GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<זמר בלונדהיים: בכל מקרה, לא כאן.
<זמר בלונדהיים: אלה לא נסיבות מחמירות.
<נעה בן שבת: 290.
<נעה בן שבת: הודעה על כוונת חיוב היה לממונה יסוד סביר להניח כי אדם הפר הוראה מההוראות לפי פרק זה, כאמור בסעיפים 287 ו-288 (בסימן זה – המפר) ובכוונתו להטיל עליו עיצום כספי לפי אותם סעיפים, ימסור למפר הודעה על הכוונה להטיל עליו עיצום כספי (בסימן זה – הודעה על כוונת חיוב).
<נעה בן שבת: בהודעה על כוונת חיוב יציין הממונה, בין השאר, את אלה: המעשה או המחדל (בסימן זה – המעשה) המהווה את ההפרה.
<נעה בן שבת: סכום העיצום הכספי והתקופה לתשלומו.
<נעה בן שבת: זכותו של המפר לטעון את טענותיו לפני הממונה לפי הוראות סעיף 291.
<נעה בן שבת: הסמכות להוסיף על סכום העיצום הכספי בשל הפרה נמשכת או הפרה חוזרת לפי הוראות סעיף 293 והמועד שממנו יראו הפרה כהפרה נמשכת לעניין הסעיף האמור.
<נעה בן שבת: בכל מקום כאן, למעט אם אנחנו אומרים אחרת, נצטרך להוסיף שאנחנו מפנים לסעיפים 287 ו-288, אנחנו מדברים על הפרה וצריך לזכור שיש לנו עוד הפרות לעניין הסימון והגוף הזר ב-288(א) וב-288(ב).
<נעה בן שבת: אנחנו נוסיף אותם בהתאמה.
<זמר בלונדהיים: לכל האורך.
<נעה בן שבת: במקומות בהם הם מתאימים.
<נעה בן שבת: 291.
<נעה בן שבת: זכות הטיעון מפר שנמסרה לו הודעה על כוונת חיוב לפי הוראות סעיף 290 רשאי לטעון את טענותיו בכתב, לפני הממונה, לעניין הכוונה להטיל עליו עיצום כספי ולעניין סכומו, בתוך שלושים ימים ממועד מסירת ההודעה, ורשאי הממונה להאריך את התקופה האמורה בתקופה נוספת שלא תעלה על שלושים ימים.
<רוית ארבל: למה להגביל את זכות הטיעון שתהיה רק בכתב?
<רוית ארבל: למה לא להשאיר שיקול דעת?
<אביטל בגין: אין בעיה להוסיף אפשרות לממנה לאפשר את זה גם לפי שיקול דעתו.
<אביטל בגין: אני חושבת שהוא ממילא יכול לעשות את זה אבל אפשר לכתוב את זה.
<אביטל בגין: יש הסדרים בהם זה כתוב.
<אביטל בגין: בכל מקרה, כעיקרון, ההליך אמור להיות מאוד יעיל ופשוט.
<אביטל בגין: לכן ההפרות ברורות.
<רוית ארבל: זאת ברירת המחדל.
<אביטל בגין: טיעון בכתב, ככלל אמור להספיק.
<נעה בן שבת: אנחנו נגיד שזאת רשות.
<נעה בן שבת: שהוא רשאי לאפשר טיעון בעל פה.
<נופר טל: לעניין הזמן.
<נופר טל: אני יודעת שזה מקביל להסדרים אחרים בחוק ואולם לאור ניסיוננו הרב, לאור המשאבים שנדרשים כדי להגיב, כדי לגייס את המידע, כדי לתחקר את האנשים בשטח, כדי לתחקר את אותו אירוע, שלושים ימים הם לעולם לא מספיקים.
אלי אלאלוף: חשבתי שאת רוצה להציע חצי מהתקופה.
<נופר טל: זה עדיין לתחקר אירועים, אם זה במפעלים, אם זה אצל המשווק, איך הדברים קרו.
<נופר טל: למדנו את זה לאחרונה עם העיצומים הכספיים בעניין הרשות לסחר הוגן.
<נופר טל: כמו שבסדר הדין האזרחי יש אפשרויות - - -
אלי אלאלוף: יש כבר הסכמה ל-45 ימים.
<נעה בן שבת: גם בראשון וגם בשני, 45 ימים.
<אביטל בגין: 45 ימים, זה עוד בתחום הסביר.
<אביטל בגין: אנחנו לא מתנגדים.
<אביטל בגין: אולי 45 וההארכה תהיה שלושים.
<אביטל בגין: 45 ימים פרק הזמן הראשוני וההארכה לעוד שלושים ימים.
<נופר טל: בתקופה הנוספת הוא לא חייב לתת את כל ה-45 ימים.
אלי אלאלוף: תנו לנו להתקדם.
<נופר טל: 45 ו-45.
<נעה בן שבת: 45 ו-30.
אלי אלאלוף: 45 ו-30.
אלי אלאלוף: קיבלתם חצי תאוותכם ביד.
<נעה בן שבת: 292.
<נעה בן שבת: החלטת הממונה ודרישת תשלום הממונה יחליט, לאחר ששקל את הטענות שנטענו לפי סעיף 291, אם להטיל על המפר עיצום כספי, ורשאי הוא להפחית את סכום העיצום הכספי לפי הוראות סעיף 294.
