GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שי באב"ד: רק מילה אחרונה ובזה אני באמת מסיים: בסוף היום, אתם יודעים, השמיכה היא קצרה ויש סדרי עדיפויות.
<שי באב"ד: ואתם, חברי הכנסת, שבאים להצביע על התקציב, מחליטים מה הם סדרי העדיפויות.
<שי באב"ד: לאיפה אתם רוצים לתת יותר, ולמה אתם רוצים לתת פחות.
מיכל בירן: - - - להוריד את המע"מ ולהוציא חמישה מיליארד שקלים.
אלי אלאלוף: זה לא - - -
<שי באב"ד: חברת הכנסת מיכל בירן, זה ממש לא נכון, כי התקציב בנוי מהכנסות והוצאות.
<שי באב"ד: ההוצאות מוגבלות בכלל ההוצאה.
<שי באב"ד: מי שקובע על ההוצאות ולאן יוצאת כל הוצאה מתקציב המדינה זה תקציב המדינה וזה חברי הכנסת.
<שי באב"ד: ההכנסות לא קשורות לזה.
מיכל בירן: כן - - - שהנה זה חמישה מיליארד שקלים שפשוט לא עברו - - - בסדר.
מיכל בירן: לא משנה.
מיכל בירן: אנחנו עוסקים בעניין ההכשרה המקצועית - - -
<שי באב"ד: חמישה מיליארד השקלים האלה, חברת הכנסת מיכל בירן, לא יכלו לעבור גם אם הייתי רוצה.
<שי באב"ד: חשוב להבין את הנקודה הזאת: גם אם הייתי רוצה להעביר את כל חמישה מיליארד השקלים מחר בבוקר למכללות הטכנולוגיות – אין דרך לעשות את זה מסיבה אחת פשוטה: חמישה מיליארד שקלים קיצצנו בהכנסות.
<שי באב"ד: זאת אומרת, אנחנו חזינו שנקבל יותר הכנסות.
<שי באב"ד: החלטנו: נוריד את ההכנסות.
<שי באב"ד: נחזיר חזרה למדינה.
<שי באב"ד: את אותן הכנסות אני לא יכול להעביר להוצאות.
<שי באב"ד: אסור.
<שי באב"ד: על פי חוק.
<שי באב"ד: יש כלל הוצאה שהכנסת קיבלה על עצמה.
<שי באב"ד: אני לא יכול להגדיל את ההוצאות, גם אם אני רוצה, על חשבון ההכנסות.
<שי באב"ד: אני יכול להגדיל את ההוצאות רק על חשבון ההוצאה.
<שי באב"ד: ולכן זה לא רלוונטי לדיון.
מיכל בירן: גם את הכללים האלה משנים כל יומיים.
<שי באב"ד: זה לא רלוונטי לדיון.
אילן גילאון: - - - מהסערה.
<שי באב"ד: אני מסיים בזה: אבל אני מאוד אשמח שהדיון פה יחזור לתוך הוועדה.
<שי באב"ד: אנחנו נתקדם עם הליכי הרפורמה ביחד עם משרד הכלכלה והתעשייה.
<שי באב"ד: אנחנו נביא בפני הוועדה הזו, וכמובן גם בפני שר האוצר, לחוק ההסדרים, את התכנית שאנחנו חושבים שנכונה לעשות עבור ההכשרות המקצועיות והמכללות הטכנולוגיות לשנים הקרובות, ובעיקר גם, כמובן, לשנת 2017.
<שי באב"ד: ואני מאוד אשמח לקבל את התמיכה וגם את ההערות ואת הרעיונות לשיפור או כל דבר אחר שהשולחן הזה ימצא לנכון.
<שי באב"ד: וכשנגיע לדיוני התקציב, שיהיו את חברי הכנסת, שייקחו את זה עליהם.
<שי באב"ד: לדחוף את זה, לקדם את זה – באותה תעוזה שהם מקדמים דברים אחרים.
<שי באב"ד: כי בסופו של יום, כמו שאתם יודעים, דבר אחד בא על חשבון הדבר השני.
<שי באב"ד: ואתם מגדירים את סדר העדיפות, של מה, בסופו של דבר, מתקבל ומה לא.
מיכל בירן: אם אתה - - - כמו שחבר הכנסת יאיר לפיד עשה – זו הזדמנות מצוינת - - - להוצאה.
מירב בן ארי: הם לא עושים.
מירב בן ארי: תראי שאנחנו משפרים את מה - - -
מיכל בירן: במקרה הזה אני מפרגנת.
אילן גילאון: - - - עם מפלגה - - -
מירב בן ארי: אבל תראה, חבר הכנסת אילן גילאון, אני לא יכולה - - - לצפות שאני - - -
אלי אלאלוף: חברים, יש פה אנשים שבאו מרחוק.
מירב בן ארי: אנחנו רוצים לשמוע.
אלי אלאלוף: נו, אז את לא נותנת.
אלי אלאלוף: יש פה התקפה על שר האוצר.
אלי אלאלוף: גם חברת הכנסת מיכל בירן וגם זה.
אלי אלאלוף: אתן מתמחות - - -
<שי באב"ד: אני סיימתי.
<שי באב"ד: תודה רבה, אדוני היושב ראש.
אלי אלאלוף: חברים, אני ממש מתנצל שאני לא הולך לתת את רשות הדיבור לאף אחד, כי כולם ייפגעו מזה שהוא קיבל וזה לא קיבל.
