GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אסי מסינג: אני סבור שיש מקום להמתין עם תיקון החקיקה הזה ולשלב אותו ביחד.
<אסי מסינג: לא ייגרם להבנתי שום נזק אם תיקון החקיקה יעבור גם במהלך חודש פברואר או במהלך חודש מרץ.
אלי אלאלוף: כדי להשלים את התזכיר אתם זקוקים לשלושה חודשים?
<אסי מסינג: שלושה חודשים כדי להשלים את הליך החקיקה בכנסת במלואו.
<אסי מסינג: אנחנו ככל הנראה נפיץ תזכיר עוד השבוע.
אלי אלאלוף: תהיה יותר אסרטיבי.
אלי אלאלוף: אתה תפיץ עוד השבוע?
<אסי מסינג: מאחר וזה לא תלוי רק במשרד האוצר, הנחת המוצא היא שכנראה נפיץ השבוע.
<אסי מסינג: יש עוד משרדים נוספים רלוונטיים כמו משרד הביטחון אבל הנחת המוצא שלי היא שכך יהיה.
<אסי מסינג: אם לא עד סוף השבוע הזה, בתחילת שבוע הבא.
<אסי מסינג: התיקון, כמו שאמרתי, יכלול שורה של תיקונים שהם לא רק הסעיף הזה וכולם לצורך מענה ומתן פתרונות לקשיים שנוצרו אגב יישום החוק.
<אסי מסינג: להבנתי לא ייגרם שום נזק אם החקיקה תעבור תוך פרק זמן של נניח שלושה חודשים מהיום או בהליך קצר יותר, כך שיינתן מענה להערכת פרק הזמן שהתבקש כאן במקום שנה לשלוש שנים.
<אסי מסינג: בסוף אנחנו מדברים על יישום פסקי דין שניתנו לפני מועד תחילתו של החוק לצורך רכישת הזכות לשאירים.
<אסי מסינג: למעשה זאת המשמעות עליו אנחנו מדברים והוא כרוך כמובן גם בתשלומים.
<אסי מסינג: הצעת החוק מבקשת לתת מענה לפרק הזמן המקסימלי במסגרתו ניתן לרשום את אותו פסק דין.
<אסי מסינג: כלומר, צריך לבצע את זה תוך שנה מיום התחילה כאשר השנה עוברת ב-6 בפברואר.
<אסי מסינג: הארכת אותו פרק זמן, גם היא תתבצע במהלך פברואר או במהלך מרץ, התוצאה שלה תהיה אותה תוצאה.
<אסי מסינג: כלומר, ניתן יהיה לרשום את אותם פסקי דין, הרכישה היא הרי לא מיועדת לצורך מתן מענה לחודש פברואר או לחודש מרץ אלא לתת מענה קבוע לכלל פסקי הדין שניתנו לפני מועד התחילה.
<אסי מסינג: הנחה של מועד פטירה לא ידוע ככל שיהיה לאחר מכן.
<אסי מסינג: לכן להבנתי בהקשר הזה אין שום דחיפות בקבלת ההצעה לפני 6 בפברואר, שזה המועד האחרון של חלוף השנה ונכון יותר לעשות את זה במסגרת תיקון שמתייחס ליתר ההיבטים השונים שעלו אגב יישום החוק מה עוד שאפשר להשלים אותו, כמו שאמרתי, בהקדם.
<אסי מסינג: להעביר את הצעת החוק הזאת במתכונת שלה, תמיד אפשר יהיה לעשות.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שאיבדתי את הקשר.
<אסי מסינג: באיזה מובן?
אלי אלאלוף: תן לי לוח זמנים, מה אנחנו מקבלים ומתי.
אלי אלאלוף: תוך שבוע אנחנו גומרים את זה?
<אסי מסינג: אפשר להפיץ את תזכיר החוק תוך שבוע ימים.
<אסי מסינג: לאחר מכן יש 21 ימים להערות הציבור, כולל הציבור שנמצא כאן בוועדה.
<אסי מסינג: לאחר מכן ככל שוועדת השרים מאשרת את הצעת החוק, והיא גם התייחסה לעובדה שצפויה להיות הצעת חוק ממשלתית בהקשר הזה – זה היה אחד הנימוקים שעלו במסגרת הדיון בוועדת השרים – ועדת השרים תאשר ואפשר יהיה להניח את הצעת החוק במליאה.
<אסי מסינג: אז הכול לפי היכולת לקדם את הליך החקיקה בכנסת.
<ענת מימון: אני רוצה להזכיר שאנחנו נמצאים כרגע בשלב שלפני קריאה ראשונה.
<ענת מימון: הצעת החוק עברה בקריאה טרומית ואנחנו לפני הקריאה הראשונה.
<ענת מימון: לכן אני סבורה שגם אין מניעה להעביר את זה כרגע בקריאה ראשונה כי בכל זאת יש כאן איזושהי אמירה.
<ענת מימון: אמנם נכון, אפשר להעביר את החוק גם בפברואר מבחינת איך שהדברים ייושמו בשטח, אבל בכל זאת יש איזושהי חשיבות באמירה שיש כוונה להאריך את התקופה הזאת מעבר לשנה שעומדת להסתיים.
<ענת מימון: לכן העברת הצעת החוק כרגע בקריאה ראשונה כן תהווה איזושהי תשתית חשובה שאומרת שהוועדה מתכוונת להאריך את התקופה הזאת.
