GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אבשלום דולב: נושא אחרון הוא מדיניות ה-דאבל סטנדרט.
<אבשלום דולב: אני מניח שאין חולק, וחבר הכנסת שמולי אמר את זה, וישנם מפעלים עם סטנדרט נמוך יותר ויש כאלה עם סטנדרט גבוה.
<אבשלום דולב: יש לזה השפעות על התחרותיות בשוק.
<אבשלום דולב: חד וחלק.
<אבשלום דולב: זה משפיע על התחרותיות בשוק כי מי שיש לו סטנדרט גבוה משקיע יותר בכל תהליך הסטנדרט הזה ולכן אצלו העלות של הייצור קצת יותר יקרה.
<אבשלום דולב: לכן מדינת ישראל צריכה לשאוף להיות בסטנדרט אחד כמקובל בעולם, כמקובל בין כל המדינות שגם מייבאות לכאן וגם הן דורשות מאתנו כאשר אנחנו מייצאים את אותם סטנדרטים.
אלי אלאלוף: אני מבקש מכל אחד, לא יותר משתי דקות.
<אלי סתוי: אני נציג הקמעונאים הקטנים בענף המזון בישראל.
<אלי סתוי: כפי שאמרתי בתחילת הדיונים, אנחנו רואים ברפורמה הזאת בהחלט הזדמנות גדולה שמשתלבת מצוין עם רפורמה שאנחנו אמורים להפעיל כבר בחודשים הקרובים והרפורמה הזאת מדברת על התארגנות של כלל הקמעונאים הקטנים למחסן מרכזי על מנת לשפר משמעותית את שרשרת האספקה ולמעשה להנגיש את התחרותיות בענף המזון לכל אתר ואתר, קמעונאי, במדינת ישראל.
<אלי סתוי: זה למען הצורך בהוזלת יוקר המחיה בענף המזון.
<אלי סתוי: אנחנו נפעל בכיוון הזה.
<אלי סתוי: אני מאמין שאנחנו נעשה דברים טובים מאוד.
<אלי סתוי: רציתי לומר לכבוד היושב ראש שעם כל האופטימיות שליוותה אותי בתחילת הדרך, שבאמת הרפורמה הזאת אמורה להגדיל את מספר השחקנים בנושא היבוא ולאפשר לנו כקמעונאים קטנים להשיג מגוון גדול יותר של מוצרים במחירים זולים יותר על מנת שננגיש אותם ללקוחות שלנו שנמצאים בכל רחבי הארץ, אבל מדיון לדיון מסתנן לי איזשהו חשש שאם אנחנו מתייחסים לוועדת קדמי, לוועדת טרכטנברג, לחוק המזון כשרשרת של פעילויות שהמטרה שלהן היא בהחלט הוזלת יוקר המחיה בענף המזון – החשש שלי הוא שהרפורמה הזאת שאנחנו דנים עליה בצורה כה רצינית וכה משמעותית, לפחות לגבי סקטור העסקים הקטנים עשויה להיות דווקא בכיוון ההפוך.
<אלי סתוי: כאן אני מביע את חששותיי בשמם של העסקים הקטנים בענף המזון.
<אבי צרפתי: ארגון הרופאים הווטרינריים ברשויות המקומיות.
<אבי צרפתי: אני רוצה להתייחס לסעיף 222.
אלי אלאלוף: אני מזכיר שהשיחה היא עדיין כללית.
אלי אלאלוף: אם אתם רוצים להגיע לסעיפים, אנחנו קודם כל נחזור לקרוא את הסעיפים.
<אבי צרפתי: אני רוצה להתייחס לזה באופן עקרוני וכללי.
<אבי צרפתי: כפי שדיברנו בבוקר, בסוף התהליך כיום הרופאים שנמצאים ברשויות המקומיות, הם הרופאים שמבצעים את הבדיקות בנקודות השיווק.
<אבי צרפתי: הם עושים את זה גם ובנוסף לבדיקות המשנה, אבל מי שמבצע היום את הבדיקות, אלה אך ורק הרופאים ברשויות המקומיות.
<אבי צרפתי: מאחר וזה המצב, אנחנו מבקשים שחברי הוועדה ישקלו בכובד ראש לשנות סעיפים שנוגעים לעבודה שלנו ברשויות המקומיות.
<אבי צרפתי: זאת אומרת, היכן שמדובר בנקודות הקצה, הרופאים שעובדים היום ברשויות המקומיות, על מנת לא לייצר בעיית עבודה שהיא בלתי תקדימית של פיצול משרות, של פגיעה, של פיטורים, של אובדן היכולת לתת את איכות הפיקוח הנדרשת, אנחנו מבקשים שבתהליכים האלה יהיה כתוב שהרופאים ברשויות המקומיות הם אלה שמבצעים את התהליך הזה.
<שלמה דולברג: מרכז השלטון המקומי.
<שלמה דולברג: אנחנו כאמור – ואמרנו את זה כמה פעמים בוועדה – תומכים ברפורמה.
<שלמה דולברג: הגענו להסכמות עם הממשלה.
<שלמה דולברג: אנחנו כמובן חושבים שצריך לשמור על קבוצת עובדי הווטרינריה.
<שלמה דולברג: זה חשוב ואסור לפגוע בהם.
<שלמה דולברג: אני גם מבין שהמדינה מוכנה לקלוט אותם בלי לפגוע בהם.