אלי אלאלוף: ואני רוצה לסכם: קודם כל, אני מופתע לטובה מהדיון היום.
אלי אלאלוף: ואני אומר את זה.
אלי אלאלוף: וזה בזכות כל הנוכחים פה ובזכות הרצינות של חברי הכנסת והמנכ"לים.
אלי אלאלוף: שני המנכ"לים שבאו כדי לבדוק ולשפר את המצב.
אלי אלאלוף: אני חושב שזו באמת המשימה של הוועדה.
אלי אלאלוף: בחודשים הקרובים נתחיל במפגש חודשי.
אלי אלאלוף: אם זה יוני זה חמישה מפגשים במקסימום.
אלי אלאלוף: ואם רוצים לעשות מעקב אחרי כל הנושאים שעלו, אז אין ברירה.
אלי אלאלוף: אי אפשר לעשות אחת לשלושה חודשים.
אלי אלאלוף: טכנית, זה כאילו פגישה אחת.
אלי אלאלוף: לכן, אני אומר - - -
אילן גילאון: אדוני היושב ראש, זה יהיה מאוד קשה לעמוד במה שאתה אומר.
אילן גילאון: אנחנו לא נוכל לעמוד בזה.
אלי אלאלוף: אנחנו נשתדל לעמוד בזה במפגש חודשי.
אלי אלאלוף: לקבל דיווח חודשי מהצוות שמשרד האוצר יחד עם משרד הכלכלה והתעשייה יקימו.
אלי אלאלוף: ובחלק מהפגישות האלה אנחנו גם נזמין את החברים מוועדת החינוך, כדי שנאפשר - - -
<שי באב"ד: אם יורשה לי, אדוני היושב ראש.
<שי באב"ד: זה בסדר.
<שי באב"ד: אני לא בטוח שבין חודש לחודש ובכל חודש תהיה לנו התקדמות.
<שי באב"ד: אז מה שאולי אני מציע לאדוני היושב ראש, זה לפני שאדוני קובע את הישיבה, שרק נבדוק שיש לנו מה לדווח.
<שי באב"ד: כי לבוא בלי לדווח לוועדה על כלום?
<שי באב"ד: יש לנו דד-ליין מאוד מוגדר של חוק ההסדרים, שלשם זה חייב להתכנס, ולשם אנחנו נכנס את זה, אדוני היושב ראש.
אילן גילאון: - - - על יוני, זה נראה לי - - -
אלי אלאלוף: אבל יש נושא אחר.
אלי אלאלוף: חברים, ברשותכם, אני לא חושב שהוועדה הזאת צריכה רק לקבל דיווח.
אלי אלאלוף: היא צריכה לעצב מספר נושאים.
אלי אלאלוף: היא צריכה לעצב.
אלי אלאלוף: וחלק מאיתנו.
אלי אלאלוף: ואני חושב על חברים כמו חבר הכנסת מנואל טרכטנברג ועוד אחרים שמוכנים לעשות - - -
אילן גילאון: כן, אבל - - -.
אילן גילאון: תשמע, אנחנו יודעים פה שחסר כסף.
אילן גילאון: צריך להוסיף עוד - - -
אלי אלאלוף: לא, לא רק כסף.
אלי אלאלוף: המבנה - - -
<יעקב דור: - - - שבועיים בלי הפסקה, אולי נסיים את זה - - -
אלי אלאלוף: אז אני מודיע שבאמת הוועדה תדון פעם בחודש בנושאים הקשורים למכללות הטכנולוגיות: אם זה בדיווח על התקדמות העבודה בצוותים המקצועיים; אם זה בדיון פנימי, כדי לעצב את ההתארגנות או את המערכת החדשה, כפי שהיא.
אלי אלאלוף: כי ברור שהמערכת היום היא לא מתאימה.
אלי אלאלוף: אנחנו בהחלט שמחים על כך שמשרד האוצר והמנכ"ל, ושר האוצר באופן אישי גם – וזה לא בושה להשתייך למפלגה שלו.
אלי אלאלוף: תאמינו לי, זה כבוד גדול – לקח אחריות אישית, לשלב בחוק ההסדרים את הנושא של המכללות.
אלי אלאלוף: וזה אחריות גדולה.
אלי אלאלוף: וגם מה שמאפשר חוק ההסדרים – מאפשר השתלבות בהרבה מאוד תחומים או טיפול בהרבה תחומים בבת אחת.
אלי אלאלוף: זה לא רק נושא תקציבי כספי.
אלי אלאלוף: הייתה לי הזכות הגדולה לנהל את חוק ההסדרים בנושא המזון והווטרינריה.
אלי אלאלוף: תאמינו לי, שולבו שם הרבה, הרבה מאוד, רפורמות חשובות.
אלי אלאלוף: אנחנו באמת חושבים שהמכללות צריכות לבוא עם תכניות גם שלהן: אם זה הרכב המכללות, השילוב של מכללות עם ההשכלה הגבוהה.
אלי אלאלוף: כל הנושאים שהעליתם, שאתם מכירים.
אלי אלאלוף: ואני מצטרף לאמירה שלך, דוקטור יוכבד פנחסי: שמי שיודע מה זה מכללה זה אתם.
אלי אלאלוף: כל מה שאנחנו יודעים זה בזכות זה שאנחנו תוכים לא רעים.
אלי אלאלוף: שאנחנו שומעים אתכם ואת הצוות שלך והחברים.