<ענת מימון: אני לא חושבת שיש מניעה כרגע להעביר.
<ענת מימון: אנחנו לא מסיימים את החקיקה ואת התהליך כרגע וכמובן שנחכה להצעה הממשלתית בשלב המאוחר יותר.
<אסי מסינג: אם מחכים להצעת החוק הממשלתית, אין משמעות להעברה בקריאה הראשונה.
<אסי מסינג: אפשר יהיה למזג אותה כבר לקריאה ראשונה ואפשר למזג אותה גם לאחר הקריאה הראשונה.
<אסי מסינג: אני לא חושב שצריך בעצם העברת הצעת החוק בקריאה הראשונה כדי לשנות בהקשר הזה מכיוון שאין משמעות משפטית לעצם המעבר בקריאה ראשונה.
<ענת מימון: יש.
<ענת מימון: זה מפורסם ברשומות.
<ענת מימון: יש לזה משמעות.
<אסי מסינג: להבנתי הקריאה הראשונה לא תהיה שאלה של זרז או לא זרז.
<אסי מסינג: כמו שאמרתי, יש כוונה לפתור את העניין ואין כוונה להתחמק.
<אסי מסינג: אני אומר שוב שההצעה הזאת מטפלת רק בסוגיה קטנה שעולה אגב ההצעה ויש עוד מספר סוגיות.
<אסי מסינג: זאת סוגיה קריטית אבל היא ניתנת למענה גם בפברואר, גם במרץ וגם באפריל.
<אסי מסינג: אין שום משמעות אופרטיבית לשאלה.
<אסי מסינג: אני מזכיר שאנחנו מדברים ממילא כאן בהחלה רטרואקטיבית של תיקון חקיקה.
<אסי מסינג: מלכתחילה מדובר בפסקי דין שניתנו לפני שהחוק הזה עבר והיכולת להחיל אותם והמנגנונים השונים שנדרשים והתנאים השונים שנדרשים כדי ליישם אותם.
<אסי מסינג: כך היה גם עת החוק נחקק.
<אסי מסינג: כאן כל מה שאנחנו אומרים זה שאנחנו מאריכים מועדים מסוימים לצורך החלה רטרואקטיבית.
<אסי מסינג: במובן הזה לא צריך להיות שום שינוי בהקשר של אופי - - -
אלי אלאלוף: חוץ מהסבל של האנשים שממתינים.
אלי אלאלוף: את זה כל הזמן שוכחים.
<אסי מסינג: האנשים שממתינים יוכלו רשום את פסק הדין עכשיו.
<אסי מסינג: אין שום מניעה.
<ענת מימון: אבל יש קושי לרשום את פסקי הדין כיוון שכרגע אין תקנות לגבי הבקשה.
<אסי מסינג: התקנות אינן קשורות לרישום.
<אסי מסינג: נרשמים עשרות פסקי דין מאז שהחוק עבר ואין שום מניעה לבצע את הרישום.
<ענת מימון: נכון, החוק לא תלוי בתקנות.
<ענת מימון: התקנות הקלו על הרישום.
<אסי מסינג: התקנות, זאת שאלה נפרדת ואני תכף אתייחס אליה.
<אסי מסינג: התקנות נמצאות בישורת האחרונה.
<אסי מסינג: הן הועברו למשרד המשפטים לצורך אישור נסחות וברגע שתסתיים הנסחות עם תחילת חודש ינואר – יש שם איזשהו עומס בשורה של תקנות שצריך לאשר אותן לקראת סוף החודש – הן יובאו לכנסת לצורך קבלת האישור.
<אסי מסינג: הדגשתי את זה בעבר ואני מדגיש את זה פעם נוספת.
<אסי מסינג: אין בתקנות כשלעצמן כדי לעכב כהוא זה ברישום של פסק הדין.
<אסי מסינג: כל מה שהן עושות, הן מפשטות את התהליך ומטרתן העיקרית היא לקבוע לוחות זמנים כמגבלות לגופים.
<אסי מסינג: כלומר, עד מתי ניתן יהיה למשל לרשום הערה, עד מתי ניתן יהיה לקלוט ולטפל בבקשה וכיוצא באלה.
<אסי מסינג: המגבלות הללו כשלעצמן אינן מפריעות ליישום החוק.
<אסי מסינג: הן כמובן מסייעות, הן חלק אבל שוב, כלל לא נגרם בגלל אי התקנת התקנות נזק.
<אסי מסינג: מכל מקום, עצם קידום הצעת החוק לא תקדם את התקנות.
<אסי מסינג: כלומר, אין ביניהם שום קשר.
מרב מיכאלי: אדוני, סליחה, אני מתנצלת, אני חייבת ללכת.
מרב מיכאלי: ברשותך, אני סומכת עליך.
אלי אלאלוף: כך אני אקבל החלטות פה אחד.
מרב מיכאלי: יש לך כאן נשים גם מנעמ"ת וגם מעמותת גרנית שאתה מכיר אותן והן באמת היו שותפות מרכזיות, משמעותיות וחשובות ביותר לקידום החוק במשך שנים, במשך 14 השנים שעבדו על החוק הזה.
מרב מיכאלי: אני ממליצה בחום ואומרת לך שיש לך שותפות ראויות.