<שלמה דולברג: עדיין צריך לקחת בחשבון שהרשויות המקומיות הולכות לעבור כאן שינוי בתום תקופת הביניים.
<שלמה דולברג: כאשר נתבקשנו לאפשר מצב שגם אחרי תקופת הביניים הרשויות המקומיות יוכלו בהסכמה עם הממשלה להמשיך לעשות את זה, אנחנו בהחלט חושבים שזה נכון והסכמנו לזה.
<שלמה דולברג: אנחנו לא חושבים שצריך באופן קטיגורי וחד משמעי להגיד שיש רפורמה, מקימים תאגיד, אבל אנחנו, הכנסת, מחייבים את הרשויות המקומיות להמשיך ולעסוק בזה.
<שלמה דולברג: אני חושב שזה לא נכון.
<שלמה דולברג: זה לא עלה על השולחן הזה עד לפני עשרה ימים.
<שלמה דולברג: הרשויות המקומיות הן גורם סטטוטורי, הן מייצגות את הדמוקרטיה המקומית ואני חושב שאפשר לסמוך עליהן, עם כל הכבוד.
<שלמה דולברג: גם הן איזשהו פרלמנט מקומי וכמו שסומכים על חברי כנסת, אפשר בהחלט לסמוך על חברי מועצת עיר ועל ראש הרשות.
<שלמה דולברג: הרפורמה היא בהחלט חיובית ואנחנו תומכים בה.
<שלמה דולברג: אנחנו מסכימים גם להמשיך לעסוק בזה בהסכמה, אם תהיה הסכמה, כפי שזה מנוסח עכשיו.
<שלמה דולברג: לא נכון לדעתנו לדבר על כפייה על הרשויות המקומיות להמשיך לעסוק בזה אחרי שכבר תהיה הרפורמה בישראל.
איציק שמולי: אדוני היושב ראש, יש לי הערה או הצעה שאני מקווה שהוועדה תקבל אותה.
איציק שמולי: אני הייתי מבקש או מציע שלפחות בתקופת הביניים אותו תאגיד יהיה צריך לתת איזשהו דיווח לוועדת העבודה והרווחה בעיקר על הקטע של החרמת הבשר המקולקל.
איציק שמולי: זה אולי משהו שיכול, לפחות אצלי, להוריד מעט את מפלס החשש.
איציק שמולי: אני לא חושב שצריכה להיות התנגדות לממשלה מאחר ואם העבודה ממילא תיעשה בצורה טובה על ידי התאגיד, נציגיו ועובדיו, אז אני חושב שזה משהו שיכול רק לתרום לעניין.
<נעה בן שבת: החרמות בשווקים וגם במפעלים?
איציק שמולי: אני מזכיר לכם שבדיון הקודם אני שאלתי שאלת תם.
איציק שמולי: שאלתי כמה כמויות תחרימו ואף אחד לא ידע לתת לי תשובה.
איציק שמולי: אני חושב שקודם כל את זה צריך לתקן.
אלי אלאלוף: אני רוצה להזכיר.
אלי אלאלוף: איציק, אי אפשר לדבר עליך כי אתה היית נוכח בדיונים ואני חושב שחוץ ממני, אתה מספר אחד בנוכחות.
איציק שמולי: אני מוכן להיות מספר שתיים שלך, אדוני היושב ראש.
אלי אלאלוף: אני חושב שאמרנו את זה ואני חוזר ואומר.
אלי אלאלוף: החוק הזה הוא כל כך כבד, הוא כל כך רציני, כל כך הולך להשפיע על כל תחומי החיים כולל הכלכליים, ומיכל וכל חברי הוועדה יקבלו מסמך שקיבלתי מהאוצר כדי להשתכנע.
אלי אלאלוף: השאלה שלך הייתה שאלה מהותית.
אלי אלאלוף: לפני שהתחלתי לעבוד על זה, קיבלתי מסמך והוכיחו לי שזה מוריד את יוקר המחיה.
אלי אלאלוף: תקבלו את המסמך הזה.
אלי אלאלוף: אני התחייבתי שכל מושב של הכנסת, היינו, לפחות פעמיים בשנה, יהיה דיון על החוק הזה, על כל ההיבטים, כולל ההיבט שאתה מעלה.
מיכל בירן: זה צריך להיות בלשון החוק.
מיכל בירן: יושבי ראש ועדות למרבה הצער במדינת ישראל, מתחלפים בתדירות מאוד גבוהה.
<נעה בן שבת: מציעים שיהיה כתוב שבכל כנס של הכנסת יתקיים דיון.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה חשוב.
<נעה בן שבת: שיהיה גם דיווח בכתב.
אלי אלאלוף: אין לנו שום בעיה לעשות את זה.
אלי אלאלוף: זה כל כך חשוב.
אלי אלאלוף: אני לא רואה את הליווי הזה כדבר מפחיד אלא להפך.
אלי אלאלוף: באנו לחזק מערכת ולא לפגוע בה ולא להפחיד מישהו.
אלי אלאלוף: יש כאן נכונות, ואני אומר וחוזר ואומר שאני גאה על כך שאני חי במדינה שאנשי המקצוע באים ומתלוננים או מגיבים בצורה הכי חופשית ואנשי המקצוע, נציגי הממשלה, באים ומציגים במלוא הכנות את השיקולים שהביאו לכתיבת החוק הזה, בוודאי חברי הכנסת שמשקיעים כל כך הרבה.