אלי אלאלוף: זאת אומרת, עליכם גם להכין את עצמכם במסמכים שיאפשר לנו להבין ולקדם.
אלי אלאלוף: יש שמדברים על הנושא של מל"ט.
אלי אלאלוף: אז בואו נראה.
אלי אלאלוף: המועצה הגבוהה לטכנולוגיה.
אלי אלאלוף: לכם יש ודאי עמדה.
אלי אלאלוף: בואו נעשה את זה.
אלי אלאלוף: אני שוב חוזר: תחזירו ותמסרו תקווה לסטודנטים שלכם.
אלי אלאלוף: כי זה מאוד חשוב, אם אתם רוצים סטודנטים נוספים.
אלי אלאלוף: לא חייב.
אלי אלאלוף: אני האחרון שיגיד: תחליפו סטודנט.
אלי אלאלוף: כמו שלא מחליפים עם.
אלי אלאלוף: אל תחליפו אף אחד.
אלי אלאלוף: אבל תכינו אותם שב-2017-2016 העולם יהיה שונה אצלם.
אלי אלאלוף: אבל כולל החלטות קשות.
אלי אלאלוף: הצורך לצמצם מספר המכללות זה כדי לתת שירות טוב יותר לסטודנטים.
אלי אלאלוף: שיהיה ברור: מה שמעניין אותנו – אני בטוח, גם אתכם – זה לא המערכת, זה הסטודנט.
אלי אלאלוף: זה לאפשר לו חיים בהנאה מלאה ובתרומה מלאה לעצמו ולחברה שלו.
<יוכבד פנחסי-אדיב: אני מציעה שנתחיל לעצור את מספר המכללות שמבקשות פתיחה ונפתחות בכל - - -.
<יוכבד פנחסי-אדיב: בוא נתחיל מלעצור.
אלי אלאלוף: ובהחלט תבואי עם החלטה.
אלי אלאלוף: תבואי.
מירב בן ארי: מי מחליט אם לעצור?
<יעקב דור: הרגולטור.
<יוכבד פנחסי-אדיב: הרגולטור.
מירב בן ארי: הוא ממשיך לפתוח.
אלי אלאלוף: לא, לא עכשיו.
אלי אלאלוף: באמת, חברת הכנסת מירב בן ארי, זה כל כך מלהיב לדבר על זה, אבל לא עכשיו.
אלי אלאלוף: אני גם מבקש, באמת, יש לי בקשה ממשרד הכלכלה והתעשייה: להיות יותר פתוח ומשתף פעולה עם הוועדה ועם כל המערכת שהולכת וקמה.
אלי אלאלוף: כי יש מה לשפר, וזה לא בושה לתקן דברים.
אלי אלאלוף: אוי ואבוי למי שחושב שהמערכת שלו היא אופטימלית.
אלי אלאלוף: אני בטוח שלא.
אלי אלאלוף: לכן, אני רוצה להודות באמת על השתתפותכם, ואני מתנצל שוב שלא הספקתי לתת את רשות הדיבור לכולם.
אלי אלאלוף: המחויבות של חברי הכנסת הייתה חשובה בוועדה הזאת, בהתכנסות הזאת, ואני מודה לכולם.
אלי אלאלוף: ושוב, תודה לכולכם.
אלי אלאלוף: היום ה-29 בדצמבר 2015, י"ז בטבת התשע"ו והשעה 11:12.
אלי אלאלוף: אנחנו ממשיכים לדאוג לרווחת העובדים ועובדים שנהנים מעבודתם, גם נהנים מהחופשות ובוודאי שזה משפיע לטובה גם על התעשייה ועל כל השירות שמקבלים המעסיקים למיניהם כולל המעסיקים שמעסיקים עובד שעוזר להם בחיי היום יום וכוונתי לאוכלוסיות עם צרכים מיוחדים.
אלי אלאלוף: אני חושב שהצעת החוק הזאת היא ביטוי לרצון גם לשפר את תנאי העובדים ולאפשר להם לקבל קצת יותר זמן איכות לעצמם ולמשפחתם וגם לייעל את התרומה שלהם למעסיקים.
אלי אלאלוף: עובד ששמח בחלקו, שמח במה שעושה, הוא עושה יותר גם לטובת המעסיק.
אלי אלאלוף: מצב הרוח שלו הוא חלק אינטגרלי מהיכולת שלו לתרום ולעשות.
אלי אלאלוף: זה נכון שזה גם עולה כסף למשק, ואמרה לי את זה התאחדות התעשיינים, אבל אני חייב להגיד לכם שזה נלקח בחשבון ואני בטוח שזה יבוא לידי ביטוי בדיון שאנחנו מקיימים.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שידידתי חברת הכנסת רחל עזריה עשתה עבודה רבה גם עם ההסתדרות, גם עם התאחדות התעשיינים כגוף המעסיק וגם עם הממשלה כגוף המעסיק, ולדעתי הצעת החוק שלנו מאוזנת.
אלי אלאלוף: אני מרשה לעצמי לומר את זה לפני הדיון כי אתם יכולים לתאר לעצמכם שאני מחויב בהכנה לפני שאני בא לנהל דיון כזה.
אלי אלאלוף: אם תרשו לי, אני אתן את רשות הדיבור לחברת הכנסת רחל עזריה ואחר כך ניכנס לדיון.
אלי אלאלוף: הדיון פתוח לכולם ויש תמיכה של כל סיעות הבית.
