GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי פרץ: מר הרשקוביץ אני מאוד מסכימה עם הנחת היסוד שלך שאנחנו צריכים ליצור מנגנון שיוצר מקסימום תנאים שמאפשרים למשפחה להחזיק את הקשיש.
אתי פרץ: אבל יש אוכלוסיות שהפתרון היחיד, מסיבות כאלה או אחרות, הוא המוסד הסיעודי.
אתי פרץ: היום תוסיף לממתינים מעל ל- 2000 אחרים שלא הגיעו לקוד, הם גם לא עברו את המשוכה הראשונה כי יש להם 200 או 300 שקל.
אתי פרץ: אם אנחנו נעמיק פעם איך נותנים קוד ומה המבחנים תבינו את דבריי.
יאיר פרץ: אני מבקש לשאול שאלה את ד"ר כהן:
יאיר פרץ: מאז כניסתו של חוק הסיעוד, האם יש ירידה בכניסה למוסדות או בקשות?
אהרון כהן: תשושים כן, סיעודיים יש עליה מתמדת.
אתי פרץ: שיבדקו שירותים היקפיים.
אהרון כהן: מבחינה מקצועית חוק ביטוח סיעוד, בגלל המעט שעות שהוא נותן, לא מספיק כדי לפתור את הבעיה של הסיעודי.
יאיר פרץ: אני מבקש להכין נתונים מדויקים לישיבה הבאה לגבי ההשפעה של חוק הסיעוד בהתייחס לתשושים בכניסה למוסדות.
יאיר פרץ: לו היינו מגדילים את הסל של חוק הסיעוד איזו ירידה צפויה.
יאיר פרץ: יכול להיות שבזה נחסוך הרבה.
גל הרשקוביץ: יש מרכזי יום שבהם לוקחים את הזקן מהבוקר בהסעה למועדון, הוא מקבל שם ארוחה, הוא מקבל שם תעסוקה, חוזר בצהרים הביתה.
גל הרשקוביץ: אולי צריך להשתמש בזה.
גל הרשקוביץ: אני אומר את זה מניסיון אישי.
גל הרשקוביץ: אולי צריך לעודד את השימוש במועדונים.
נועז בר ניר: לקופה הכללית אין התנגדות שתהיה קביעת זכאות בחקיקה, רק קופת הכללית מאוד מבקשת שזה לא יהיה באחריות קופות החולים.
נועז בר ניר: לפחות ב- 10 השנים הראשונות אנחנו חושבים שבגלל העומס הכספי שאנחנו מעריכים אותו ב- 2.7 מיליארד שקל (ואין היום כסף כזה במערכת) מצב כזה יפיל את האחריות על הקופות.
יאיר פרץ: הרי מעבירים ממשרד הבריאות אליכם.
נועז בר ניר: גם מה שייגבה על ידי הביטוח הלאומי, גם מה שיעבור ממשרד הבריאות יכסה אולי 60% מהעלות הזו ויצטרכו כסף נוסף.
נועז בר ניר: לכן אנחנו מציעים שאם הכנסת חושבת שזה דבר חשוב שתפיל את זה כרגע בשלב ראשון על הביטוח הלאומי.
נועז בר ניר: שהביטוח הלאומי יריץ את זה כמה שנים ויראה כמה זה עולה.
נועז בר ניר: לביטוח הלאומי יש יתרון שהוא יוכל לגבות השתתפויות שהקופות לא מסוגלות לגבות.
נועז בר ניר: אנחנו פשוט חוששים שהעברת האחריות לקופות, במצב הנוכחי, או בכל מצב שהוא יגרום לקריסת הקופות.
נועז בר ניר: מדובר להערכתנו לסדר גודל של מיליארד שקל שחסר.
נועז בר ניר: אני מדבר על נתון בנוסף לגבייה.
נועז בר ניר: המדינה נותנת 700,000 ש"ח, החוק עוד 700,000 זה מיליארד וחצי.
נועז בר ניר: הערכה שלנו שנעשתה לצורך ועדת שטסמן מדברת על כך שתוך 3-4 שנים יהיו 33,000 זכאים על פי חוק.
נועז בר ניר: במצב הזה נזדקק ל- 2.7 מיליארד שקל.
נועז בר ניר: דבר כזה יכול למוטט את כל מערך השירותים של הקופות ולכן רצוי שהמדינה, באמצעות הביטוח הלאומי או משרד הבריאות, אם תיכנס חקיקה כזו תיקח את זה על עצמם עד שהנושא יתייצב.
נועז בר ניר: אז המקום הטבעי הוא להעביר את זה לאחריות הקופות.
יאיר פרץ: אני רוצה לסכם את הדיון.
יאיר פרץ: מאחר והסוגיה באמת מאוד מורכבת.
יאיר פרץ: כמחוקקים אנחנו חייבים לתת את הדעת על המכלל הכללי ולא להציע הצעת חוק שתיפול ואחר כך אי אפשר ליישם אותו.
יאיר פרץ: שלא נגיע למצב שבמקום לברך נצא מקללים, חלילה וחס.
יאיר פרץ: לכן אני מבקש לדיון הבא שיתקיים פה שהקופות ומשרד הבריאות והאוצר יגישו רעיונות חדשים איך לאפשר קיצור תורים, חלופות להצעת החוק הנוכחית.
