GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ולרי זילכה: אני רוצה לומר, שזה גם לא יהיה נתון מדויק, כי גם אם פעוט מקבל שעות אבל הוא מקבל בהיקף הרבה יותר נמוך ממה שהוא ביקש, זה גם נתון שצריך.
שולי מועלם-רפאלי: בסדר, זה בתת רזולוציה, אבל קודם כל נתון בסיסי של כמה ילדים נדחו, בואו נראה מי נפל בכלל.
<גלית גבע: יש לנו - - -
שולי מועלם-רפאלי: תיכף תציגי את הנתונים.
<מריה רבינוביץ': אני אשמח לקבל אותם כמובן גם.
שולי מועלם-רפאלי: כדי לעדכן את הדוח, זה דבר חשוב מאוד.
<מריה רבינוביץ': כי זה נתון מאוד חשוב.
<מריה רבינוביץ': גם חשוב לי לציין שבמשרד הכלכלה בכלל אין נתונים.
<מריה רבינוביץ': אין להם נתונים - - -
שולי מועלם-רפאלי: לא, גם משרד הכלכלה, יש לומר, בכאב גדול, לא נמצא פה הבוקר.
שולי מועלם-רפאלי: זה דבר שגורם לי שוב ושוב, אני מאבדת פה עוד נגיד מה?
שולי מועלם-רפאלי: עוד 10% מהתמימות שלי?
שולי מועלם-רפאלי: עוד 100% מהתמימות שלי?
שולי מועלם-רפאלי: משרד הכלכלה, האחראי למעונות יום בין 0 ל-3, לא נמצא בדיון הזה.
<קריאה: אולי עוד מעט כבר לא.
שולי מועלם-רפאלי: לא יודעת, אבל כרגע כן.
שולי מועלם-רפאלי: בפעם הבאה שאני אצעק על משרד האוצר שלא נמצא אז אני - - -
<מריה רבינוביץ': נתון נוסף שאנחנו ניסינו להבין, וגלית, אני אשמח אם יש לך אותו גם.
שולי מועלם-רפאלי: גלית, מריה רוצה שאחר כך בדברים שלך תנסי לענות על עוד נתון.
<מריה רבינוביץ': זה נתון של מכסות.
<מריה רבינוביץ': כמה מכסות לסייעות יש בכלל מדי שנה.
<גלית גבע: כמו שדיברנו בשיחותינו הטלפוניות - - -
שולי מועלם-רפאלי: רגע, בואו ניתן למריה לסיים ואז תעני ראשון ראשון ואחרון אחרון.
<מריה רבינוביץ': אלה הבעיות בנתונים.
<מריה רבינוביץ': מבחינת הבעיות בתחום, אז כפי שאת ציינת יש את העניין של היקף שעות, השעות המקסימליות זה 4 שעות ביום לילד ולא תמיד זה עונה על הצרכים של אותו ילד וגם לא מדובר בסייעת רפואית.
<מריה רבינוביץ': לא סייעת רפואית ולא סייעת צמודה שמלווה את הילד בכל מקום, בהסעה ו - - - אז אלה הבעיות העיקריות.
<מריה רבינוביץ': בעיות נוספות זה עניין התקצוב.
<מריה רבינוביץ': אני הבנתי שבשירות ילד ונוער בכלל אין נושא תקצוב מיוחד לנושא הזה.
<מריה רבינוביץ': באגפים אחרים במשרד הרווחה דווקא כן, שזה אגף השיקום, אגף הטיפול בילד עם אוטיזם ואגף הטיפול בילדים עם פיגור שכלי.
<רויטל לן כהן: אבל גם אז זה מהוראות התע"ס, זה לא בסיס תקציב, זה משהו לא בטוח, זה אם יש כמה, לא יודעים כל שנה.
<רויטל לן כהן: שיהיה ברור.
<מריה רבינוביץ': כן, יש גם בעייתיות שלא יודעים - - - וגם כשילד נכנס באמצע שנה אז לפעמים אין מקום במעון, לא יכולים לקלוט אותו.
<מריה רבינוביץ': אבל יש פה תכנית אחת שכן צריך לציין אותה, זה תכנית של שילוב קבוצתי, תכנית מסיכון לסיכוי, שפועלת היום ב-23 רשויות - - -
שולי מועלם-רפאלי: כן, היא הוצגה בהצגה של - - -
<מריה רבינוביץ': ותלויה בכמות ילדים, שזו בעיה.
<רבקה פרישמן: אני נציגה של מסיכון לסיכוי אז - - -
שולי מועלם-רפאלי: מצוין, אז אני אשמח לתת לך אחר כך לדבר, גברתי.
<מריה רבינוביץ': גם במשרד הרווחה וגם בארגונים רואים חשיבות רבה בכלל למפות את כל התחום, לאפיין את האוכלוסיות הזקוקות, את ההכשרות שצריך לתת לצוות וכן הלאה.
<מריה רבינוביץ': הוקם צוות בין משרדי, שזה לא לראשונה, אני הבנתי שכבר ב-2010 היה צוות כזה, אז עכשיו הם כביכול חוזרים לעבוד בנושא.
<מריה רבינוביץ': ועוד קבוצה נוספת, כפי שציינתי, שזה ילדים עם אלרגיות.
שולי מועלם-רפאלי: זה עלה פה קודם.
שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה רבה, מריה, ותודה על הדוח המשמעותי הזה.