מרב מיכאלי: אסי, גם אתה היית שותף לדבר הזה ואנחנו בסך הכול סומכות עליך כי יש כאן
מרב מיכאלי: באמת עניין שהוא דרמטי לחיים, בעיקר לצערי של נשים רבות מאוד.
מרב מיכאלי: בסך הכול יש בינינו שיתוף פעולה אבל תצטרך לתת ערובות מספיק טובות כדי שאפשר יהיה לסמוך את ידינו על זה.
<אסי מסינג: הכוונה היא לקדם את העניין.
אלי אלאלוף: אסי, ברשותך, לגבי הארכת התקופה.
אלי אלאלוף: אנחנו היינו ממליצים שזה יהיה לפחות לשנתיים ולא לשנה.
<ענת מימון: שלוש שנים ממועד התחילה.
אלי אלאלוף: כולל אחת שעברה.
אלי אלאלוף: תרשמו את זה כבקשה שלנו ותנסו להגיע לזה.
אלי אלאלוף: אני אשמח שכל דבר שיאפשר לקצר את התקופה, זה סימן שהתקדמנו בחוק ובתיקון החוק.
<אסי מסינג: צריך לזכור שהאינטרס של בן הזוג לשעבר הוא לרשום את פסק הדין כמה שיותר מהר מכיוון שהדבר כרוך בתשלומים אחורה וככל שעובר פרק הזמן, התשלומים גדלים וזה עשוי לגרום למצב בו לא ניתן יהיה לעמוד בהם.
<מינה אורגד: יושב ראש עמותת גרנית.
<מינה אורגד: עמותת גרנית הציעה את החוק לפני 15 שנים בשיתוף עם נעמ"ת ואנחנו פעלנו בכנסת בנושא.
<מינה אורגד: קודם כל, תודה רבה לך יושב ראש הוועדה על שאתה מלווה אותנו, תודה לחברת הכנסת מרב מיכאלי וחברת הכנסת זהבה גלאון שמלוות אותנו לכל אורך הדרך ובהצלחה לענת שהחליפה את וילמה.
<מינה אורגד: אנחנו מלווים בשנה האחרונה עשרות נשים - וזה מעט מאותן נשים ואני מדברת על מאות נשים – שיש להן את הסיטואציה הזאת, שיש להם הסכם קודם לפני החלת החוק.
<מינה אורגד: ייסורים מבחינת עורכי דין שלא מבינים את החוק, מבחינת בתי המשפט שלא יודעים איך להתייחס לחוק.
<מינה אורגד: החוק הוא כל כך מסובך ואמרו לנו עורכות דין שהן לא מכירות חוק כזה מסובך שכל סעיף צריך להיות דוקטור כדי להבין אותו.
<מינה אורגד: אנחנו מבקשים לעשות תיקונים שיפשטו ושעורכי הדין ייתנו מענה לאותן נשים שפונות.
<מינה אורגד: לגבי התקופה שנגמרת.
<מינה אורגד: אתם אומרים שנה או שנתיים אבל נשים לא יודעות שקיים חוק כזה שהן יכולות לפנות.
<מינה אורגד: ביוני אנחנו ביקשנו שהממשלה תפרסם ודחיתם אותנו.
<מינה אורגד: הנשים לא יודעות והתקופה הזאת נגמרה.
<מינה אורגד: הן לא יודעות שיצא חוק כזה.
אלי אלאלוף: אסי, אתה יכול להגיד למה אתם לא נותנים לזה פרסום?
<אסי מסינג: למיטב זיכרוני סביב השינוי עצמו היה הד ציבורי די רחב גם בעיתונות וגם בתקשורת.
<אסי מסינג: מכל מקום, זאת דרך מאוד קשה להגיע לבני הזוג שלעבר שלמעשה הגופים המנהלים את החיסכון כלל אינם מכירים אותם ואינם יודעים את הזהות שלהם.
<אסי מסינג: היכולת של האיתור שלהם היא כמעט ולא קיימת ולכן הדרך היחידה שאפשר לעשות היא פרסום תקשורתי שהתועלת הטמונה בו מוטלת בספק, לפחות לטעמי, מכיוון שמדובר בקבוצה שהיא יחסית מאוד קטנה.
אלי אלאלוף: שאלתי שאלה פשוטה.
אלי אלאלוף: אולי התשובה תהיה פשוטה?
אלי אלאלוף: אפשר או אי אפשר לתת פרסום?
<אסי מסינג: אנחנו יכולים לדאוג לפרסם את זה באתר האינטרנט של משרד האוצר.
אלי אלאלוף: אני ממליץ על כך.
<אסי מסינג: בסדר.
אלי אלאלוף: כל תהליך של פרסום הוא טוב.
<מינה אורגד: מדובר לא בעשרות נשם אלא מדובר באלפי נשים שזה יכול להציל את חייהם.
<מינה אורגד: יש הרבה דברים שאני רוצה להתייחס בחוק עצמו אבל כרגע אתייחס לתקופה.
<מינה אורגד: עוד חודש זה נגמר.
<מינה אורגד: כלומר, סד הזמן נגמר.
<מינה אורגד: נשים לא יודעות.
<מינה אורגד: לפי איך שאנחנו רואים את התנהלות משרד האוצר, הם היו צריכים להגיש תקנות – ותכף אני אתייחס במילה לנושא התקנות – עד סוף אוקטובר.
<מינה אורגד: אנחנו בסוף דצמבר ואין תקנות.