יאיר פרץ: אנחנו ממשיכים לבדוק את הזכות בוועדה.
יאיר פרץ: אני חושב שיש לעוד הרבה גופים מה להגיד בעניין הזה.
יאיר פרץ: המטרה והמגמה צריכה להוביל אותנו לדבר אחד: לשפר את תנאיו של אותו קשיש שיהיה לו זכות ולא חסד.
יאיר פרץ: אדם מגיע לשיבה טובה, תרם את תרומתו למדינה, שיקבל את הטיפול הנאות בלי להיות טורח על בני ביתו או על הקהילה או הסביבה.
יאיר פרץ: אני מבקש ממשרד הבריאות לטפל בחוק הסיעוד, אם ניתן להגדילו להרחיב אותו על מנת לחסוך את כניסתם של האנשים והמעבר שלהם לבתי אבות.
יאיר פרץ: גם בנושא מתן הפיליפיניות שגם הוריד בקשות רבות לכניסה לבתי אבות.
יאיר פרץ: ברוב המקרים האנשים רוצים שההורה שלהם יישאר בתוך המשפחה ויקבל את הטיפול הנאות.
יאיר פרץ: גם זה פתרון וצריך להרחיב אותו קצת.
יאיר פרץ: זה עדיף מאשר לשלוח לבתי אבות.
יאיר פרץ: המטרה הסופית שלנו צריכה להיות לתת מענה ממשלתי בצורה נאותה ומכובדת ולא נמצא את עצמנו כש- 2500 קשישים ממתינים לפרוצדורות וביורוקרטיה.
דוד טל: שמחתי מאוד כאשר הוחלט על הקמת נציבות וחשבתי כי אולי חלק מהנושאים בהם מטפלת הוועדה יעברו לטיפולה של הנציבות.
דוד טל: אני ראיתי את עצמי ואת חבריי עוזרים בכל מה שקשור לנושא הנכים.
דוד טל: שמחתי מאוד כאשר הכנסת שינתה קונספציה והבינה כי צריך את בית הנציבות כדי שיהיה מי שיטפל בנושא הנכים לאורך כל הדרך.
דוד טל: לחברי כנסת יש לעיתים את החשבון של ההון הפוליטי, אך הנושא הזה כמו שאר הנושאים החברתיים חוצה את כל המפלגות, ויעיד על כך חה"כ אילן גילאון שנמצא בצד השני של הקשת הפוליטית.
דוד טל: אני חייב לומר בגאווה כי הצלחנו, כאן בוועדה, ליצור חזית בנושאים החברתיים.
דוד טל: אני רוצה להודות לחה"כ יהלום שתרם רבות להקמת הנציבות.
דוד טל: צר לי שהדברים הסתיימו בצורה כזו.
דוד טל: מתפקידה של נציבות המדינה היה להקצות למעלה מעשרה תקנים לנציבה, כאשר בפועל ישנם ארבעה תקנים ומתוכם שניים ממומשים.
דוד טל: היה רצון לקבור את הרעיון של הנציבות, מתוך דעה שהיא מיותרת.
דוד טל: אם מישהו חושב כי הנציבות היא מיותרת, שישכנע אותנו, ואם נחליט שהיא מיותרת, אולי נבטל את המוסד הזה.
דוד טל: אני סבור, כי המוסד הזה הוא מוסד מאוד חשוב.
דוד טל: לעיתים היו לי חילוקי דעות עם אריאלה הנציבה לגבי הדרך, אך אף פעם לא היו בינינו חילוקי דעות לגבי המטרה.
דוד טל: כאשר אריאלה נכנסה לתפקיד, אני ראיתי נציבה שתייצג את האינטרסים של הנכים, אישה שיודעת מה היא צריכה לדרוש ויודעת לדרוש זאת, אישה המתפקדת כאמא של כל הנכים.
דוד טל: אני אסתפק בדברים הללו ואתן את רשות הדיבור לחה"כ יהלום שרצה מאוד להשתתף בדיון היום.
שאול יהלום: הנציבות היא לא גוף העושה משהו בהתנדבות, היא מהווה פרק בחוק השוויון לאנשים עם מוגבלות.
שאול יהלום: יש כאלה שעדיין לא יכולים לעקל את החוק כולו, אשר הופך את מדינת ישראל לאחת המדינות המתקדמות מבחינת שוויון זכויות לנכים.
שאול יהלום: בחוק הזה קיימות הרבה בעיות, אך ככל שישנן יותר בעיות מתגלה יותר הצורך במי שיטפל ביישום החוק, שזו מטרת הנציבות.
שאול יהלום: כאשר חוקקנו את החוק, הויכוח עם משרד האוצר ועם הממשלה היה משום שהם הבינו שחלק מהחוק זה קבלת נציבות, שלא תאפשר לשכוח את החוק הזה ולהתעלם מסעיפיו.
שאול יהלום: ישנם ארבעה תפקידים בחקיקה הראשית.
שאול יהלום: הראשון הוא קידום עקרונות היסוד של חוק השוויון.
שאול יהלום: הנציבות מתכננת להרחיב את החוק הזה.
שאול יהלום: חה"כ אילן גילאון בעצמו הציע הצעת חוק המרחיבה יותר את חוק זה.
שאול יהלום: גם הפרקים שקיימים הנוגעים בנושא של תעסוקה ותחבורה דורשים עבודה רבה.