אלי אלאלוף: אני אומר לכם שהלוואי שבשאר הסעיפים בהם דנו נמצא את אותה רצינות כפי שקיימת היום.
אלי אלאלוף: בהחלט נראה איך כותבים את זה בצורה משפטית מסודרת כך שגם משרד המשפטים יסכים, גם הייעוץ המשפטי וגם ההערות שלנו.
אלי אלאלוף: אני מציע שתנסחו את זה.
אלי אלאלוף: בהחלט אפשר לעשות את זה.
אלי אלאלוף: לא ידעתי שיש נוכחות כל כך גדולה של אורחים שהם לא אנשי כנסת בדיוני הוועדה אבל אני רואה אותם כאן והם חלק.
אלי אלאלוף: אני חושב שהם יכולים להיות גאים שהחוק הזה יוצר קמפיין לא פחות מאשר אנחנו כחברי כנסת והוא מושפע מכם.
<אבי שפירא: כיום התפקיד שמוטל על הרופאים הווטרינריים, הם אלה שמבצעים את הפיקוח בשווקים והם אלה שמבצעים את הפיקוח בהובלה.
<אבי שפירא: אנחנו שבים ומבקשים שמי שיעשה בכל תכנית שתימצא ותאושר על ידי הכנסת, מי שימשיך לבצע את זה, אלה הרופאים הווטרינריים ברשויות המקומיות.
אלי אלאלוף: אני מתחייב לחלק הראשון של דבריך.
אלי אלאלוף: החלק השני, זה עניין של היסטוריה פר רשות.
<אבי שפירא: אמר כאן מר דולברג שהמדינה מוכנה לקלוט את הרופאים הווטרינריים.
<אבי שפירא: עצם העברתם באופן מובנה לתאגיד מהווה מראש פגיעה ברופאים הווטרינרים.
<אבי שפירא: יושבים כאן כעשרים רופאים וטרינרים וכל אחד ואחד מהם יימצא פתאום עוסק בתחום אחר, אחריות אחרת, מעמד אחר, כל צורת ההעסקה שלו תשתנה.
<אבי שפירא: זה לא כמו אותו תאגיד הכבאות, דוגמה שנתנו לנו בעבר, מכיוון שכבאי עובר לעבוד ככבאי ובדיוק באותה מתכונת בתאגיד אחר.
<אבי שפירא: לגביו אין כל הבדל.
<אבי שפירא: לגבי כולנו, זה לא יקרה.
<אבי שפירא: כשהולכים לבדוק מה יקרה בדיוק, זה לא מה שיקרה לגבי כל הקבוצה הזאת.
<אבי שפירא: תבינו, המשמעות של העסקה דרך התאגיד, מראש פוגעת בנו.
<שלמה דולברג: אני רוצה לחדד את הדוגמה.
<שלמה דולברג: הרי לא יעלה על הדעת שהוועדה הזאת, עת היא דיברה על הקמת רשות הכבאות, הייתה אפילו שוקלת את העובדה שכבאי ימשיך לעבוד ברשות.
אלי אלאלוף: זה היה בוועדת הפנים.
<שלמה דולברג: נכון אדוני.
<שלמה דולברג: ועדת הפנים.
<שלמה דולברג: זאת טעות שלי.
<שלמה דולברג: לא יעלה על הדעת שוועדת הפנים שהחליטה על הקמת רשות הכבאות, וכולנו היינו בדיונים האלה, תחליט שתוקם רשות כבאות אבל הכבאי ימשיך להיות מועסק על ידי הרשות.
<שלמה דולברג: אותו דבר נכון לגבי רפורמות אחרות.
<שלמה דולברג: למרות זאת, אנחנו מוכנים לאופציה שיכול להיות שתהיה הכרחית, שווטרינרים ימשיכו להיות מועסקים על ידי הרשות אבל בהסכמת הרשות.
<שלמה דולברג: זה כל מה שאנחנו מבקשים.
מיכל בירן: שלמה, אתה מתייחס לזה בצורה שבעיני היא קצת תמוהה, כאילו אנחנו כבר אחרי.
מיכל בירן: יש רפורמה ואז פתאום באים ואומרים שבכל זאת הרשויות יעסיקו את הווטרינרים.
מיכל בירן: אני מסתכלת על זה אחרת.
מיכל בירן: אנחנו כרגע בתהליך של עיצוב, יש דיאלוג שקורה מאחורי הקלעים בין כל הצדדים ויכול להיות למשל שהמסקנות אליהן יגיעו הן שהתאגיד הזה יכלול את כל הרופאים הווטרינריים שבודקים במקומות הייצור ושהפיקוח בשווקים והפיקוח בדרכים יישאר במתכונת כפי שזה מתנהל היום.
מיכל בירן: אתה מתייחס לזה כאילו זה מוצר מוגמר.
מיכל בירן: מבחינתי זה לא מוצר מוגמר ואפשר להגיע למצב שנוגע ומטפל בכל הבעיות שכן הועלו, ואני מקבלת את הדברים שהעליתם, ובכל זאת לא פוגע במקום שבו זה לא מידתי ואין צורך, וזה לא מוזיל ולא משפר את מערך הפיקוח אלא רק פוגם בו.
מיכל בירן: נקודה שנייה.
מיכל בירן: מדברים על מערכות טכנולוגיות ממוחשבות אבל כל עוד הן לא נכנסו, גם אמרו אחרים, צריך לאפשר בדיקות משנה.