אלי אלאלוף: אל תשחקו על זמן כי עדיף להגיד את הדברים הברורים.
<מינה אורגד: הוא אומר תוך שבוע ואז זה תוך שלושה חודשים ישנה את החוק, אבל מה קורה בפרק הזמן הזה לאותן נשים שיש להן הסכם?
<מינה אורגד: האם יוכלו להיכנס להסדר או לא יוכלו?
<אסי מסינג: בשלב הביניים, ככל שמישהו יבקש לרשום בין 6 לפברואר לבין המועד בו יאושרו תיקוני החקיקה, אני מניח שאנחנו לפחות כמדינה, ואפשר לדאוג לכך שגם הקרנות הוותיקות שבהסדר, יוכלו להודיע שמתקיים כרגע הליך חקיקה ולאחר השלמתו, וככל שהוא יאושר על ידי הכנסת, אפשר יהיה לאשר את הבקשה.
<אסי מסינג: בפרק הזמן שנוצר יבקשו מהם להמתין.
אלי אלאלוף: נציגת לשכת עורכי הדין.
<עדי חן: נציגת הפורום הארצי של דיני משפחה בלשכת עורכי הדין בראשותו של עורך דין רונן בלאיהו.
<עדי חן: העמדה שלנו לגבי ההצעה היא שאנחנו מברכים על ההארכה שהיא נחוצה ודרושה, ואם היא לא הייתה, היה צריך להמציא אותה.
<עדי חן: אנחנו לא מדברים רק על נשים אלא אנשים רבים, לרבות גברים, לא מודעים לתיקון שבחוק, לא מודעים לזכויות שלהם, אנשים שהם חסרי יכולת כלכלית וידם לא משגת, לא מצליחים לשכור שירותים של עורכי דין כדי להבין מה בדיוק הזכאות שלהם ואיך להתנהל ומתי להגיש את הבקשה לבית המשפט.
<עדי חן: לכן אנחנו דורשים, וחושבים שזה רק לתועלת הציבור, להאריך את התוקף.
אלי אלאלוף: נציגת נעמ"ת.
<גלי עציון: מנהלת מחלקת ייעוץ וחקיקה, נעמ"ת.
<גלי עציון: קודם כל, הרבה מהדברים שאסי אמר, הם נכונים.
<גלי עציון: התקנות לא מעכבות את הרישום.
<גלי עציון: הן היו יכולות לעזור יותר, אבל כמו שנראה שהן מתגבשות, הן גם לא ממש יעזרו בשלב המשפטי.
<גלי עציון: לדעתי ההצעה של היועצת המשפטית של הוועדה היא הצעה נכונה והיא גם תפגין איזשהו רצון טוב מצד כל הצדדים שתהיה איזושהי התקדמות.
<גלי עציון: זה לא שחס וחלילה אנחנו לא סומכים על הממשלה, אבל כבר היו דברים מעולם וממשלות יכולות ליפול וצריך להתקדם בתהליך.
אלי אלאלוף: הן נופלות יחד עם הכנסת.
<גלי עציון: נכון.
<גלי עציון: לכן צריך להתקדם בתהליך.
<גלי עציון: קריאה ראשונה יכולה לחזור אחר כך ויש דין רציפות.
<גלי עציון: יש לזה משמעות מאוד גדולה.
<גלי עציון: לכן אני כן חושבת שצריך להתקדם במקביל כאשר כמובן בסופו של דבר מחכים להצעה הממשלתית.
<גלי עציון: לגבי הפרסום.
<גלי עציון: משרד האוצר ומשרד המשפטים יודעים לעשות פרסום מאוד משמעותי כמו למשל בנושא מס הכנסה שלילי, ואני אומרת את זה לחיוב.
<גלי עציון: אני חושבת שגם בתחום הזה, בסך הכול יש כאן אינטרס כללי כי מדובר בעתודות פנסיוניות של אנשים שלא יקבלו שום דבר והמשמעות של זה הרבה פעמים היא שהם ייפלו לנטל על המדינה.
<גלי עציון: לכן זה נכון מצד כל הגורמים שהם יפעלו לפרסום ולא רק באתר האינטרנט שהוא מאוד חשוב אלא צריך לתת לזה פרסום יותר משמעותי ברדיו ובטלוויזיה.
<גלי עציון: כמו שאמרתי, אני חושבת שכרגע צריך להעביר את זה בקריאה ראשונה כאיזשהו אקט של רצון טוב מצד כל הגורמים.
אלי אלאלוף: הצטרפה אלינו חברת הכנסת זהבה גלאון.
<אסי מסינג: אני מזכיר שעמדת הממשלה כפי שאושרה בוועדת השרים היא לתמוך בהצעה בקריאה הטרומית ולאחר האישור בטרומית להמתין להצעת חוק ממשלתית.
אלי אלאלוף: אנחנו מכבדים את ההודעה של ועדת השרים אבל אנחנו מבקשים להעביר את זה כבר לקריאה ראשונה.
אלי אלאלוף: במקביל תמשיכו בעבודתכם וגם אנחנו נמשיך בעבודתנו כי הנושא הוא מספיק חשוב כדי שנתקדם בלוח זמנים קצת יותר צפוף.
אלי אלאלוף: שמעת את נציגי הגופים הרלוונטיים שדגם לכם יש תפקיד להפיץ את הידע.