אלי אלאלוף: זה לא חוק שאמור לגרום למהומות ומתח בין הסיעות השונות בכנסת.
רחל עזריה: אני אציג בקצרה את עקרונות החוק ואעבור לומר הרבה תודות כי באמת נעשתה כאן מאחורי הקלעים הרבה מאוד עבודה של הרבה מאוד אנשים כדי לגרום לחוק הזה להצליח.
רחל עזריה: החוק נולד מניסיון להבין את הפער בין מספר ימי החופשה של הדורות הקודמים לבין מספר ימי החופשה שלנו.
רחל עזריה: הבנו שיש שינוי שקרה בשוק העבודה כאשר אנשים מחליפים מקומות עבודה כל שלוש-ארבע שנים ולכן הם לא מצליחים לקבל יותר ממינימום ימי החופשה של עשרה ימים כי רק מהשנה החמישית מספר ימי החופשה עולה.
רחל עזריה: מה שמדהים זה שמהשנה החמישית מספר ימי החופשה גדל בצורה מאוד מואצת.
רחל עזריה: זאת אומרת, בשנה החמישית 12 ימים, בשנה השישית 14 ימים, בשנה השביעית כבר 15 ימים שזה אומר שלושה שבועות.
רחל עזריה: הדבר השני שבדקנו הוא מה קורה בכל העולם.
רחל עזריה: מסתבר שב-OECD כבר מזמן נעשה שינוי וכבר בתחילת שנות ה-80, אחרי שנכנסה האמנה לתוקף, כמעט כל המדינות העלו את מספר המינימום של ימי החופשה ל-15 ימי חופשה.
רחל עזריה: לכן ההצעה הראשונית כללה הגדלה ל-15 ימי חופשה כדי בעצם להתאזן עם מדינות ה-OECD וגם להתאזן עם זה שזה פחות מהממוצע שהיה לדור הקודם במספר ימי החופשה לאורך שנות העבודה.
רחל עזריה: אמרנו שנדבר על 15 ימים ושתהיה הגדלה בהמשך.
רחל עזריה: הייתה התנגדות מאוד עזה מטעם המעסיקים וישבנו אתם לדיונים ארוכים.
רחל עזריה: ככל שדיברנו, הבנו שגם אם נכון להעלות ל-15 ימים, זה לא שינוי שאפשר לעשות בבת אחת וגם מאחר וזה נושא שלא נדון משנות ה-50, לא באים ומשנים לגמרי את השוק מהקצה אל הקצה.
רחל עזריה: לכן לאחר דיונים ארוכים בדקנו - גם משרד ראש הממשלה עזר לנו וגם במשרד האוצר – מה השינוי שמצד אחד ישפיע על העובדים ומצד שני לא יאתגר את המעסיקים יותר ממה שאפשר.
רחל עזריה: לכן הגענו ל-12 ימים שזה שינוי שבאמת מחזיק את שתי המורכבויות האלה.
רחל עזריה: אחרי שהגענו להסכמה הזאת, נעשה הסכם בין ההסתדרות לבין המעסיקים בהובלה או בשותפות עם שר הכלכלה דאז ואנחנו עכשיו מגיעים כשיש הסכמות.
רחל עזריה: הסכמות כאלה לא יכולות להיעשות בלי המון עבודה מאחורי הקלעים ואני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת ולהודות.
רחל עזריה: החוק מגיע לכאן ואנחנו יושבים ומדברים עליו, אבל העבודה נעשתה.
רחל עזריה: אני רוצה קודם כל להודות ליושב ראש הוועדה שקידם בזריזות את הדיון והחוק הזה עובר הליך מהיר.
אלי אלאלוף: לא מדברים כאן על לחצים.
רחל עזריה: אני רוצה להודות למנהלת הוועדה על הקידום המהיר.
רחל עזריה: לעורכת הדין ענת מימון על העבודה מאחורי הקלעים.
רחל עזריה: נעשו כאן אין ספור דיונים.
רחל עזריה: לאורי שיינין ממשרד האוצר.
רחל עזריה: משרד האוצר היה זה שבא עם הרעיון של 12 ימים מה שאפשר לנו את פריצת הדרך המשמעותית.
רחל עזריה: לעורכת הדין איה דביר ממחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים.
רחל עזריה: גם משרד התיירות הסיר את ההתנגדות שלו.
רחל עזריה: לעורך דין אור רוזנמן ממשרד הכלכלה וכמובן לשרגא ברוש, אבי ניסנקורן, לשר האוצר ולשר הכלכלה.
רחל עזריה: חשוב לי לומר את הדברים האלה כי ברור לי שמדובר בתהליך שמשותף לאנשים רבים ובכלל בשוק העבודה אנחנו צריכים למצוא שתהיה הרבה יותר שותפות ופחות התנגדות בין הגורמים.
רחל עזריה: אם נצליח לעשות את זה, באמת נעשה שינוי משמעותי כי רוב חוקי העבודה במדינת ישראל נחקקו בשנות ה-50 כאשר השוק התנהג בצורה אחרת לגמרי.
רחל עזריה: אני חושבת שאנחנו צריכים למצוא את הדרך המשמעותית ביותר כדי להתאים את חוקי העבודה למציאות שקיימת היום.
<קריאה: בהצעת החוק צריך לומר התשע"ו-2016.
רחל עזריה: אני מניחה שיושב ראש הוועדה יתייחס לזה.
אלי אלאלוף: נתקן.