מיכל בירן: גם יכול להיות שיהיו גופים קטנים יותר ומשחטות קטנות יותר שלא יוכלו להרשות לעצמן את העלות הטכנולוגית הזאת וצריך לאפשר לפחות את האופציה של בדיקות המשנה למי שלא עובר לעולם ההיי-טק, לפחות לעתיד הנראה לעין.
מיכל בירן: יכול להיות שזה ייראה מיותר בעוד תקופה מסוימת, אבל לפחות בינתיים לוותר על המערך הזה כשאין עדיין מערך חלופי וכאשר חלק מהאנשים יכול להיות שלא יוכלו לעמוד בעלותו של המערך החלופי, זה נראה לי כרגע גורם נזק לא סביר.
<שלמה דולברג: לענות לחברת הכנסת מיכל בירן.
אלי אלאלוף: אני רואה שאפשר לעשות ישיבה בין ארבעה אנשים ובסוף נגיע לסיכום.
אלי אלאלוף: אלה תמיד אותם ארבעה אנשים.
<שלמה דולברג: אני חושב שאחרי תקופת הביניים כן יהיה שינוי מהותי.
<שלמה דולברג: מה שניתן היה להבין מחברת הכנסת בירן זה למה אנחנו מתעקשים.
<שלמה דולברג: כי אין כאן שינוי מהותי אבל יש כאן שינוי מהותי.
<שלמה דולברג: השינוי המהותי הוא בהרבה דברים.
<שלמה דולברג: בין היתר למשל, במקום שאנחנו, הרשויות המקומיות, נגבה את האגרות, המדינה הולכת לגבות אותן.
<שלמה דולברג: זאת אומרת, מי שבעצם ישלוט בתקציבים האלה לאחר תקופת הביניים, זאת המדינה.
<שלמה דולברג: אנחנו מכבדים את זה, מצדיעים כחיילים נאמנים ומשתפים פעולה אבל אל תבקשו מאתנו ואנא, אל תכריחו אותנו להמשיך לעסוק בדברים שהמדינה היא השולטת אלא בהסכמת הרשות המקומית.
מיכל בירן: בזה אני מסכימה אתך, שהחשש המוצדק שלך מזה שהאוצר הבטיח לשפות אתכם ולא ישפה, הוא החשש שלך כנראה מוצדק אבל מי אומר שאם אומרים שהפיקוח בשווקים כן יישאר במתכונתו היום, זה לא פוסל שגם האגרות - - -
אלי אלאלוף: סליחה, ברשותכם.
אלי אלאלוף: לכולנו יש ביקורת על הממשלה שלנו, על הממשלות שלנו, תמיד תהיה ואוי ואבוי ליום שלא נוכל לבקר את הממשלה שלנו, אבל אני רוצה להגיד משהו.
אלי אלאלוף: אם יש חס וחלילה פגיעה בבריאות הציבור, למי ללכת?
אלי אלאלוף: לרשות מקומית שלפעמים אין לה כסף לשלם משכורת?
אלי אלאלוף: לרשות מקומית שיש לה חובות והיא לא יכולה לקחת על עצמה אחריות?
אלי אלאלוף: פיצול בין הרשויות, אם נחפש אותן?
אלי אלאלוף: לנו יש כאן הזדמנות אדירה להחזיר לממשלה אחריות כוללת על תחום אחד ואנחנו בורחים והולכים לרשויות המקומיות המצוינות.
אלי אלאלוף: 230 רשויות מקומיות, כולן טובות וזה דווקא בחלשות ביותר, שם יכולה להיות חס וחלילה פגיעה בציבור?
מיכל בירן: איזה תשובה אתה נותן לאנשים שחצי ממשכורתם תישאר עדיין ברשות המקומית בפיקוח על בעלי חיים?
אלי אלאלוף: כך המבנה עד שימצאו.
אלי אלאלוף: אולי יצליחו במשא ומתן כן להגיד שאנחנו רוצים להיות במשרה מלאה בתאגיד.
אלי אלאלוף: אבל גם עכשיו הרשות המקומית לוקחת גרושים משמאל וגרושים מימין – סליחה, זאת עמדה פוליטית – גרושים מתפקיד אחד וגרושים מתפקיד שני וכולי.
אלי אלאלוף: כך זה.
אלי אלאלוף: זה נעים?
אלי אלאלוף: זה נעים להרגיש שפתאום יום אחד יגידו לו שהסעיף הזה נסגר, אז המשכורת שלך יורדת בשליש?
אלי אלאלוף: אני אומר לכם שלבי לבי עם כל עובד במדינה.
אלי אלאלוף: אני התפטרתי מתפקידים כי אמרו לי לפטר מישהו.
אלי אלאלוף: אני הלכתי.
אלי אלאלוף: אני לא מסוגל לעשות את זה.
אלי אלאלוף: לא יכול לעשות את זה.
אלי אלאלוף: לא נוח לי לעשות את זה.
אלי אלאלוף: אבל באמת, תחשבו קצת בראייה כוללת ולא בראייה נקודתית.
אלי אלאלוף: אל תגיד לא קיים, אז אי אפשר עם ההסתדרות לעשות הסכם קיבוצי כרגע, אבל ביום שיהיה קיים, תבוא ומבחינתי תעשה הסכם קיבוצי ותשמור על תפקידך, בל בינתיים המצב הוא לא תקין.