<נעה בן שבת: החליט הממונה לפי הוראות סעיף קטן (א) - להטיל על המפר עיצום כספי – ימסור לו דרישה, בכתב, לשלם את העיצום הכספי (בסימן זה – דרישת תשלום) שבה יציין, בין השאר, את סכום העיצום הכספי המעודכן ואת התקופה לתשלומו.
<נעה בן שבת: שלא להטיל על המפר עיצום כספי – ימסור לו הודעה על כך, בכתב.
<נעה בן שבת: בדרישת התשלום או בהודעה, לפי סעיף קטן (ב), יפרט הממונה את נימוקי החלטתו.
<נעה בן שבת: לא טען המפר את טענותיו לפי הוראות סעיף 291 בתוך התקופה האמורה בסעיף, יראו הודעה זו, בתום אותה תקופה, כדרישת תשלום שנמסרה למפר במועד האמור.
<נעה בן שבת: במהלך הדיונים עלו כל מיני אפשרויות לקבוע חובת הנמקה מרוכזת במקום אחד אבל לא עשינו את זה ובכל מקום בו צריך חובת הנמקה, ציינו את זה בסעיף.
<נעה בן שבת: לא תהיה הוראה כללית.
<רז הילמן: הערה שקיבלתי מעורכת הדין שוש רבינוביץ שיש לה הרבה ניסיון עם חקיקה צרכנית ועם עיצומים שהיו כתוצאה מכך.
<רז הילמן: לאפשר בסעיף 291 את זכות הטיעון גם בעל פה.
<רז הילמן: אם המפר מבקש לטעון את הטענות שלו בעל פה, שתהיה לו אפשרות לטעון בעל פה.
<נעה בן שבת: זאת לא כאפשרות שנתונה לו אם הוא מבקש.
<נעה בן שבת: זה לא תמיד יהיה אפשרי, אבל לפי שיקול דעת הממונה הוא יוכל לאפשר לעשות את זה.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, הוא לא חייב לעשות את זה.
<נעה בן שבת: זה לא שכל היום הממונה ישב וישמע שימועים בעל פה.
<נעה בן שבת: אם הוא יראה צורך בכך, הוא יאפשר זאת.
<רוית ארבל: אבל לפי בקשת החשוב כמפר.
<זמר בלונדהיים: הוא יכול גם להציע את זה ביוזמתו.
<רוית ארבל: הוא יכול גם להציע, אבל אני יכולה לבקש.
<רוית ארבל: הוא לא חייב להיענות.
<נעה בן שבת: אתם בוודאי יכולים לבקש אבל שיקול הדעת בהחלטה על כך שזה יהיה בעל פה, יהיה אצל הממונה.
<זאב שמואל פרידמן: למה צריך את סעיף קטן (ד)?
<זאב שמואל פרידמן: יש לו זכות ונקבעו לזה זמנים.
<זאב שמואל פרידמן: הוא לא עמד בזמנים.
<נעה בן שבת: עד עכשיו היינו במצב של הודעה על קבלת חיוב.
<נעה בן שבת: ברגע שהוא לא טען את טענותיו, אנחנו משנים סטטוס והופכים להיות דרישת תשלום.
<נעה בן שבת: לכן חשוב לכתוב את הדבר הזה.
<זמר בלונדהיים: זה פשוט חוסך פרוצדורה.
<נעה בן שבת: 293.
<נעה בן שבת: הפרה חוזרת והפרה נמשכת בהפרה נמשכת ייווסף על העיצום הכספי הקבוע לאותה הפרה, החלק החמישים שלו לכל יום שבו נמשכת ההפרה.
<נעה בן שבת: לעניין זה, "הפרה נמשכת" – הפרת הוראה מהוראות לפי פרק זה כאמור בסעיפים 287 ו-288, - דיברנו גם על הפרות הסימונים והגוף הזר שאני לא יודעת אם זה רלוונטי להם אבל נבדוק את זה - לאחר שנמסרה למפר דרישת תשלום בשל אותה הוראה או לאחר שנמסרה למפר התראה מינהלית כמשמעותה בסעיף 299, בשל הפרת אותה התראה וההתראה לא בוטלה כאמור בסעיף 300.
<נעה בן שבת: בהפרה חוזרת ייווסף על העיצום הכספי הקבוע לאותה הפרה, סכום השווה לעיצום הכספי כאמור.
<נעה בן שבת: לעניין זה, "הפרה חוזרת" - הפרת הוראה מההוראות לפי פרק זה כאמור בסעיפים 287 ו-288, בתוך שנתיים מהפרה קודמת של אותה הוראה שבשלה הוטל על המפר עיצום כספי או שבשלה הורשע.
<נעה בן שבת: אני רוצה לציין מבחינת הנוסח שאני חושבת שבסוף פסקה (א) החלק המסומן מיותר כי יש הוראה כזאת בהתראה מינהלית.
<נעה בן שבת: לכן זה סומן בצהוב.
<נעה בן שבת: 294.
<נעה בן שבת: סכומים מופחתים הממונה אינו רשאי להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מהסכומים הקבועים בתת סימן זה, אלא לפי הוראות סעיף קטן (ב).
<נעה בן שבת: השר, בהסכמת שר המשפטים, רשאי לקבוע מקרים, נסיבות ושיקולים שבשלהם ניתן יהיה להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מהסכומים הקבועים בסימן זה, ובשיעורים שיקבע.