אלי אלאלוף: לא רק עורכי הדין כי לעורכי הדין יש סיבה נוספת למה כדאי להפיץ, אבל אתם, נעמ"ת וגרנית, אני חושב שתפקידכם להפיץ.
אלי אלאלוף: גם למשרד לאזרחים ותיקים יש כאן
אלי אלאלוף: תפקיד והוא ידוע כמי שידוע לעשות פרסום באופן בלתי רגיל ואני חייב לברך אתכם על כל הפרסומות שאתם עושים.
אלי אלאלוף: אולי תיקחו על עצמכם גם את המשימה הזאת.
אלי אלאלוף: אנחנו נבקש שהארכת התקופה תהיה לשנתיים, דהיינו של שלוש שנים בהתחשב בשנה הקודמת.
<ענת מימון: אני אקריא את נוסח הצעת החוק.
<ענת מימון: תיקון סעיף 30 בחוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו, התשע"ד-2014, בסעיף 30(ב)(2)(ד), במקום "בתוך שנה מיום התחילה" יבוא "בתוך שלוש שנים מיום התחילה".
<ענת מימון: כך למעשה אנחנו מאריכים בעוד שנתיים החל מחודש פברואר את התקופה שבה ניתן לרשום פסקי דין שניתנו לפני יום התחילה של החוק.
אלי אלאלוף: מי בעד אישור הצעת חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו (תיקון – הארכת התקופה להגשת בקשה לרישום פסק דין שניתן לפני יום התחילה), התשע"ו-2015?
אלי אלאלוף: בעד אישור הצעת החוק – פה אחד
אלי אלאלוף: ההצעה התקבלה פה אחד.
אלי אלאלוף: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: היום ה-10 לפברואר 2016, א' באדר א' תשע"ו.
אלי אלאלוף: חודש טוב.
אלי אלאלוף: אנחנו במרתון עם הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים.
אלי אלאלוף: בשבוע הבא יש לכם שני דיונים, אני אהיה רק בדיון אחד אתכם.
אלי אלאלוף: אנחנו נתקדם.
אלי אלאלוף: אני רוצה גם להזכיר, בחוק ב-2011 בנושא הגנת הסביבה, מערכת הביטחון מאפשרת גם כן פיקוח אזרחי על המערכות של מחנות צה"ל.
אלי אלאלוף: ולכן אני מודיע לכם, או שתגיעו להסכם, או שנכתיב - זה המצב.
אלי אלאלוף: אני רוצה שמערכת הביטחון, חלק אינטגרלי של המדינה, וחלק שבונה ומבסס ונותן למדינה לחיות, בלעדיה – אוי ואבוי לנו.
אלי אלאלוף: אני רוצה שתהיו מודעים למצב.
אלי אלאלוף: אנחנו נתקדם עם הקו הזה שאני כרגע מנחה.
אלי אלאלוף: אנשי הביטחון, אם תרצו להגיב, בבקשה.
<טובי הארט: אני סגן היועצת המשפטית של חיל הרפואה.
<טובי הארט: ברשות אדוני, אני רוצה להתייחס התייחסות ראשונית.
<טובי הארט: אנחנו קיבלנו את הערתו של אדוני כבר בדיונים קודמים, שהוא אמר לפרוטוקול שהוא מבקש לייצר במקרה הזה תחולה על מערכת הביטחון של פקודת הרוקחים.
<טובי הארט: אנחנו באמת עושים מאמצים מאוד גדולים בהידברות עם כל הגורמים לראות כיצד אפשר לקדם את הנושא.
<טובי הארט: אני רק אגיד, שהמקרה שלנו הוא שונה לחלוטין מהמקרה של המדבירים.
אלי אלאלוף: לא, חוק הגנת הסביבה 2011.
<טובי הארט: חוק הגנת הסביבה מדבירים מכל המקרים האלו הוא שונה לחלוטין.
<טובי הארט: וההבדל העיקרי הוא שלהבדיל מהחוקים האחרים, במקרה הזה יש מערכת פנים צבאית שעובדת מזה עשרות שנים, כולל פיקוח יעיל ואפקטיבי על כל נושא הרוקחות בצה"ל.
<טובי הארט: אם אדוני זוכר, רק לא מזמן היינו פה עם חוק המזון, וגם לגביו יש מערכת פיקוח מאוד יסודית בצה"ל על בריאות המזון שמוגש לחיילים, כיוון שאינטרס של מערכת הביטחון הוא בראש ובראשונה שהחיילים לא יהיו חולים.
<טובי הארט: ואם הם מקבלים מזון, ואם הם מקבלים תרופות, גם אז הם לא יהיו חולים.
<טובי הארט: לכן אנחנו מבצעים פיקוח מאוד רציני על הדברים האלה.
<טובי הארט: כאשר אנחנו מדברים על פיקוח שכבר קיים ואפקטיבי ועובד, וגם לדעת הרגולטור הוא פיקוח טוב, אולי עם עוד קצת התאמות, ועוד קצת הכשרות שעל זה אנחנו מדברים, יהיה אפילו טוב מאוד, זה לא דומה בכלל לדוגמה שאדוני הזכיר בהקשר של הגנת הסביבה.
<טובי הארט: אבל ברשות אדוני, אנחנו כמובן נתייחס הרבה יותר לעומק כאשר הדבר הזה יעלה, אני מבין בדיון הבא.
