GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: אני בעד הדיון העקרוני הכללי שיש לו מקום, ואני בטוח שנעשה אותו, אבל לא עכשיו.
אלי אלאלוף: בואו ננסה כרגע להתמקד ולראות מה עושים עם בית החסד במצב הנוכחי.
<יצחק דדון: עוד משפט אחד ואני ניגש לזה.
<יצחק דדון: המצב ברשויות הוא הרבה יותר חמור.
<יצחק דדון: אני מוציא אסיר ואני מטפל בו והוא מגיע לישוב שלו ואין לו יחידת סמים, אין לו תעסוקה זמינה, אין לו מרכז טיפול, אין מרכז לאלימות, אין כוח אדם מקצועי, אין קשר.
<יצחק דדון: המצב הוא לא טוב ואז אנחנו שוברים את העיקרון הקדוש שנקרא הרצף הטיפולי בין הכלא לבין הרשות ואז התופעה היא פשוטה, דלת מסתובבת.
<יצחק דדון: החבר'ה חוזרים וזה עולה למדינת ישראל – מאיר, ברשותך אני מתקן אותך – מעל 170 אלף שקלים לאסיר בכלא בלי המשפחה שלו.
<יצחק דדון: אנחנו ברשות מוציאים 28 אלף על כל אסיר.
מאיר כהן: כנראה שעכשיו נותנים להם ממש אוכל טוב, אם בשנה זה עלה ל-170 אלף שקלים.
<יצחק דדון: בית החסד הוא לא הוסטל שלנו אלא הוא התקשרות.
ג'מאל זחאלקה: אתה כנראה היית עם יד קמוצה.
<יצחק דדון: אנחנו קשורים עם בית החסד בהתקשרות עסקית.
<יצחק דדון: אנחנו מביאים אסירים, משלמים להם, ואני מזכיר לבית החסד שכאשר אני הגעתי לרשות הם קיבלו 1,700 שקלים ואני העליתי את הסכום בשתי מנות, מ-2,400 שקלים ל-3,000 שקלים.
אלי אלאלוף: כמה משלמים במקומות האחרים?
<יצחק דדון: אין לי כי שאר ההוסטלים היו של הרשות או של המדינה.
אלי אלאלוף: וכמה עולה שיקום אסיר בהוסטלים האלה?
<יצחק דדון: ברשות, אני עולה ל-28 אלף שקלים בשנה.
<יצחק דדון: לנגד עיני עומדת סוגיה, האם אני אמשיך לטפל ב-15 אנשים - - -
ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, זה תת תקצוב.
ג'מאל זחאלקה: צריך להשקיע יותר מ-28 אלף.
אלי אלאלוף: חברים, יש לי גילוי נאות.
אלי אלאלוף: אני הייתי אחראית להקמת ההוסטל בבאר-שבע.
אלי אלאלוף: תאמינו לי שאני יודע כל דבר ואלה לא הסכומים שהיו.
אלי אלאלוף: הקרן שניהלתי שיפרה את זה אבל זה היה ברור שזה תת תקצוב אבל לצערי אין מספיק.
<יצחק דדון: אני נמצא כרגע במצב נתון, בתקציב נתון, ואני צריך לקבל החלטות.
<יצחק דדון: אז אני מקבל החלטה, כמובן לא שרירותית.
<יצחק דדון: אני יושב עם קבוצת דיון מאוד מקצועית - - -
אלי אלאלוף: מה ההחלטה שקיבלת?
<יצחק דדון: להפסיק את ההתקשרות עם בית החסד.
אלי אלאלוף: מתי?
<קריאה: מתי מסתיים החוזה?
<יצחק דדון: בסוף 2015.
<יצחק דדון: קיבלו הודעה מסודרת.
אלי אלאלוף: עד עכשיו שילמת.
<יצחק דדון: אני משלם עד האגורה האחרונה.
אלי אלאלוף: עבור כמה אסירים משוחררים?
ג'מאל זחאלקה: 15.
אלי אלאלוף: בעוד חודשיים הם היו צריכים למצוא פתרונות ל-15 אנשים.
<יצחק דדון: לא הם אלא אנחנו, ברשות.
<יצחק דדון: יושב כאן המפקח הארצי שלי והוא יכול לתת הרצאה מקצועית.
<יצחק דדון: אני לא רוצה להיכנס כאן למה שנאמר.
אלי אלאלוף: תנו תשובות קטנות.
אלי אלאלוף: ל-15 אנשים שנמצאים היום בבית החסד, יש פתרונות.
<יצחק דדון: הרשות דואגת.
<יצחק דדון: אנחנו דואגים.
אלי אלאלוף: הם מסודרים?
<יצחק דדון: אנחנו דואגים עוד מזמן.
<יצחק דדון: אגב, יש לי כאן רשימה מסודרת שמית.
אלי אלאלוף: איפה הם יהיו?
אלי אלאלוף: בלי להגיד שמות.
<יצחק דדון: אנחנו מפנים אותם.
<יצחק דדון: פנינו למשרד הרווחה, פנינו לקהילה ובקהילה יש הרבה גופים שמטפלים ולא כמו שנאמר.
<יצחק דדון: אנחנו נמצה עם כולם, ולא יהיה אדם אחד שלא יקבל את הטיפול שלו עד הסוף.
<קריאה: אבל לא אמרת מילה על איכות.
<קריאה: האיכות, זה כבר לא מעניין.
<יצחק דדון: אנחנו חלוקים.
