GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<סלי בסון: לעניין ההחלה ההדרגתית, מה שיושב ראש הוועדה שאל, תקנה 19לא(א) היא כאילו ביצה ותרנגולת.
<סלי בסון: היא אומרת שבצו תיקבע החלה הדרגתית.
<ערן טמיר: אז ייקבע צו.
<סלי בסון: אבל מתי ייקבע?
<סלי בסון: בואו נקבע עכשיו.
יעקב מרגי: אם היינו קובעים בפעם שעברה כאשר רצית, לא הייתם מקבלים הארכה ל-2018.
<סלי בסון: היה לנו אוקטובר 2015.
אלי אלאלוף: ה-21 בדצמבר 2015, ט' בטבת התשע"ו, השעה 12:05, ברוכים הבאים חברי הכנסת.
אלי אלאלוף: אנחנו מקיימים דיון דחוף על פי בקשתה של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה ועוד חברי כנסת שדיברו אתי.
אלי אלאלוף: הדיון הזה הוא דחוף כי באמת אני חושב שהנושא הזה הוא אקוטי והוא פוגע בשירות אדיר אמור לשרת מקום יחיד שקיים, מרכז כזה שאמור לשרת את האוכלוסייה הערבית ואני חושב שאסור לפגוע בו.
אלי אלאלוף: אני מביע את התמיכה באופן אישי.
אלי אלאלוף: ראש העיר התנצל על שהוא לא יכול להיות כאן אבל גם הוא בעד המשך הפעילות במלוא התנופה של המרכז הזה.
אלי אלאלוף: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להודות לך על ההיענות המהירה בקביעת הדיון ואני חושבת שלא במקרה ציינת בפתיחת דבריך שפנו אליך כמה מחברי הכנסת שלנו בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שלא במקרה נמצאים אתנו כל האנשים והנשים הנהדרות שפועלים ופועלות למען בית החסד.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת לציין שכולנו מגויסים והתגייסנו מהר מאוד בנושא של סגירת הוסטל לשיקום אסירים בית החסד כי המקום מסמל עבורנו בדיוק את השם שלו.
עאידה תומא סלימאן: המקום הזה מסמל עבור האוכלוסייה הערבית ועבור הרבה שכבות מוחלשות לסוגיהן – אם אלה נשים, אם אלה אסירים משוחררים – מקום שתמיד סיפק תמיכה, סיפק אפילו מקום פיזי לשהות בו להרבה אנשים.
עאידה תומא סלימאן: מאז 1983, עת נוסד המוסד הזה, הוא פעל בכל מיני כיוונים כולל קבלת נשים מוכות עליהן הוא הגן ונתן להם ולילדים שלהן מענה.
עאידה תומא סלימאן: כמו כן, מאז עבד עם אסירים משוחררים למרות שלא באופן רשמי ולא דרך התקשרויות עם רש"א אלא מתוך מחויבות לנושא.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שתינתן רשות הדיבור לצוות הנהדר שמנהל את המקום כדי שנוכל לשמוע מהם וגם לשמוע ממי שנהנו מהשירות שהמקום מספק.
עאידה תומא סלימאן: הם נמצאים אתנו ואני חושבת שכדאי שגם הם ידברו.
אלי אלאלוף: נמצא ג'מאל שחאדה?
עאידה תומא סלימאן: האימא היא לא רק אימא של ג'מאל אלא היא אימא של כלל האסירים שנמצאים בהוסטל הזה.
עאידה תומא סלימאן: לפני פחות משבוע, ביום רביעי האחרון, השתתפתי באירוע תמיכה שהיה למקום ואני חייבת לומר שכאשר שמעתי את האסירים הבוגרים של המקום מדברים, ראיתי עד כמה המקום הזה היה חשוב להם ועד כמה שיחק תפקיד מכריע שלהם, בשיקום שלהם ובחזרה שלהם לקהילה.
עאידה תומא סלימאן: ההחלטה לסגור את המקום, כבר דיברתי עם הרבה גורמים והבנתי שהשיקול העיקרי שעומד מאחורי סגירת ההוסטלים וההוסטל הזה במיוחד, אלה שיקולים כלכליים.
עאידה תומא סלימאן: שמעתי באירוע בו נכחתי שבעצם בית החסד קיבל משהו בין 2,500 ל-3,000 שקלים לחודש עבור כל חוסה.
<קריאה: הסכום היה 1,700 שקלים.
עאידה תומא סלימאן: היה, אבל בשנה האחרונה קיבלו בין 2,500 ל-3,000 שקלים ואני חייבת להגיד שהייתי בהלם כי אני ניהלתי בעבר מוסדות לנשים נפגעות אלימות ואני יודעת כמה עולה למדינה חסות של נערה או נער במוסד וכמה עולה שהייה של נשים.
עאידה תומא סלימאן: מדובר בכפול שלוש או ארבע מכפי שניתן לבית החסד עבור כל העבודה הנהדרת והצוות המקצועי, השהייה וסיפוק כל הצרכים של החוסים במקום.
עאידה תומא סלימאן: ההחלטה שמתבססת בעיקר על יסוד כלכלי כאשר העלות היא מינימלית, בעיני צריכה בדיקה מחודשת וצריכים להעמיד אותה בסימן שאלה גדול מבחינה מקצועית.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהיום נמצאים חוסים באמצע תקופת השיקום שלהם ואני יודעת כבר מה יענו לי.