אלי אלאלוף: אני לא מטיל ספק חלילה וחס בדברים שלך.
אלי אלאלוף: אני רק רוצה שתיקחו בחשבון שיש פה גם לוח זמנים.
אלי אלאלוף: אז תמשיכו בהתדיינויות.
אלי אלאלוף: קיבלתי מהרוקח הראשי שיש דיונים ביניכם – אבל קחו בחשבון את הזמנים, ותבינו שהמטרה העליונה זה לשמור על ביטחון החיילים, ביטחון גם של כל האזרחים שלנו במדינה.
אלי אלאלוף: גם השר אמר לי את זה בעל-פה שלומדים את הנושא, אז תסיימו ללמוד אותו, ותביאו הצעות קונקרטיות שיהיו מקובלות על הרוקח הראשי והמערכת של משרד הביטחון.
<יעל סלנט: הפרקים שמונחים פה היום בפנינו הם פרק הפיקוח שבעצם פוצל, כמו שאתם יכולים לראות, לשני פרקים נפרדים.
<יעל סלנט: פרק אחד שעניינו כל הסמכויות המנהליות, הסמכויות של הרגולטור.
<יעל סלנט: הפרק השני שעניינו סמכויות המפקחים.
פרק ז'2: הגדרה 55ט.
פרק ז'2: בפרק זה – "מוצר בפיקוח" – מוצר ותמרוק כהגדרתם בסעיף 55א; "המנהל" – המנהל הכללי של משרד הבריאות, או עובד משרד הבריאות שהמנהל הכללי אצל לו בכתב את סמכויותיו לפי פרק זה, כולן או מקצתן, ובלבד שמתקיימים באותו עובד התנאים שבסעיף 60כ(ב)".
פרק ז'2: סעיף 60כ(ב) בעצם מסדיר את תנאי הכשירות של מפקח.
פרק ז'2: מכיוון שבסעיף ההגדרות הכללי יש לנו הגדרה של המנהל, וכתוב שם שהוא יכול לאצול את סמכויותיו בעצם לכל עובד, רצינו להבהיר שלצורך הפעלת הסמכות בפרק הזה ככל שהמנהל אוצל את סמכויותיו, נדרש שלפחות הבן-אדם שאוצלים לו את הסמכות יהיה בעל כשירות של מפקח לאור האופי של הסמכויות - מדובר על סמכויות שתיכף נראה אותם, איסור ייצור, השמדה ותפיסה, וזה צריך להיות – בעצם תפיסה המפקח יכול לעשות בכל מקרה, אבל לגבי איסור ייצור והשמדה.
אלי אלאלוף: אבקש את סליחתכם.
<יעל סלנט: איסור ייצור או שיווק של תכשיר או מוצר בפיקוח המזיק או העלול להזיק לבריאות הציבור ותפיסתו 55י.
<יעל סלנט: "התעורר חשד כי תכשיר או מוצר בפיקוח מזיק או עלול להזיק לבריאות הציבור, רשאי המנהל להורות על איסור ייצורו או שיווקו; המנהל לא יורה כאמור אלא לאחר שנתן ליצרן, למשווק או לבעל הרישום של התכשיר או של המוצר בפיקוח, לפי העניין, העלול להיפגע ממתן ההוראה, הזדמנות לטעון את טענותיו לפניו, בכתב או בעל פה; ואולם, אם מצא המנהל כי השהיית מתן ההוראה בדבר איסור הייצור או השיווק מזיקה או עלולה להזיק לבריאות הציבור באופן מידי, רשאי הוא לתתה לאלתר, ובלבד שייתן לגורם העלול להיפגע כאמור לטעון את טענותיו בהזדמנות הראשונה לאחר מכן".
<יעל סלנט: לעומת הנוסח הקודם הבהרנו שבעצם רק אם הסכנה לבריאות הציבור היא מידית, רק אז ההזדמנות לטעון תינתן אחרי, מכיוון שלא כל סכנה בעצם מאפשרת לא לתת את זכות הטיעון, רצינו לחדד שזה משהו שהוא חמור יותר.
<יעל סלנט: "התעורר חשד כי תכשיר או מוצר בפיקוח מזיק או עלול להזיק לבריאות הציבור, רשאי המנהל או מפקח לתפסם; על תפיסה לפי סעיף קטן זה יחולו הוראות הפרק הרביעי לפקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) [נוסח חדש], התשכ"ט–1969‏, בשינויים המחויבים".
<יעל סלנט: בעצם כל מיני הוראות כלליות שנוגעות לתפיסת חפצים, בעוד שבעצם הסמכות לאיסור ייצור או שיווק הייתה נתונה למנהל, פה רצינו להבהיר שגם המפקח שנמצא בשטח והוא למעשה זה שרואה את החומרים, את התכשירים, את המוצרים, לתת לו את הסמכות לתפוס אותם גם הוא.
<יעל סלנט: "לעניין סעיף זה, יראו תכשיר שאינו רשום בפנקס התכשירים, המיוצר או משווק בלא שניתן היתר לכך מאת המנהל בהתאם להוראות לפי סעיף 47א(ג), כתכשיר שלגביו התקיים החשד לפי סעיף קטן זה".
<יעל סלנט: כלומר, זה בעצם מה שרצינו להבהיר.
<יעל סלנט: רצינו להבהיר שהחזקה הזאת תחול גם לעניין התפיסה וגם לעניין איסור ייצור ושיווק של התכשיר, שבעצם חלה על כל הסעיף הזה של 55י.