שולי מועלם-רפאלי: אבנר, בקצרה, לפני שאתה יוצא ואז נעבור למשרד הרווחה וגם לגברתי מהתכנית סיכון לסיכוי וגם לאמא.
<אבנר עורקבי: אני מאוד מעריך את מה שהעלו פה הפורום של הילדים הנכים, אבל בנקודה אחת לא נגעו, זאת נקודת ההסעות.
<אבנר עורקבי: זו נקודה מאוד כואבת לפעוטות.
<אבנר עורקבי: יש לנו בטיפולנו כיום פניות של הורים רבים שההסעות מתאכזרות אליהם, בעברית מאוד מאוד צנועה, מתאכזרות אליהם, מפקירות את הילדים - - -
<קריאה: אבנר, זה לא נושא הדיון.
שולי מועלם-רפאלי: לא, סליחה, אתן לא מנהלות פה את הדיון.
שולי מועלם-רפאלי: סליחה, אני מנהלת ואם אני אחליט שזה לא הנושא אני אגיד לו שזה לא הנושא.
שולי מועלם-רפאלי: אבנר, דבר אליי.
<אבנר עורקבי: אז הילד לא יכול להשתלב בתוך מעון יום שיקומי.
<אבנר עורקבי: ילד בבוקר צריך לצאת למעון היום השיקומי, הוא לא יוצא בבוקר למעון יום שיקומי, אז הוא בבעיה.
<אבנר עורקבי: יש ילדים שנשארים בבית כתוצאה מזה שהנהג לא מגיע.
שולי מועלם-רפאלי: אז אתה מבקש להעלות פה נקודה נוספת שהיא לא נושא הדיון פה, אבל היא בהחלט נושא נלווה, הסיפור של ההסעות לילדים שזכאים להסעות.
שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה רבה וזה חשוב להביא את זה גם פה, למרות שכמו שנאמר, זה לא הנושא המרכזי של הדיון.
שולי מועלם-רפאלי: גב' גלית גבע, מנהלת השירות לשיקום בקהילה, משרד הרווחה.
<גלית גבע: בוקר טוב.
<גלית גבע: באופן כללי אני רוצה להתייחס למספר נושאים שהועלו כאן.
<גלית גבע: אחת, משרד הרווחה, שלושת האגפים של המוגבלויות, שזה אגף השיקום, השירות לטיפול באוטיזם והאגף למוגבלות שכלית התפתחותית, לכל אגף יש את התקנה התקציבית הייעודית לנושא השילוב.
<גלית גבע: נכון, הנושא הזה מבחינה תקציבית, הרבה פעמים זה אחד הסעיפים הגירעוניים, אבל אני חושבת שהיום אנחנו נמצאים במקום אחר.
<גלית גבע: אנחנו עברנו שנה לא פשוטה תקציבית, כמו שכולכם יודעים, גם בעקבות כל המצב של אישור תקציב המדינה ואנחנו כן קיבלנו תוספות תקציביות, זה אחד הנושאים שאנחנו נלחמים כל הזמן מתוך הבנה באמת, אני חושבת בסיסית, שהשילוב של פעוטות בגיל צעיר במסגרות, אם זה מסגרות בקהילה, הוא מאוד קריטי לקידומם ולהמשך השילוב שלהם בעתיד בחברה.
<גלית גבע: אנחנו גייסנו תקציבים נוספים, השנה אנחנו גייסנו עוד 3.5 מיליון לתקנה הזאת על מנת באמת לתת מענים מותאמים לצרכים.
<גלית גבע: היו לנו שנים גירעוניות.
<גלית גבע: למשל בנושא של השילוב הקבוצתי, השנה תיפתחנה עוד 8 תכניות, אנחנו קיבלנו לזה תוספת ייעודית בנוסף ל-23, כך שאנחנו נמצא את עצמנו עם 31 תכניות ברחבי הארץ ובנוסף לזה גם יתווסף תקציב לשילוב הפרטני, שהוא גם נותן מענה למקומות פריפריאליים שאין לנו ריכוזים של פעוטות ברשויות כאלה ואחרות שיכולים ומאפשרים לפתוח תכנית קבוצתית, שזה עד 10 פעוטות בתכנית.
<גלית גבע: אז קודם כל זו איזה שהיא בשורה שמבחינתנו אנחנו נלחמים וחותרים כל הזמן - - -
שולי מועלם-רפאלי: גלית, כיוון שהתחלת דווקא בעניין הכספי - - -
<גלית גבע: לא, כי נשאלתי על המכסות אז אני עונה.
שולי מועלם-רפאלי: אני לא בטוחה שהיית פה כבר, אולי לא שמעת את זה, נאמר פה קודם שבעצם אף פעם אי אפשר לדעת מה הולך להיות בשנה הבאה.
<גלית גבע: קודם כל זה לא נכון, כי כל התקציב שמתקבל הוא תקציב שנכנס לבסיס התקציב שלנו.
<גלית גבע: כלומר אם היום יש לי את התוספת התקציבית, היום אני עומד על 10 מיליון שקלים שהם אך ורק מיועדים לנושא הייעודי.
שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת, לא משנה, אנחנו כולנו חיים במדינת ישראל, שאישרו בה תקציב בסוף נובמבר, הכול ידוע, את יודעת לצורך העניין באוטופיה, עכשיו לשנה הבאה שיש לך איקס כסף ובו את יכולה להשתמש.