עאידה תומא סלימאן: יגידו לי: הכנו להם תכניות, אחרי סגירת בית החסד הם יצאו ויהיו להם תכניות בקהילה.
עאידה תומא סלימאן: אבל לצערי, אני חושבת שיש שני דברים שאנחנו לא שמים לב אליהם כאשר הדבר הראשון הוא שמעבר כזה באמצע תקופת שיקום , יפגע בתהליך השיקום של אותם חוסים שנמצאים כיום במקום.
עאידה תומא סלימאן: מצד שני, לא תמיד הפתרון של שיקום בקהילה הוא אפשרי לחלק מהאסירים.
עאידה תומא סלימאן: חלק מהאסירים חייבים – וזה לפי חוות דעת מקצועית שקיבלתי ושאני מכירה אותה מניסיוני הקודם, אבל רציתי עוד הוכחה – להיות במקום כי האסירים לא בכל המקרים יכולים להשתקם בקהילה מיד אחרי יציאתם.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו תגידו לי שיעבירו אותם להוסטלים אחרים שנמצאים אבל ההוסטלים האלה, עד כמה שידוע לי, הם הוסטלים מתמחים בהתמכרויות ולא בשיקום אסירים.
עאידה תומא סלימאן: כל מי שיודע ומבין בעבודה, יודע ששיקום וטיפול והתמכרויות, זה לא אותו דבר כמו שיקום אסיר בו יש את כל הנושא של העבריינות, לחץ חברתי, קשר עם המשפחה וכולי.
עאידה תומא סלימאן: מאוד מפתיע אותי שסוגרים את בית החסד, מקום שנותן תשובה לאוכלוסייה שמונה 42 אחוזים מכלל האסירים הערבים במדינת ישראל.
עאידה תומא סלימאן: הם מהווים 42 אחוזים מכלל הערבים ששוהים בבתי הסוהר.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, סוגרים דווקא את ההוסטל הזה היחידי ובינתיים עד כמה שידוע לי ממשיכים להחזיק בהוסטלים אחרים.
עאידה תומא סלימאן: יש הוסטל בירושלים, יש הוסטל לאסירות, ויש עוד הוסטל לאסירי אלמ"פ.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, ההחלטה שמתבססת על רקע כלכלי לא עומדת בעינה כאשר מדובר על שלושת ההוסטלים האחרים.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת, תגידו לי שהם יקבלו אסירים משוחררים ערבים, אבל לצערי הרב אסירים משוחררים ערבים, צריכים לקחת בחשבון שהשיקום שלהם חייב להיות בקונטקסט התרבותי שלהם וקרוב למקום המגורים שלהם, היכן שאפשר לקיים יחסים אמיתיים ולא לעקור אותם מהקונטקסט התרבותי שלהם, להכניס לקונטקסט אחר ולהגיד כך משתקמים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבנושא הזה עומדים כמה צדדים שצריך לקחת אותם בחשבון, גם העניין הכלכלי, ואני לא מאמינה שטיפול בקהילה ישתווה – ובינתיים אני לא רואה שיש טיפול בקהילה – במיוחד ישתווה לטיפול בתוך ההוסטל, במיוחד כאשר אנחנו יודעים שמערכת הרווחה באוכלוסייה הערבית כמעט קורסת.
עאידה תומא סלימאן: היא על סף קריסה טוטלית.
עאידה תומא סלימאן: לרש"א עבור שיקום יש תשעה תקנים לעובדים סוציאליים בצפון או שאני טועה?
<יצחק דדון: כשיגיע הזמן, אני אענה.
עאידה תומא סלימאן: זה המידע שקיבלתי ועד כמה שאני יודעת, זה מידע מוסמך.
עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שטעיתי ומדובר בתשעה תקנים נוספים בשנה האחרונה אבל בכל זאת, התכניות הקיימות בתוך הקהילה, כמה שיעובו, כמה שיוחזקו, לא ייתנו את אותו מענה מקצועי שניתן בתוך ההוסטל.
עאידה תומא סלימאן: כמי שעברה את כל החוויה של הפרטות, של תכניות רווחה, אני חושבת שנופלת כאן טעות חמורה.
עאידה תומא סלימאן: אסור לסגור את המקום הזה.
עאידה תומא סלימאן: אחוזי ההצלחה בשיקום במקום הזה הם גבוהים בהשוואה לכל ההוסטלים האחרים והגיע הזמן באמת למצוא את התקציב המתאים, אולי ברזרבות שמחולקות בימים אלה, אולי במשרד הרווחה.
מיכל בירן: נראה לי שהרזרבות מחולקות רק ליהודים.
עאידה תומא סלימאן: אבל המדינה לא מבינה שאם לא משקמים כמו שצריך, בסופו של דבר זה יחזור בעלויות הרבה יותר גבוהות גם לחברה מבחינה חברתית וגם למדינה מבחינת העלויות.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שנשמע כאן תשובות מרגיעותץ.
אלי אלאלוף: ברשותכם, נציגת האוצר בלחץ זמנים והיא ביקשה לומר כמה מלים.
אלי אלאלוף: אחריה יתייחס חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.
<יעל אגמון: אני רק רוצה לתת כאן סקירה של המצב התקציבי של הרשות ושל המשרד.
