל בכל נושא הפריון במדינת ישראל, ולראות איך פועלים לכך שאנחנו נתחיל לסגור את הפערים אל מול מדינות ה-OECD ומדינות המערב בכל נושא הפריון.
<שי באב"ד: חלק נכבד או חלק מרכזי מזה הולך להיות כמובן כל הנושא של ההכשרות המקצועיות.
<שי באב"ד: כחלק מזה, אנחנו אמרנו והתחייבנו בפני המכללות גם שבחודשים הקרובים אנחנו נשב ואנחנו נבצע רפורמה מקיפה.
<שי באב"ד: כאשר הרפורמה המקיפה הזו צריכה להתחיל להסתכל באופן כולל: פעם אחת – אנחנו צריכים לבוא ולבדוק באיזה ענפים יש לנו פריון נמוך.
<שי באב"ד: באותם ענפים שיש לנו פריון נמוך, אם זה ענפי השירותים או ענפי התעשייה, אנחנו צריכים לבוא ולבחון האם שם, באותם מקומות, אנחנו נותנים הכשרות נכונות, יש לנו מספיק עובדים, אנחנו מבצעים את כל הפעולות שהממשלה צריכה לבצע על מנת לעודד את אותם ענפים לפריון יותר גבוה.
<שי באב"ד: אחרי שנמפה גם את אותם ענפים, אנחנו צריכים לבוא ולראות באמת איזה הכשרות אנחנו נותנים היום.
<שי באב"ד: מה אורך ההכשרות.
<שי באב"ד: איזה קבוצות אוכלוסייה יש היום שמתאימות להכשרות האלה.
<שי באב"ד: ואנחנו רוצים להביא לכיוון ההכשרות האלה.
<שי באב"ד: וכמובן כל הרגולציה.
<שי באב"ד: שדיבר פה גם יושב ראש התאחדות הסטודנטים ודיברה פה גם דוקטור יוכבד פנחסי – איזו רגולציה יש.
<שי באב"ד: אני מסכים מאוד לכל הנושא של מועדי ב' ואני מסכים מאוד להרבה מאוד דברים שנאמרו פה.
<שי באב"ד: שצריכים לעשות רביזיה בכל הרגולציה.
<שי באב"ד: ולא רק שלא צריך להתעלל בסטודנטים; אני לא יודע אם מתעללים היום בסטודנטים.
<שי באב"ד: אני לא נכנס.
<שי באב"ד: אני לא מתווכח.
<שי באב"ד: יכול להיות שכן.
<שי באב"ד: יכול להיות שלא.
<שי באב"ד: אבל בוודאי ובוודאי שצריך למשוך סטודנטים ולהביא סטודנטים לאפיקים האלה.
<שי באב"ד: להביא סטודנטים במיצוב נכון גם לזה.
<שי באב"ד: ליצור גם ברמת המיצוב, בתוך החברה, של לקבל מקצוע.
<שי באב"ד: אני יודע, למשל: אבי גרמני.
<שי באב"ד: אז יצא לי לבקר כמה פעמים בגרמניה.
<שי באב"ד: בגרמניה יש מונח שנקרא מייסטר.
<שי באב"ד: אנשים בעלי מקצוע.
<שי באב"ד: זה מכובד בצורה בלתי רגילה.
אילן גילאון: אומן.
<שי באב"ד: זה אומן.
<שי באב"ד: היום אנשים שהם יוצאים הנדסאי אלקטרוניקה או מכונאי רכב - - -
<יעקב דור: או הנדסאי גרעין.
<שי באב"ד: או הנדסאי גרעין - - -
<יעקב דור: או גז טבעי.
<שי באב"ד: או גז טבעי.
<שי באב"ד: הדברים האלה, במקום שיהיו להם מקצוע ומכובד - - -
<יעקב דור: אנחנו מייצרים אותם.
<יעקב דור: אנחנו.
<יעקב דור: המכללות.
<יעקב דור: לא אף אחד אחר.
<שי באב"ד: אני איתך.
<יעקב דור: מבחינת תקצוב - - -
<שי באב"ד: אני אומר: במדינה, המיצוב, כמו שאתם אומרים, ואתם אומרים בצדק – המיצוב של אותם אנשים, שהוא יוצא עם הנדסאי, אז ההסתכלות הראשונית אליהם: אווו, מה, חבל.
<שי באב"ד: הוא לא הצליח להוציא תואר.
<שי באב"ד: או למה הוא לא הצליח להגיע לאוניברסיטה.
<שי באב"ד: אוי, טוב.
מירב בן ארי: תספר לו כמה מקבל מתמחה במשפטים.
<שי באב"ד: ובמקום שהוא יהיה בדיוק בצד ההפוך.
<שי באב"ד: במקום שנדע, גם ברמת המיצוב, ולא רק ברמת ההכשרה; בכלל, ברמת התפיסה של החברה – שמקצוע יכול להיות גם מכובד, ולעיתים הרבה יותר מכובד מאשר להוציא תואר כללי, כזה או אחר.
<שי באב"ד: B.A.