<ענת מימון: אני רק אעיר שהוספנו בעמוד 42 לבקשתכם שהסימן הזה ייכנס לתוקף ביום תחילת התקנות האלה.
<נעה בן שבת: תקנות ההפחתה.
<רוית ארבל: לגבי סעיף ההפרה החוזרת, סעיף 293(ב), איך זה מסתדר עם ההפרות עליהן דיברנו קודם של סימון או גוף זר?
<רוית ארבל: לצורך העניין אם הן לא מקבילות, הייתה הפרה של סימון ואחרי שנה עוד הפרה של סימון, זה אומר שאני בפי שתיים?
<רוית ארבל: אני מתחילה מפי שתיים?
<רוית ארבל: זאת כבר הפרה חוזרת?
<נעה בן שבת: זאת הפרה חוזרת.
<רוית ארבל: הפרה חוזרת מתייחסת להפרות יותר חמורות ומהותיות.
<זמר בלונדהיים: זאת צריכה להיות הפרה של אותה הוראת סימון.
<זמר בלונדהיים: כלומר, זאת לא הוראת סימון אחרת כלשהי.
<זמר בלונדהיים: זה אומר שהוא לא הפיק לקח.
<זמר בלונדהיים: הייתה בעיה בסימון אזהרת חנק ואחרי שנה אני בא והוא עדיין לא מסמן את אזהרת חנק על אותו מוצר.
<רוית ארבל: אזהרת חנק היא אולי דוגמה מוצדקת אבל יש סימונים אחרים.
<נעה בן שבת: אם יש סימונים מיותרים, צריך להוריד אותם מחובות הסימון וצריך לשנות את הוראות חובות הסימון.
<נעה בן שבת: אבל יש חובות סימון ולא בכדי יש חובות סימון.
<רז הילמן: אני רוצה להתייחס לתקופה של השנתיים, בהיקף הפעילות של ענף המזון.
<זמר בלונדהיים: אנחנו מקבלים את ההערה, הצעת המחלקה הפלילית.
<זמר בלונדהיים: בתחום הסימון אנחנו מוכנים להוריד את התקופה לשנה מתוך ידיעה שזה תחום שהוא קצת יותר תדיר והשינויים הם יותר נפוצים.
<זמר בלונדהיים: לכן אפשר יהיה לדבר על שנה בלבד.
<רוית ארבל: אז זה מחמיר.
<זמר בלונדהיים: זה מקל.
<רז הילמן: אני חשוב שיכולים להיות סעיפים נוספים, לא רק של סימון, שהתקופה של שנתיים היא תקופה ארוכה עבורם בגלל היקף הפעילות הכול כך משמעותי.
<רז הילמן: יכול להיות שנכון להוריד את התקופה משנתיים אולי לשנה בסימון ואולי שנה וחצי ביחס לסעיפים אחרים.
<זמר בלונדהיים: אם יש לך דוגמאות קונקרטיות, תן לנו אותן.
<זמר בלונדהיים: אם זה כללי, אני מתקשה.
<זאב שמואל פרידמן: יש גם הרבה עבירות שהן חמורות מאוד.
<אלי גורדון: מכיוון שהנושא הזה הוא נושא חדש, אנחנו נתנו כאן מענה לכל הבקשות הסבירות וההגיוניות, אני מציע שאם יש לנו תקופה והיושב ראש ביקש להיות כאן פעם במושב לפחות, אם לא פעם בחודש, היה ואנחנו רואים שהמנגנון עובד לא מספיק טוב, גם לקולה וגם לחומרה, תמיד אפשר יהיה לעדכן.
<אלי גורדון: חברים, חבל כרגע לעצור את כל המנגנון ואת כל התהליך בגלל השנה, שנתיים, שנה וחצי וכולי כי כל מספר שתגידו, הוא יכול להיות טוב יתר או טוב פחות.
אלי אלאלוף: קיבלנו את ההחלטה הראשונה שהיא המחייבת בכתובים.
<רוית ארבל: יותר משנה גם בגוף זר וגם בסימון?
אלי אלאלוף: בזה סיימנו את הסעיף הזה.
אלי אלאלוף: את ההבהרות תעשו אחר כך.
<זמר בלונדהיים: רק בסימון.
<נעה בן שבת: 295.
<נעה בן שבת: סכום מעודכן של העיצום הכספי העיצום הכספי יהיה לפי סכומו המעודכן ביום מסירת דרישת התשלום, ולגבי מפר שלא טען את טענתיו לפני הממונה כאמור בסעיף 291 – ביום מסירת ההודעה על כוונת חיוב.
<נעה בן שבת: הוגש ערעור לבית משפט לפי סעיף 208 – אנחנו נמצא את הסעיף הנכון, סעיף שמדבר על אפשרות הערעור - ועוכב תשלומו של העיצום הכספי בידי הממונה או בית המשפט – יהיה העיצום הכספי לפי סכומו המעודכן ביום ההחלטה בערעור.
<נעה בן שבת: הסכום הבסיסי הקבוע בסעיף 286, בסעיף 288(א) ו-288(ב), יתעדכן ב-1 בינואר בכל שנה (בסעיף קטן זה – יום העדכון), בהתאם לשיעור עליית המדד הידוע ביום העדכון לעומת המדד שהיה ידוע ב-1 בינואר של השנה הקודמת.