<קריאה: מדברים על ראשים, כאילו מדברים לא על בני אדם.
<יצחק דדון: למה אתה אומר את זה?
<קריאה: אני אומר לך כי לא יכול להיות שהמקום הכי איכותי בארץ - - -
<יצחק דדון: אומר לך את זה איש חמלה ברמה הכי גבוהה על האדמות.
<קריאה: אנחנו מדברים על עוד שבוע.
באסל גטאס: אתה מתעלם מהנקודה שמדובר כאן במוסד שהוא מנטלית וחברתית מבין את האסירים ואתה סוגר אותו.
<יצחק דדון: אני חלוק על מה שאתה אומר.
באסל גטאס: אתה מתעסק עם המקום הזה בהתקשרות חיצונית, כלומר, הם לא כל כך חשובים.
באסל גטאס: אני משריין עבודה למי ששייך לי.
באסל גטאס: כלומר, אתם מתנתקים לחלוטין מהמילה איכותי.
באסל גטאס: מדובר בבני אדם, מר דדון, שיש לך חמלה ואני לא מטיל ספק בכך שיש לך חמלה.
אלי אלאלוף: אם לא היו לך בעיות תקציביות, המקום הזה היה נשאר פתוח?
עאידה תומא סלימאן: ב-28 מיליון שקיבלתם ב-2015, אתם שילמתם עבור בית החסד ואתם מקבלים ב-2016 את אותם 28 מיליון שקלים, אז למה שלא תמשיכו?
עאידה תומא סלימאן: למה ילך הכסף שאתם מקבלים?
<יצחק דדון: שאלו כאן מה המצב שלנו בסוף השנה.
<יצחק דדון: אנחנו בגירעון של מעל חמישה מיליון שקלים.
<יצחק דדון: את זה לא אמרו.
<יצחק דדון: חבל שהרפרנטית של האוצר לא כאן.
מאיר כהן: אבל פריצקי נמצא כאן והוא יכול לתת לנו תשובה.
מאיר כהן: פריצקי הוא איש משרד הרווחה.
מאיר כהן: הוא חשב המשרד.
<חנן פריצקי: תקציבן המשרד.
<חנן פריצקי: יש הבדל בין השניים.
<קריאה: בשבילנו זה אותו דבר.
<קריאה: הכסף אצלך.
<חנן פריצקי: הכסף אצלי אבל אני לא משלם אותו.
<חנן פריצקי: זה ההבדל.
<חנן פריצקי: אני חייב להגיד שני משפטים קצרים.
<חנן פריצקי: ראשית, תקציב הרשות, כמו שאמרנו, הוא 28 מיליון שקלים ומבחינתנו זה באמת גידול מאוד משמעותי.
אלי אלאלוף: איימן, מי האורחים שלך?
איימן עודה: מאום אל פאחם.
איימן עודה: אמרתי להם שיבואו להתרשם.
איימן עודה: עכשיו הם ישמעו אם נעזור לערבים או לא נעזור.
אלי אלאלוף: כיהודי אני אומר לכם ברוכים הבאים לישיבה.
אלי אלאלוף: אהלן וסהלן.
אלי אלאלוף: בעיקר ברוכות הבאות.
<חנן פריצקי: התקציב, כפי שאמרה הרפרנטית של האוצר, גדל ל-28 מיליון שקלים אבל כמו שאתם מכירים את משרד הרווחה, לא מהסעיף הזה אלא מהרבה מאוד סעיפים אחרים, בכל נושא ובכל דבר הצרכים הם הרבה יותר גדולים באופן מאוד ברור.
<חנן פריצקי: אנחנו מבחינת הרשות, כמו שאמר גם חבר הכנסת מאיר כהן לשעבר שר הרווחה, התקציב גדל ל-28 מיליון שקלים.
מאיר כהן: הוכפל.
<חנן פריצקי: הוכפל ל-28 מיליון שקלים.
מאיר כהן: היה 14 מיליון שקלים והכפלנו ל-28 מיליון שקלים.
<חנן פריצקי: תקופה מאוד ארוכה הוא היה 14 מיליון שקלים והגענו ל-28 מיליון שקלים, אבל גם בתקציב הזה הרשות לא יכולה לעשות את כל מה שהיא רוצה.
<חנן פריצקי: אני חייב להגיד שעל פי היעדים של המשרד, המשרד, גם בתקופתו של השר מאיר כהן וגם בתקופה זאת, אנחנו מדברים הרבה יותר על השילוב בקהילה.
<חנן פריצקי: אנחנו חושבים שיש דגש מאוד מאוד גדול לשילוב בקהילה.
<חנן פריצקי: אני אומר שמבחינת עלות תועלת, חייבים להגיד שההוסטלים הם משאב חשוב אבל הוא משאב מאוד מאוד יקר באופן יחסי ואנחנו רואים שאם אתה מסתכל לטווח ארוך ואתה מסתכל על מדיניות, אנחנו רוצים להתמקד בהרחבה של הרבה מאוד שירותים בקהילה.
<חנן פריצקי: זה חלק מהיעדים של הרשות ולשם בעיקר אנחנו חותרים.
<חנן פריצקי: שוב, לגבי ה-28 מיליון שקלים, כרגע זה המצב בשנת 2015 וב-2016.
<חנן פריצקי: המטרה היא כמובן בכל תקציב שאנחנו מקבלים להגדיל.
מאיר כהן: הייתה התחייבות להוסיף עוד שבעה מיליון שקלים.