<יעל אגמון: הרשות תוקצבה עד שנת 2015 ב-14 מיליון שקלים בבסיס התקציב.
<יעל אגמון: התקציב 2015 ו-2016 התקציב הזה הוכפל ועומד היום על 28 מיליון שקלים.
אלי אלאלוף: כל שנה.
<יעל אגמון: כל שנה.
<יעל אגמון: מדובר בתקצוב מלא על פי הדרישות התקציביות של משרד הרווחה.
<יעל אגמון: הם קיבלו את כל מה שהם ביקשו בסעיף הזה.
<קריאה: כמה כסף?
<יעל אגמון: 28 מיליון שקלים בבסיס ב-2015 וב-2016.
<יעל אגמון: בנוסף, בפניית סוף השנה של משרד הרווחה שאני עכשיו הולכת להעביר אותה בוועדת הכספים, יש עוד שני מיליון שקלים לטובת פרויקט מחשוב ברשות.
<יעל אגמון: מבחינת משרד האוצר, אנחנו תקצבנו את כל הדרישות של משרד הרווחה בנושא הרשות לשיקום האסיר וחלוקת התקציבים הפנימית מסך התקציב הזה היא במסגרת סדרי העדיפויות של המשרד.
ישראל אייכלר: שאלה אדוני היושב ראש.
ישראל אייכלר: האם יש לך מושג האם הרשות לשיקום האסיר מתנה פעילויות מסוימות לפי תקציבים שהביאו חברי כנסת?
<יעל אגמון: אני לא יודעת.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, אתם מתקצבים הכול.
<יעל אגמון: אנחנו בתקציב 2015-2016, בסעיף הזה, תקצבנו את דרישות המשרד במלואן.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, לא יכולה להיות למשל דרישה של חברי הכנסת הערביים.
מיכל בירן: זה נשמע כמעט פלילי מה שאתה אומר.
אלי אלאלוף: מר פריצקי, הסכומים שנאמרו על ידי נציגת משרד האוצר, ואני לא מטיל ספק, כך מופיעים אצלך בתקציב?
<חנן פריצקי: זה בדיוק הסכומים שמופיעים בבסיס תקציב משרד הרווחה.
אלי אלאלוף: 28 מיליון פלוס שני מיליון.
<חנן פריצקי: 28 מיליון שקלים בבסיס התקציב.
<חנן פריצקי: בפניית סוף שנה, כפי שאמרה יעל, אותה אנחנו מעבירים עכשיו, יש לטובת פרויקט מחשוב תוספת של שני מיליון שקלים, בעקבות פרויקט מחשוב שעשתה הרשות.
אלי אלאלוף: וה-28 מיליון של שנת 2015 נוצלו במלואם?
<חנן פריצקי: כרגע, מבחינת הרשות, ה-28 מיליון מנוצלים במלואם.
ג'מאל זחאלקה: עבור כמה אסירים?
אלי אלאלוף: בפחות מחודש הצלחתם להדביק את הפיגור של 1 חלקי 12 של שנה שעברה?
<חנן פריצקי: מבחינתנו היה ידוע, בעקבות סיכום אוצרי שנעשה כבר בשנה שעברה יחד עם המשרד ויחד עם הרשות, שתקציב 2015 יעמוד על 28 מיליון שקלים.
אלי אלאלוף: ולמרות זאת הוצאתם אחד חלקי 12?
אלי אלאלוף: לכל אורח השנה הוצאתם 14 לחלק ל-12?
<חנן פריצקי: כמו שאתם מכירים, אחד חלקי 12 זה ברמת המשרד ולא ברמת תקנה בודדת.
<חנן פריצקי: מבחינתנו ניתקנו בין תקנות אחרות ואנחנו נתנו כל הזמן לרשות מקדמות על החשבון.
<חנן פריצקי: אחד חלקי 12 נמצא ברמת התכנית, ברמת המשרד, ובהתאם לזה אנחנו עבדנו.
אלי אלאלוף: האוצר, עת הוא תכנן להכפיל את הסכום, זה היה על פי בקשתכם?
<חנן פריצקי: היה סיכום כבר בטיוטה המקורית שנעשתה לגבי 2015.
<חנן פריצקי: היו הבנות בין משרד האוצר, משרד הרווחה והרשות לשיקום האסיר שהתקציב יעמוד על 28 מיליון שקלים.
אלי אלאלוף: 28 מיליון שקלים, מה היה מיועד למרכז בחיפה?
<חנן פריצקי: 28 מיליון שקלים נותנים תקציב מלא של הרשות לגבי סדרי העדיפויות בתוך הרשות.
<חנן פריצקי: הרשות היא זו שעושה את סדרי העדיפויות שלה ואנחנו נשמע על זה בהמשך.
מיכל בירן: בין היתר לשם כך התכנסנו כאן ואנחנו די רוצים לשמוע גם תשובות פרטניות לגבי ההוסטל הזה.
<קריאה: מנכ"ל הרשות נמצא כאן.
אלי אלאלוף: כל חברי הכנסת ממהרים ולכן אני מבקש מי מתחיל ומי מסיים כי לא נוח לי.
אלי אלאלוף: כולכם חברים שלי ואני מרגיש שכל אחד רוצה להגיד מילה.
ג'מאל זחאלקה: השאלה אם זה דיפרנציאלי, כי עאידה אמרה שתקציב המוסדות שקולטים חוסים, הם מוסדות שמטפלים בהתמכרויות ובעניינים אחרים שלאו דווקא מתמזגים עם התפקידים שלנו היום.