<נעה בן שבת: הסכום האמור יעוגל לסכום הקרוב שהוא מכפלה של עשרה שקלים וחדשים.
<נעה בן שבת: לעניין זה, "מדד" – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
<נעה בן שבת: הממונה יפרסם ברשומות הודעה על הסכום הבסיסי המעודכן לפי סעיף קטן (ב).
<נעה בן שבת: 296.
<נעה בן שבת: המועד לתשלום העיצום הכספי המפר ישלם את העיצום הכספי בתוך שלושים ימים מיום מסירת דרישת התשלום כאמור בסעיף 292.
<נעה בן שבת: 297.
<נעה בן שבת: הפרשי הצמדה וריבית לא שילם המפר עיצום כספי במועד, ייווספו על העיצום הכספי, לתקופת הפיגור, הפרשי הצמדה וריבית כהגדרתם בחוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ"א-1961 (בסימן זה – הפרשי הצמדה וריבית), עד לתשלומו.
<נעה בן שבת: 298.
<נעה בן שבת: גבייה עיצום כספי ייגבה לאוצר המדינה, ועל גבייתו תחול פקודת המסים (גבייה).
<רז הילמן: לסעיף 296, אנחנו מבקשים שאלה יהיו 45 ימים לשלם ולא שלושים ימים, שזה גם מה שנקבע בחוק הגנת הצרכן.
<רוית ארבל: אנחנו שואלים שאלת תם.
<רוית ארבל: למה העיצום הכספי בסכומים כאלה גבוהים צריך להתעדכן כל שנה לפי עליית המדד?
<רוית ארבל: עכשיו המדד לא בעייתי, אבל יש ימים שהוא מאוד בעייתי.
<רוית ארבל: אנחנו מאבדים כאן שליטה.
<זמר בלונדהיים: לא הבנתי איך אנחנו מאבדים שליטה.
<זמר בלונדהיים: המדד הוא שמירת ערך הכסף.
<זמר בלונדהיים: אם אנחנו לא נעדכן, אז נאבד שליטה.
<רוית ארבל: אבל זה אחת לכמה שנים ולא אחת לשנה.
מאיר כהן: מתי שהמדד מתפרסם, זה מעודכן.
אלי אלאלוף: הוא מעודכן בכל הקנסות.
<זמר בלונדהיים: סטנדרטי לגמרי.
<רוית ארבל: זה לא סטנדרטי.
<רוית ארבל: יש חוקים בהם המנגנון הוא אחר.
אלי אלאלוף: זה בהתאם לכל הכללים.
<זמר בלונדהיים: עצם זה שזה מתעדכן, זה סטנדרטי.
<נעה בן שבת: אולי בסכומים הנמוכים של מאה שקלים, העיגול לעשרה שקלים יכול להיות קריטי.
<נעה בן שבת: אולי שם הוראת העיגול לא צריכה להיות.
אלי אלאלוף: תעשו מה שעושים בשאר הקנסות.
<רוית ארבל: הסעיף הזה הוא מאוד חשוב.
<אביטל בגין: לשאלת הייעוץ המשפטי של הוועדה, אכן אפשר להחליף לחוק למרכז גביית קנסות במקום פקודת המסים.
<אביטל בגין: אם אתם רוצים את ההסבר, יש משרדים שאוכפים בעצמם ואז חלה פקודת המסים (גבייה) וכאשר המרכז לגביית קנסות אוכף עבור המשרד, אפשר.
אלי אלאלוף: יותר טוב למשרד שהוא יגבה בעצמו.
<אביטל בגין: זאת שאלה של חלוקת העבודה בין המשרדים.
<אביטל בגין: חוק מרכז לגביית קנסות הוא אכן חוק עדכני יותר עם כלים טובים יותר.
<נעה בן שבת: רק רצינו להזכיר שכאשר דיברנו על הפיקוח הווטרינרי, הנושא של האגרות שייגבו למשרד הבריאות ייגבו לפי פקודת המסים (גבייה).
אלי אלאלוף: נהיה אחידים.
<נעה בן שבת: לא, לא צריך להיות אחידים.
<נעה בן שבת: אני חושבת שעדיף לגבות כאן לפי חוק המרכז לגביית קנסות.
תת סימן ב': 299.
תת סימן ב': התראה מינהלית היה לממונה יסוד סביר להניח כי אדם הפר הוראה מההוראות לפי פרק זה, כאמור בסעיפים 287 ו-288 – ונוסיף את 288(א) ו-288(ב) - והתקיימו נסיבות המנויות בנהלים שהורה עליהם הממונה, באישור היועץ המשפטי לממשלה ופורסמו באתר האינטרנט, רשאי הוא להמציא למפר, במקום הודעה על כוונת חיוב, התראה מינהלית לפי הוראות תת סימן זה.
תת סימן ב': בסימן זה, "היועץ המשפטי לממשלה" – לרבות משנה ליועץ המשפטי לממשלה שהוא הסמיכו לעניין זה.
תת סימן ב': בהתראה מינהלית יציין הממונה מהו המעשה המהווה את ההפרה, יודיע למפר כי עליו להפסיק את ההפרה וכי אם ימשיך בהפרה או יחזור עליה יהיה צפוי לעיצום כספי בשל הפרה נמשכת או בהפרה חוזרת, לפי העניין, כאמור בסעיף 293, וכן יציין את זכותו של המפר לבקש את ביטול ההתראה לפי הוראות סעיף 300.