<שי באב"ד: כללי, שלא ברור לי מה התרומה הגדולה, - - - הגדולה שלו לפריון, לעומת חלק מהמקצועות הטכנולוגיים.
<שי באב"ד: לכן, במסגרת הרפורמה הזו נצטרך לדון גם בדברים האלה.
<שי באב"ד: וכן, גם בתקציבים.
<שי באב"ד: אני לא בורח מזה.
<שי באב"ד: ואמרתי ואני חוזר ואומר: על מנת לעשות פה שינוי מהותי – כן, יצטרכו לתת פה תקציבים נאותים וראויים.
<שי באב"ד: אני בוודאי לא אכנס פה למספר, ואני לא "אזרוק" לכם הבטחות פה שניתן עוד חצי מיליארד שקל, מיליארד שקל, 100 מיליון שקל, 20 מיליארד שקל.
<שי באב"ד: זה יהיה דיון עקר ולא נכון.
<שי באב"ד: צריך למפות את המטרות שלנו.
<שי באב"ד: צריך למפות את כל הצרכים.
<שי באב"ד: צריך למפות איזה הכשרות אנחנו רוצים לעשות.
<שי באב"ד: ואנחנו נעשה את זה כמובן בשיתוף פעולה מלא, יחד עם משרד הכלכלה והתעשייה, על מנת לנסות להגיע למקום שבו המדינה עושה את הרפורמה הנדרשת והנזקקת בכל נושא תחום ההכשרות - - -
אילן גילאון: למה - - -?
אילן גילאון: חשבתם שזה לא חייב להיות עם משרד הכלכלה והתעשייה גם?
<שי באב"ד: עוד פעם.
אילן גילאון: חשבתם שאולי זה לא חייב להיות עם משרד הכלכלה והתעשייה?
<שי באב"ד: אני לא חושב שהדבר הזה.
<שי באב"ד: יש חשיבה.
<שי באב"ד: כמובן, גם במשרד החינוך.
<שי באב"ד: אבל אני חושב שמאחר וההסתכלות פה היא הסתכלות של איך באמת מביאים אנשים לשוק התעסוקה ומכניסים אותם בצורה נכונה לשוק התעסוקה, מעבר לצד החינוכי - - -
אילן גילאון: כן, אבל הדעה - - - שבה אתה נמצא, הוא לא טוב לגבי הנושא הזה.
אילן גילאון: וברגע שאתה מפענח את זה כך, אתה מראש קובע את המותג, וזה לא טוב.
<שי באב"ד: אני לא בטוח, כי אני חושב שעם עבודה נאותה עם משרד הכלכלה והתעשייה; וכמו שאמר, ואני מתחבר למה שמנכ"ל משרד הכלכלה והתעשייה אומר פה: אי אפשר לכבול לו את הידיים.
<שי באב"ד: אי אפשר לקחת לו תקנים ולקחת לו את התקציבים ולבוא אליו ולהגיד לו: תקשיב, לקחנו לך את התקציבים, לקחנו לך את התקנים – אתה לא מבצע.
<שי באב"ד: אין לך מכון הכשרות כמו שצריך.
<שי באב"ד: אין לך הכשרות מקצועיות כמו שצריך.
<שי באב"ד: אתה לא יודע לעשות את העבודה.
<שי באב"ד: אם היו לו עשירית מהתקציבים של משרד החינוך שמקבל לעשות את הדברים האלה - - -
אילן גילאון: אדוני המנכ"ל, זה לא מה שאני טוען.
אילן גילאון: אני טוען שלו זה היה במקום אחר, במסגרת אורגנית של האקדמיות, אז זה היה מתקבל בצורה אחרת, גם מבחינת חלוקת התקציב.
<יוכבד פנחסי-אדיב: הפתרון צריך להיות רק במועצה שמתכללת את הכול.
<יוכבד פנחסי-אדיב: מועצה להשכלה טכנולוגית - - - היה גבוה - - -.
<יוכבד פנחסי-אדיב: זה לא יהיה במקום - - - במקום המל"ג.
<יוכבד פנחסי-אדיב: צריך להחליט על נושא התקציב במקום המל"ג - - -
<שי באב"ד: אז אני אומר: אני לא פוסל.
<שי באב"ד: מכובדיי, אני אגיד רק משפט סיום: אני כרגע לא מנסה לייצר עוד את הפתרון ולהגיד אם זה צריך להישאר תחת מועצה או צריך להיות בכובע כזה או אחר.
<שי באב"ד: אני לא פוסל.
<שי באב"ד: אני רק אומר שאנחנו צריכים לעשות עבודה סיזיפית, עמוקה, אמיתית בנושא הזה, כדי לבחון את כל ההיבטים: גם איפה זה צריך לשבת, גם מה הרגולציה, גם מה המטרות שאנחנו רוצים להציג, איך אנחנו ממצבים את זה בצורה נכונה, איזה משאבים ותקציבים אנחנו נותנים לזה, מה אנחנו מצפים מההכשרה הטכנולוגית, איפה אנחנו רוצים לעשות הכשרות, באיזה ענפים חסרות לנו הכשרות.