רחל עזריה: מילה אחרונה.
רחל עזריה: בעיני יש כאן
רחל עזריה: המשך של אותו מהלך שעשה שר האוצר בשבוע שעבר, מהלך שמנסה לצמצם את הפערים בין העובדים החזקים לעובדים החלשים במשק.
רחל עזריה: כמו שנעשה בהסכם עם ההסתדרות, כך גם כאן.
רחל עזריה: אנחנו בעצם מגדילים את מספר ימי החופשה ומצמצמים את הפער מול העובדים המאוגדים והחזקים.
אלי אלאלוף: תרשו לי לומר משפט נוסף.
אלי אלאלוף: נושא החופשות בעבודה, נראה לי אפילו טבעי לומר שזה יהודי.
אלי אלאלוף: זה התחיל בתקופתו של השלטון הצרפתי כאשר בראש המערכת עמד יהודי בשם ליאון בלום.
אלי אלאלוף: אחר כך הוא נעצר על ידי הנאצים.
אלי אלאלוף: המושג של חופש של אדם, אדם שחייב חופש, כמו גם הבהמה שמשרתת אותו, זה מושג שבא מהמקורות היהודים.
רחל עזריה: שבת.
רחל עזריה: היינו הראשונים.
אלי אלאלוף: גם השבת וגם להתחשב בכל אחד ואחד שמשרת אותנו.
אלי אלאלוף: זאת אומרת, אני שמח שאנחנו ממשיכים חוק של אדם שלא ראה את עצמו כיהודי ואחרים יזכרו לו שהיהדות שלו באה מאנטישמיות של אחרים.
אלי אלאלוף: הוא הלך על מושג אוניברסלי אבל אוניברסליות שבאה מיהדותו.
אלי אלאלוף: נבין שזה מהלך מאוד יפה ואני גאה לכבד את זכרו היום בכנסת ישראל.
טלי פלוסקוב: בוודאי שאני רוצה לברך את רחל.
טלי פלוסקוב: אני יודעת שנושא הזה בער בך עוד לפני הבחירות, במערכת הבחירות, וזה אחד הדברים שאנחנו כמפלגת כולנו לקחנו על עצמנו לקדם.
טלי פלוסקוב: אני יודעת שזה רגע מרגש כי אין יותר גדול מסיפוק של חבר כנסת כשהוא בא עם משהו והוא מצליח להשיג אותו.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לומר שברור לכולם שאדם שאנחנו מוסיפים לו את אותם יומיים, ובעצם מה הם אותם יומיים?
טלי פלוסקוב: אני יושבת ראש שדולת התיירות ואני שמעתי מתיירנים הרבה טענות לגבי החוק הזה ואנחנו יודעים על מה אנחנו מדברים.
טלי פלוסקוב: אני אמרתי להם שהם לא מבינים, הם נותנים לבן אדם עוד יומיים והבן אדם הזה יחזיר להם פי כמה וכמה.
טלי פלוסקוב: אנחנו מראים כאן דאגה לאזרח, לבן אדם שעובד ואין יותר גרוע משחיקה.
טלי פלוסקוב: לכן מתן היומיים האלה, זה גם מסר לעובדים מצד אחד ומהצד השני דאגה שלנו לאנשים שלא יושבים בבית ומקבלים רק הבטחת הכנסה או קצבאות מביטוח לאומי אלא נותנים מעצמם לטובת המדינה ובעיני זה מסר מאוד מאוד חשוב.
טלי פלוסקוב: כמי שחתומה על הצעת החוק, אני מצטרפת לכל התודות.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לומר תודה ליושב ראש.
אלי אלאלוף: אני לא חתום על החום כדי שלא יהיה ניגוד אינטרסים.
טלי פלוסקוב: סיבה טובה אבל אני בטוחה שאתה לגמרי מסכים עם החוק.
טלי פלוסקוב: מה שחשוב כאן זה שאנחנו נקדם אותו מהר כי אנחנו מדברים על זה והאזרחים ממתינים ושואלים מתי החוק ייכנס לתוקף.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שעד שנגיע ליום בו נגיד שהחוק הזה נכנס לספר החוקים של מדינת ישראל, בואו נדאג שהתקופה הזאת תהיה כמה שיותר קצרה כדי שבאמת נעביר את החוק הזה במהירות האפשרית.
אלי אלאלוף: נציגי המשרדים רוצים להתבטא?
<קריאה: גם נציגי העמותות יכולים להגיב?
אלי אלאלוף: בוודאי אבל בדיון שמשתדלים לעשות אותו מסודר.
אלי אלאלוף: בוודאי תקבלו את רשות הדיבור.
<אור רוזנמן: משרד הכלכלה והתעשייה.
<אור רוזנמן: הממשלה תומכת בהצעת החוק כפי שכבר הודיעה בעבר.
<אור רוזנמן: אנחנו ביקשנו, והמציעה נעתרה לבקשה הזאת, להצמיד את נוסח החוק להסכם הקיבוצי שנחתם בין המעסיקים לעובדים בהסתדרות ב-29 לאוקטובר 2015.
<אור רוזנמן: ההצעה שמונחת לפנינו הוצמדה גם לעניין המועדים, גם לעניין הגידול, וצריך לומר שמבחינת המועדים יש כאן שאלה של שבוע עבודה של חמישה ימים ושל שישה ימים אבל בשורה התחתונה אנחנו בעצם מוסיפים יומיים לחוק בשנים אחת עד ארבע.