<אייל פלום: אם אפשר לאמץ (ב), גם לגבי בכלל תפיסה במהלך של ביקורות, כי אין היום איזשהו סטנדרט או כללים לגבי תפיסה במהלך ביקורות בבתי מרקחת וכו'.
<יעל סלנט: זה בעצם כל אימת שתופעל הסמכות לתפוס חפצים.
<אייל פלום: פה מדובר במפורש על מוצר בפיקוח.
<יעל סלנט: לא, תכשיר או מוצר בפיקוח.
מירב בן ארי: זה חל.
מירב בן ארי: עוד הערות על הסעיף?
מירב בן ארי: הערות למשרד המשפטים?
<יעל סלנט: השמדה של תכשיר או מוצר בפיקוח המזיק או העלול להזיק לבריאות הציבור - 55יא.
<יעל סלנט: (א) "נתפס תכשיר או מוצר בפיקוח בהתאם להוראות סעיף 55י, ושוכנע המנהל, לאחר שנתן למי שממנו נתפס הזדמנות לטעון את טענותיו כאמור בסעיף קטן (ב), כי התכשיר או המוצר בפיקוח שנתפס כאמור מזיק או עלול להזיק לבריאות הציבור, רשאי הוא להורות על השמדתו.
<יעל סלנט: (ב) המנהל לא יורה על השמדת תכשיר או מוצר בפיקוח לפי הוראות סעיף קטן (א), אלא לאחר שנתן למי שממנו נתפס התכשיר או המוצר בפיקוח הזדמנות לטעון את טענותיו לפניו, בכתב או בעל פה, בתוך מועד שיורה לו ושלא יקדם לתום 14 ימים מיום התפיסה.
<יעל סלנט: (ג) החליט המנהל להורות על השמדת תכשיר או מוצר בפיקוח לפי הוראות סעיף זה, ימסור למי שממנו נתפס התכשיר או המוצר בפיקוח הודעה על ההחלטה, וישמידו במועד שלא יקדם לתום 60 ימים מיום מסירת ההודעה כאמור.
<יעל סלנט: " כאן אני רוצה לחדד למה קבענו את הצד הזה של ה-60.
<יעל סלנט: רצינו בעצם לאפשר עתירה לבית משפט לעניינים מנהליים, ולא תיקנו פה את חוק בתי משפט לעניינים מנהליים באופן עקיף מכיוון שפקודת הרוקחים בעצם כלולה בפרט 21/14 בתוספת לחוק בתי משפט לעניינים מנהליים, ולכן, בעצם אפשר להגיש עתירה מנהלית על הסמכות הזאת על הנושא הזה של השמדה, יש סמכות בעצם לעתור לבית משפט לעניינים מנהליים, אבל לא היה צריך תיקון מפורש בחוק בגלל שזה כלול כבר בתוספת כמו שאמרתי.
<יעל סלנט: הזמן להגשת עתירה מנהלית הוא 45 יום.
<יעל סלנט: תקופת 60 הימים שקצבנו כאן בעצם בולעת את תקופת ה-45 ימים באופן כזה שבהכרח אנחנו מאפשרים את הזמן, את השהות לאותו גורם שחש פגוע מההחלטה הזאת לעתור לבית משפט לעניינים מנהליים - כמובן שפתוחה בפניו הדרך לעתור.
<רעות בינק: אני רוצה להוסיף רק עוד שני דברים.
<רעות בינק: הדבר הראשון הוא כפי שתוכלו לראות בסעיף של ההשמדה, המנהל בעצם צריך לוודא שהמוצר אכן מזיק לבריאות בשונה מסעיף התפיסה ששם יש חזקה לפי המוצר שאינו רשום, בעצם יש חזקה שהוא מזיק לבריאות.
<רעות בינק: כאן בסעיף ההשמדה הוא בעצם חייב לוודא שיש חשד שהוא אכן מזיק לבריאות.
<רעות בינק: הדבר השני הוא שבצמוד להגשת עתירה, כמובן שמי שנפגע מההחלטה יכול לבקש גם סעד של עיכוב ביצוע – זה חשוב להבהיר, שזה יכול לבוא ביחד, וכמובן, כל הסעדים המנהליים פתוחים בפניו במסגרת הגשת העתירה.
מירב בן ארי: איפה זה מופיע הסעד של עיכוב ביצוע?
<רעות בינק: בסדרי הדין בהגשת עתירה.
<יעל סלנט: בעתירה מנהלית באופן כללי כמו שהסברנו מכיוון שאפשר לעתור.
מירב בן ארי: עוד הערות, בבקשה, אדוני.
<עמוס בנצור: אני רוצה לחזור לסעיף (ג), אני חושב שיש פה איזשהו נושא חשוב שהוא לא מכוסה בסעיף.
<עמוס בנצור: כתוב שם – "שלעניין סעיף זה יראו תכשיר שאיננו רשום בפנקס התכשירים" וכו'.
<עמוס בנצור: אני חושב שצריך להוסיף גם תכשיר - - -
<יעל סלנט: אנחנו מדברים על סעיף קטן (ג) של 55י, של הסעיף הקודם, לא של סעיף ההשמדה, של סעיף איסור ייצור והשיווק, והתפיסה.