<אביטל בגין: הערה ניסוחית.
<אביטל בגין: אני חושבת שנהלים כן קובעים.
<אביטל בגין: הוא לא מורה על נהלים, הוא לא מורה בנהלים אלא הוא קובע את הנהלים.
<אביטל בגין: זאת סתם שאלה ניסוחית.
<נעה בן שבת: אנחנו נבדוק בעוד כמה מקומות.
<נופר טל: לעניין הנהלים האלה, עד שהם יפורסמו בעצם לא תהיה אופציה לתת התראה מינהלית אלא רק עיצום.
<רוית ארבל: ומה אלה הנהלים האלה?
<אביטל בגין: אתם רוצים שאני אספר מה הם הנהלים?
<אביטל בגין: אתם יכולים לראות שפורסמו נהלים בחוק הגנת הצרכן.
<אביטל בגין: בגדול, הנהלים אומרים שההתראה ניתנת במצבים בהם יש אי בהירות משפטית או ההפרה היא חדשה, איזשהו מצב חדש שדורש התארגנות.
<אביטל בגין: זה לא מתייחס למצבים שמסתכלים על המפר עצמו כי לזה נועדה ההתחייבות שמגיעה אחר כך.
<אביטל בגין: אני מניחה שהנהלים יהיו דומים.
<אביטל בגין: בהגנת הצרכן אתם יכולים לראות שזה מפורסם ואני בטוחה שאתם מכירים.
<אביטל בגין: כל התראה חדשה, אתם מוזמנים לפנות ולשאול.
<נופר טל: הכלי הזה לא שומש נגד מישהו ואני מוכנה לחתום על זה.
<נופר טל: אף אחת מ-18 החברות.
<זאב שמואל פרידמן: לפי מה שנאמר לי, כן נעשה בו שימוש לגבי 0.99 אגורות.
<אביטל בגין: הנהלים יכולים לקבוע איזה שהם עקרונות כלליים כמו למשל הפרה אחת ברגע שנכנסת הפרה חדשה או לא ההפרה עצמה היא חדשה אלא המצב שבו הנהלים של משרד הבריאות משתנים.
<אביטל בגין: תהיה תקופה של גרייס עד שהשוק מעדכן את עצמו במקומות שיש מחלוקת ויש גם הוראות שיכולות לומר שבהפרה מסוג א' תמיד יהיה עיצום כספי ובהפרה מסוג ב' לא.
<נופר טל: אני שואלת מה קורה עד שיפורסמו הנהלים האלה.
<אביטל בגין: זה נכון שעד שיפורסמו הנהלים האלה יהיה רק עיצום כספי.
<אביטל בגין: יש לשים לב שכאשר יש הפרה, אפשר להטיל עיצום כספי.
<אביטל בגין: כלומר, ההתראה, עדיין זה מצב שבו הממונה אמר את הפרת והוא מכריז על כך.
אלי אלאלוף: תמשיכו את השיחה על חשבון ההפסקה שלכם.
אלי אלאלוף: נחזור לדיון בשעה 11:05.
אלי אלאלוף: ההפסקה הבאה תהיה בשעה 12:45.
אלי אלאלוף: אנחנו בסעיף 300.
<נעה בן שבת: 300.
<נעה בן שבת: בקשה לביטול התראה מינהלית נמסרה למפר התראה מינהלית כאמור בסעיף 29, רשאי הוא לפנות לממונה בכתב, בתוך שלושים ימים, בבקשה לבטל את ההתראה בשל כל אחד מטעמים אלה: המפר לא ביצע את ההפרה.
<נעה בן שבת: המעשה שביצע המפר, המפורט בהתראה, אינו מהווה הפרה.
<נעה בן שבת: קיבל הממונה בקשה לביטול התראה מינהלית, לפי הוראות סעיף קטן (א), רשאי הוא לבטל את ההתראה או לדחות את הבקשה ולהשאיר את ההתראה על כנה.
<נעה בן שבת: החלטת הממונה תינתן בכתב, ותימסר למפר בצירוף נימוקים.
<נעה בן שבת: בעיצום הכספי אפשרנו לפנות תוך 45 ימים ואני חושבת שלמען האחידות, גם כאן כדאי לתת 45 ימים לבטל.
<נעה בן שבת: 301.
<נעה בן שבת: הפרה נמשכת והפרה חוזרת לאחר התראה נמסרה למפר התראה מינהלית לפי הוראות תת סימן זה והמפר המשיך להפר את ההוראה שבשלה נמסרה לו ההתראה, ימסור לו הממונה דרישת תשלום בשל הפרה נמשכת כאמור בסעיף 293(א).
<נעה בן שבת: מפר שנמסרה לו דרישת תשלום כאמור, רשאי לטעון את טענותיו לפני הממונה, לעניין הימשכות ההפרה וסכום העיצום הכספי, ויחולו הוראות סעיפים 291 ו-292 בשינויים המחויבים.
<נעה בן שבת: נמסרה למפר התראה מינהלית לפי הוראות תת סימן זה והמפר חזר והפר את ההוראה שבשלה נמסרה לו ההתראה, בתוך שנתיים מיום מסירת ההתראה, יראו את ההפרה הנוספת כאמור כהפרה חוזרת לעניין סעיף 293(ב), והממונה ימסור למפר הודעה על כוונת חיוב בשל ההפרה החוזרת.