אלי אלאלוף: תבינו, טוב שיש לנו אלוהים בשמים ושהוא עושה ניסים ונפלאות ולא נפגעים מזה.
אלי אלאלוף: המצב הוא לא תקין.
אלי אלאלוף: תחזור לתחנות משנה, לבדיקות משנה, אני אומר לך שלא נעים לי לספר לך מה אני שמעתי.
אלי אלאלוף: כרגע, על מה אנחנו הולכים?
אלי אלאלוף: חבר'ה, אף אחד מ-220 שעובדים ברשויות ייפגע בסעיף שנקרא פיקוח על המוצר החי.
אלי אלאלוף: להגיד לי שפתאום אני גם ממונה על הזריקה לפודל של השכנה שלי?
אלי אלאלוף: זאת בעיה שלך, אם אתם רוצים.
אלי אלאלוף: תבינו, כאן פעם ראשונה יש שיתוף פעולה בין משרד החקלאות, בין משרד הבריאות ובין משרד האוצר, שיפוי מדהים.
אלי אלאלוף: את יודעת, אני אגלה לך סוד, בדיונים שלי עם האוצר אמרתי להם שהם לא עשו מספיק שיעורי בית ומה התקופה שיש שיפוי מלא?
אלי אלאלוף: כי עד שיהיו הכנסות כדי לשלם את המשכורות, צריך כסף.
אלי אלאלוף: אמרתי להם ללכת ולבדוק כמה תעלה ההיערכות הזאת, כמה יעלו המשרדים של התאגיד ושיבואו עם התקציבים הנדרשים, שיעשו תחזית הוצאות של התאגיד.
אלי אלאלוף: זה מהלך אדיר ולא קל.
אלי אלאלוף: היות ואני יודע איזה רגישות יש לך לנושא של בריאות הנפש, אני אומר לך שזה חוק שבינתיים היישום שלו לא מוצלח אבל לא להתמודד?
אלי אלאלוף: מי לא הלך לאנשים עם בעיות נפשיות שלא היה להם במה לשלם?
אלי אלאלוף: החבר'ה שאני אוהב ומהם אני יצאתי.
אלי אלאלוף: תנו כאן צ'אנס.
אלי אלאלוף: מי שהולך לקנות אוכל במקומות הפחות מפוקחים, אלה האנשים הכי חלשים ולכן צריך לחדור לפינות.
מיכל בירן: איך זה קורה כאשר תבטל את בדיקות המשנה?
מיכל בירן: הראו לנו כאן מצגת על כל הבשר שהם מחרימים.
אלי אלאלוף: עובדה.
אלי אלאלוף: עם בדיקות המשנה, מפני שהן לא אפקטיביות.
אלי אלאלוף: תשמעי, אם לא תעשה שינוי, אין סיכוי שתשפר.
אלי אלאלוף: אם תעשה שינוי, יש פישולים.
אלי אלאלוף: שלא יהיו לך אי הבנות.
מיכל בירן: אתה יודע להגיד היום כמה וטרינרים הם מתכננים שיגיעו לבתי עסק, כמה פעמים?
מיכל בירן: היום מגיעים לכל עסק פעם בעשר שנים.
מיכל בירן: על כמה אתם מדברים עכשיו?
אלי אלאלוף: היה כאן דיון בזכות דוקטור אחמד טיבי.
אלי אלאלוף: הוא שאל אותי יום אחד אם אני יודע מה היא קדחת מלטה.
אלי אלאלוף: חשבתי שהוא מקלל אותי.
אלי אלאלוף: אמרתי לו, לא, מה זאת קדחת מלטה?
אלי אלאלוף: תסביר.
אלי אלאלוף: אז הוא הסביר לי.
אלי אלאלוף: הלכתי לגוגל והשלימו לי את האינפורמציה.
אלי אלאלוף: כולם עם תחנת משנה, עם פיקוח עירוני, בכל הארץ מכרו בשר פסול.
אלי אלאלוף: חיו כמעט בשלום עם מחלה שפוגעת בצאן ואחר כך מגיעה לילדים ואחת מהם הלכה.
<משה רפאלוביץ: המחלה עוברת בחלב.
מיכל בירן: אבל מה החלופה?
מיכל בירן: זה לא מרתיע.
אלי אלאלוף: איפה היו המפקחים?
אלי אלאלוף: איפה היו הווטרינרים?
<משה רפאלוביץ: אנחנו לא מפקחים על חבל.
<קריאה: הפיקוח על קדחת מלטה הוא בסמכות הממשלה.
אלי אלאלוף: אני מציין עובדה.
אלי אלאלוף: זה לא נגדכם חס ושלום.
אלי אלאלוף: אני אומר שיש כאן דוגמה למחלה.
אלי אלאלוף: דרך מי היא עוברת, זה לא מעניין אותי.
אלי אלאלוף: אני יודע שיש אנשים שמתים ממנה ויש חולים שמגיעים כל יום לבית החולים.
אלי אלאלוף: עם זה צריך להתמודד ואת המערכת של הפיקוח צריך לסדר.
<משה רפאלוביץ: כאשר אין בקרה בשטח על איך חלב עובר, זה מה שמקבלים שם.
אלי אלאלוף: חבר'ה, צאו קצת מהצלחת של עצמכם.
אלי אלאלוף: העולם מתקיים גם בלעדיכם.
אלי אלאלוף: אני מכיר מדינות שאין וטרינרים בה, אז מה?
אלי אלאלוף: פתאום הכול הוא סביב 220 הווטרינרים ברשויות המקומיות?