שאול יהלום: זה צורם מאוד כי דווקא על רקע שביתת הנכים הזועקים על חוסר שוויון וחוסר במתן זכויות לגיטימיות שמגיעות להם על פי החוק, הנציבות מגיעה למצב של הצרת צעדיה.
שאול יהלום: המטרה השנייה בחוק היא קידום שוויון ומניעת הפלייה של אנשים עם מוגבלות לעידוד השתלבותם והשתתפותם הפעילה של אנשים עם מוגבלות בחברה ולמילוי התפקידים שהוטלו עליה בחוק זה.
שאול יהלום: הטענה היחידה שיש לי כלפי הנציבות והנציבה שאני מאוד מעריך, היא שהויכוח שלה עם הנציבות היה צריך להיות מוכפל.
שאול יהלום: לא יכול להיות שקיים חוק האומר שהנציבות צריכה למלא את כל הזכויות, ואנו נמצאים שלוש שנים אחרי חקיקת החוק, והוא עדיין לא בוצע במלואו.
שאול יהלום: בתקופה כזו צריך הרבה כוח אדם והרבה אמצעים כדי לעסוק בעניין ולשלב את מאה אלף הנכים בתוכניות טיפול הנציבות.
שאול יהלום: אני היום מנהל ועדת משנה של ועדת החוקה בנושא יישום ההוראות של משרד התחבורה.
שאול יהלום: אני רואה איך הנציבות עובדת ותורמת לתוצאה.
שאול יהלום: מבחינה מקצועית כל התקנות אחרות בגלל שהנציבות עובדת.
שאול יהלום: אנו רואים כי הנציבות החלה לפעול, ובמקום לתת לה את מלוא הכוח, מתווכחים איתה על מספר העובדים.
שאול יהלום: אריאלה מטפלת בבעיות של עובדים וחוזים, במקום שסמנכ"ל אמרכלות יטפל בכך.
שאול יהלום: חלק מכל הבעיות היה מתפרסם אילו היה לנציבות דובר, אך גם דובר אין לנציבות.
שאול יהלום: הטענה העיקרית שלי היא נגד הצניעות בה החלה הנציבות לפעול, כיוון שמתברר שמשרדי הממשלה מנצלים את הצניעות הזו.
שאול יהלום: האשמה העיקרית היא נציבות שירות המדינה.
שאול יהלום: סברתי כי השר הממונה, שר המשפטים, כאשר תבוא לפניו ההתפטרות של אריאלה, יקרא לנציב ויישב 24 שעות ביממה כדי לפתור את העניין מייד.
שאול יהלום: המצב היה רחוק מלהיות זהה למה שסברתי, ובסוף השבוע הודיעו לי כי קיבלו את ההתפטרות.
שאול יהלום: דווקא על רקע שביתת הנכים, אני מאשים בצורה קשה גם את הנציבות וגם את משרד המשפטים ושר המשפטים.
שאול יהלום: כאשר לנציבות שפועלת בכזו צניעות לא נותנים את כל הכלים כדי לפעול, זאת תעודת עניות לחברה שלנו.
שאול יהלום: אני קורא לוועדה וליו"ר לפעול במלוא החדות ולא לקבל שום פשרה בעניין הזה.
שאול יהלום: אני מבקש מהנציבות לא לקבל את הדרישה, אלא לערוך דרישת אמת.
שאול יהלום: לא יכול להיות שלא יהיה אדם שיתעסק באמרכלות, ולא יכול להיות שלא יהיה אדם שיעסוק בדוברות.
שאול יהלום: לכל מדור נדרש צוות עובדים.
שאול יהלום: אני מתפלא בכלל ששירות הנציבות פעלה בכזו צניעות הזו.
שאול יהלום: מהיבט של תקציב המדינה כל הכבוד להם, אך החובה שלהם היא כלפי הנכים וכלפי אנשים עם מוגבלות.
שאול יהלום: אני חושב, כי הנציבות חייבת להיכנס לעובי הקורה וההתפטרות של אריאלה חייבת להתבטל מיד.
שאול יהלום: אני מבקש, כי משרד המשפטים, הנציבות ויו"ר הוועדה יפעלו כדי שתוך כמה ימים העניין יטופל ויסוכם.
אילן גילאון: אני רוצה להודות ליו"ר הוועדה על כך שכינס את הוועדה לדון בנושא הזה.
אילן גילאון: המטרה המרכזית בפרק הראשון של חוק השוויון היה הקמת הנציבות, כל שאר הדברים לא קבלו ביטוי ממשי.
אילן גילאון: קיימות נציבויות שונות, ואני מניח כי לו היה מדובר בנציבות אחרת כל המדינה היתה סוערת.
אילן גילאון: הנציבה לא הגישה את התפטרותה סתם, אלא כנראה שהגיעו מים עד נפש והיא לא יכלה יותר לתפקד.
אילן גילאון: ההתרחשות הזו עוברת כלאחר יד ואני מאוד מאוכזב מכך.
אילן גילאון: ההודעה שנשלחה לאריאלה על כך שקיבלו את התפטרותה, היא דבר שלא יעלה על הדעת.
אילן גילאון: אני רוצה להצטרף לדבריו של חה"כ יהלום, ולבקש מהנציבה לחזור בה מהתפטרותה.