<נעה בן שבת: מפר שנמסרה לו הודעה על כוונת חיוב לפי סעיף 300 בשל ההפרה החוזרת, כשאי לטעון את טענותיו לפני הממונה ויחולו הוראות סעיפים 291 ו-292, בשינויים המחויבים.
<נעה בן שבת: רק להבהרה.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על מצב שניתנת התראה ואפשר לבקש את ביטול ההתראה, אבל אם ההתראה לא בוטלה, יש לה תוקף במקרה של חזרה על העבירה או במקרה של הימשכות ההפרה ואל המקרים האלה אפשר להתייחס אליהם כאל הפרה חורת או הפרה נמשכת ולכן יש תוקף ולכן יש אנשים שפועלים לביטול ההתראה כי היא לא נשארת בפני עצמה אלא היא יוצרת בסיס לחיוב ואפילו חיוב מוגבר כאשר מדובר במקרה חוזר.
<גליה שגיא: גם כאן אפשר את השנה של הסימון כפי שעשינו בסעיף למעלה?
<נעה בן שבת: כאן לא קבועים המועדים.
<נעה בן שבת: המועדים קבועים שם, בהפרה החוזרת.
<גליה שגיא: אבל אנחנו אומרים שנמסרה לו התראה בתוך שנתיים.
<גליה שגיא: בסעיף הקודם קיצרנו את זה לשנה, בסעיף 293(ב).
<גליה שגיא: אמרנו שבנושא סימון זה בתוך שנה.
<זאב שמואל פרידמן: אפשרות ערעור לגבי סכום העיצום, לגבי היכולת לטעון לגבי סכום העיצום, היא לגבי כל הסכום כולו?
<זאב שמואל פרידמן: מה בעצם הייתה הכוונה כאן?
<זאב שמואל פרידמן: למעשה מדובר כאן בהפרה מסוימת ואנחנו מדברים על הפרה חוזרת, על הפרה נמשכת.
<זאב שמואל פרידמן: אנחנו אומרים שאתה יכול לערער על כל הסכום ולומר שאתה בעצם מערער על הגובה של הסכום כולו?
<זאב שמואל פרידמן: זה נראה לא סביר.
<זאב שמואל פרידמן: ההפרה כבר הייתה.
<נעה בן שבת: השאלה אם אלה תקנות ההפחתה.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, אנחנו אומרים שהוא רשאי לטעון גם על הנושא.
<נעה בן שבת: קבעו כך גם בסעיף 291.
<נעה בן שבת: בסעיף 291 הכוונה הייתה להטיל עליו עיצום כספי ולעניין סכומו.
<זאב שמואל פרידמן: את יכולה לערער על עצם העובדה שרואים בזה הפרה נמשכת.
<זאב שמואל פרידמן: זה בסדר גמור.
<זאב שמואל פרידמן: אז אם זאת לא הפרה נמשכת, אין שום עיצום.
<זאב שמואל פרידמן: אם זאת הפרה נמשכת, אתה יכול לטעון רק בהתאם לתקנות ההפחתה, אבל אם לא, איזה זכות טיעון יש לך נגד הסכום?
<נעה בן שבת: זכות הטיעון קיימת גם ב-291.
<נעה בן שבת: זכות הטיעון הבסיסית.
<זאב שמואל פרידמן: בהתאם לתקנות.
<נעה בן שבת: על החיוב ועל הסכום.
<נעה בן שבת: הכוונה היא לתקנות ההפחתה.
<זאב שמואל פרידמן: שיובהר.
<זאב שמואל פרידמן: אני חושב שצריך להבהיר שזה בהתאם לתקנות ההפחתה.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על הנוסח הזה שהוא נוסח מאוד סטנדרטי שמופיע בחקיקה ולכן אנחנו נשארים בנוסח הסטנדרטי.
<נעה בן שבת: יש כאן הצעה של משרד המשפטים לגבי סעיף הנוהל עליו דובר קודם, לגבי הטלת עיצומים כספיים.
<נעה בן שבת: זה נושא שעלה באחד הדיונים שהתקיים כבר מזמן, אז דובר על אפשרות שייקבע נוהל כזה.
<זמר בלונדהיים: זה נוסח שתואם בין המשרדים בזמנו אבל שכחנו להעביר אותו: "היה לממונה יסוד סביר להניח כי הפרה של הוראה מסוימת ביחס למזון מסוים מהווה עילה להטלת עיצום כספי על שני בני אדם או יותר – אדם, זה לרבות תאגיד כמובן – הטלת עיצום כספי על משווק שאינו יצרן, יבואן או משווק מהאזור, קרי, משווק קמעונאי, תיעשה בהתאם לנוהל שקבע הממונה באישור היועץ המשפטי לממשלה לעניין מדיניות הטלת עיצום כספי במקרים מעין אלה".
<זמר בלונדהיים: זה בא להגיד שזה מבטא את זה שכאשר מדובר בהפרה שבוצעה על ידי היצרן או היבואן או המשווק מן האזור, זה לא מובן מאליו להטיל עיצום כספי על המשווק כאשר ברוב המקרים זה לא בשליטתו וכולי, וייקבע נוהל שיגדיר מה המדיניות במקרים כאלה ומה הם המקרים הנדירים בהם כן יוטל העיצום על המשווק.