<אור רוזנמן: מכיוון שההצעה הותאמה להסכם הקיבוצי, במקביל צריך לומר ששר הכלכלה כבר הודיע על כוונתו להוציא צו הרחבה להסכם הקיבוצי והוא מתכוון גם להמשיך בצו ההרחבה במקביל להליך החקיקה.
אלי אלאלוף: ההחלטה היא יום כל שנה בשנתיים הקרובות?
<אור רוזנמן: כפי שמופיע בנוסח לפנינו וכפי שמופיע גם בהסכם הקיבוצי שנחתם, החל מה-1 ביולי 2016 יתווסף יום אחד וב-1 בינואר 2017 יתווסף יום נוסף.
אלי אלאלוף: כשיבוא נציג האוצר נשאל אותו בכמה הוא מעריך את עלות החוק הזה.
<שמחה בניטה: אני מפורום ארגוני הנכים ועמותת מזור.
<שמחה בניטה: כעובדת מדינה לשעבר אני מכבדת את הרעיון אבל אני כרגע לא בכובע של עובדת מדינה אלא של מעסיקה עובדים זרים.
אלי אלאלוף: תרשי לי לתקן.
אלי אלאלוף: מעסיקה לשירות עצמי, זאת לא העסקה.
<שמחה בניטה: בלית ברירה אני מעסיקה את העובדים.
<שמחה בניטה: אני מעסיקה אצלי בבית שלושה עובדים זרים כך שאת מבינה שהמגבלה היא לא כמו שאני נראית נחמדה.
<שמחה בניטה: אלה שלושה עובדים שאני אצטרך לתת לכל אחד עוד יומיים, ואז תגידי לי את מהיכן נביא את זה.
<שמחה בניטה: תחשבי על הנכים – ולי עוד יש פנסיה - באיזה טוטל לוסט אנחנו.
<שמחה בניטה: תחשבי מה עם נכים שלא משתכרים, שאין להם פנסיה ואין להם עבר בתעסוקה והם חיים רק מביטוח לאומי.
<שמחה בניטה: שלושת
<שמחה בניטה: כם מאותה מפלגה ושר האוצר הוא ממפלגתכם.
אלי אלאלוף: אבל הצטרף אלינו מישהו שהוא לא מהמפלגה שלנו, חבר הכנסת דב חנין.
<שמחה בניטה: הוא עשוי להציל אותנו כי הוא תמיד חושב על הצד שלנו.
<שמחה בניטה: איך אתם מציעים הצעת חוק בלי לתת את הדעת על כך שיש אוכלוסייה שאילצו אותה להיות מעסיקה, שזה בכלל משהו לא נורמלי?
<שמחה בניטה: מדובר באוכלוסייה של נכים וקשישים, אנשים עם אלצהיימר ועוד מחלות מזעזעות שהופכים להיות מעסיקים במדינה.
<שמחה בניטה: אין מישהו שיטפל בהם כאשר העובדים שלהם יקבלו יותר חופש כי אין מחליפים.
<שמחה בניטה: אתם צריכים לשמוע מה עושה לנו משרד הפנים עת אתה לוקח עובד לא חוקי כמחליף.
<שמחה בניטה: מי שפנוי להחליף את העובד שלי זה עובד שהחולה שלו נפטר או שהוא לא חוקי כאן.
<שמחה בניטה: רק עובדים כאלה יכולים להיות מחליפים בימי החופשה.
<שמחה בניטה: משרד הפנים נכנס לבתים, שולף את העובדים ומשאיר את החולים לבד.
<שמחה בניטה: האם אתם לא מסוגלים להציע הצעות חוק – שהן יפות מאוד בספר החוקים – ולחשוב שלאנשים כמונו יש את הקושי האנושי, הפיזי והכלכלי ואתם לא מסוגלים לחשוב שלפני שאתם מחוקקים חוקים שיש כאן אוכלוסייה שעשויה להיפגע?
<שמחה בניטה: גם כך האוכלוסייה הזאת נפגעת, גם כך בצו ההרחבה אנחנו צריכים לשלם פנסיה וכאשר עובד מדינה בארץ מקבל בגיל 67 את הפנסיה, אצלי עובד יכול לעזוב והוא צריך לקבל פנסיה.
<שמחה בניטה: יש כאן כל כך הרבה עיוותים כלפי אוכלוסייה כל כך גדולה וכל כך חלשה.
<שמחה בניטה: אני חלילה לא אומרת שלא מגיע לעובדים, מגיע להם פרס אומות העולם כי הם מטפלים בזבל שבזבל של החברה שלנו, כי אף ישראלי לא מוכן לטפל בה ולא מוכן לעשות את העבודה השחורה.
<שמחה בניטה: מגיע להם הכול אבל מישהו כאן צריך לתת את הדעת על כך שהמדינה צריכה לתת את המענה לכל חוק שהיא מחוקקת.
<שמחה בניטה: אני חלילה לא רוצה לפגוע בעובדי מדינה, אבל אני באה לכאן בכובע של אנשים שאין להם, שהם חיים מקצבאות ביטוח לאומי וביטוח לאומי לא מממן את השכר, קל וחומר לא את הפנסיה, לא את החופשה השנתית ולא את דמי ההבראה והביטוח.
<שמחה בניטה: לפני שבועיים-שלושה עת היינו כאן בדיון דיברו על לתת להם שמונים אלף פיצוי מחלה אבל הם לא משלמים והם לא משתתפים אתנו בביטוח בריאות.