אילן גילאון: אני חושב כי אסור לקבל את התפטרותה על ידי השר.
אילן גילאון: על רקע שביתת הנכים, הדבר קשה עוד יותר.
אילן גילאון: כאשר אריאלה נכנסה לתפקיד, אני והיו"ר אמרנו כי לא יכולנו לחשוב על מינוי יותר מתאים ויותר טוב.
אילן גילאון: אנחנו כוועדה לא מקבלים את ההתפטרות של אריאלה, ואנחנו גם לא מקבלים את קבלת ההתפטרות שלה על ידי השר.
אילן גילאון: אני חושב כי צריך לתת את הכלים לנציבות לעבוד.
אילן גילאון: לא יכול להיות שמקום אשר מקבל עשרות אלפי פניות בשנה פועל עם שני תקנים.
אריאלה אופיר: אני עדיין עובדת מדינה, לכן לא כנציבה, אלא כאזרחית, אני אודה לחברי כנסת שכך מדברים על שוויון לאנשים עם מוגבלות בישראל, ופועלים רבות למענם.
אריאלה אופיר: אני בעקבות הודעת ההתפטרות שלי זומנתי לדיון בוועדה בנושא מצב נציבות שוויון לאנשים עם מוגבלות.
אריאלה אופיר: אני חייבת הסברים לכל החברים היושבים פה ושותפים לדרך של כמעט עשור, מסע לשוויון לנכים בישראל.
אריאלה אופיר: ב-18.01.2002 אחרי לבטים קשים ביותר הודעתי למשרד המשפטים שמשרדו מופקד על הקמת נציבות השוויון, כי אני מבקשת לסיים את תפקידי כנציבה.
אריאלה אופיר: כך כתבתי לשר: "ב-13.12.2002 פניתי לנציב שירות המדינה בנושא תנאי הקמת נציבות שוויון לאנשים עם מוגבלות, מכתב שהעתקו נשלח אליך.
אריאלה אופיר: בישיבה שנתקיימה בעקבות זאת אצל נציב שירות המדינה התברר לי לצערי כי לא חל שינוי.
אריאלה אופיר: התשובות שנתנו בעל פה ובכתב לצורכי ההקמה של נציבות השוויון, הן התשובות שקבלתי בעל פה ובכתב אשתקד, והן מעידות על חוסר הבנה בסיסי את טיבו הייחודי של הגוף הממלכתי החדש ואת ההיקף העצום של משימותיו.
אריאלה אופיר: לא אשוב להציג את השתלשלות העניינים לאשורה, אשוב לקבוע רק זאת, רבבות אנשים עם מוגבלות בישראל סובלים מהפלייה ומהזנחה חברתית רבת שנים.
אריאלה אופיר: זכותי וחובתי כנציבה ראשונה להקים את נציבות השוויון תוך זמן סביר עם צוות הקמה הכולל את המעולים והמנוסים שבאנשי המקצוע.
אריאלה אופיר: נכון להיום מנהלת הלשכה בפניות הציבור לא ממשיכה בתפקידה, ואנו נאלצים לסגור את מחלקת פניות הציבור.
אריאלה אופיר: צוות נציבות השוויון מונה בעבור כשנה וחצי מיום הקמתה שני עובדים ומזכירה.
אריאלה אופיר: הפגיעה ביכולת של נציבות השוויון למלא משימותיה וביושרה המקצועית שלי, היא בלתי נסבלת עוד ואני מבקשת בזאת לסיים את תפקידי כנציבת שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
אריאלה אופיר: אני מצפה כי במינוי של הנציב או הנציבה הבאים תינתן עדיפות לאדם עם מוגבלות".
אריאלה אופיר: ב-23.01.2002 הודע לי מנכ"ל משרד המשפטים שהשר מקבל את התפטרותי ומתחילים לאלתר הליך לאיתור הנציב או הנציבה הבאים.
אריאלה אופיר: הסיבות להחלטה שלי להתפטר הן לא עניין אישי שלי, הן יורדות לשורש גורלו של הגוף החדש והייחודי הזה.
אריאלה אופיר: אני רוצה להזכיר שאני לא הגשתי מועמדות להיות נציבת שוויון לאנשים עם מוגבלות.
אריאלה אופיר: אני כיהנתי כמנכ"ל עמותת "בזכות".
אריאלה אופיר: חברים בוועדת האיתור שבו ופנו אליי בסוף 1999 כדי להגיש את מועמדותי.
אריאלה אופיר: סירבתי פעמים רבות, אך לבסוף נעניתי ונבחרתי.
אריאלה אופיר: כחברה בוועדת כץ, הוועדה הציבורית לבדיקת חקיקה מקיפה בנושא זכויות אנשים עם מוגבלות, הוועדה ששימשה מנוף לחוק השוויון, בדעת מיעוט סברתי שתפקיד נציב או נציבה צריך למלא אדם עם מוגבלות.
אריאלה אופיר: כך אני חושבת גם היום.
אריאלה אופיר: ישנה אי הבנה לגבי סיבת ונושא ההתפטרות שלי.
אריאלה אופיר: לא מדובר באי הקצאת תקנים או בקיצוץ תקנים או דרישה להגדלת תקציבים, הלוואי והיתה לנו הפריבילגיה להיאבק על זה.