<רוית ארבל: זה סעיף חדש?
<זמר בלונדהיים: הסעיף שקובע חובה לקבוע נוהל לעניין הפרה שבוצעה על ידי שניים, היצרן ייצר והמשווק מכר.
<זמר בלונדהיים: אפשר להטיל עיצום על שני אנשים אבל אם זאת חריגה בשיעורי שאריות חומרי הדברה או משהו כזה, ככלל כנראה זה לא יהיה נכון להטיל את זה על המשווק אלא בנסיבות מסוימות וכבר ייקבע בנוהל מתי למרות שזה ברור שזה אמור להשתרשר אחורה וכולי.
אלי אלאלוף: היות ואין להם נוסח מודפס בפניהם, אתה יכול לקרוא את זה שוב?
<זמר בלונדהיים: אני גם אשלח את זה לנציגי ההתאחדות.
<זמר בלונדהיים: "היה לממונה יסוד סביר להניח כי הפרה של הוראה מסוימת ביחס למזון מסוים מהווה עילה להטלת עיצום כספי על שני בני אדם או יותר, הטלת עיצום כספי על משווק שאינו יצרן, יבואן או משווק מהאזור, תיעשה בהתאם לנוהל שקבע הממונה באישור היועץ המשפטי לממשלה לעניין מדיניות הטלת עיצום כספי במקרים מעין אלה".
<רוית ארבל: אני מניחה שזה יהיה אותו נוהל עליו דיברנו ביום חמישי שגם יקבע את מדיניות האכיפה.
<זמר בלונדהיים: יכול להיות שזה יבוא לידי ביטוי באותו נוהל אבל זה בעצם צעד קדימה.
<רוית ארבל: מתי עונשין ומתי עיצומים כספיים.
<נעה בן שבת: זה פרט בתוך אותו נוהל.
<נעה בן שבת: מבקשים שתהיה הוראה.
<זמר בלונדהיים: תהיה חובה להתייחס לזה.
<נעה בן שבת: להתייחס לאפשרות הזאת שאם יש יצרן ויש למשל משווק, יכול להיות שהאחריות תהיה על היצרן ולא על המשווק בהתאם לסוג ההפרה בה מדובר.
אלי אלאלוף: אני מציע שתעביר אליהם את הנוסח ואם יש לכם הערה במהלך הדיון, נחזור לסעיף הספציפי הזה.
תת סימן ג': 302.
תת סימן ג': הודעה על האפשרות להגשת התחייבות ועירבון היה לממונה יסוד סביר להניח כי אדם הפר הוראה מההוראות לפי פרק זה, כאמור בסעיפים 287 ו-288, 288(א) ו-288(ב), והתקיימו נסיבות המנויות בנהלים שהורה עליהם הממונה, באישור היועץ המשפטי לממשלה, רשאי הוא להמציא למפר, במקום הודעה על כוונת חיוב, הודעה שלפיה באפשרותו להגיש לממונה כתב התחייבות ועירבון לפי הוראות תת סימן זה, במקום העיצום הכספי שניתן היה להטיל עליו בשל ביצוע ההפרה האמורה לפי הוראות תת סימן א'.
<אביטל בגין: זאת שאלה של נוסח.
<אביטל בגין: אני חושבת שאחר כך אפשר לדבר.
<רז הילמן: הוספתם את המלים "ופורסמו באתר האינטרנט"?
<רז הילמן: ההוראות צריכות להתפרסם באתר האינטרנט.
<נעה בן שבת: בנהלים של התראה מינהלית הוספנו שזה פורסם באינטרנט.
<נעה בן שבת: אתה רוצה לבקש שגם הנהלים האלה יפורסמו באינטרנט?
אלי אלאלוף: זה לא מזיק.
<רוית ארבל: מה יקרה בתקופת המעבר?
<רוית ארבל: שאלה את זה נופר לגבי התראה מינהלית ואני שואלת את זה כאן.
<רוית ארבל: בפעם הקודמת לא ניתנה תשובה.
<נעה בן שבת: אני חושבת שדווקא אביטל הבהירה.
<נעה בן שבת: יש סמכות להטיל עיצומים כספיים והיא עומדת בפני עצמה.
<נעה בן שבת: היא לא מותנית בקיומה של התראה מינהלית.
<רוית ארבל: כן, אבל זה אומר שהחוק קבע איזשהו איזון.
<רוית ארבל: נאמר, יש עיצומים כספיים אבל יש גם שני מנגנונים מקלים שהם התראה מינהלית והתחייבות להימנע מהפרה.
<רוית ארבל: בתקופה הראשונה, עד שייקבעו הוראות נוהל שכרגע אין מגבלה של זמן מתי הן ייקבעו, לא יוכלו ליהנות המפירים מאותם מנגנונים מקלים אלא נישאר רק עם העיצום הכספי, עם המנגנון המחמיר יותר.
אלי אלאלוף: כל עוד זה לא נכנס לתוקפו, אין ברירה.
<רוית ארבל: אבל עשינו במקרים אחרים.
<רוית ארבל: למשל הוראות אכיפה, אמרנו שייכנסו לתוקף עד כניסה לתוקף של החוק.
אלי אלאלוף: אפשר לקבוע כאן לוח זמנים?