<עמוס בנצור: חשבנו על כך שישנם מקרים שאולי לא פחות בעייתיים מהמקרה שמוזכר פה.
<עמוס בנצור: זה תכשיר שאיננו רשום זה ברור, אבל יש הרבה מאוד מקרים, במיוחד שזה אחד הנושאים שאנחנו דנים בו בתיקון הזה, של תכשירים שמשווקים שלא בהתאם לתנאי הרישום.
<עמוס בנצור: אני חושב שצריך להוסיף את זה פה כי אחרת יהיה פה קבוצה שלא תקנה למשרד הבריאות לכאורה סמכות לתפוס כאלה.
<איל שורצברג: אתה מכוון - - -
<עמוס בנצור: לא רק.
<עמוס בנצור: אתן דוגמה.
<עמוס בנצור: בתיק הרישום אחד הדברים החשובים זה התווית, מה צריך להיות רשום על גבי התווית - תכשיר שהתווית על גביו איננה בהתאם לתיק הרישום תהיה לכם סמכות לתפוס אותו כי הוא מטעה.
<איל שורצברג: כן, אבל יש לנו את הנושא של הודעה על פגם בתקנות.
<עמוס בנצור: זה דברים שונים.
<עמוס בנצור: לכן אני חושב שאתם צריכים פשוט להוסיף: "לעניין סעיף זה יראו תכשיר שאינו רשום בפנקס התכשירים, המיוצר או משווק בלא שניתן היתר לכך, או תכשיר שמשווק שלא בהתאם לתנאי הרישום".
<יעל סלנט: נשאל את עמדת משרד הבריאות ומשרד המשפטים.
<יעל סלנט: אבל אני רק רוצה להבהיר שהסעיף הזה פה למטה הוא בעצם סעיף של חזקה.
<יעל סלנט: הוא אומר, אם זה יתקיים, אז מתקיימת החזקה.
<יעל סלנט: אבל עדיין בבחינה עיונית הוא יכול לתפוס אם הוא חשב שיש איזושהי בעיה, פשוט לא מתוך החזקה, פשוט החזקה לא חלה.
<יעל סלנט: אבל החזקה היא רק חזקה.
<עמוס בנצור: זה לא הגיוני בכלל.
<עמוס בנצור: אחד הדברים החשובים מבחינת הוודאות לציבור, בטח לרוקחים, ולמי שמנפקים לו את התכשירים, שהשרשרת הזו ברורה.
<עמוס בנצור: אם ישנו הבדל בין מה שתיק הרישום מחייב את היצרן או המפיץ לבין מה שיש על גביו או בקשר אליו בעלון או בכל דבר אחר, יש לנו פה אי התאמה שהיא בעייתית, ואם לא ניתן למשרד הבריאות הסמכות במקרה כזה לתפוס, אנחנו פשוט השארנו פתח לא טוב, כי אז מישהו יוכל לטעון שהם לא זכאים לתפוס כזה מוצר.
<מוריה בן צור: אני מהלשכה המשפטית.
<מוריה בן צור: לשיטתנו, אנחנו מסכימים עם ההערה שאמרה היועצת המשפטית.
<מוריה בן צור: ברגע שיש לנו את הסמכות לתפוס את המוצר כי הוא מזיק או עלול להזיק, אז אנחנו באמת רואים את הסמכות שלנו כברורה מאליה מכוח סעיף 55יא.
<מוריה בן צור: החזקה באמת מתייחסת לזה שבהכרח הוא ייחשב לכזה.
<מוריה בן צור: אבל אם מצאנו שהוא עלול להזיק לבריאות הציבור, אז אנחנו רואים את זה פתרון.
<מוריה בן צור: הצד השני, כמו שאמר אייל פה, זה הנושא של תיקון ליקויים.
<מוריה בן צור: אם יש איזשהו פגם באריזה או בתווית כמו שהזכרת, ואנחנו נראה איזשהו מקום שאפשר לתקן את זה, אז יהיה את המקום שלנו להורות לאותו בעל רישום לתקן את המוצר.
<עמוס בנצור: זה אתם יכולים תמיד לעשות - יש חזקה.
<מוריה בן צור: אני מסכימה איתך לחלוטין.
<מוריה בן צור: לשיטתנו, הסעיף אומר את זה.
מירב בן ארי: בבקשה, אני רוצה לשמוע את משרד המשפטים.
<רעות בינק: אני רק רוצה להוסיף שמדובר בסעיף שבעצם מקנה סמכות דרמטית.
<רעות בינק: סמכות תפיסה מנהלית זה לא סמכות טריוויאלית שנתונה לכל רגולטור.
<רעות בינק: כאן אנחנו מבינים שיש צורך בסמכות כזו.
<רעות בינק: אני מזכירה שיש מסלולים אחרים שפתוחים במקרים של הטעיה, במקרים של רישום שהוא לא נכון, והם כמובן עדיין פתוחים, וכאן אנחנו רק רוצים לתת סעד מידי באמצעות תפיסה והוצאת המוצרים מהשוק.
<רעות בינק: אני רק רוצה להוסיף, כמו שנאמר פה קודם, התנאי הבסיסי הוא שמדובר במוצר שמזיק או עלול להזיק, והחזקה כאן היא מרחיבה, וצריך לשמור עליה, כיוון שמדובר בסמכות דרמטית, אנחנו כן רוצים לאשר את החזקה הזו כפי שהיא - - -