<גלית גבע: לפחות, ואני חייבת לומר שכל שנה אנחנו מגייסים תוספות.
<גלית גבע: זאת אומרת התקציב שלי אף פעם בשילוב, בכל שנות ניהול השירות, אף פעם לא סיימתי את השנה בתקציב שהתחלתי אותו, תמיד הייתה תוספת תקציבית.
שולי מועלם-רפאלי: מריה ביקשה לשאול משהו.
<מריה רבינוביץ': זה לגבי כלל האוכלוסיות או שזה רק לגבי האוכלוסיות של אגף השיקום?
<גלית גבע: אני חושבת שזה לגבי כלל האוכלוסיות.
<גלית גבע: ואם אנחנו מתייחסים גם לנושא של אלרגיה, שלצערי ורד לא יכלה להגיע לכאן, אבל אנחנו מדברים על תקציב של 10 מיליון שקלים, חברים, לאלרגיה, שמשרד הרווחה נותן לנושא הזה ומתקצב את האוכלוסייה הזו.
<גלית גבע: גם כאן זו סוגיה שצריך לשים אותה על שולחן הדיונים, למי האוכלוסייה הזאת שייכת, אם אכן האחריות של ילדים אלרגנים היא של משרד הרווחה מבחינה תקציבית - - -
שולי מועלם-רפאלי: תיכף אנחנו נשמע את עמדת משרד הבריאות בסוף.
<גלית גבע: אני חושבת שזו סוגיה שצריך להתייחס אליה בדיון הזה.
שולי מועלם-רפאלי: בסוף כל הסוגיה הזאת מתחילה מזה שיש פה - - -
<רויטל לן כהן: רק שהם החליטו - - -
<גלית גבע: כרגע אין כאן שום - - -
שולי מועלם-רפאלי: לא, רויטל, אתם לא מנהלים דיון ביניכם.
שולי מועלם-רפאלי: גלית, אתם לא יכולים לנהל את זה ככה, כי אין פרוטוקול.
שולי מועלם-רפאלי: אחת הבעיות בדרך כלל שכשיש שלושה משרדים שאחראים על אותו ילד אז מישהו צריך לקחת אחריות וזאת אולי הקריאה הכי גדולה שבסוף תצא מפה, שבואו נחליט לרגע מי האחראי על כשיש שלושה אחראים.
שולי מועלם-רפאלי: בסדר, מי שחווה איתי גם את הניסיונות לתקן את חוק שיקום נכי נפש, ילדים ונוער, חי איתנו באותו מקום, רק במקום הכלכלה במקרה הזה זה חינוך במקרה שם.
<גלית גבע: כמו שאנחנו דיברנו, הפילוח.
<גלית גבע: אנחנו רואים שהקבוצה הגדולה ביותר אכן שייכת לאגף השיקום, שזה ילדים עם עיכוב התפתחותי קל עד בינוני.
<גלית גבע: אלה ילדים שלא זכאים להשתלב.
<גלית גבע: כלומר אם, מריה, נאמר שרק 24% אינם זכאים להשתלב במעונות יום שיקומיים, גם ה-64% אינם זכאים, למעט הקבוצה של 42 ילד בממוצע בשנה של הורים, שכפי שציינו, בוחרים, שהם זכאים להשתלב במעון יום שיקומי, אבל הם בוחרים לשים את הילד במעון רגיל בשילוב, במסגרת השילוב, מסיבתם שלהם וזו זכותם הלגיטימית.
<גלית גבע: שאר הילדים כאן הם פעוטות שאינם זכאים להשתלב במעונות יום שיקומיים.
<גלית גבע: התייחסות קטנה, נכון להיום במעונות יום שיקומיים אין לנו שום רשימות המתנה, כל הילדים משולבים.
<גלית גבע: ועדות השילוב במעונות יום שיקומיים, זה אני עושה כאן כהערת מסגרת - - -
שולי מועלם-רפאלי: רגע, נאמר פה פעמיים קודם שאין מספיק מקום לזכאי מעון יום שיקומי שמעוניינים.
שולי מועלם-רפאלי: אז את אומרת לי שלא?
<גלית גבע: יש לנו בעיה כרגע רק עם האוכלוסייה של האוטיזם, שכרגע אנחנו נמצאים בשלב ב' של מכרז לפתיחת מעונות נוספים, שזה משהו שעומד להיפתר בחודשים הקרובים.
<גלית גבע: אנחנו צופים שלא תהיה בעיה, אנחנו הגדלנו את מספר המעונות באופן משמעותי.
<גלית גבע: אם בשנה שעברה היינו ב-86 מעונות אנחנו כבר עם 105 מעונות.
<גלית גבע: כלומר הנושא הזה נפתר ולמעונות יום שיקומיים אין המתנה, למעט האוטיזם.
<רויטל לן כהן: חשוב לי להעיר הערה פה, על מעונות היום השיקומיים, מאחר שלמדינה, למשרד, יותר קל לעבוד בשיטת הכול כלול על מעונות היום השיקומיים, ילד במעון יום שיקומי עולה לפי החשבונות שאנחנו עשינו כמעט פי ארבעה מילד משולב.
<רויטל לן כהן: אחת הסיבות שיש דרישה למעונות יום שיקומיים היא כי לא נותנים מספיק לשילוב.