אריאלה אופיר: בכל מה שקשור לתוספת משאבים לנציבות, מייצג אותנו נאמנה משרד המשפטים בוועדת הכספים.
אריאלה אופיר: זה לא נושא הדיון וזה לא נושא התפטרותי.
אריאלה אופיר: נושא ההתפטרות שלי הוא אי מימושם ואיושם של ארבעה תקנים שהוקצו להקמת נציבות השוויון באוגוסט 2000.
אריאלה אופיר: שנה וחצי אנו מנסים לממש אותם.
אריאלה אופיר: כל תקן שלא ממומש מוחזר כמתנה למשרד האוצר.
אריאלה אופיר: חוק השוויון נכנס לתוקף ב-01.01.1999.
אריאלה אופיר: נציבות השוויון התעכבה והיה מאבק על הקמתה.
אריאלה אופיר: באיחור של שנה וחצי, אוגוסט 2000, התחלנו בהקמתה.
אריאלה אופיר: על עשרות שנים של הפלייה והזנחה של אנשים עם מוגבלות עוד לפני חוק השוויון ולפני הקמת הנציבות, לא צריך להרחיב את הדיבור.
אריאלה אופיר: היום, ינואר 2002, אנו נמצאים שנה וחצי לאחר הקמת הנציבות, שלוש שנים מכניסת חוק השוויון לתוקף.
אריאלה אופיר: כל העוסקים במלאכה יודעים לא פחות מנציבות השוויון, כמה משימות ובעיות וטרגדיות מגיעות לפתחנו, הנציבות חברי הכנסת, הארגונים, כדי שנעזור.
אריאלה אופיר: הנתונים בתחום האבטלה, הנגישות והמיסוד, ידועים כאן.
אריאלה אופיר: כדי לסבר את האוזן אני רוצה לספר כי ראיון אחד ביום הבינלאומי האחרון ב-3.12.2001 שנתנו בגלי צה"ל, הוביל ל-145 פניות ציבור ששמע כי יש כתובת חדשה וצריך המון עזרה בשטח.
אריאלה אופיר: על רקע המציאות הזו שתועדה בדו"ח הוועדה הציבורית, נכתב בפתח הדבר של הוועדה הציבורית על ידי יו"ר הוועדה, ד"ר ישראל כץ: "מתחילת עבודתה ובהמשכה אף במידה גוברת גילתה הוועדה כי שורש ומקור העיוותים וההזנחה של מאות אלפי בני אדם עם מוגבלות בישראל ושל משפחותיהם הרי הם בהעדר גוף שירכז, ימקד, יתאם וייזום את פעולות הדאגה והטיפול באדם עם מוגבלות.
אריאלה אופיר: פעילויות כאלו מתקיימות כיום (1997) במקוטע, באופן לקוי או שאינן מתבצעות כלל במשרדי ממשלה שונים ובשלטון המקומי במגזרים העסקי, הרצוני ועוד.
אריאלה אופיר: כבמדינות אחרות הגיעה הוועדה למסקנה מרכזית, מפורשת ונמרצת כי הקמת הנציבות לשוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות היא תנאי מוקדם להצלחת החקיקה, לאכיפתה ולהמשך פיתוחה ההולם בעתיד".
אריאלה אופיר: שתי סיבות הובילו להחלטה שלי להתפטר.
אריאלה אופיר: האחת היא חוסר הבנה בסיסי את הגוף החדש הזה, נציבות השוויון, של מי שאחראי על מימוש התקנים שקבלנו ממשרד האוצר, נציב שירות המדינה.
אריאלה אופיר: מה שרואים בנו זה מחלקת נכים נוספת.
אריאלה אופיר: הסיבה השנייה היא חוסר שיתוף פעולה וחוסר פתיחות במהלכי הקמת הנציבות, עד כדי הפגיעה בעבודתנו וביכולת שלנו להיות נאמנים לשליחות שלנו.
אריאלה אופיר: לא המשך כהונתי מונח פה על כף המאזניים, אלא המשך קיומו ועתידו של הגוף הזה.
אריאלה אופיר: ישנה חוסר הבנה לגבי הגוף שנקרא נציבות שוויון לאנשים עם מוגבלות.
אריאלה אופיר: נציבות שוויון בישראל הוקמה בהשראה של נציבויות אחרות במדינות רבות בעולם שמובילות את תחום השוויון ובתוכו את השוויון לאנשים עם מוגבלות.
אריאלה אופיר: נציבויות אלו המוקמות לצד חוקי שוויון ואיסור הפליה, הם גופים ייעודיים ועצמאיים שיהיו גורמים מרכזים ביישום שלהם.
אריאלה אופיר: בישראל כמענה לצורך בגוף מרכזי, גוף עם מבט כולל ומקיף, גוף שמקבל משאבי מדינה כדי לעשות שוויון לאנשים עם מוגבלות, נחקק פרק נציבות השוויון לאנשים עם מוגבלות בחוק.
אריאלה אופיר: ישנם מודלים שונים של נציבויות בעולם.
אריאלה אופיר: ישנה נציבות המטפלת בהפליה מטעמים שונים בתחומי חיים שונים, נציבות זכויות אדם, כפי שקיימת בקנדה.
אריאלה אופיר: ישנה נציבות המטפלת בהפליה בתעסוקה בלבד מטעמים שונים, מוגבלות, מין, נטייה מינית, גזע, כפי שקיימת בארצות הברית.