ג'מאל זחאלקה: השאלה אם יש משהו דיפרנציאלי בעניין הזה.
אלי אלאלוף: תרשום את השאלה ותענה אחר כך.
ג'מאל זחאלקה: זה ידוע ששיקום האסירים, מבחינת תוצאה והשקעה, זאת אחת ההשקעות הכדאיות ביותר.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, כך זה בכל העולם ולא רק בארץ.
ג'מאל זחאלקה: בכל העולם ההשקעה בשיקום האסירים חוסכת כסף רב ומקטינה באופן משמעותי את העבריינות.
ג'מאל זחאלקה: זה מוכח ועל זה אין עוררין.
ג'מאל זחאלקה: כל השקעה והגדלת השקעה, היא דבר מבורך ולטעמי צריך להשקיע הרבה יותר.
ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לספר לך כבוד היושב ראש.
ג'מאל זחאלקה: הייתי בפגישה עם מפקד בתי הסוהר, נציב שירות בתי הסוהר, והוא אמר שמשקיעים הרבה בבתי הסוהר בשיקום אסירים, בלימוד מקצוע, בגמילה מסמים וסיפר לי סיפור.
ג'מאל זחאלקה: אמרתי לו שכל מה שהוא עושה, האסיר יוצא מבית הסוהר וזה מתאדה אם אין מסגרת שתקלוט אותו בחוץ.
ג'מאל זחאלקה: לכן בעצם אנחנו נמצאים במיוחד לגבי האסירים הערבים הפליליים עם השקעה שהולכת לאיבוד כי רובם המכריע, למרות ההשקעה – ונעשית השקעה בבתי הסוהר אבל צריך להשקיע יותר – יוצאים החוצה ואין מי שיקלוט אותם ואין מי שיטפל בהם.
ג'מאל זחאלקה: יוצא שכל ההשקעה שהושקעה בהם בבתי הסוהר מתאיידת ואנחנו רואים שהם חוזרים שוב לבית הסוהר.
ג'מאל זחאלקה: היום יותר מארבעים אחוזים מהאסירים הם ערבים.
ג'מאל זחאלקה: הם יוצאים מבתי הסוהר, יש את המסגרת של המחסה ויש מסגרות אחרות כמו טיפול בקהילה וכולי.
ג'מאל זחאלקה: בבית הסוהר היום התפתחה התמחות שאומרת להפנות אנשים למקומות הנכונים.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, יש אנשים שזקוקים למחסה, יש אנשים שזקוקים למכון גמילה ויש אנשים שזקוקים לטיפול בקהילה, לפי הבחנות ולפי מצבו של האסיר ובאיזה מצב שיקום הוא נמצא.
ג'מאל זחאלקה: אין חילוקי דעות לכך – וחבל שנציגי העובדים הסוציאליים בבתי הסוהר לא נמצאים כאן – וכולם אומרים פה אחד שיש מאות אסירים שזקוקים למחסה נוסח בית החסד.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, אנחנו לא אומרים שזה תחליף של כל עניין שיקום האסיר אלא אתה לא יכול להחליף אותו במשהו אחר לא בארץ ולא בשום מקום בעולם.
ג'מאל זחאלקה: אני יודע, שמעתי שמשקיעים במקומות אחרים, בסדר, טוב מאוד, אבל המקום הזה דווקא בא לטפל במצבים הקשים, במצבים שזקוקים לטיפול אינטנסיבי והמסוכנות שם גדולה יותר.
ג'מאל זחאלקה: אלה שהקימו את המקום משקיעים.
ג'מאל זחאלקה: יותר ממחצית הכסף שמושקע באסירים בא מתרומות שגברת אגנס שהיא שוויצרית במקור, והיא ובעלה זיכרונו לברכה גייסו הרבה תרומות כדי להקים את המקום הזה ועדיין מגייסים.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, הרשות לא מכסה את כל העלות אלא מכסה פחות מהעלות.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, הם תורמים.
ג'מאל זחאלקה: יש כאן עניין של תרומה.
ג'מאל זחאלקה: דווקא את בית החסד היה צריך לשמור כי הוא דוגמא.
ג'מאל זחאלקה: אחוז ההצלחה בשיקום במקום הזה הוא הגבוה בארץ ומתפתח כאן פיילוט של מודל כיצד לטפל בעניין הזה.
ג'מאל זחאלקה: זה פרויקט שיש להעתיק אותו כדי לענות על הצרכים.
<קריאה: לא להרוס אותו.
ג'מאל זחאלקה: צריך לעשות עוד כמה מקומות כאלה וללמוד מהניסיון האדיר שנצבר שם, גם של עובדים סוציאליים שלמדו ועושים ואחר כך עוקבים אחרי האסיר.
ג'מאל זחאלקה: הם יספרו לך מה הם עושים.
ג'מאל זחאלקה: זה פנינת חסד.
ג'מאל זחאלקה: את המקום הזה צריך לחזק, צריך להרחיב את מספר האנשים שנמצאים בו, להרחיב את מספר המיטות.
ג'מאל זחאלקה: הם יכולים לקלוט עוד יותר אנשים והם יכולים לטפל בעוד יותר אנשים במעקב בקהילה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזה מה שצריך לעשות.