<רויטל לן כהן: אם היו נותנים מספיק לשילוב לא היה צריך מעונות יום שיקומיים.
<רויטל לן כהן: מה עושה מדינת ישראל?
<רויטל לן כהן: היא דוחקת את הילדים למסגרות אגרגטיביות במקום לשקם אותם ולתת להם טיפול בקהילה.
<רויטל לן כהן: זה לא יעלה על הדעת שאתם מוציאים מיליונים על מעונות יום שיקומיים במקום לשלב.
שולי מועלם-רפאלי: רויטל, תודה רבה.
שולי מועלם-רפאלי: קודם כל זה לא פה דיון בינך לבינה.
שולי מועלם-רפאלי: היא עובדת במשרד הרווחה, היא לא פה מחליטה, זו לא אחריותה, היא עושה את עבודתה נאמנה גם אם לך ואולי גם לי יש מחלוקת מהותית על שיטת הפעולה.
שולי מועלם-רפאלי: עכשיו זה לא מולה, יש שר, יש ראש ממשלה, יש פה כנסת שאמורה לפקח.
<רויטל לן כהן: הם אלה שמעבירים לשר מה הצורך.
שולי מועלם-רפאלי: אם לא הייתי מכירה את שר הרווחה הייתי חושבת שהוא בא מאיזה פלנטה אחרת.
שולי מועלם-רפאלי: כיוון שבכל זאת כולנו מכירים אותו אז בואי גם נסמוך עליו ונסמוך עליהם שהם מעבירים את הצרכים כמו שהם מבינים אותם כאנשי מקצוע.
שולי מועלם-רפאלי: מותר שיהיו גישות מקצועיות שונות ומותר גם להגיד שמדינת ישראל, לפחות אני אקח אחריות על מה שאני אומרת עכשיו על מערכת הבריאות, למדינת ישראל הרבה פעמים יותר קל לטפל במחלה מאשר למנוע אותה.
שולי מועלם-רפאלי: אז יכול להיות שזו גם אחת הקריאות שתצא מכאן, לעשות איזה שהוא רה יוניון במחשבה של לאן מפנים ילדים וכמה עולות ההפניות האלה ומה רוצים ההורים.
שולי מועלם-רפאלי: אבל זה באחריות משרד הרווחה ותיכף נעבור גם למשרד הבריאות.
<גלית גבע: אני רוצה להתייחס גם לאמירה.
<גלית גבע: אני חושבת שכאן ולרי, שאנחנו עובדים בצורה מאוד מאוד מסונכרנת ומתואמת, גם עם הפורומים של ההורים וגם עם המשרדים האחרים, מ-2012 אנחנו יושבים על לקדם את הנושא של חוק השילוב, יש כאן עבודה בין משרדית שנעשית במטרה לקדם את הנושא של השילוב מתוך ראייה ותפיסה, בבסיס שלנו, שאנחנו חושבים שזה אחד הנושאים המרכזיים שאנחנו שמים.
<גלית גבע: אני יכולה להגיד שאני אישית, כמנהלת שירות, זה אחד הנושאים שנמצאים מדי שנה בתכניות עבודה על סדר היום כדי לחתור ולהרחיב את זה ולקדם את הנושא של השילוב.
שולי מועלם-רפאלי: גלית, אני רוצה תשובה לגבי הסיפור של הסייעות.
שולי מועלם-רפאלי: תנסי לתת לי בשתי דקות, שזה בלתי אפשרי כנראה אבל בכל זאת, איזה שהוא בְּריף על הסיפור של סייעות מבחינת שעות.
שולי מועלם-רפאלי: נאמר פה קודם ששולחים ילד לשילוב אבל נותנים לו 4 שעות סייעת והגן הוא 8 או 9 שעות.
<קריאה: שעה ו-20.
<גלית גבע: שעה ו-20 זה מתוך המצוקה שיש כרגע, אבל - - -
שולי מועלם-רפאלי: תנסי לתת לי הסבר איך נותנים מענה עם הסיפור של סייעות לשעות פעילות גן.
שולי מועלם-רפאלי: הרי מקובל על כולנו שטובת הילד היא הראשונה, אחר כך גם טובת המבנה המשפחתי שהורים יוצאים לעבודה ומנהלים חיים רגילים, נגדיר את זה ככה, קשה לי עם המילים האלה, אבל חיים רגילים של ללכת לעבוד ולדעת שאתה שקט שהילד שלך מטופל.
שולי מועלם-רפאלי: ילד שמקבל נגיד 4 שעות כשהגן הוא 9 שעות, או שעה ו-20, שאני שומעת את זה עכשיו ולא כל כך יורד לי האסימון איך ומה הוא עושה בשעה ו-20 - - -
<גלית גבע: קודם כל אני חייבת להגיד שיש לנו מנעד מאוד רחב של צרכים של ילדים.
<גלית גבע: אנחנו רואים ילדים על ספקטרום מאוד רחב ברמת העיכוב ההתפתחותי ברמה זו או אחרת וצרכים גם שונים.
שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת יש לך ילד שצריך סייעת לכל שעות הגן ולך יש רק 4 שעות לתת לו?
<גלית גבע: קודם כל ברמה של התפיסה, אני חושבת שה-4 שעות בא מתוך איזה שהיא חשיבה שאנחנו לא רוצים לראות ילד שצמוד 8 שעות, בכל שעות הפעילות בגן הוא עם סייעת.