אריאלה אופיר: ישנה נציבות המטפלת בקבוצה, למשל אנשים עם מוגבלות, כפי שקיימת בבריטניה.
אריאלה אופיר: בכל מקרה מדובר בגופים ממלכתיים שיש להם מצד אחד זיקה לרשות המבצעת, ומצד שני יש להם עצמאות רבה המהווה תנאי לקיומם כגופים שעומדים על רגליהם באופן עצמאי ולא כחלק מגוף אחר.
אריאלה אופיר: לנציבויות זכויות האדם יש שתי זרועות עיקריות, משפטית והסברתית, אכיפה והגברת מודעות.
אריאלה אופיר: כך גם לנציבות השוויון הישראלית.
אריאלה אופיר: הזרועות האלו כוללות טיפול בפניות ציבור, הפניה לגישור פישור, ייצוג בערכאות, עריכת קמפיינים להגברת המודעות, מחקרים וסקרים, העמדת מסד נתונים בתחום שאין לנו אינפורמציה, השתלמויות, הדרכה, ייעוץ מקצועי, הפצת מידע, וכו'.
אריאלה אופיר: כל הפעילויות האלו נעשות במסגרת גוף ממלכתי בסדרי גודל שאמורים לסגור את הפערים העצומים בחייהם של אנשים נכים, מבחינת גודלו של הפער והמורכבות של הבעיות המקצועיות במבט כולל, באיגומו ובפתרונו במשאבים ממלכתיים.
אריאלה אופיר: נציבות השוויון הישראלית הוקמה כנציבות עצמאית.
אריאלה אופיר: הביטוי המוחשי לעקרון הזה הוא סעיף 25 לחוק השוויון, "תקציב הנציבות ייקבע בחוק התקציב בסעיף תקציב נפרד כמשמעותו בחוק יסודות התקציב התשמ"ה 1985".
אריאלה אופיר: בהתאם להחלטת הממשלה הקמת הנציבות הוטלה על משרד המשפטים.
אריאלה אופיר: נציבות השוויון פועלת במסגרת המנהלית של משרד המשפטים עד היום.
אריאלה אופיר: במהלך 1998, לקראת כניסת חוק השוויון לתוקף בינואר 1999, פעלנו להביא ליישום החוק בזמן, כולל הקמת נציבות השוויון.
אריאלה אופיר: ביחד עם משרד המשפטים גובשו צורכי כוח האדם ותקציב ההקמה של נציבות השוויון, ארבעה עשר תקני כוח אדם וחמישה מיליון שקל.
אריאלה אופיר: על בסיס הזה, בחוק התקציב 1999 הוקצה לנציבות השוויון סכום של חמישה מיליון שקל.
אריאלה אופיר: עברה שנת 1999 ולא הוקמה הנציבות, ועל כן הלכו גם החמישה מיליון שקל.
אריאלה אופיר: בסוף 1999 אחרי לחץ מהשטח, הוקמה ועדת איתור לבחירת נציב או נציבה.
אריאלה אופיר: בפברואר 2000 נבחרתי לכהן בתפקיד.
אריאלה אופיר: ביוני 2000 זומנתי לפגישת היכרות במשרד המשפטים והופעל עלי לחץ להיכנס לאלתר לתפקיד.
אריאלה אופיר: הדגשתי את החובה שלי לסיים את חובותיי בתפקיד הקודם וסכמתי עם משרד המשפטים שאכנס לתפקיד ב-1.08.2000.
אריאלה אופיר: עם כניסתי לתפקיד, חוק תקציב 2000 הקצה להקמת הנציבות 2.39 מיליון שקלים בלבד וארבעה תקנים.
אריאלה אופיר: על אף הקיצוץ הלא פשוט החלטתי לצאת לדרך עם תחושה חזקה של שליחות, ציפיות מהמערכת ומהשטח, עם מודעות לגודל הפוטנציאל של הגוף החדש והייחודי הזה ורצון להגשימו.
אריאלה אופיר: אני רוצה לספר סיפור אשר ממחיש לכל מי שעוסק בתחום הזה דבר מאוד חשוב.
אריאלה אופיר: במהלך יולי 2001 הוזמנתי לראות את המשרד שמייעדים לנציבות השוויון החדשה, בניין מצפה ברחוב הסורג במרכז העיר.
אריאלה אופיר: שאלתי אם המקום נגיש ואמרו לי כי הוא נגיש.
אריאלה אופיר: פניתי בכל זאת לאדריכל שמואל חיימוביץ, המומחה לנגישות בישראל ובקשתי ממנו לבדוק האם הבניין נגיש.
אריאלה אופיר: ביום הסיור לאחר הבדיקה מצאנו מדרגה בכניסה, מעלית צרה מדי, אין שירותי נכים ואין אפשרות לחניית נכים בגלל המדרון בכביש.
אריאלה אופיר: ממילא המקום לא היה פנוי לכניסה בראשון לאוגוסט, ועל כן בקשו ממני להיכנס למשרד קטן ונחמד ברחוב הילל.
אריאלה אופיר: שמואל הצטרף אליי כדי לבחון את המבנה, וגילינו כי בכניסה ישנן חמש מדרגות.