ג'מאל זחאלקה: אסור לפגוע במקום הזה.
ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב ראש, כל אדם הוא עולם ומלואו וכל המציל נפש אחת, לא רק מישראל, כאילו הציל עולם ומלואו.
אלי אלאלוף: אני מבקש מהרב אייכלר לתקן אותך.
אלי אלאלוף: הוא מדבר על כל נפש.
ישראל אייכלר: הוא מדבר על מדינת ישראל וכל אזרחיה.
ג'מאל זחאלקה: יש לנו בעיה חברתית קשה מאוד והיא לא רק בעיה של החברה שלנו אלא היא בעיה של כולם.
ג'מאל זחאלקה: יש אחוז גבוה מאוד עבריינות ופשיעה בישובים הערביים.
ג'מאל זחאלקה: ראש הממשלה אמר לנו שחמישים אחוזים מהעבריינים הם אצל הערבים ורק חמישה אחוזים מתקציב המלחמה בפשיעה מושקע בישובים הערביים.
ג'מאל זחאלקה: יש כאן ארבעים אחוזים של אסירים וארבעים אחוזים מתקציב הרשות צריך להיות מושקע כאן.
<קריאה: לכן שאלנו האם זה דיפרנציאלי.
ג'מאל זחאלקה: זה לא דיפרנציאלי.
ג'מאל זחאלקה: זה דווקא שוויוני.
ג'מאל זחאלקה: מה ההבדל בין עבודה בשיקום לבין עבודה אחרת?
ג'מאל זחאלקה: בעבודה בשיקום יש לך ציבור שאתה יודע שחלק גדול ממנו עלול לבצע פשעים ולחזור לבית הסוהר.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, טיפול ממוקד ביותר, לא משהו דיפוזי, לא הרצאות בבתי הספר נגד עבריינות אלא אתה מטפל באנשים טיפול אינטנסיבי כשאתה יודע שהסיכויים שהם יחזרו עוד פעם ויבצעו פשע הוא גבוה מאוד.
ג'מאל זחאלקה: אין לך עוד ציבור כזה שאתה יכול לטפל בו טיפול אינטנסיבי ושם צריך להשקיע יותר, הרבה יותר כי התוצאה היא מניעת פשעים באחוז גבוה מאוד.
ג'מאל זחאלקה: איפה יש לך השקעה היום כל כך ברורה וכל כך חד משמעית?
ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב ראש, הייתי הרבה שנים בכנסת אבל דבר אחד לא הבנתי היום.
ג'מאל זחאלקה: איך קורה שיש יותר כסף - אין כסף.
ג'מאל זחאלקה: כאשר מכפילים תקציבים – אין תקציב.
ג'מאל זחאלקה: את זה לא הבנתי.
אלי אלאלוף: לא קראת את דוח העוני.
אלי אלאלוף: אני רוצה לברך את הגברת אגנס שחאדה על כל מה שעשית.
אלי אלאלוף: מהמעט ששמעתי, מגיע לך ולבעלך זכרונו לברכה כל התודה.
אלי אלאלוף: ממה שקראתי לקראת הדיון, תודה לך על כל העשייה שלך בארץ שלנו.
אלי אלאלוף: דוקטור אבו מערוף.
עבדאללה אבו מערוף: אני חושב שיהיו הרבה מלים מיותרות אחרי הדברים של עאידה וג'מאל אני מצטרף אליהם.
עבדאללה אבו מערוף: אני אומר כמה משפטים.
עבדאללה אבו מערוף: בעניין של בית החסד אני אישית מעורב.
עבדאללה אבו מערוף: הייתי שם לפני שנה וחצי וביקרתי הרבה פעמים כבן אדם ולא כרופא.
עבדאללה אבו מערוף: הם לא הכירו אותי אבל הייתי שם ואני יודע איך הם עובדים שם ומה עושים.
עבדאללה אבו מערוף: אני יודע שהמקום הזה, בשורה התחתונה, אסור לסגור אותו.
עבדאללה אבו מערוף: אם אנחנו מדינה, כנסת, ועדת רווחה ועבודה, שיקום אסיר אחראים כלפי אנשים, צריך לעשות הכול כדי שהמקום הזה לא ייסגר.
עבדאללה אבו מערוף: אני לא אספר לכם למה הייתי שם כמה פעמים.
עבדאללה אבו מערוף: אני לא מדבר על מה שהם עושים אבל הם עושים עבודת קודש ואלה עובדות.
עבדאללה אבו מערוף: שאלה לאוצר.
עבדאללה אבו מערוף: אם יש לכם ביקורת או ויכוח על הכספים שנותנים לרשות לשיקום האסיר?
עבדאללה אבו מערוף: זה לא רק עניין דיפרנציאלי בכסף.
עבדאללה אבו מערוף: לכן בשורה התחתונה אני אומר שאנחנו חייבים לעשות הכול שהמקום הזה ימשיך לעבוד.
עבדאללה אבו מערוף: אם אתם רוצים לדבר במפורט על הניסיון שלי במקום ולמה הייתי שם, אני לא מדבר כדי לתת שבחים לבית החסד, אבל זה חסד פשוטו כמשמעו.
עבדאללה אבו מערוף: את המקום הזה חייבים לשמר.