<חנן פריצקי: יש ויכוח לגבי ההתחייבות, אם הייתה התחייבות, כן או לא, אבל אני לא רוצה כרגע להיכנס לזה.
<חנן פריצקי: כאשר אמרה הרפרנטית שלכאורה מיצינו את כל הדרישות של משרד הרווחה, זה נכון מה שהיא אומרת אבל זאת לא כל התמונה כי מבחינתנו, בשורה האחרונה, משרד הרווחה מקבל סכום תקציב מוגבל ובתוך סכום התקציב המוגבל הוא חייב לתעדף את השירותים שהוא מקבל.
<חנן פריצקי: מהבחינה הזאת, תוספת של 14 מיליון שקלים כפי שנמצאת בבסיס, היא הייתה מה ששמנו.
<חנן פריצקי: כמובן שאם היינו יכולים, היינו שמים יותר.
אלי אלאלוף: שר הרווחה שלח לנו את העוזר האישי שלו.
אלי אלאלוף: אתה יכול לומר לנו מה מדיניות השר בנושא הזה?
<אריאל אבקסיס: אני רק יכול לחזק את דבריו של חנן פריצקי.
<אריאל אבקסיס: אני מניח שככל שאנחנו נתקדם בתוך השנה, ואם יהיו גירעונות או כיסויים שאנחנו נצטרך לעשות, אם נוכל, אבל תכניות העבודה של הרשות, כמו שאנחנו אישרנו אותן בלשכת המנכ"ל - - -
מאיר כהן: אתם נפגשתם פעם עם האיש הזה?:
<חנן פריצקי: כמובן.
מאיר כהן: אני שואל את דדון.
מאיר כהן: השר פגש אתו לגבי הסוגיה הזאת?
מאיר כהן: הייתה פגישה?
מאיר כהן: אני שואל לגבי עכשיו לגבי המצוקה הזאת של הסגירה.
אלי אלאלוף: יש התנגדות במשרד שהמרכז הזה ימשיך לפעול?
<אריאל אבקסיס: אני מציג שז'ק ישיב על העניין.
<אריאל אבקסיס: במסגרת תכניות העבודה, וגם אמר את זה חנן, אנחנו - - -
אלי אלאלוף: אני לא עד כדי כך תמים כדי לשאול שאלה טיפשית.
אלי אלאלוף: שמועות מגיעות אלינו, שזאת מדיניות השר לפיה הבית הזה מיותר.
אלי אלאלוף: כך זה נראה לו.
אלי אלאלוף: זה נכון?
<אריאל אבקסיס: ממש לא.
<אריאל אבקסיס: אני לא יודע מאיפה מגיעה הידיעה הזאת.
<אריאל אבקסיס: אני בוודאי לא יכול להשיב.
ג'מאל זחאלקה: עוד שאלה טיפשית אדוני היושב ראש.
ג'מאל זחאלקה: יש מקום אחר שנסגר מלבד בית החסד?
<יצחק דדון: ההוסטל התורני.
ישראל אייכלר: לכן אני יושב כאן שעה שלמה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים על הוסטל שמשרת 42 אחוזים מכלל האסירים הערבים במדינת ישראל.
עאידה תומא סלימאן: זה אבסורד.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת אייכלר ביקש את רשות הדיבור, בבקשה.
ישראל אייכלר: לא רציתי להפריע לפעילות של עמותת בית החסד שיזמה את הדיון ולכן שתקתי וחיכיתי, אבל אני רוצה לומר שאנחנו צריכים להבין שהשירות הזה והפעילות שהם עושים שם לא רק מגנה על אלה שחוסים שם אלא על הציבור בכלל.
ישראל אייכלר: כמה שזה עולה, זה הרבה יותר זול מאשר יעלה אם האנשים האלה יצאו לרחוב ויחזרו לפשע.
ישראל אייכלר: כולם צריכים להיות מעוניינים שמוסדות כאלה שיש להם פעילות כזאת כן יתקיימו ועוד יוסיפו עליהם.
ישראל אייכלר: יש כאן עניין עליו דיבר מנהל הרשות לשיקום האסיר שאמר שיש לו אמנם 28 מיליון שקלים מול 14 מיליון שקלים שהיו לו – אני לא מכיר עוד רשות אחת במדינה שיכולה להגיד שתקציבה הוכפל, ותודה למאיר כהן שאני מבין שהוא עשה את זה עת הוא היה שר הרווחה.
מאיר כהן: בשמחה גדולה.
ישראל אייכלר: זכות גדולה מאוד.
אלי אלאלוף: צריך להגן על ראש המפלגה שלי שחתם על זה.
ישראל אייכלר: אבל לעלות מ-14 מיליון ל-28 מיליון שקלים, זה דבר עצום.
ישראל אייכלר: מצד שני, כאני שומע שדווקא את ההוסטל התורני שמפיק את החוזרים לכלא הכי פחות כאשר השיקום התורני הוא השיקום הכי מוצלח במדינה לפי כל הסקרים וכל המחקרים שנעשו, לסגור את ההוסטל הזה?
מאיר כהן: כל שיקום דתי מצליח הרבה יותר.
מאיר כהן: גם במגזר הערבי, אני עקבתי אחרי אסירים שהלכו לטיפול במסגדים או אצל אנשי דת ושם יש הצלחה בלתי רגילה.
מאיר כהן: בתורני זה פשוט מדהים.
מאיר כהן: יש כמעט אפס חזרה.