<גלית גבע: ילד כזה אנחנו צריכים לשקול אם זה באמת מתאים לשילוב.
שולי מועלם-רפאלי: רויטל, אני פשוט אוציא אותך.
שולי מועלם-רפאלי: את לא מתנהגת ככה בדיון שאני מנהלת אותו.
<גלית גבע: כשאנחנו מדברים על 4 שעות צריך לקחת בחשבון שהיום במעון יש גם שינה, יש גם פעילויות שונות ויש ילדים שהמיקוד של הסייעת וגם הדרישה היא לצמתים מאוד מסוימים בגן, לזמן הארוחות, לזמן הפעילות בזה, לממשקים, ואנחנו מנסים לתמרן.
<גלית גבע: ישנם מקרים חריגים שאנחנו מאשרים בצורה זו או אחרת סייעות בהתאם לצרכים, אבל ככלל 4 שעות זה מתוך תפיסה שהליווי צריך להיות - - - 4 שעות זה מחצית משעות השהייה של הפעוט בגן, כשאנחנו רוצים לראות איך הילד, גם נותנים לו את השעות ושהוא גם מתמודד ומתנהל באופן עצמאי בגן, כמובן כשיש את שאר הצוות בגן שנמצא שם ומודע לצרכים וכו'.
שולי מועלם-רפאלי: באותו חוק שילוב, אתם נותנים את הדעת על הדבר הזה של השעות?
<גלית גבע: כן, כמובן שאנחנו נותנים את הדבר הזה ואנחנו נצטרך לראות איך אנחנו בונים.
<גלית גבע: יש כאן עניין של תפיסות ושל גישות וגם עניין של הגדרת אוכלוסייה.
<גלית גבע: כאן אנחנו צריכים לראות, כי כאן אנחנו לא מתייחסים לילדים עם הצרכים שדיברנו, ילדים מורכבים עם צרכים רפואיים ברמה זו או אחרת, שהם אוכלוסייה בפני עצמה שנצטרך להתייחס אליה, איפה היא, איך אנחנו רואים אותם בשילוב, מה המשאבים שנדרשים - - -
שולי מועלם-רפאלי: ושאלה אחרונה על העניין של הסייעת לפני שאנחנו עוברים למשרד הבריאות.
שולי מועלם-רפאלי: יש ילדים שאתם מכירים שבגלל שאין להם סייעת נשארים בבית?
שולי מועלם-רפאלי: חברים, זו אחריות שלהם, זה שאתם מכירים זה ברור לי.
שולי מועלם-רפאלי: זה שאת תגידי לי את זה, זה ברור, אני רוצה שהיא תגיד לי.
<גלית גבע: אני יכולה לומר שהשנה הזו שהייתה לנו שנה מאוד קשה היו ילדים שלא היו לנו שעות, לא היה לנו תקציב.
<גלית גבע: לא היו שעות ואנחנו נאלצנו - - - היו לנו רשימות המתנה לשילוב.
<גלית גבע: לא היו לנו שעות לתת לפעוטות לשילוב במעונות.
<גלית גבע: לא היה לנו.
<גלית גבע: השנה הזו אנחנו גם קיבלנו תוספות תקציביות וגם מתכוונים להגדיל את זה.
<גלית גבע: לפחות אני יכולה לדבר בשם השירות שלי - - -
שולי מועלם-רפאלי: ילד כזה שב-1 בספטמבר לא התחיל - - -
<גלית גבע: לכן אנחנו רוצים לקדם את הסיפור של החוק.
שולי מועלם-רפאלי: ילד כזה, גלית, ובזה אני אסיים, שלא התחיל בספטמבר, אבל את קיבלת תוספת תקציב, נניח עכשיו מדינת ישראל החליטה שאין מציאות שילד יושב בבית והוא צריך סייעת ולכן אנחנו מגייסים את כל מה שנדרש כדי שכל הילדים האלה יילכו לפעוטון - - -
<גלית גבע: מעון.
שולי מועלם-רפאלי: מעון.
שולי מועלם-רפאלי: את יודעת ליצור איתם קשר ולהגיד 'חברים', קיבלתי שעות בשבילכם?
<גלית גבע: ברור.
<גלית גבע: כל מי שפונה אלינו, יש רשימות מאוד מסודרות ולכן אמרתי לכם, בשליפה אחת אני מוציאה גם כמה - - -
שולי מועלם-רפאלי: מצוין, אז אנחנו נשמח שאת תעדכני את מריה.
<גלית גבע: רק משהו אחד קטן אני רוצה להגיד.
<גלית גבע: אני רוצה לציין כאן שהעבודה הבין משרדית היא מאוד חשובה וכאן אנחנו צריכים לסיים את מה שהתחלנו ולקדם את זה.
<גלית גבע: אנחנו פועלים לזה וכמה שאפשר כרגע, אנחנו בסוף שנה, ואנחנו רוצים לקדם את זה.
<גלית גבע: אני רוצה להתייחס לנקודה שישנם מצבים, ואפרופו העבודה הבין משרדית, שצוינה כאן, ואני שמעתי, שילדים קיבלו מאיתנו, שפעוט קיבל 24 שעות שבועיות אבל לא היה מקום במעון כי הורה לא עמד בקריטריונים של קבלה ושהיה כאן איזה שהוא ניסיון שהוא יוכר כילד בסיכון על מנת לשלב.