עבדאללה אבו מערוף: משרד הרווחה, הרשות, משרד האוצר, משרד הבריאות, חייבים לקבל החלטה שהמקום ממשיך לעבוד והמדינה חייבת למצוא תקצוב למקום הזה על מנת שימשיך לפעול.
אלי אלאלוף: מנכ"ל בית החסד.
ג'מאל זחאלקה: מנכ"ל בית החסד.
ג'מאל זחאלקה: אני הייתי מאוד מקווה שבדיון כזה נשב אנחנו והרשות באותו צד כדי לדאוג ליותר תקציבים עבור האסירים.
אלי אלאלוף: זה שולחן כמעט עגול.
ג'מאל זחאלקה: דיברו כאן כמעט על הכול ואני אציין רק כמה עובדות אישיות.
ג'מאל זחאלקה: קודם כל, בית החסד הוקם בשנת 1982 והוא היה ההוסטל הראשון שהוקם על ידי אימא שלי שהגיעה משוויץ, עזבה שם את הכול כדי לשרת את האנשים שם, ואבא שלי זכרונו לברכה, מתוך אמונה ושליחות.
<קריאה: אבל הייתה גם אהבה.
ג'מאל זחאלקה: בלי אהבה אי אפשר להקים כלום.
ג'מאל זחאלקה: מאז הקמת הבית, מעל 900 אסירים עברו בו.
ג'מאל זחאלקה: זה מקום שלא רק מטפל באסירים אלא אנחנו מסייעים למשפחות נזקקות ונוער במצוקה.
ג'מאל זחאלקה: במשך השנים היו התקשרויות עם רשות שיקום האסיר כגוף האחראי על שיקום האסיר.
מיכל בירן: אמרת שאתם מטפלים גם באסירים וגם בנוער, זה בנפרד.
ג'מאל זחאלקה: בנפרד, אבל זה חלק מהפעילות שלנו.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו מסתכלים על זה בצורה הוליסטית.
ג'מאל זחאלקה: אי אפשר לטפל רק באסיר ולזנוח את המשפחה או את הילדים ולכן מנסים לטפל גם בדברים אחרים.
ג'מאל זחאלקה: מה שקרה זה שבשנת 2011 פנו אלינו מרשות לשיקום האסיר כדי לטפל בחברה הערבית כי ההוסטל האחר שהיה פתוח, נסגר בצו משטרה.
אלי אלאלוף: איפה הוא היה?
ג'מאל זחאלקה: בחיפה.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו הרגשנו את המחויבות שלנו כלפי האסירים וכשותפים לרשות לשיקום האסיר, קיימנו את שיתוף הפעולה ומאז יש חוזה התקשרות שנתי עם הרשות לשיקום האסיר.
ג'מאל זחאלקה: כל הזמן היו הפניות אלינו באינטנסיביות.
ג'מאל זחאלקה: המקום הוא מקום של 24 שעות טיפול, שבעה ימים בשבוע, יש לנו מדריכים ויש לנו עובדים סוציאליים.
ג'מאל זחאלקה: אחד המדריכים שנמצא כאן אתנו הוא בוגר ההוסטל והיה מטופל אצלנו.
ג'מאל זחאלקה: אנואר.
ג'מאל זחאלקה: הוא כיום חלק מהצוות.
ג'מאל זחאלקה: לצערי כל הזמן היו טענות ובעיות עם התקציב.
ג'מאל זחאלקה: ב-2 בנובמבר קיבלנו את המכתב שאומר שמפסיקים את ההתקשרות עם בית החסד ולדאבוני זה הגיע שבועיים אחרי שקיבלנו מגן שר הרווחה על העשייה שלנו.
ג'מאל זחאלקה: ב-15 לאוקטובר קיבלנו את המגן משר הרווחה בכבודו ובעצמו.
ג'מאל זחאלקה: מי היה אז השר?
ג'מאל זחאלקה: עדיין.
ג'מאל זחאלקה: חיים כץ.
מיכל בירן: בזמן שאתם מקבלים תשבחות על הפעילות שלכם, סוגרים את התקציב.
ג'מאל זחאלקה: קיבלנו גם מנשיא המדינה ומשירות בתי הסוהר.
מיכל בירן: לא יאומן.
מאיר כהן: אבל לא הם אשמים.
מיכל בירן: זה חוסר רציונאליות של המערכת.
ג'מאל זחאלקה: גם אחרי המכתב הרשמי שקיבלנו, היו עדיין הפניות לבית החסד של אסירים שמבקשים טיפול.
ג'מאל זחאלקה: תקופת השהות והטיפול עצמו הוא תשעה חודשים שהות בתוך המסגרת, שחלקו מתקצבת הרשות לשיקום האסיר ואת השאר אנחנו מממנים, ואחר כך, לפי התכנית, יש שנת מעקב שהרשות כלל לא מממנת אלא אנחנו מממנים אותה וזה לפי תכנית השיקום שמוגשת לוועדות השחרורים.
אלי אלאלוף: לא נעים לשאול אותך מספרים.
מאיר כהן: 3,000 שקלים לאסיר.
ג'מאל זחאלקה: זה רק מ-2014.
ג'מאל זחאלקה: מתחילת 2014.
ג'מאל זחאלקה: לפני כן זה היה פחות.
מאיר כהן: אנחנו תיקנו את זה.
אלי אלאלוף: מה התקציב הכולל שאתה מקבל ממשרד הרווחה וכמה אתה מוסיף?