ישראל אייכלר: נכון, ויש לזה הסבר פשוט.
ישראל אייכלר: הנפש מחפשת, אמר כבר פרנקל שהאדם מחפש משמעות והדת נותנת משמעות, אבל זה נושא אחר.
ישראל אייכלר: לכן אני מדבר על סגירת ההוסטל התורני.
ישראל אייכלר: אני חושב – אני לא רוצה להגיד מלים קשות - שזה דבר שלא ייעשה.
ישראל אייכלר: יש הוסטל אחד בלבד.
ישראל אייכלר: יש הוסטל לנשים מוכות, יש הוסטל לגברים מכים, אבל רק ההוסטל התורני וההוסטל הערבי, במקרה נסגרו.
ישראל אייכלר: אולי יש לזה הסבר אחר?
אלי אלאלוף: גם כאן התשובה היא בדוח העוני.
ישראל אייכלר: לכן אני רוצה שזה יסודר גם בעניין ההוסטל התורני וגם בעניין ההוסטל הערבי.
ישראל אייכלר: יש משל לגבי בת כפר שאיבדה את כד החרס שלה בבור המים, היא בכתה ואחר כך הגיעה בת המלכה עם כד של זהב וגם היא איבדה אותו.
ישראל אייכלר: התחילה הילדה עם כד החרס לשמוח כי עכשיו יבואו להוציא את הכד של בת המלכה אולי ימצאו גם את כד החרס שלה.
ישראל אייכלר: אם נושא עמותת החסד יסודר ויפתחו את ההוסטל הזה, אולי גם ההוסטל התורני ייפתח.
אלי אלאלוף: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לאסירים לשעבר.
אלי אלאלוף: מי מכם רוצה לדבר?
<אנואר אבו סאלח: אני אסיר משוחרר אחרי 21 שנים בכלא.
<אנואר אבו סאלח: לפני כמה ימים סיימתי לימודים במכללת בית ברל בנושא הדרכה התמכרויות לסמים ואני מדריך של שני הבחורים הנפלאים שיושבים מאחור שהשתחררו מהכלא לפני ארבעה חודשים.
<אנואר אבו סאלח: אני משתדל להיות מדריך טוב ולשמש להם דוגמא.
<אנואר אבו סאלח: אני מדריך בבית החסד.
אלי אלאלוף: אתם מתעסקים גם בסמים?
ג'מאל זחאלקה: רק בסמים.
<אנואר אבו סאלח: התמזל מזלי שבאותו זמן שעשיתי שיקום בכלא, לא היה הוסטל שיקבל אותי אבל אני זוכר שאמרו לי שנפתח הוסטל חדש שיש לו קשר עם שיקום האסיר ואני הולך לשם.
<אנואר אבו סאלח: השופט שלח אותי לשם.
<אנואר אבו סאלח: זאת פעם ראשונה שאני בהוסטל.
<אנואר אבו סאלח: כל הזמן הייתי משתחרר מהכלא, הולך לרחוב, הולך למשפחה ועוד פעם חוזר לכלא.
<אנואר אבו סאלח: כך עברו 21 שנים של שימוש בסמים מאוד קשים וכל הזמן חזרה אותה בעיה.
<אנואר אבו סאלח: כשהגעתי לבית החסד, שם מצאתי משהו אחר.
<אנואר אבו סאלח: מצאתי בית חם, מקום קדוש, אווירה משפחתית ומלווה בצוות מאוד מקצועי.
ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, האסירים שם אוכלים עם המשפחה.
<אנואר אבו סאלח: באותו זמן יכולתי לסיים את התקופה שלי וללכת הביתה.
<אנואר אבו סאלח: אני לא גר בחיפה אבל מאותו רגע בו נכנסתי להוסטל וסיימתי את הטיפול בו, נשארתי עד היום בחיפה וכל החיים שלי השתנו.
<אנואר אבו סאלח: הוסטל בית החסד שלח אותי ללמוד להיות מדריך בשיתוף הרשות למלחמה בסמים והיום אני עובד שם ואני מאוד גאה לעזור לחברים שמגיעים מהכלא.
<אנואר אבו סאלח: אני אסיר שהיה בכלא ואני יודע שאסיר ששולחים אותו לחברה החוצה בלי מסגרת שתשמור עליו ותשגיח עליו במשך 24 שעות ביממה ולא יהיה מלווה במדריך צמוד שכל הזמן יכול להשיג אותו בטלפון, בעובדת סוציאלית ובמישהו שישגיח עליו – הוא הולך לאיבוד.
<אנואר אבו סאלח: מהמקום שלי, אם היו שולחים אותי לרחוב, הייתי הולך לאיבוד ולא הייתי יושב כאן מולכם בכנסת ואפילו לא הייתי משוקם.
<אנואר אבו סאלח: מאוד חשוב לשלוח את האסיר למסגרת.
<אנואר אבו סאלח: אני שומע על אסירים ששלחו אותם למסגרת בה הוא רואה אחת לשבוע עובדת סוציאלית או שלחו אותם למסגרות אחרות בקהילה אבל השיקום שלהם לא יצליח.
<אנואר אבו סאלח: אני יודע שאם על האסיר לא תהיה השגחה במשך 24 שעות ואם הוא לא יודע שהוא חוזר להוסטל ויש מישהו שמשגיח עליו, מישהו שייקח ממנו בדיקות שתן, מישהו שישאל היכן אני עובד, מישהו שיבקר אותי בעבודה, מישהו שיציב לי גבולות בזמן אמת, מישהו שיתמוך בי, מישהו שילמד אותי לדבר עם הילדים ועם המשפחה, זה לא יעזור ולא יעבוד.