אריאלה אופיר: התנגדתי להיכנס למשרד במצב כזה, דבר שהוא אינו קל כלל לפני שנכנסים לתפקיד, אך ידעתי כי הגוף הזה לא יפעל במקום שהוא לא נגיש ואין בו שירותי נכים.
אריאלה אופיר: יצאנו לחפש אחר משרד מתאים יותר ומצאנו שני חדרים בבניין לב הגבעה, מקום נגיש בלי שירותי נכים תקינים.
אריאלה אופיר: נאמר לי כי השירותים יתוקנו, ועל כן נכנסתי והתחלתי לעבוד.
אריאלה אופיר: לאחר שמונה חודשים, כאשר שמואל חיימוביץ החל לתפקד כממונה נגישות ארצית, הותאמו השירותים.
אריאלה אופיר: אני מספרת את הסיפור הזה לא כי אני באה בתלונות, אני מספרת את הסיפור הזה כדי שהוא ימחיש לכולנו כמה חשוב שקמה נציבות השוויון, כמה חשוב שבתוך הממשלה עצמה יבינו מה זאת נגישות, מה זה שילוב, מה זה שוויון, ומהו כבוד אדם.
אריאלה אופיר: היום בהתאם לחוות הדעת של שמואל חיימוביץ, הנציבות נמצאת במקום נגיש לחלוטין, שיהיה עוד יותר נגיש לאנשים עם מוגבלות חושית.
אריאלה אופיר: כאמור, הוקצו לי באוגוסט 2000 ארבעה תקנים להקמת נציבות השוויון.
אריאלה אופיר: הכנתי תוכנית כדי להקים גוף שיעמיד בזמן קצר פעילות לקידום השוויון לאנשים עם מוגבלות, מתוך הממשלה באמצעות הפונקציות ההכרחיות.
אריאלה אופיר: משום שהוקצו ארבעה תקנים בלבד ולא ארבעה עשר תקנים כפי שתוכנן, היה ברור כי אני צריכה לקלוט אנשי מקצוע מנוסים שהם מתווי מדיניות ומבצעי מדיניות גם יחד, באדם אחד, ארבעה אנשים כאלה.
אריאלה אופיר: לאור העובדה שאנו יוצרים יש מאין ומצד שני קליטת עובדים בשירות המדינה היא בעיקרה באמצעות מכרזים, קמה בעיה שנדרשה לפתרון.
אריאלה אופיר: התייעצתי עם ותיקים במערכת שהקימו יחידות בגופים ממשלתיים אחרים, והם הבהירו לי שבנסיבות כאלה מתחילים וניגשים למכרזים.
אריאלה אופיר: הודעתי על כך גם למשרד המשפטים וגם לנציבות שירות המדינה, הצגתי את תוכנית ההקמה ואת התפיסה המקצועית שלי.
אריאלה אופיר: במהלך שנת 2000 מסרתי את פרופיל הנציבות, פרופיל התפקידים של צוות ההקמה.
אריאלה אופיר: התחלתי לקלוט עובדים כדי להקים משרד ולהתחיל לעבוד במהרה.
אריאלה אופיר: נכון להיום, לאחר שנה וחצי, מבין ארבעת התקנים שני תקנים מאוישים, כאשר האחד הוא תקן שנתקבל במכרז לפני חודש, והשני בהליכים.
אריאלה אופיר: בנובמבר 2000 התחילה לעבוד בנציבות השוויון עובדת בתפקיד מרכזי.
אריאלה אופיר: בינואר 2001 בישיבה שיזמתי אצל נציב שירות המדינה, העליתי את חשיבות התפקיד שלה, הגדרתי את ההגדרה המקצועית שלו, ונתבקשתי על ידי נציב שירות המדינה להעלות את הדברים על הכתב.
אריאלה אופיר: בישיבה עם נציב שירות המדינה ב-02.04.2001 הודיע לי הנציב כי התפקיד אושר בדירוג ובתואר.
אריאלה אופיר: כעבור כמה ימים שלחו לי פרוטוקול שמודיע לי על ההחלטה.
אריאלה אופיר: מאפריל ועד יוני פנינו לנציב שירות המדינה כדי לקבל את החוזה ולממש את ההחלטה, אך הניסיונות עלו בתוהו.
אריאלה אופיר: העובדת עובדת, אך היא אינה משתכרת מאז נובמבר 2000.
אריאלה אופיר: אנו המשכנו לדרוש והצענו שהיא תקבל לפחות מקדמה.
אריאלה אופיר: בספטמבר 2001 קבלנו הודעה מפתיעה, המודיעה כי נציבות שירות המדינה החליטה שעד שלא יהיה מכרז חיצוני, התפקיד של העובדת לא מאושר.
אריאלה אופיר: גם המקדמות שקבלה הופסקו.
אריאלה אופיר: פנינו למנכ"ל משרד המשפטים וביקשנו לבדוק את העניין.
אריאלה אופיר: מנכ"ל משרד המשפטים חזר אלי והודיע לי כי הנציב לא זוכר את העניין.
אריאלה אופיר: העובדת שלא משתכרת מאז נובמבר 2000 והחוזה שהובטח לה באפריל לא מומש, עובדת כל הזמן הזה במסירות שאי אפשר לתאר.
אריאלה אופיר: היא מריצה סקרים, מחקרים וקמפיינים, ועובדת עם נציבות שירות המדינה שלא מכירה בה כעובדת על ייצוג הולם לאנשים עם מוגבלות בשירות המדינה.