<שמחה בניטה: הנכים צריכים לשלם באופן מלא, 2,400 שקלים לשנה, ואם תיקח שקל מעובד, מחר הוא לא יהיה בעבודה.
<שמחה בניטה: זה אמור גם לגבי הביטוח הלאומי.
<שמחה בניטה: מהעובד לא מורידים ממשכורתו ולו שקל אחד כי אם תוריד לו שקל, אני אומרת לך שהעובד לא יהיה בבית ואתה בדילמה מה לעשות אם מחר הוא ילך כי אז אני אשאר בלי מטפל.
<שמחה בניטה: אני ממש מבקשת ממך, ואני כתבתי לך, שלפני שאתם מחוקקים חוקים שבאמת יכולים להיות מוצדקים וטובים, תחשבו על אותה אוכלוסייה שהמדינה הפכה אותה בעל כורחה למעסיקה.
<שמחה בניטה: קחו את העניין הזה של להעסיק את העובדים הזרים לקופת האוצר ושהמדינה תעסיק אותם.
<שמחה בניטה: למה אני צריכה לדאוג אם יהיה לי את הכסף לתת להם כל חודש?
<שמחה בניטה: למה אני צריכה לא לישון בלילה אם אין לי כסף לתת להם להבראה?
<שמחה בניטה: אם העובדת נוסעת לחופש, אני אתן לה את המשכורת שלה.
<שמחה בניטה: תקשיב לי מר אלאלוף.
<שמחה בניטה: אני ממש מתחננת.
<שמחה בניטה: אני ראיתי את דוח העוני.
<שמחה בניטה: אני מוכנה לקחת אתכם לבתים של נכים שמעסיקים עובדים ואם אתה לא נופל מהרגליים - אתה בא לאלה, היא שבר לי - לא קוראים לי שמחה.
<שמחה בניטה: אתה פשוט צריך לעשות סיור בבתים ולראות באיזה תת תנאים מחזיקים עובדים אצל נכים עם פיגור עמוק, נכים עם סכיזופרניה, משפחות הרוסות שמקבצות נדבות כדי להעסיק את העובד.
<שמחה בניטה: אתה יכול לבוא ביום שישי ולראות זוגות נכים מקבצים נדבות כדי שיהיה להם לתת את דמי כיס, את מאה השקלים.
<שמחה בניטה: הם עומדים בשוק מחנה יהודה ומקבצים נדבות.
<שמחה בניטה: אני אומרת לכם, תחשבו על זה.
<שמחה בניטה: יש לי נכה שנפטר בקיץ האחרון כי הוא ישב בשמש באוגוסט בשיא החום וקיבץ נדבות.
<שמחה בניטה: הגיע הביתה ומת כי הוא התייבש.
<שמחה בניטה: הוא רק חשב על הכסף ומה הוא יעשה.
<שמחה בניטה: אתם פשוט לא מודעים למה שקורה בשוק.
<שמחה בניטה: אני ממש מתחננת אליכם שלפני שאתם מוציאים חוק כזה, תפרידו את הנושא של עובדים זרים או אם אתם רוצים לתת צו הרחבה, תחשבו מי ייתן את הכסף הזה לנכים.
<שמחה בניטה: תודה רבה לך אדוני.
<שמחה בניטה: דרך אגב, אתם כתבתם י"ד בתמוז התשע"ה ואנחנו כבר בתשע"ו.
אלי אלאלוף: תודה רבה על התיקון.
אלי אלאלוף: גברת בניטה, אני חייב הערה.
אלי אלאלוף: את לא צריכה להתחנן.
אלי אלאלוף: את בזכות ואנחנו בחובה כלפיך וכלפי האוכלוסייה ואנחנו נעשה הכול כדי לתקן.
אלי אלאלוף: אני יודע שחברת הכנסת עזריה ביקשה ממרכז המידע והמחקר עבודה בעניין זה מפני שבאמת קיבלנו השנה או נקבל חוק – אם אני לא טועה זה החוק השלישי – שפוגע בכם.
אלי אלאלוף: הסבתם את תשומת לבנו לגבי ההשלכות על אוכלוסיות כמוכם.
אלי אלאלוף: אנחנו נעשה את הבדיקה הזאת ואחר כך נקיים דיון כדי למצוא את הדרך לפצות את האוכלוסיות שמעסיקות באופן ישיר כוח אדם, למרות שגם אני מסכים שאלה לא מועסקים על ידכם כי לא אוכלוסייה חלשה מטילים עוד משימות בירוקרטיות ופיננסיות כבדות.
אלי אלאלוף: אנחנו נעשה את הבדיקה ונחזור.
אלי אלאלוף: אולי רחל כבר יודעת מתי העבודה הזאת תסתיים, ואם לא, גם אני אכנס לתמונה ואנחנו נעשה את הבדיקה הנדרשת כדי לבוא די מהר לחיפוש דרכים לתקן את העיוותים שלא התכוונו חס וחלילה לגרום לכך שיפגעו בכם.
אלי אלאלוף: תודה על ההערה ובבקשה, אף פעם אל תתחנני בפנינו כי זאת חובתנו.
רחל עזריה: אני רק אגיד שהמסמך שביקשנו לראות מה קורה במקומות אחרים בעולם, העניין הזה שאתם מוגדרים כמעסיקים, הרי זה בעצם האתגר.