אלי אלאלוף: עדות מדהימה.
<עביר בכר: אני עורכת דין.
<עביר בכר: אני חייבת שעד לפני שנה ניהלתי קליניקה לזכויות אסירים באוניברסיטת חיפה והמפגש הראשון כאשר רציתי שהסטודנטים ישתחררו מהסטיגמות כלפי אסירים ואסירים משוחררים, הייתי מביאה אותם לבית החסד ומשם החלה ההיכרות עם בית החסד.
<עביר בכר: כיום אני מלווה אותם גם משפטית ואכן נעשו כמה התכתבויות מול הרשות לשיקום האסיר.
<עביר בכר: אני חייבת להדגיש נקודה אחת לגבי בית החסד והיא עלתה במהלך הדיון.
<עביר בכר: גם אם יש אלטרנטיבות שעלו, עדיין אותן אלטרנטיבות לא אושרו על ידי ועדות השחרורים.
<עביר בכר: יש שאלה מאוד גדולה שהרשות מתבקשת לענות עליה והיא כי צד בחודש ספטמבר נציגי הרשות עם נציגי הכלא מגישים חוות דעת לוועדות השחרורים שאנחנו נעמיד לאסיר פלוני תכנית שיקום בהוסטל – ודרך אגב, אלמלא כך הוועדה לא משחררת את אותו אסיר - וחודשיים לאחר מכן כאשר האסיר למעשה מתחיל את התהליך הטיפולי, באים כעת לוועדת השחרורים ואומרים מצטערים, טעינו, אין לנו כסף.
<עביר בכר: זה משהו שהרשות צריכה להסביר כי לא היה מאורע בלתי צפוי.
<עביר בכר: אלה ענייני כספים.
<עביר בכר: אני מניחה שהרשות יודעת לצפות פני עתיד לפחות לשנה הקרובה וכאשר מגישים חוות דעת לוועדת שחרורים, מתחייבים גם לעמוד בה.
<עביר בכר: זה לגבי בית החסד.
<עביר בכר: עלתה גם השאלה בנוגע לסכום.
<עביר בכר: נכון שבית החסד מגייס כספים ויוכל תיאורטית לגייס כספים.
<עביר בכר: אחת התשובות שקיבלנו הייתה שההוסטל תיאורטית יכול להתקיים אם בית החסד יגייס תרומות או כסף ממקורות אחרים.
<עביר בכר: לנו חשוב מאוד להסביר.
<עביר בכר: העמותה מאוד נחושה להמשיך את ההתקשרות עם הרשות לשיקום האסיר ולא להפוך לעסקן פרטי של שיקום אסירים ללא פיקוח של המדינה.
<עביר בכר: אני כסניגורית שמופיעה כל שבוע בפני ועדות שחרורים, יש אסירים שמשתחררים בתכניות בכסף, חוות דעת שהם רוכשים.
<עביר בכר: היה לי ניסיון מוצלח כאשר קיימנו ימי עיון בנוגע לכך שאסיר נאלץ לקנות את השיקום שלו בכסף.
<עביר בכר: לפחות לגבי אסירים ברמה הזאת של המסוכנות הגבוהה, שההוסטל הוא המענה הטיפולי, בבקשה לא להסיט את התחום הזה ולגרום לכך שגם אנשים שיש להם הון תועפות ויוכלו לבנות הוסטלים משלהם, יתחילו למכור את התכניות שלהם.
<עביר בכר: דוח דורנר, כבוד השופטת בדימוס, יצא לאחרונה.
<עביר בכר: כאשר אנחנו מעיינים בדוח, עניין ההוסטל עלה בדיונים כמענה שיקומי שהוועדה גם עודדה ואז גם ההמלצות שהיו שם כדי לזנוח את רעיון הכליאה כרעיון אולטימטיבי ולהסתכל על פתרונות שהקהילה מציעה, הוסטל זה מענה שזכה להתייחסות מפורשת והמלצות.
<עביר בכר: אני חייבת לציין שאחד מחברי הוועדה הוא קולגה שלימדתי בפקולטה למשפטים הופתע לגלות שהנתון הזה של סגירת הוסטלים והמגמה שהולכת ומתרחבת, לא עלתה.
<עביר בכר: מי שמעיין בדוח לא רואה שיש מגמה של נסיגה או סגירת הוסטלים ומשהו כאן לא ברור לי.
<עביר בכר: בוועדה הזאת היו נציגים מהרשות לשיקום האסיר, אם אני לא טועה אפרת שוהם נטלה חלק בדיונים, אבל משהו כאן לא מסתדר.
<עביר בכר: אנחנו בכיוון של לאמץ את דוח ועדת דורנר שהוא באמת הביא תפיסה תקדימית מבחינת הענישה והשיקום ובפועל המציאות היא שאנחנו רק נוגסים במה שקיים במקום שנוסיף ונתקצב עוד מקומות כאלה.
<עביר בכר: תודה.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם שיש לנו בעיית זמן והדיון על שיקום האסיר – ואני מאמץ את ההצעה שלך לקיים דיון מהותי – ואנחנו צריכים לסיים את הדיון.
ג'מאל זחאלקה: גם על המלצות דורנר.