<שי באב"ד: מצד אחד, המדינה מתגאה באחוזי אבטלה מאוד נמוכים, אבל מצד שני יש אוכלוסיות שלא נמצאות בכלל במעגל התעסוקה, ההכשרות הן נמוכות, וגם התעשייה באה כל יום בדרישה לעובדים זרים, עובדים זרים, עובדים זרים בענפי התיעוש או בענפים אחרים.
<שי באב"ד: ולנו, בפתרון קצר הטווח, מאוד קל לאשר עובדים זרים.
<שי באב"ד: ולבוא ולהגיד: בואו נכניס עובדים זרים.
<שי באב"ד: בואו נכניס עוד 5,000, 7,000.
<שי באב"ד: מר שרגא ברוש מרים לי טלפון – ואני מבין אותו.
<שי באב"ד: ואני מבין גם את הצד שלו – כל כמה ימים, ואומר לי: תקשיב, תפתח לי את העובדים הזרים.
<שי באב"ד: אני חייב עכשיו, דחוף, עוד 4,000 עובדים זרים.
<שי באב"ד: אנחנו מנסים לעשות רפורמה.
<שי באב"ד: שר האוצר מנסה להוביל רפורמה בתחום הדיור.
<שי באב"ד: בתחום הדיור מבקשים לעבודות "הרטובות", סדר גודל של בין 15 אלף ל-20 אלף עובדים זרים, להכניס למדינת ישראל.
<שי באב"ד: עכשיו, לדברים האלה, אין ספק שיש בסוף השפעה ארוכת טווח על הפריון, ואין ספק שיש להם השפעה שלילית על הכלכלה של מדינת ישראל, ובהם צריך לטפל.
<שי באב"ד: עכשיו, המאבק פה, בין פתרון קצר מועד, שנותן פתרון רגעי, שבו אנחנו מטפלים, לבין פתרון ארוך מועד, הוא מאבק לא פשוט.
<שי באב"ד: ואם אנחנו לא ניכנס במקביל לזה שאנחנו לפעמים נותנים פתרונות קצרי מועד לפתרונות ארוכי הטווח, שבהן נעשה רפורמות אמיתיות, כדי שעוד שנתיים או עוד שלוש שנים או עוד חמש שנים, לא נצטרך להיות עוד פעם בנושא הזה של עובדים זרים, עובדים זרים, אלא תהיה לנו את היכולת לתעש באופן עצמאי ותהיה לנו את היכולת להביא עובדים ולייצר עובדים דרך ההכשרות הטכנולוגיות בצורה נכונה ונאותה, ויהיו תקציבים מספיקים, ויהיו תקנים נכונים.
<שי באב"ד: ובין אם זה יהיה במבנה של מועצה או בין אם יהיה בכל מבנה אחר – נדע לעשות את זה?
<שי באב"ד: אני חושב שלשם, כל מי שיושב פה, סביב השולחן הזה, מכוון.
מיכל בירן: רק מכיוון שממשלה מתפרקת פה בערך כל שנתיים, כדאי להזדרז.
<שי באב"ד: אז עכשיו, לקחנו על עצמנו ולקחתי על עצמי, בחודשים הקרובים, לטפל בזה, ולייצר, לקראת תקציב 2017, רפורמה מלאה.
<שי באב"ד: רפורמה – נשתדל עד כמה שיותר מלאה וטובה עבור המכללות הטכנולוגיות.
<שי באב"ד: במסגרת זו אני אשמח אם אדוני היושב ראש יקיים אחת לכמה חודשים, וישים את זה על סדר שולחנה של הוועדה וייתן לזה דגש.
<שי באב"ד: כי אין רפורמה שיכולה לקרות ללא הגיבוי של הכנסת וללא הגיבוי של השולחן הזה ושל חברי הכנסת.
<שי באב"ד: ואם אתם תדעו גם כן לשים את זה - - -
<יוכבד פנחסי-אדיב: - - - לא, זה לא ילך.
מיכל בירן: - - - כבר בעוד כמה חודשים, כשהיושב ראש יעשה עוד דיון?
<שי באב"ד: בוודאי.
אלי אלאלוף: לא, לא כמה חודשים.
<יוכבד פנחסי-אדיב: זה צריך להיות פעם בחודש.
<יוכבד פנחסי-אדיב: נשארו לנו ארבעה חודשים - - -
<שי באב"ד: אני לא חושב שיהיה נכון לעשות דיון פעם בחודש.
<שי באב"ד: זה קצב עבודה של ממשלה וזה.
מירב בן ארי: כן - - -
<שי באב"ד: נכון, אבל פעם בשלושה חודשים לבוא לפה.
<שי באב"ד: באמצע עוד שלושה חודשים, ואחר כך עוד חצי שנה, עם איזשהו מוצר מוגמר.
<שי באב"ד: אבל אני אשאיר ליושב ראש.
<שי באב"ד: היושב ראש יקבע.
<שי באב"ד: אני חושב שאפשר בהחלט לעשות פה התקדמות.
<שי באב"ד: ואני אשמח, דרך אגב, למעורבות של חברי הכנסת ולדחיפה שלכם, בבית הזה, על מנת שכל רפורמה שנרצה להעביר.