רחל עזריה: אתם רוצים את טובת העובדים שלכם אבל לא יכול להיות שאתם אלה שמוגדרים מעסיקים.
רחל עזריה: אנחנו מנסים לראות איך עושים את זה במקומות אחרים ויכול להיות שנוכל להציע איזשהו פתרון כך שלא כל פעם תצטרכו לבוא – כאשר משהו משתנה – ונאמר על ידכם כבר כמה פעמים שאתם שמחים על כך שאנחנו דואגים לזכויות העובדים, אבל לא יכול להיות שאתם מוגדרים כמעסיקים כשזה על חשבון קצבת ביטוח לאומי.
רחל עזריה: אנחנו עושים את הבדיקה הזאת במקביל כי הבנו שיש כאן בעיה וצריך לראות איך פותרים אותה.
רחל עזריה: תודה על שהצפתם את הנושא הזה.
טלי פלוסקוב: שמחה, תודה.
דב חנין: אני רוצה לומר אמירה עקרונית ואמירה מעשית לגבי השלב של הדיון בו אנחנו נמצאים.
דב חנין: בדיון הראשון, אדוני היושב ראש, אני התייחסתי לחשיבותו של החוק הזה.
דב חנין: אני חושב שהחוק הזה הוא מאוד חשוב והוא מתאים את עולם זכויות העובד למציאות של תנאי העבודה במאה ה-21.
דב חנין: אם לא נבצע את ההתאמה הזאת, אנחנו נימצא במצב בו יש לנו חוקים שהם טובים ברמה הרעיונית אבל הם לא מתאימים למציאות.
דב חנין: כאשר עובדים כל הזמן מחליפים מקומות עבודה, אנחנו נחמיץ את המטרה החברתית המאוד ראויה של יכולת של עובד להגדיל את זכויותיו, בין היתר את זכויות החופשה שלו ככל שעובר הזמן.
דב חנין: לכן החוק הזה ברמה העקרונית מאוד מאוד חשוב ואני מברך על הדיון ואני מקווה שאנחנו נתקדם בו.
דב חנין: בהמשך לדבריה של גברת בניטה, אני חייב לומר לכם ברמה לגמרי אישית שאני פשוט מרגיש בושה.
דב חנין: באמת מרגיש בושה כחבר כנסת שאת כנציגת ציבור צריכה לבוא אלינו עם הבעיה הזאת והבעיה הזאת היא רק דוגמה.
דב חנין: הרי היום אנחנו מדברים על חופשות אבל יש את ההפרשות לפנסיה, קודם העלינו את שכר המינימום ובעוונותיי אני הייתי בין הנלחמים המרכזיים להעלאת שכר המינימום בכנסת ואני שמח על המאבק הזה, אבל אני מתבייש על זה שהנכים שעכשיו צריכים לשלם את שכר המינימום לעובדים שלהם לא התעדכנו בשום דבר והם צריכים לשלם מכסף שאין להם לעובדים שמקבלים עכשיו את שכר המינימום.
דב חנין: זאת מציאות בלתי אפשרית.
דב חנין: אדוני היושב ראש, כאן יש אתגר עצום על כתפי הוועדה ואני חושב שהדברים שאמרה בחצי משפט חברת הכנסת עזריה, הם המפתח לפתרון.
דב חנין: אנחנו צריכים לייצר כאן שינוי מערכתי.
דב חנין: אנחנו נמשיך להתקדם בהגנת זכויות עובדים ומדי פעם יהיו שינויים לטובה, אני מקווה, בהגנת זכויות עובדים כי זה חשוב, זה חיוני וזה דרוש, אבל לא יתכן שהאנשים הכי מוחלשים בחברה יהיו הקורבנות הראשונים של המהלכים האלה.
דב חנין: לכן צריך כאן לייצר שינוי מערכתי שיגדיר את הדברים אחרת.
דב חנין: גם לי יש כמה רעיונות, אבל אני לא רוצה כרגע להסיט את הדיון לכיוון הזה, אבל אני חושב שזה אתגר מאוד חשוב והוועדה חייבת להתגייס אליו בכל הכוח כדי להעביר אותו, ולדעתי זה אפשרי.
דב חנין: לגבי ההצעה המעשית.
דב חנין: מה אני מציע כרגע לעשות.
דב חנין: אנחנו הרי נמצאים בהכנה לקריאה ראשונה.
דב חנין: אני מציע שאנחנו נאשר את החוק לקריאה ראשונה.
דב חנין: גם השאלות האלה שגברת בניטה העלתה וגם שאלות נוספות, עוד יוכלו להמשיך להתברר.
דב חנין: אנחנו לא סיימנו בזה את הדיון.
דב חנין: אנחנו נאשר היום את החוק לקריאה ראשונה ואנחנו נמשיך את הדיון כולל לשמוע הצעות, פתרונות ורעיונות בשלב ההכנה לקריאה שנייה ושלישית.
אלי אלאלוף: יש עוד חברים שרוצים להתבטא?
אלי אלאלוף: יובל אביגדור, התאחדות הסטודנטים.
<יובל אביגדור: אני מבקש בדיון הזה לייצג בנוסף לסטודנטים את העובדים הצעירים, את המשפחות הצעירות, הורים לילדים קטנים ואני מבקש לוודא שהקול שלהם יהיה מיוצג בדיון הזה.
<יובל אביגדור: אנחנו רוצים להביע את תמיכתנו בתיקון החוק הזה.