אלי אלאלוף: אנחנו נחכה לפרסום המלצות ועדת דורנר ונקיים דיון מהותי, על כל נושא שיקום האסיר.
אלי אלאלוף: כרגע יש לי בקשה.
אלי אלאלוף: היום בית החסד, יש לו הכרה שלכם כמוסד שיכול לטפל.
אלי אלאלוף: למה צריך להוריד להם את הזכות הזאת ואת ההכרה הזאת?
אלי אלאלוף: תשאירו להם את ההכרה הזאת.
אלי אלאלוף: אין שום סיבה שמרכז כזה שצבר ניסיון, ידע ויכולת, שלא ימשיך לקבל את ההכרה שלכם.
אלי אלאלוף: אל תיכנסו לשיקולים משפטיים כי זה לא מעניין.
אלי אלאלוף: אני יודע שיש מספיק פתרונות כדי שהמרכז יוכל להמשיך.
אלי אלאלוף: לדעתי התראה של חודשיים היא לא טובה לא למוסד ובוודאי לא לאסירים לשעבר שזה הדבר החשוב ביותר בעיני.
אלי אלאלוף: שמעתם את זה.
אלי אלאלוף: להוציא אותם היום ולשים אותם במסגרת חדשה טובה – אין לי טענות לגבי המסגרות – אני לא חושב שזאת החלטה טובה.
אלי אלאלוף: בטוח שאם התקציב היה קיים בידיכם, לא הייתם עושים את זה.
אלי אלאלוף: זה אומר שזה לא הפתרון האופטימלי אלא זה פתרון אלטרנטיבי.
אלי אלאלוף: לכן אני מבקש מכם לדחות את ההחלטה בשישה חודשים ולאפשר לנו בוועדה – כל מה שאני אומר, בינתיים זה על דעתי וחברי הכנסת הנוכחים יסכימו או לא יסכימו ואני אלך אתם, עם הרוב של הוועדה – ואני רוצה שבמשך ששת החודשים האלה נמצא ביחד – ואנחנו נעזור, ואני באופן אישי ונלך לשרים הרלוונטיים ואתם מנחשים מי אלה אותם שרים – ונבקש לבדוק את זה כדי שהמצב של הפעילות הקיימת היום והברוכה, וכולכם אמרתם זאת, תימשך.
אלי אלאלוף: אם זה היה מקום בעייתי, שילכו לאן שהם רוצים, אבל לא, זה לא כך.
אלי אלאלוף: אני מציע, ראשית, תשאירו את ההכרה לבית החסד לטפל באסירים.
אלי אלאלוף: שנית, לדחות את ההחלטה בשישה חודשים ולאפשר לנו כוועדה, בעזרתכם, יחד עם השרים, למצוא את הפתרון כדי שהמקום הזה לא ייסגר.
מאיר כהן: אני מבקש שיימצא גם כד החרס עליו דיבר חבר הכנסת אייכלר.
ישראל אייכלר: גם ההוסטל התורני.
אלי אלאלוף: תמיד אני יכול להתחיל משפט ומאיר ישלים אותו ואני אזדהה אתו אוטומטית.
אלי אלאלוף: אני אומר לכם שיש לי ניסיון במרכז ואני מכיר את החבר'ה במרכזים לשיקום האסיר.
אלי אלאלוף: אני מוקיר את הפעילות של שיקום האסיר.
אלי אלאלוף: אני יודע שאדון דדון עשה מהפכה לא קטנה ואני מכיר גם את התקופה הנרדמת של שיקום האסיר.
אלי אלאלוף: אני מכיר גם את הנושא של שיקום מהתמכרות לסמים.
אלי אלאלוף: בבקשה, אני מבקש, צאו מכאן עם המשימה להאריך בשישה חודשים.
אלי אלאלוף: גם מי שמנהל תקציבים של 28 מיליון שקלים יודע לתמרן ב-225 אלף שקלים.
אלי אלאלוף: ההחלטה לסגור את המרכז הזה, זאת פגיעה ואני אומר זאת גם כמי שעסק בפילנתרופיה.
אלי אלאלוף: חבר'ה, לפעמים הפילנתרופיה לא צריכה כסף אלא היא צריכה הכרה של המדינה.
אלי אלאלוף: זה מאוד חשוב ותמיד, עת הייתי בפילנתרופיה ולא קטנה, חיפשתי את הגרושים רק כדי לקבל את ההכרה של המדינה.
אלי אלאלוף: כדי לגייס כסף מפילנתרופ אחר, אתה צריך לבוא ולהגיד לו שהמדינה מכירה ומאמינה בך.
אלי אלאלוף: אל תפגעו גם בעבודה שלהם.
אלי אלאלוף: אתם רוצים חמישים אחוזים, תנו להם את הכלי, את ההכרה שלכם שהיא כלי לגיוס כספים עבורם.
אלי אלאלוף: בזה אני מבקש לסכם.
אלי אלאלוף: ראשית, לדחות בשישה חודשים את ההחלטה.
אלי אלאלוף: שנית, מאוד חשוב שתשאירו להם את ההכרה.
אלי אלאלוף: הנקודה השלישית.
אלי אלאלוף: בינתיים כולנו ביחד בוועדה, וכל אחד לחוד, נפעל אצל השרים הרלוונטיים כדי שהתקציבים של הרשות לשיקום האסיר יטופלו, כמו שהמרכז הזה שטיפל באוכלוסייה החרדית, גם הוא ימצא את פתרונו.
אלי אלאלוף: על זה אני אשב בצורה יסודית.