ג'מאל זחאלקה: ב-2014 הסכום היה בסביבות 450 אלף שקלים שהיינו אמורים לקבל מהרשות לשיקום האסיר וחסרים עוד חודשיים אחרונים.
עאידה תומא סלימאן: כמה עולה לך אחזקת הבית?
ג'מאל זחאלקה: עולה כמיליון שקלים.
<קריאה: מיליון ומאתיים אלף שקלים.
מיכל בירן: את שאר הכסף אתה מקבל מתרומות?
ג'מאל זחאלקה: תרומות.
ג'מאל זחאלקה: מאז ההקמה שלנו אנשים מאמינים בעשייה שלנו בארץ ובחוץ לארץ ומגייסים תרומות לעשייה הזאת.
ג'מאל זחאלקה: כאשר נקלענו לבעיות תקציביות המשכנו כי אנחנו מאמינים שאנשים אלה חייבים את המקום הזה ולא רק בית החסד, בית החסד בפרט אבל הוסטל הוא כלי מאוד משמעותי בשיקום אסירים מרקע מסוים כדי להשתלב בחברה.
ג'מאל זחאלקה: העלויות לשיקום בהוסטל הרבה פחות מהעלויות של אסיר בתוך בית הסוהר.
ג'מאל זחאלקה: אני לא מדבר על שיקום אלא על עלויות אחזקת אסיר בבית הכלא.
<קריאה: שהמדינה משלמת.
ג'מאל זחאלקה: שלושת החבר'ה שנמצאים כאן, יש להם רקורד של מעל שישים שנות מאסר ביחד.
ג'מאל זחאלקה: תחשבו את זה ביחד ותראו כמה עולה אסיר במשך חודש לשירות בתי הסוהר, כמה הם עלו למדינה וכמה הם עולים בשיקום.
ג'מאל זחאלקה: היום אחד מהם עובד אצלנו בבית החסד ושניים עובדים בחברה וחוזרים למשפחה שלהם ורוצים להתקדם בחיים.
מיכל בירן: אתה יודע להגיד לנו את המספרים של כמה זה חוסך?
<עביר בכר: תשעה מיליון אחזקת שלושת האסירים במשך שישים שנים.
מאיר כהן: אסיר עולה למדינת ישראל 110 אלף שקלים לשנה.
מאיר כהן: חלקו את זה ב-12, יוצא בערך 9,000 שקלים.
מאיר כהן: שיקום האסיר משלם 3,000 שקלים שזה שליש.
מאיר כהן: בכל מקרה הרבה יותר טוב שהוא יהיה בשיקום שזה עולה למדינה הרבה יותר זול.
עאידה תומא סלימאן: קח בחשבון גם את המשפחה.
ג'מאל זחאלקה: הוא יכול לשבת עשר שנים בכלא ומספיק לו שיקום של שנה.
מאיר כהן: חברת הכנסת תומא, את צודקת במיליון אחוזים.
מאיר כהן: בתוך זה אין את החישוב והתכלול של המשפחה והרווחה כאשר המשפחה הופכת להיות מטופלת בה.
מאיר כהן: יש עוד הרבה מרכיבים אבל המספרים שאנחנו מכירים ברווחה, אלה המספרים האלה.
מאיר כהן: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר משהו.
מאיר כהן: יושב כאן ז'ק דדון מהרשות לשיקום האסיר.
מאיר כהן: אנחנו צריכים שני דיוני עומק.
מאיר כהן: אני כשר הרווחה השתדלתי להפסיק את ההפרטות המטורפות האלה כי זה בדיוק הסיפור.
מאיר כהן: המדינה כל שנה מנסה להתנער מהאחריות שלה.
מאיר כהן: כשאני נכנסתי, התקציב היה 14 מיליון שקלים ואנחנו העלינו אותו ל-28 מיליון שקלים.
מאיר כהן: יש התחייבות לעוד שבעה מיליון שקלים לאיש הטוב הזה שאני חייב להגיד בענווה גדולה שהוא עושה עבודה מצוינת.
מאיר כהן: יש התחייבות, אדוני היושב ראש, לתקציב 2016 לעוד שבעה מיליון שקלים בדיוק כדי לייצר מצב שמה שעמותות מהסוג הזה משיגות, זה לנשמה יתרה ולא לקנות את האוכל ואת הדברים הבסיסיים.
מאיר כהן: אגב, בשום מקום בעולם אין – ובדקנו את זה במדינות הנאורות, במדינות ה-OECD – שכספי העברה לשיקום אסירים הם בצמצום כמו במדינת ישראל.
מאיר כהן: בדקנו את זה בגרמניה, בדקנו את זה בצרפת, בדקנו את זה באנגליה.
מאיר כהן: אין שום יחס בין מה שהממשלה הישראלית מעבירה, או משרד הרווחה, לבין מה שעובר במקומות אחרים.
מאיר כהן: אגב, זה היה הרבה פחות ואנחנו העלינו את זה בשנת 2014 ב-3,000 שקלים אבל הדלתא הזאת עדיין נשארת.
מאיר כהן: צריך לקבל כאן החלטה ושבאמת תצא מכאן בקשה לשר הרווחה להמשיך בהעלאת התקציב.
מאיר כהן: התקציב צריך להיות, נדמה לי, 35 מיליון שקלים כדי להתחיל לעשות.