אריאלה אופיר: יותר מאוחר הגיעה הודעה לעובדת כי אם היא לא תחתום על חוזה קבלנות, בלי זכויות סוציאליות, בלי החזרי נסיעות ברכב, בלי ותק, היא תצטרך להפסיק את עבודתה.
אריאלה אופיר: ב-30.12.2001 העובדת חתמה על חוזה הקבלנות הזה וקבלה שכר על שנה וחודש אחורנית.
אריאלה אופיר: בעקבות מכתב ששלחתי לנציב על מצב הנציבות באופן כללי, הודיעו לנו לפני שבועיים שיחתמו עם העובדת על חוזה כמובטח, אך עד היום החוזה הזה לא נחתם.
אריאלה אופיר: ב-05.11.2000, ארבעה חודשים לאחר היכנסי לתפקיד, שלחתי את תאור התפקיד המרכזי הזה.
אריאלה אופיר: שמונה חודשים עברו עד שביולי 2001 פורסם המכרז הפנימי.
אריאלה אופיר: באוקטובר התכנסה הוועדה.
אריאלה אופיר: בעוד שנאמר כי ללא מכרז חיצוני העובדת לא תועסק, עד היום לא פורסם מכרז חיצוני.
אריאלה אופיר: היה ערעור על תוצאות המכרז הפנימי על כך שהמועמד שניגש אליו לא התקבל, אך הערעור נדחה.
אריאלה אופיר: בשנת 2002 ממשלת ישראל החליטה כי ישנה הקפאה ולא יתקיים מכרז חיצוני, ועל כן לתפקיד אליו העובדת הזו מועמדת, לא יתקיים מכרז חיצוני.
תמר גוז'נסקי: כיצד אמרו שהיא תעבוד מינואר?
אריאלה אופיר: הם אמרו כי העובדת הזו תהייה ממלאת מקום עד למכרז.
אריאלה אופיר: הפרשה הזו היתה פרשה של התכחשות לסיכומים בעל פה ובכתב, של סחבת ושל השפלה של עובדת.
אריאלה אופיר: הפרשה הזו היא המשל לכל מה שהיה בשנה וחצי האחרונות בכל מה שקשור בהקמת נציבות השוויון לאנשים עם מוגבלות, בכל מה שקשור בניסיון לממש ארבעה תקנים, בכל מה שקשור לבקשה הצנועה שלנו.
אריאלה אופיר: בבריטניה הקימו ארבעה חודשים לפנינו את הנציבות לאנשים עם מוגבלות, כאשר הוקצו להקמת הנציבות 150 עובדים.
אריאלה אופיר: בבריטניה יש 59 מיליון אוכלוסין, ועל כן אנו לא מבקשים את אותה כמות של תקנים, אלא רק עשירית מכך.
אריאלה אופיר: אנו מבקשים שיתנו לנו לעבוד.
אריאלה אופיר: אנחנו אוהבים לעבוד, ואנחנו מאמינים במה שאנו עושים.
אריאלה אופיר: במצב הקיים לא ניתן להקים נציבות ולקיים שגרת עבודה, ליצור ולעזור.
אריאלה אופיר: אני חייבת לומר, כי למרות שיש לי רקורד של התמודדות עם קשיים, במחסום כזה לקידום השוויון לא נתקלתי.
אריאלה אופיר: כמה זמן אפשר לומר לאנשים עם מוגבלות שמבקשים לעבוד בנציבות השוויון שאנחנו בשלבי הקמה?
אריאלה אופיר: כמה זמן אפשר לומר למנהל לשכת ראש הממשלה בדרום שרוצה לשלב באוניברסיטה בבאר שבע עשרה עובדים בעלי מוגבלות, ומבקש מאתנו חוות דעת, שחסרים לנו עובדים שיסיירו בארץ ויתנו חוות דעת?
אריאלה אופיר: כמה זמן אני יכולה להגיד כי אני צריכה עוד עובדים באגף ועוד לא ממשנו את ארבעת הראשונים?
אריאלה אופיר: כמה זמן אני יכולה להגיד את זה?
אריאלה אופיר: אנחנו צריכים בדחיפות תוספת תקנים לאור היקף המשימות, אבל כמו שאמרתי זה לא הנושא כאן.
אריאלה אופיר: הנושא כאן הוא חוסר הבנה בסיסי, חוסר שיתוף פעולה ואטימות.
אריאלה אופיר: עובדים נקלטו ועבדו ללא תנאים וללא שכר, אבל מדובר במתווי מדיניות ובאנשי ביצוע מעולים.
אריאלה אופיר: הם חדורי מוטיבציה עצומה.
אריאלה אופיר: הם עבדו סביב השעון והבליגו.
אריאלה אופיר: רק בגלל זה השגנו כמה הישגים יפים, כמו סקר בנושא קלפיות נגישות, קמפיין בנושא אין איכות בלא נגישות, קמפיין משותף עם המשטרה ורשויות מקומיות בנושא חנייה לנכים זו גישה לחיים, ריכוז קידום תקנות, נגישות התחבורה הציבורית, הדיונים בין משרדי הממשלה והארגונים יחד עם הנציבות החדשה, חקיקת הצעת חוק השוויון, הרצאות רבות.