אלי אלאלוף: לא ישבנו על זה היום אבל אני אשמח להצטרף לחבר הכנסת אייכלר שהעלה את הנושא.
אלי אלאלוף: זה הסיכום.
אלי אלאלוף: אם אתם רוצים לתקן משהו, בבקשה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזה לפחות נותן מענה חלקי.
ג'מאל זחאלקה: לפחות יש לנו חצי שנה - וזה מקובל – כדי להמשיך וללחוץ על השרים הרלוונטיים כדי להמשיך ולהפעיל את המרכז הזה.
ג'מאל זחאלקה: אני בהחלט חושב שזה פתרון.
<יצחק דדון: אדוני היושב ראש, אני כמעט עומד לבקש שלא תפקירו אותנו.
<יצחק דדון: אומר באיזה מובן.
<יצחק דדון: בסופו של יום אני אעמוד לבד מול התקציב, אני אתן את ההסברים כי אם אני נכנס עוד הפעם, יש את הבעיות.
<יצחק דדון: אם בחצי השנה הזאת לא תיפתרנה הבעיות ולא יטפלו באופן יסודי ברשות, כי אני לא מטפל ואצלי אין הבדל בין ערבי ליהודי, בין אישה לנער וכולי אלא אני מטפל בכולם ללא שום מגדר ואתה היית אצלי, אדוני, וראית את מה שעשינו ומה אנחנו עושים.
<יצחק דדון: משנת 2013 גייסתי 18 עובדים סוציאליים מהחברה הערבית כולל מנהלת מחוז.
<יצחק דדון: פתחנו ישובים.
<יצחק דדון: אני משלם מכספי הדל עבור רשויות שאין בהן ועדה קרואה.
<יצחק דדון: זה לא קשור כי אני חושב שזה אינטרס של מדינה.
<יצחק דדון: אין לי קשר בכלל למוצא ולא מקובל עלי לחשוב בכיוון הזה.
<יצחק דדון: אני יודע שאם אנחנו לא עושים את זה, גורלם של החבר'ה האלה יהיה דלת מסתובבת.
<יצחק דדון: אני מקווה שיימצא אותו תקציב כדי שיקל עלי את החיים.
אלי אלאלוף: אתה יכול להשתמש בי.
<יצחק דדון: אני מקבל.
<יצחק דדון: מילת כבוד.
ג'מאל זחאלקה: ברשות הוועדה, אני יודע שאנחנו חושבים באותו כיוון.
ג'מאל זחאלקה: בעוד שלושה חודשים או בעוד חודשיים תתקיים ישיבה בעניין שיקום האסיר ובכלל בכל הנושא ולא רק בנושא הספציפי הזה.
ג'מאל זחאלקה: אז יימצא פתרון לעניין הזה במסגרת הכללית.
ג'מאל זחאלקה: אני אישית חושב שצריך לא 28 מיליון שקלים אלא 280 מיליון שקלים לשיקום האסיר.
ג'מאל זחאלקה: כל כסף כזה מהווה חיסכון וגם מניעת עבריינות.
<יצחק דדון: תבינו היכן האבסורד.
<יצחק דדון: יש תקנה 42 לתיקון חוק בתי הסוהר שהוסיף להם 150 מיליון שקלים עבור שיקום בכלא.
<יצחק דדון: בכלא אנשים משוקמים, יוצאים החוצה, מי מקבל אותם?
<יצחק דדון: איש לא יקבל אותם כי אין לי את כוח האדם ואין לי את התקציב.
ג'מאל זחאלקה: זאת בדיוק הבעיה.
<יצחק דדון: בקטע הזה צריך ללכת על טיפול יסודי.
אוסאמה סעדי: עוד מילה אחת אדוני היושב ראש.
אוסאמה סעדי: אני ישבתי בדיון מתחילתו ועד עתה וההצהרה הראשונה שלך, וגם בסיכום שלך, אתה מוכיח שאתה מגדלור ערכי ותודה רבה על עמדתך אותה אנחנו מוקירים ממעמקי ליבנו.
עאידה תומא סלימאן: לא במקרה פנינו אל היושב ראש אלי אלאלוף.
אלי אלאלוף: צהריים טובים, אנחנו ממשיכים בהצעת החוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 23) (עונשין, עיצום כספי וסמכויות פיקוח).
אלי אלאלוף: בתקווה שנסיים את החוק הזה - אז תעזרו לנו להתקדם.
<יעל סלנט: בדיון הקודם אנחנו סיימנו עם סעיף 60ב' לפקודה שמדבר על הסמכות לקבוע עונש מאסר לתקופה שלא תעלה על שנה, או קנס ששיעורו כאמור בסעיף 61א(4), בסעיף הזה כבר דנו.
<יעל סלנט: היום אנחנו עוברים לסעיף של העונשין על הפרת תקנות להוראת השעה שתוקפה יהיה לחמש שנים.
<פנינה שפר עמנואל: אני מהתאחדות התעשיינים.
<פנינה שפר עמנואל: למעשה, אנחנו לא דנו בסעיף הזה, הוא רק הוקרא.
<פנינה שפר עמנואל: לנו יש הערה לגבי מתן סמכות לשר לקבוע עונש של שנת מאסר.
<פנינה שפר עמנואל: למעשה, בחוק העונשין קבוע שמחוקק משנה יכול לקבוע עונש מאסר של עד חצי שנה.