<גלית גבע: זה סיפור ספציפי שאני התוודעתי אליו, אבל היה כאן איזה שהוא ניסיון באמת לבוא ולראות איך אפשר לשלב בכל הדרכים בכל האמצעים, כדי לשלב את הפעוט.
<גלית גבע: הייתה כאן בעיה, כי יש - - -
<לירון שפיר: היא אומרת שאני לא עמדתי בקריטריונים כשעמדתי בקריטריונים.
<גלית גבע: אני לא יודעת, מה שאני אומרת לא היה בנושא - - - זו את?
<גלית גבע: נעים מאוד, אבל אני אומרת, קודם כל אני לא יודעת, יש כאן עניין שזה לא במנדט של משרד הרווחה, הקריטריונים להשתלבות במעונות, זה משרד הכלכלה.
<אחיה קמארה: אפשר רק שאלת השלמה?
שולי מועלם-רפאלי: רק שנייה, בסדר?
<אחיה קמארה: אחר כך זה יילך לאיבוד.
שולי מועלם-רפאלי: לא, זה לא יילך לאיבוד, אתה לא מכיר אותי.
שולי מועלם-רפאלי: שום דבר פה לא הולך לאיבוד, הכול אוספים.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לתת לשלושה גורמים לדבר, לגברת הזאת, האמא, למשרד הבריאות ולתכנית מסיכון לסיכוי.
<קריאה: גם החברה למתנ"סים שמפעילה את התכנית - - -
<קריאה: היא מפעילה של משרד הרווחה.
שולי מועלם-רפאלי: בסדר גמור, מצוין.
שולי מועלם-רפאלי: כל מי שצריך יקבל פה קרדיט.
שולי מועלם-רפאלי: בואו נתחיל.
<הדר ירדני: אני רק רוצה להגיד שב-10:00 אני צריכה לייצג את המשרד בוועדה אחרת.
שולי מועלם-רפאלי: מצוין, אז אנחנו נעבור מהאמא אלייך.
<ענת בן צבי: משפט ממש קצר.
<ענת בן צבי: אני ד"ר ענת בן צבי ואני אמא לשלושה ילדים אוטיסטים.
<ענת בן צבי: יש לי משפט אחד להגיד שהוא היה חשוב וקפץ לי מאוד מאוד חזק.
<ענת בן צבי: אני הייתי בארצות הברית 6.5 שנים, יש משפט שאומר least restrictive environment, הסביבה הכי פחות מגבילה.
<ענת בן צבי: המשפט הזה סופר חשוב כי כל אחד, גם הילדים הנורמטיביים, יפרח במעון יום שיקומי, כי הוא יקבל המון המון תשומת לב וכו' - - -
<קריאה: אני לא בטוחה.
<ענת בן צבי: אבל הדבר הכי חשוב להורה זה להיות - - -
שולי מועלם-רפאלי: יש פה תפיסה מקצועית - - -
<קריאה: תפיסה ממש לא נכונה.
<ענת בן צבי: אפשר לסיים?
<ענת בן צבי: כשאנחנו מקיפים בן אדם בהמון סיוע, מרפאה בעיסוק, קלינאית, את יכולה לדחוף ילדים.
<ענת בן צבי: אחד מהדברים החשובים זה להיות מסוגל להיות בתוך הקהילה, זה חשוב גם לקהילה וגם לילד.
<ענת בן צבי: בארצות הברית, כשאנחנו יושבים בוועדות התאמה השאלה הראשונה היא האם הילד יכול להסתדר לבד, בלי שום סיוע.
<ענת בן צבי: אם התשובה היא לא, האם הוא יכול להסתדר עם סיוע קל ורק אחר כך מגיעים לאם הוא לא יכול להסתדר עם סיוע נשים אותו בחינוך מיוחד - - -
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שמדינת ישראל מזמן עברה את השלב שבו - - -
<רויטל לן כהן: לא כשאומרים האם מעל 4 שעות הוא בר שילוב.
שולי מועלם-רפאלי: רויטל.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שיש דרך לשמוע כל דבר שנאמר.
שולי מועלם-רפאלי: לשמחתנו מדינת ישראל מזמן עברה את השלב שבו ילדים הוסללו לחינוך מיוחד.
שולי מועלם-רפאלי: יש הורים, יש - - -
<רויטל לן כהן: השאלה הייתה, אנחנו צריכים לשקול האם ילד שזקוק ליותר מ-4 שעות צריך להיות במעון רגיל או במעון יום שיקומי.
שולי מועלם-רפאלי: רויטל, זה לא מה שהיא אמרה - - -
<רויטל לן כהן: מזל שיש פרוטוקול.
שולי מועלם-רפאלי: רויטל, זה לא מה שהיא אמרה ובזה נגמר הדיון הזה.
שולי מועלם-רפאלי: גברתי, תודה רבה.
<ענת בן צבי: אני רוצה לסיים את המשפט.
<לירון שפיר: אני קצת מתרגשת, אז סליחה אם אני אגמגם.
שולי מועלם-רפאלי: ומה שמך, בבקשה?
<לירון שפיר: קוראים לי לירון, זה תומר בעלי, אני אמא של ליאם.
<לירון שפיר: משבוע 28 בהריון הייתי מאושפזת בגלל בעיות בזרימה ובגלל שהעובר היה קטן, יילדו אותי בניתוח קיסרי בגלל שחששו לחייו, היינו בטיפול קרוב לשנה, שלא הסכימו שהוא ייכנס לגן, אני פשוט נותנת הקדמה, ובשנה האחרונה סוף סוף אישרו לי שהוא ייכנס לגן עם סייעת.