אלי אלאלוף: תחשבו קצת על המערכת.
אלי אלאלוף: תחשבו קצת על האחרים.
אלי אלאלוף: למה אתם כל הזמן עם עצמכם?
אלי אלאלוף: תשחררו קצת.
אלי אלאלוף: תחשבו בראיה כוללת, בראיה של טובת המדינה.
אלי אלאלוף: חבר'ה, כל אחד מאתנו מקטר לא רק בליל שבת אלא כל בוקר מתעורר עם קיטורים וכאשר יש לכם הזדמנות לתקן את העיוותים, אתם אומרים בתנאי שזה לא נוגע בכם.
אלי אלאלוף: איך אפשר?
אלי אלאלוף: אני לא מבקש מכם להיפגע כלכלית, לא בביטחון משפחתי, לא ברמת שכר, חס וחלילה, אבל תהיו שותפים למהלך שמאפשר שינוי מהותי במערכת.
אלי אלאלוף: זה מה שאתם צריכים להבין.
אלי אלאלוף: לא לראות רק את העשרים, שלושים, ארבעים ואפילו שבעים אחוזים מהשכר, וזה חשוב.
אלי אלאלוף: יש לכם הצהרה חד משמעית ויהיה לכם חוק ועם כל זה שמזלזלים במדינה שלנו, יש חוק והחוק פועל, לפעמים לא ברוח של כאלה ואחרים בכנסת, אבל חבר'ה, יש גבול.
אלי אלאלוף: תבינו.
אלי אלאלוף: תבינו שזה מהלך אדיר עם כמה שפחות פגיעות בכם.
אלי אלאלוף: הדאגה שלנו היא דווקא כדי לשמור על העסק הקטן והבינוני כדי שיתחזקו, כדי שלא ייפגעו.
אלי אלאלוף: זה מאוד חשוב לנו.
אלי אלאלוף: יש כאן נציגים שיכולים לראות שכל פעם בדיון, זה לא רק אני ואני שמח שאני לא היחיד שדואג לזה.
אלי אלאלוף: חבר'ה, יש כאן מערכת שלמה שהולכת לקבל זעזוע חיובי בעיני, במובן הזה שיש מקום לכולם.
אלי אלאלוף: אני לא אתן שתהיה שליטה רק של מונופול אחד בשום תחום ובוודאי לא בנושא של הבריאות.
אלי אלאלוף: חבר שלי איציק שמולי היה אתנו בדיונים על בריאות הציבור, ומה חיפשנו?
אלי אלאלוף: לחזק את הרפואה הציבורית מפני שהיא תיתן רמה נאותה לחלשים ביותר במדינה הזאת.
אלי אלאלוף: תחשבו גם על זה.
אלי אלאלוף: אני שוב אומר, אני הופתעתי לטובה מכך שלא פוגעים בשכר שלכם.
אלי אלאלוף: אמרו שהמדינה לא תמיד עומדת מאחורי הסכמים.
אלי אלאלוף: זה נכון, אבל רואים שיש מערכת משפט מתקנת.
אלי אלאלוף: אומרים לנו רשויות מקומיות, כמו שפעם אמרו בדיון על הבריאות שהבריאות קורסת אבל מי מכם חס וחלילה לא נהנה גם משירות בריאות טוב?
אלי אלאלוף: תבינו, יש לנו כאן מהלך קשה, לא קל, מלווה, מחושב, לקח שנים להכין אותו עם האופציה שרשות מחליטה או לא מחליטה, אבל אי אפשר לעשות דיונים על תפקיד הרשות ואחר כך לפנות לוועד השכונה.
אלי אלאלוף: סטטוטורית אתה פונה לראש רשות.
אלי אלאלוף: אומרים לנו, לא, יש לו מחשבות אישיות לא נעימות.
אלי אלאלוף: קניתי את זה לכן חיפשנו ויצאנו לא להנהלת העיר.
אלי אלאלוף: פתאום אני חושב על הנהלת העיר שהיא מכורה מראש לראש העיר, אבל לא לשכוח שזה סטטוטורי.
אלי אלאלוף: לכן עברנו למועצת העיר.
אלי אלאלוף: אם יש לכם פתרון יותר מבטיח שיקול דעת, בבקשה, תביאו אותו ונכניס אותו לחוק, אבל תאפשרו את המהלך הזה.
אלי אלאלוף: המהלך הזה לא יהיה ביום אחד, יש לו לוח זמנים והדחיפות היא דווקא מפני שהמצב הנוכחי, לא במקומות הנפלאים שאתם נמצאים ואני גר בבאר שבע ויחסית אני יכול להיות גאה, אבל יש מקומות שהם לא כאלה.
איימן עודה: אדוני, יש דברים שאנחנו לא יכולים להסכים עליהם.
איימן עודה: אתה מדבר על הדרגה.
איימן עודה: בסופו של דבר זה או עכשיו או שנה.
איימן עודה: מה ההבדל?
איימן עודה: אני רואה הבדל קוסמטי.
איימן עודה: אתה אומר שזה לא ראש העיר אלא המועצה.
איימן עודה: אני הייתי חבר מועצת העיר חיפה, ידעתי מה אומרת משמעת קואליציונית, אני יודע מה מחליטה המועצה ולכן הכול הוא קוסמטי.
איימן עודה: אני ניגש אל העיקר.