<אביטל בגין: הכול אפשר, אתם המחוקקים, אבל המקומות שאנחנו מתנים, אלה מקומות בהם אלה תקנות ואלה דברים של הכנסת.
<אביטל בגין: כאן מדובר בנהלי אכיפה ואני כן חושבת ועומדת על כך שהממונה יכול להטיל עיצום כספי.
<אביטל בגין: יש חוקים רבים אחרים בהם אין בכלל את מנגנון ההתחייבות.
<אביטל בגין: אני יכולה להגיד שמבחינתנו אנחנו נעשה ככל שניתן כדי שזה יהיה מהר.
אלי אלאלוף: מה לדעתכם לוח הזמנים האפשרי?
<אביטל בגין: זאת שאלה של משרד הבריאות.
<אביטל בגין: יש כאן הרבה עבודה כללית.
<אביטל בגין: אני גם לא יודעת מתי החוק נכנס לתוקף.
<רוית ארבל: הנהלים דומים לחוק הגנת הצרכן.
<רוית ארבל: אמרת לפני חצי שעה שזה לא יחדש חידושים גדולים ויש לנו דוגמאות.
אלי אלאלוף: זה לא תחקיר כאן.
אלי אלאלוף: מה לוח הזמנים האפשרי?
<אלי גורדון: אדוני היושב ראש, אני רוצה להזכיר שבאופן עקרוני החלטת השרים הייתה לקצר את תקופת הכניסה לתוקף של החוק משנה לשישה חודשים.
<אלי גורדון: צריך לקחת כאן בחשבון שיש לא מעט עבודה.
<אלי גורדון: אם אנחנו נספיק תוך שישה חודשים?
<אלי גורדון: באופן עקרוני אפשר לומר את זה, לא כרגע אלא בהמשך.
אלי אלאלוף: יכול להיות שזה יהיה יותר משישה חודשים?
<אלי גורדון: הכול אפשר לעשות בפרק זמן של שישה חודשים, רק כאשר יש מטלה 1, 2, 3.
<אלי גורדון: בינתיים מבחינת התעדופים שלנו, אנחנו נצטרך לדון בסוגיות.
אלי אלאלוף: אני מציע שזה יהיה במסגרת ששת החודשים ואם לא, תבואו לקבל אישור נוסף.
<זמר בלונדהיים: נכתוב את זה בחוק?
<אלי גורדון: אם זה לא בחוק, בסדר גמור.
<אלי גורדון: אנחנו נעשה את המאמץ אבל לא נכתוב את זה בחוק.
<ענת מימון: זה יישאר כהצהרה לפרוטוקול?
אלי אלאלוף: תרשמו את זה ונעשה מעקב.
<ענת מימון: 303.
<ענת מימון: תנאי ההתחייבות וגובה העירבון בכתב ההתחייבות יתחייב המפר להפסיק את הפרת ההוראה כאמור בסעיף 302 ולהימנע מהפרה נוספת של אותה הוראה בתוך תקופה שיקבע הממונה, ושתחילתה ביום מסירת ההתחייבות, ובלבד שהתקופה האמורה לא תעלה על שנתיים (בתת סימן זה – תקופת ההתחייבות).
<ענת מימון: הממונה רשאי להורות כי בכתב ההתחייבות ייקבעו תנאים נוספים שעל המפר לעמוד בהם במהלך תקופת ההתחייבות במטרה להקטין את הנזק שנגרם מההפרה או למנוע את הישנותה.
<ענת מימון: נוסף על כתב ההתחייבות יפקיד המפר בידי הממונה עירבון בסכום העיצום הכספי הממונה היה רשאי להטיל על המפר בשל אותה הפרה, בהתחשב בקיומן של נסיבות הפחתה שנקבעו לפי סעיף 294(ב).
<אביטל בגין: גם כאן יש עניין ניסוחי אבל כאן חשוב במיוחד שהממונה רשאי לקבוע בכתב ההתחייבות ולא להורות כדי להדגיש במיוחד שההתחייבות היא נושא שמצוי בהסכמה בין המפר לבין הממונה.
<אביטל בגין: לכן זה לא התחום של הוראות אלא זה איזשהו משא ומתן בין הצדדים.
<ענת מימון: 304.
<ענת מימון: תוצאות הגשת כתב התחייבות ועירבון או אי הגשתם הגיש המפר לממונה כתב התחייבות ועירבון לפי תת סימן זה, בתוך שלושים ימים מיום מסירת ההודעה כאמור בסעיף 302, לא יוטל עליו עיצום כספי בשל אותה הפרה.
<ענת מימון: לא הגיש המפר לממונה כתב התחייבות ועירבון בתוך התקופה האמורה, ימציא לו הממונה הודעה על כוונת חיוב בשל אותה הפרה, לפי סעיף 300.
<ענת מימון: 305.
<ענת מימון: הפרת התחייבות הגיש המפר כתב התחייבות ועירבון לפי תת סימן זה והפר תנאי מתנאי ההתחייבות, כמפורט בפסקאות שלהלן, יחולו ההוראות המפורטות באותן פסקאות, לפי העניין: המשיך המפר בתקופת ההתחייבות להפר את ההוראה שבשל הפרתה נתן את כתב ההתחייבות – יחלט הממונה את העירבון וימציא למפר דרישת תשלום בשל ההפרה הנמשכת כאמור בסעיף 293(א).