מאיר כהן: אנחנו הוספנו עשרים עובדים סוציאליים, עשינו המון דברים לטובת העניין, אבל לצערי בבסיס המדינה הולכת וסומכת יותר על העמותות והעמותות האלה יקרסו והחבר'ה האלה יחזרו לכלא.
אלי אלאלוף: אני מבקש לתת את רשות הדיבור לרשות לשיקום האסיר.
ג'מאל זחאלקה: אני מבקש לסיים את דבריי בעוד משפט או שניים.
אלי אלאלוף: בבקשה, אבל אנחנו מוגבלים בזמן.
ג'מאל זחאלקה: כרגע יש לנו 12 מטופלים שנמצאים באי ודאות וחלקם קיבל פנייה מהרשות לשיקום האסיר על תכניות חלופיות אבל כפי שהזכירה חברת הכנסת עאידה תומא, לא כל מה שהוצע מתאים למצב בו הם נמצאים וחלק מהוועדות עדיין מחכות לתכניות תואמות.
ג'מאל זחאלקה: מכאן אני פונה למשרד הרווחה, לרשות לשיקום האסיר ולאוצר להתחשב עוד פעם בהחלטה הזאת ולשנות אותה כי זאת גזרה שפוגעת בהרבה אנשים ובהרבה מקומות שצריך לטפח אותם כי הם נותנים מוטיבציה להרבה אנשים לעשות חברה טובה יותר ואכפתית יותר.
אלי אלאלוף: מר דדון.
<יצחק דדון: היושב ראש ביקש קצת הומור ואני אפתח בכך.
<יצחק דדון: שאלו את נפוליאון למה הוא הפסיד בקרב והוא ענה שיש לו אלף סיבות, הראשונה – לא הייתה לי תחמושת, השאר לא חשוב.
<יצחק דדון: אחר כך אני אעשה לזה הקבלה.
<יצחק דדון: אדוני היושב ראש, אני ממש מציע שהדיון הזה לא יהיה נקודתי אלא דיון מסיבי לעומק ברוח הדברים שאמר חבר הכנסת מאיר כהן וזאת מסיבה פשוטה: הבעיה היא בעיה של כלל האסירים במדינת ישראל.
<יצחק דדון: התקציב שעומד לרשות הרשות איננו מתאים לשום דבר ואני יכול לפרט ולהרחיב כאן ולומר מה אנחנו עושים ואיך הגענו למצב הזה.
<יצחק דדון: חייב להיות דיון יסודי ומעמיק שהמדינה תבוא ותגיד זאת ההיכרות שלנו, כן מכירים או לא מכירים.
<יצחק דדון: אם לא מכירים, בוא נסגור את הרשות.
<יצחק דדון: הרי הרשות הוקמה למטרה מסוימת והיא הוקמה כדי לשקם אסירים.
<יצחק דדון: נאמרו כאן מספרים.
באסל גטאס: עכשיו אמר נציג האוצר שקיבלתם מה שביקשתם.
<יצחק דדון: ברשותך, תכף תשמע.
<יצחק דדון: לא קיבלנו את מה שרצינו, אבל נעזוב.
<יצחק דדון: בזמנו של השר מאיר כהן הגשנו תכנית תלת שנתית מותנית כל שנה בתקציב עולה מה הוא היקף האסירים שאנחנו נטפל בהם.
<יצחק דדון: בשנת 2016 אני נעצרתי ואני חייב לפתור את הבעיות.
<יצחק דדון: עומדות לפני מספר סוגיות לטפל בהן ואני כבר ממהר ואומר שבית החסד עושה עבודה נפלאה.
<יצחק דדון: אני מסכים אתו, אנשים מקצועיים, טובים ומוטב שיישארו, אבל כמנכ"ל אני צריך לקבל עדיפויות.
<יצחק דדון: אני חייב לקבוע מה אני עושה ומה אני משרת, האם אני מפטר עובדים, האם אני סוגר מסגרות שהחוק מחייב אותי להחזיק.
<יצחק דדון: על פי חוק במדינת ישראל, חוק הרשות, אני צריך לטפל באסיר, במשפחתו, בילדים שלו אבל אני לא מגיע לשם בכלל.
<יצחק דדון: לא מגיע.
<יצחק דדון: יש לי עוד הרבה תפקידים.
אלי אלאלוף: בכל מקרה, בוא נתמקד בבית החסד.
אלי אלאלוף: מה עושים לגבי בית החסד עכשיו.
ג'מאל זחאלקה: כמה יש במגזר הערבי חוץ מבית החסד?
ג'מאל זחאלקה: הוא מדבר על סדרי עדיפויות.
אלי אלאלוף: לא הייתי רוצה לפתוח את הדיון.
אלי אלאלוף: אני רוצה לצאת מכאן עם החלטות.
ג'מאל זחאלקה: הוא מדבר על סדר עדיפויות.
ג'מאל זחאלקה: אם במגזר הערבי יש בית חסד, כמה יש כאלה במגזר הערבי?
אלי אלאלוף: אמרנו שאין פרופורציה.
ג'מאל זחאלקה: סדר העדיפויות הוא שסוגרים את הבית היחיד במגזר הערבי.
ג'מאל זחאלקה: זה סדר העדיפויות שלך.
אלי אלאלוף: התכנסנו כדי לפתור את הבעיות של בית החסד.
אלי אלאלוף: תרשו לי לנסות להגיע לזה.