איימן עודה: אני אמרתי שהחסרונות הם אחד, שתיים, שלוש, ארבע.
איימן עודה: אני רוצה לשמוע ממול שמישהו יגיד לי שהיתרונות הם אחד, שתיים, שלוש, ארבע, חמש וזה עולה על זה.
איימן עודה: את זה אני לא שמעתי.
אלי אלאלוף: אנחנו ניתן להם.
אלי אלאלוף: אני מודה שהתלהבתי ולקחתי להם את רשות הדיבור, לנציגי הממשלה.
אלי אלאלוף: בבקשה, נציגי הממשלה.
<שי סומך: אני אתייחס לפן של העובדים, בפן המקצועי של אנשי המקצוע.
<שי סומך: בפן של העובדים, אני אמרתי את זה כבר בדיון הראשון ואני אחזור על הדברים כי לא כל חברי הכנסת היו בדיון הראשון, הכוח הקיבוצי של העובדים עולה במהלך הזה.
<שי סומך: זאת לא הייתה המטרה של הרפורמה.
<שי סומך: זאת לא רפורמה של עובדים או של התייעלות, אבל תוצאת הלוואי של הרפורמה היא כוח קיבוצי יותר חזק.
<שי סומך: היום יש עובדים שהם עובדים אורגניים של הרשות, העובדים הרשותיים, יש עובדים שהם במפעלים והרשות היא מעין קבלן כוח אדם, יש עובדים שהם נמצאים במועצת הלול ויש עובדים שמועסקים באופן פרטי כשכירים לפעמים ושמעתי שאולי לפעמים הם מועסקים כעצמאים.
<שי סומך: הם מפוזרים לגמרי והם לא יחידת מיקוח אחת.
<שי סומך: אין להם כוח.
<שי סומך: הכוח הקיבוצי שלהם הוא חלש.
<שי סומך: כתוצאה מהמהלך, חלק גדול מהעובדים ירוכזו בגוף אחד שייתן מצרך חיוני, אלה עובדים משכילים, הם לא עובדים פשוטים, והכוח הקיבוצי יעלה ובסופו של דבר המעמד של העובדים, אני מעריך כך, יהיה חזק יותר.
<שי סומך: יש לנו את הדוגמה של מועצת הלול שם התנאים הם מאוד טובים.
<שי סומך: גם זה תאגיד שקיים היום.
<שי סומך: כך שגם מבחינת העובדים, אני לא רואה כאן את המהלך הקשה.
<שי סומך: אני מבין שזה קשה לעבור ממקום עבודה למקום עבודה, אבל בתמונה הכללית המעמד של העובדים מתחזק.
איימן עודה: אני לא הבנתי כלום.
איימן עודה: תגיד לי מה היתרון להעביר עובד מרשות מקומית לתאגיד.
איימן עודה: מה היתרון?
איימן עודה: תסביר לי כי אני רוצה להבין ואני לא הבנתי.
איימן עודה: רק אני לא הבנתי או שגם אחרים לא הבינו?
איימן עודה: אני לא רוצה לדבר אלא רק לשמוע ולהקשיב לך.
איימן עודה: שכנע אותי, בבקשה.
איימן עודה: אני מדבר על הרשויות המקומיות.
איימן עודה: שכנע אותי בבקשה.
<שי סומך: אני דיברתי על התוצאה של כל המהלך הזה.
<שי סומך: לגבי הנקודה הספציפית הזאת, זאת נקודה שהיא במחלוקת והמחלוקת מתנהלת גם מאחורי הקלעים ולא רק בדיון הזה כי זאת מחלוקת בין גורמים שצריכים לסדר ביניהם.
<שי סומך: המחלוקת הזאת, אני כרגע לא יכול להתייחס אליה.
איימן עודה: אדוני היושב ראש, אנחנו כאן מחליטים עבור אנשים ואני רואה כאן שהצד האחר פשוט מאוד לא אומר שום דבר.
איימן עודה: אני מבקש ממך, זה חוק, למה לשנות חוק בשביל דבר תמוה שאף אחד מאתנו לא יודע מה היתרון שלו?
אלי אלאלוף: אני מבקש שתאפשר לו לדבר.
<שי סומך: התיאור שלי היה תיאור של התמונה הכללית.
<שי סומך: בתמונה הכללית הכוח של העובדים גדל.
מיכל בירן: מי הגה את הסעיף של חידוש חוזה כל שנה?
אלי אלאלוף: את לא בזכות הדיבור.
<שי סומך: הסעיף יורד.
<שי סומך: במשרד החקלאות זה בדיוק היה הדגם ותיאר את זה בדיון דוקטור סרחיו דולב שהיה מועסק כך הרבה שנים והוא לא הרגיש מאוים, והיום כך הוא מעסיק.
<שי סומך: היה את הדגם הזה וחשבנו שהוא נכון.
<שי סומך: אנחנו ירדנו מהסעיף הזה.
<שי סומך: זה בא ממקום של אימוץ הסדרים קיימים.
מיכל בירן: אף אחד מכם לא היה מסכים לעבוד בחוזה כזה.
<שי סומך: אבל זה כרגע לא קיים.
מיכל בירן: אנחנו באמת היחידים ששולחים אותנו לבחירות בתכיפות כזאת, אבל בסופו של דבר אף אחד מהיושבים ליד השולחן, השכירים, לא היה מוכן שכל שנה הוא היה מגיע לדיון מחדש על הארכת החוזה שלו.