<לירון שפיר: פנינו לרווחה, יש לנו עובדת סוציאלית שמטפלת בנו, שעזרה לנו להשיג שעות של סייעת, באמת קיבלנו שעות של סייעת, 24 שעות שבועיות, והגשנו פנייה לגן.
<לירון שפיר: כשהתחילה ההרשמה, זה לא שלא היה מקום, ביום שהתחילה ההרשמה ישבנו מול הגננת שכיווצה את הגבות ואמרה לי ש'לילד יש יותר מדי בעיות' והיא לא בטוחה שהיא רוצה לקחת עליו אחריות.
<לירון שפיר: מכאן התחילה הסאגה שלי.
<לירון שפיר: קיבלנו סירוב כשליאם התקבל לגן, הגשנו ערעור למפקחת האזורית שגם אמרה שהיא לא מקבלת אותו עקב - - - אני אגיד לכם בדיוק איך היא קראה לזה, סליחה, לא משנה - - -
שולי מועלם-רפאלי: שנייה, אני רוצה רגע לעצור אותך כי אני מסתכלת על השעון ואנשי משרד הבריאות צריכים לעבור לוועדה אחרת ב-10:00.
שולי מועלם-רפאלי: אני אתן להם לדבר ואני אחזור אלייך, כי אני רואה שזה יותר ארוך ואני לא רוצה לעצור אותך.
<הדר ירדני: אני אצמד לשלוש הקבוצות שהתוו פה ולרי ורויטל.
<הדר ירדני: קודם בנושא הילדים עם הזכאות ואין מקום.
<הדר ירדני: אז כבר אמרנו שהשנה באמת נוספו הרבה מעונות.
<הדר ירדני: הבעיה הגדולה במעונות יום שיקומיים היום זה שהאוכלוסייה הפכה לאוכלוסייה מאוד מאוד קשה.
<הדר ירדני: למה אני אומרת אוכלוסייה קשה?
<הדר ירדני: על פי התקנות אנחנו נאלצנו בשנת הלימודים האקדמית שעברה לאשר 98 אחיות שילוו במשך יום שלם את הילדים במעונות.
<הדר ירדני: כלומר אנחנו מדברים על אוכלוסייה שהיא יותר סיעודית משיקומית שמגיעה היום למעונות יום שיקומיים.
<הדר ירדני: גם בתקנות של מעונות יום שיקומיים יש אישור לסייעת, מה שפה אמרו סייעת רפואית, שאין מושג כזה, שגם זה בין 1 ל-4 שעות כולל בהסעה.
<הדר ירדני: מי שלא יכול להסתדר עם סייעת של 1 עד 4 שעות כולל בהסעה אמור להיות במעון מלווה על ידי אחות.
<הדר ירדני: אלה התקנות היום.
<הדר ירדני: אנחנו מנסים נמרצות לשנות את התקנות האלה מכיוון שהתקנות, כמו שנכתבו רק ב-2008, לא מתאימות היום לאוכלוסייה שמגיעה למעונות וזה מה שמראה באמת את המורכבות של האוכלוסייה.
<הדר ירדני: לכן אני מוצאת עצמי לא פעם ולא פעמיים ממליצה לבקשות שמגיעות למעון יום שיקומי, ממליצה להורים כן ללכת לשילוב כי האוכלוסיות היום במעון לא מתאימות לכל הילדים.
<הדר ירדני: יש ילדים שיכולים לפרוח יותר בשילוב ואין לי ספק ואנחנו מאוד בעד שילוב.
<הדר ירדני: זה בנושא ראשון.
<הדר ירדני: נושא שני של זכאות ולא רוצים.
<הדר ירדני: אני רוצה לתת לכם רק דוגמה משבוע שעבר, דוגמה קצרה.
<הדר ירדני: היינו בבקרה ביחידה התפתחותית, נתנו לנו תיק לדוגמה, הציגו לנו ילדה עם תסמונת דאון בת שנתיים, לא זוחלת, לא יושבת, לא עומדת, לא הולכת, לא מדברת.
<הדר ירדני: בת שנתיים.
<הדר ירדני: ההורים מתעקשים לשלבה בגן רגיל ושם היא נמצאת.
<הדר ירדני: היא לא מסוגלת להגיע ליחידה לטיפולים כי בארבע אחר הצהריים הילדה ישנה ולכן מוציאים אותה במהלך השבוע מהגן, מביאים אותה ליחידה, היא לא מקבלת שום תרגול כי אין מי שיתרגל אותה, למרות שיש לה סייעת אין מי שיתרגל אותה.
<הדר ירדני: היא מגיעה הביתה בארבע, יש לה אבא עם ניוון שרירים, האמא מטפלת באבא, הילדה הזאת, לדעתי המקצועית, לא זוכה למרב שהיא יכלה לקבל.
<הדר ירדני: אז זה בנושא של זכאות ולא רוצים.
<הדר ירדני: בנושא השילוב.
<הדר ירדני: אני חושבת שהגיע הזמן להחלטה אמיצה.
<הדר ירדני: צריך להתקדם עם החוק הזה והדיונים האלה ארוכים ומייגעים ומספיקים.