<פנינה שפר עמנואל: אנחנו חושבים שאכיפת הוראה כללית שבחוק העונשין צריכה להיעשות בצורה מאוד מצומצמת.
<פנינה שפר עמנואל: כאן הסמכות להתקין תקנות היא מאוד רחבה.
<פנינה שפר עמנואל: מדברת על סעיף 62(6) שבעצם מתייחס לכל ההליכים בשרשרת האספקה של התרופות.
<פנינה שפר עמנואל: לכן אנחנו מבקשים, שהסעיף הזה יבוטל ותישאר ההוראה הכללית שלשר יש סמכות עד חצי שנה.
<פנינה שפר עמנואל: אני רוצה להגיד שזה גם עולה בקנה אחד עם העמדה של משרד המשפטים בתזכיר של חוק יסוד החקיקה.
<פנינה שפר עמנואל: בעצם, גם שם הם אומרים שסמכות להוציא תקנות שיש בהן ענישה פלילית של עד חצי שנה, זו בעצם צריכה להיות ההוראה שגוברת על הוראות תקנות אחרות, וההיגיון הוא ברור - רק למחוקק הראשי יכולה להיות סמכות להטיל תקופת מאסר כל כך ממושכת - זו בעצם העמדה שלנו.
<יעל סלנט: צריך לשים לב, כשדובר בחוק יסוד החקיקה, דובר אז על חוק יסוד בכל זאת.
<יעל סלנט: כאן יש לך שני חוקים במדרג נורמטיבי.
<יעל סלנט: מבחינה משפטית אני מדברת רק - שני חוקים שהם במדרג נורמטיבי שהוא שווה, שני חוקים רגילים - חוק העונשין לצד פקודת הרוקחים.
<יעל סלנט: השאלה לגבי ההצדקה לקבוע הוראה כזאת של קביעת מאסר של עד שנה, אני חושבת שזו שאלה שמשרד הבריאות צריך להשיב עליה בבחינה המקצועית שלה, כדי שהוועדה באמת תוכל לבדוק אם יש הצדקה או אין הצדקה.
<יעל סלנט: אבל מבחינה משפטית, זה עדיין שני חוקים שהם במעמד נורמטיבי זה.
<יעל סלנט: כמובן שעדיין תצטרך לחזור לאישור הוועדה כמו כל תקנה שיש עליה ענישה פלילית.
<יעל סלנט: אני חושבת שחשוב שנשמע את ההצדקה ככל שיש לקביעה של מאסר עד שנה.
<נילי דיקמן: אני מהלשכה המשפטית, משרד הבריאות.
<נילי דיקמן: אנחנו עוסקים בהסדר שרוב רובה של החקיקה, לפחות עד היום, עד שהגענו לתיקון החשוב הזה, נעשה בתקנות.
<נילי דיקמן: כל הרגולציה היא מאוד מפורטת, והיא גם מטריה מאוד מקצועית.
<נילי דיקמן: כשאנחנו הגענו לתקן את סעיף 60, הסעיף העונשין היום שקובע סנקציה גורפת על כל הנושא, הוראה של הפקודה או של התקנות שלה, אנחנו הבנו שלמעשה אנחנו הולכים לאבד בבת אחת את כל הסנקציות הפליליות על התקנות, וזה תוצאה לא טובה.
<נילי דיקמן: מעבר לזה שאנחנו נצטרך הוראת מעבר לגבי התקנות, אנחנו חושבים שבמטריה כזאת עדינה שבה יש לנו כבר היום הרבה מאוד הוראות שמעוגנות בתקנות, הוראות חשובות, ושהבסיס של הרגולציה – אי אפשר את הכול בדיעבד להעלות לחקיקה ראשית.
<נילי דיקמן: אי אפשר היום להתחיל הליך חקיקה ולהתעלם מ-60 שנה שבה יש לנו פקודה שמבוססת בעיקר על תקנות, ואנחנו צריכים לאפשר את הסנקציה שהיא יותר משמעותית של שנה במקומות שזה מתאים.
<נילי דיקמן: אנחנו לא אומרים שמהיום כל תקנה תהיה עם סנקציות לשנה, אנחנו מבקשים לאפשר לנו לשקול בזמן שאנחנו מתקנים את התקנות בעתיד, לתקן את כל התקנות.
<נילי דיקמן: תוך חמש שנים אנחנו נצטרך לעשות את המבצע הזה, ולהביא אליכם פה לוועדה אישור של סעיפים עונשיים לכל אחד מהתקנות לפי הפקודה.
<נילי דיקמן: אנחנו מבקשים שתהיה לנו אפשרות שלהוראות המתאימות, שהן היותר חמורות, היותר בסיסיות, נוכל לקבוע עד שנה.
<נילי דיקמן: אם היינו היום מחוקקים את החוק מהתחלה, בוודאי שהתקנות האלה היו מספיקות בחקיקה ראשית בצורה מסודרת, עם המדרג הראוי.
<נילי דיקמן: אבל אנחנו בתוך עמנו אנחנו חיים, ואנחנו יודעים כשאנחנו מדברים על דבר חקיקה ישן, צריך גם לעשות גם את ההתאמות.
<נילי דיקמן: העמדה הזאת הייתה מקובלת על משרד המשפטים.
<נילי דיקמן: היא הבינה שבמה
<נילי דיקמן: לך הדיונים שבאמת גם האופי הספציפי של הרגולציה שלנו שהוא מאוד מקצועי לא מאפשר לקבוע את כל ההוראות בחקיקה ראשית.