<שי סומך: הסכמנו.
<נדב גלאון: כמה הבהרות.
<נדב גלאון: חברת הכנסת, לידי יושב דוקטור סרחיו דולב שהיום אחראי על פיקוח מוצרים מן החי בשירותים הווטרינריים.
<נדב גלאון: הוא עבד עשרים שנים כרופא משחטה שמדי שנה חודשה הסמכתו.
<נדב גלאון: הוא לא ראה בזה פגיעה בתנאיו.
<נדב גלאון: ברור שאם אין עילה אמיתית לפטר, לא מפטרים, אבל יש מדינות, יש שווקי יעד - - -
מיכל בירן: בסקנדינביה אולי זה ברור.
<נדב גלאון: יכול להיות.
איימן עודה: אפילו אם אין פגיעה, למה להעביר אם אותן זכויות שיש כאן ישנן גם שם?
איימן עודה: למה להעביר?
<נדב גלאון: אני אסביר לך.
<נדב גלאון: דוח מבקר המדינה שצוין כאן מראה שיש רשויות שלא מתבצעות בהן בדיקות משנה.
<נדב גלאון: יתרה מזאת, גם לא מתבצעות כל בדיקות בנקודות הקצה.
<נדב גלאון: כלומר, אין שם פיקוח.
איימן עודה: בכל מקום שיש דברים כאלה, צריך לתקן אותם.
מיכל בירן: בכל מקרה לא היה מעבר לאיזורים?
<נדב גלאון: אני כתבתי, וקודמיי כתבו מכתבים לחמש או לארבע ראשי רשויות בהן אין רפואה.
<נדב גלאון: כמו שיש פיקוח מצוין בחלק מהרשויות, יש רשויות שאין בהן פיקוח או שהפיקוח לקוי.
<נדב גלאון: אתן לך דוגמה.
<נדב גלאון: דיברתי בהפסקה עם אחד הרופאים.
<נדב גלאון: הוא עובד בעיר גדולה ובעיר הזאת אין לו מחשב ואין לו כיסא - - -
איימן עודה: אני רוצה שתשיב לי בבקשה.
איימן עודה: אם תגיד לי שיש בעיה מבנית שבכל מצב זה יהיה גרוע, אני יכול להסכים אתך.
איימן עודה: אבל אם תגיד לי שיש בעיה אולי אישית, אולי בעיה בהתנהלות אישית, אולי במועצה מסוימת, אפשר לתקן.
איימן עודה: האם הבעיה היא מבנית או בעיה קונקרטית?
<נדב גלאון: הבעיה היא מבנית.
<נדב גלאון: הצגנו אותה בשבוע שעבר, גם היועצים המשפטיים.
<נדב גלאון: יש בעיה בחקיקה היום.
<נדב גלאון: כאשר מדברים על מוצרים מן החי, היום תשעים אחוזים מבשר הכבש ובשר הבקר בישראל שנשחט בארץ, לא עובר בבדיקות משנה מכיוון שהחוק לא דורש את זה.
<נדב גלאון: יש תקנות שפוטרות אותו מזה חמישים שנה.
<נדב גלאון: כל הבשר המיובא שמגיע מחוץ לארץ, שבעים אלף טון, יותר מחמישים אחוזים מבשר הבקר שנצרך בישראל, פטור מבדיקות משנה.
איימן עודה: אתה לא עונה לשאלה שלי.
<נדב גלאון: שנייה.
<נדב גלאון: יש רשויות בהן לא מבוצע שום פיקוח.
<נדב גלאון: על ביצים אין פיקוח, על מוצרי חלב אין פיקוח ולכן אין חקיקה אחת.
<נדב גלאון: מה שעושה החוק הזה, הוא מייצר חקיקה שתיתן סמכות לממשלה לפקח בנקודות הקצה ובמפעלים.
איימן עודה: אז לך לרשויות המקומיות.
איימן עודה: מה הבעיה?
<נדב גלאון: לרשויות המקומיות אין היום, בחלק מהמקומות, מוטיבציה או יכולת או שניהם יחד לעשות את זה.
<נדב גלאון: כי זאת המציאות.
<נדב גלאון: כי הוא אומר או שאני רשות גרעונית, יש לי שלושים מיליון שקלים חוב – אמר לי ראש רשות במשולש – וזה הדבר האחרון שמעניין אותי.
<קריאה: עכשיו הוא יופה.
<קריאה: עכשיו הוא יקבל לכסף.
<נדב גלאון: יכול להיות שהוא ישופה.
<נדב גלאון: הוא לא מעסיק וטרינר.
<נדב גלאון: אני אומר שוב שגם אני, כמו אחרים כאן, לא רוצה לפגוע כהוא זה בתנאיו המקצועיים של איש, אבל אי אפשר לבטל רפורמה כל כך חשובה למדינה שיש עליה הסכמה מקיר לקיר של משרדי הממשלה.
איימן עודה: מי אמר שאנחנו רוצים לבטל?
איימן עודה: אנחנו מדברים על הסעיף הספציפי הזה.
איימן עודה: אנחנו לא מדברים על כל הרפורמה.
אלי אלאלוף: למי תשאיר את הפיקוח, איימן?
אלי אלאלוף: למי תשאיר את האחריות על הפיקוח?
איימן עודה: על משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: הוא יפקח על העובדים?
<נדב גלאון: הוא צריך לכך אנשים.
<נדב גלאון: אני אסביר עוד פעם.