<הדר ירדני: הגענו לשלב שצריך לקבל החלטות אמיצות.
<הדר ירדני: אני חושבת שמהוועדה הזאת, אם ייצא רק המסר הזה, שאנחנו עכשיו מקדמים את החוק, עשינו את שלנו.
<קריאה: שזה למנכ"לים ולשרים.
שולי מועלם-רפאלי: נראה לי שכל יושבי השולחן הזה מסכימים, בואו נראה איך אנחנו מתרגמים את זה למעשה.
<גלית גבע: אנחנו קיבלנו לזה גיבוי של השרים.
שולי מועלם-רפאלי: דיון אחד ברצף שהתחיל, כמו שנאמר פה קודם, כבר לפני 6 שנים.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לתת לגברת להמשיך, רק אם אפשר להדק ולקצר, לירון.
<לירון שפיר: קיבלנו סירוב שהוא לא ייכנס לגן.
<לירון שפיר: פנינו למפקחת שגם לא אישרה, כי אמרה שהוא לא עומד בסדר הקדימויות בגן.
<לירון שפיר: אחרי זה פנינו למר אלרוב, שאחראי על המוסדות מנעמ"ת שאמר שהוא ינסה לעזור וגם נעלם בדרך.
<לירון שפיר: פרסמתי פוסט בפייסבוק, הגעתי לעיתון.
<לירון שפיר: אחרי זה התקשרו אליי מנעמ"ת ואמרו שיש מקום במיוחד לבן שלי, אני חייבת להגיד לכם כמה התרגשתי שזה קרה, אבל יש איזה שהיא ועדה פורמלית שאני צריכה לעבור, משהו שהוא לא מאוד רציני.
<לירון שפיר: הגעתי לוועדה עם אמא שלי וגילינו שזו ועדה של הורים לא כשירים, ועדה לילד בסיכון של הורים לא כשירים.
<לירון שפיר: בעצם ישבו ושאלו אותי אם אני עובדת בזנות, או לוקחת סמים או לוקחת איזה שהם כדורים, או שבעלי הוא בעל מכה, בשביל למצוא - - -
שולי מועלם-רפאלי: מטעם מי הייתה הוועדה הזאת?
<רויטל לן כהן: רווחה.
<לירון שפיר: רווחה, של נעמ"ת.
שולי מועלם-רפאלי: לא, או רווחה או של נעמ"ת.
שולי מועלם-רפאלי: רויטל, יש פה אישה סוברנית לדבר.
<לירון שפיר: נעמ"ת ביקשו לזמן את הוועדה, הוועדה התקיימה בעיריית גבעתיים במשרד הרווחה, לבקשת נעמ"ת.
שולי מועלם-רפאלי: באגף הרווחה של עיריית גבעתיים לבקשת נעמ"ת - - -
<לירון שפיר: נכון.
שולי מועלם-רפאלי: שבה בעצם הבנתם שאתם הורים לא כשירים.
<לירון שפיר: נכון מאוד.
<קריאה: זה כנראה להכניס אותו בקטגוריה הזאת.
<קריאה: מטעם חוק פעוטות בסיכון.
שולי מועלם-רפאלי: האמת, רק המחשבה שיש מישהו שהעלה את זה בדעתו גורמת לי לרצות לסגור את הדיון ולהכריז שמישהו במשרד הרווחה צריך ללכת הביתה.
שולי מועלם-רפאלי: שלוקח זוג הורים שעושים מאמץ בשביל הילד שלהם והופך אותם בהפוך על הפוך - - - רק אני רוצה רגע להבין, הילד ישולב אבל ההורים לא משהו.
שולי מועלם-רפאלי: בסדר, סליחה.
שולי מועלם-רפאלי: רויטל, אני מצטערת, לא יהיה לנו זמן, כי גם ככה אני גולשת ויש פה ח"כים כבר לדיון הבא.
<רויטל לן כהן: צריך להבין את המשמעות של הוועדה הזו.
שולי מועלם-רפאלי: רויטל, תאמיני לי, האישה הסבירה מצוין, כולנו פה מבינים את המשמעויות של הדברים האלה.
<רויטל לן כהן: גברתי, אפשר להוציא את הילד מהבית - - -
שולי מועלם-רפאלי: לא הגענו לדיון הזה מבריטניה ולא מאוסטרליה.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו פה וכולנו מכירים את מערכת הרווחה של מדינת ישראל, שהיא מצוינת ויש בה גם כמה פינות חשוכות.
שולי מועלם-רפאלי: זה מספק אותך?
<לירון שפיר: אני חייבת לציין שאני אמא שעזבה את העבודה ושנתיים לקחה את הבן שלה חמש פעמים בשבוע לטיפולים, אם זה פיזיותרפיה והידרותרפיה וריפוי בעיסוק - - -
שולי מועלם-רפאלי: לא, לא, את לא צריכה להסביר לנו כמה את אמא טובה, אנחנו - - -
<לירון שפיר: וכמו שרויטל אמרה, יכולים לקחת לי את הילד בגלל ההחלטה של הוועדה הזאת.
שולי מועלם-רפאלי: ומה הייתה השורה התחתונה?
<לירון שפיר: השורה התחתונה זה שאם אני לא מסכימה לוועדה אז הבן שלי לא ייכנס לגן.
שולי מועלם-רפאלי: אני אשמח לתגובה של משרד הרווחה ואז נעביר למסיכון לסיכוי.