GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלי גורדון: בסעיף המהותי יש התייחסות.
<זאב שמואל פרידמן: בקשת הבהרה מהייעוץ המשפטי לגבי סעיף קטן (11).
<זאב שמואל פרידמן: סעיף 41(א) מדבר על משנה סימון ושם נאמר לרבות ויש רשימה של דברים.
<זאב שמואל פרידמן: השאלה אם ה-לרבות הזה מכוסה בשינוי.
<נעה בן שבת: אלה סוגים של שינוי.
<נעה בן שבת: אתה יכול לעשות את זה במחיקה, אתה יכול לעשות את זה בהדבקה, אתה יכול לעשות את זה בכל מיני צורות.
<אביגיל סון פלדמן: יש לי כמה הערות.
<אביגיל סון פלדמן: לסעיף (7א).
<אביגיל סון פלדמן: זאת עבירה חדשה שלא מסמנים מוצר בשר קפוא שהופשר.
<אביגיל סון פלדמן: זה צריך לעלות למדרג של (א) ביחד עם כל שאר הוראות הסימון לגבי בשר.
<נעה בן שבת: הייתה לנו התלבטות לגבי הנושא הזה בגלל הסיכון שהוסבר שיכול לבוא מבשר מופשר.
<נעה בן שבת: זה לא רק שאני לא יודעת שהבשר הזה הוא מוצר מעובד, לא התכוונתי לקנות בשר מעובד והוטעיתי, זאת לא רק הטעיה אלא להטעיה גם יכולה להיות להטעיה השלכה בריאותית.
<נעה בן שבת: כך הבנו מהדיון שהתקיים בדבר הזה.
<זמר בלונדהיים: זה לא מהסימון.
<נעה בן שבת: לא מהסימון.
<נעה בן שבת: להטעיה יהיה מחיר בריאותי.
<אביגיל סון פלדמן: אבל אז את נופלת לסעיפים אחרים.
<אביגיל סון פלדמן: מכרת מזון שהוא רקוב, שאינו ראוי למאכל.
<נעה בן שבת: הוא לא רקוב.
<נעה בן שבת: הוא מופשר.
<אביגיל סון פלדמן: תהיה סמכות רחבה מספיק כדי להשתמש בסעיף.
<נעה בן שבת: לא, כי המזון הוא תקין רק ההטעיה תגרום לי לכך שאני אקפיא אותו שוב בגלל אי ידיעה ואני אפשיר אותו ואז יהיה סיכון.
<נעה בן שבת: זאת לא סתם הטעיה של לא ידעתי שאני אוכלת מוצר מעובד.
<אביגיל סון פלדמן: כאשר מדובר במצב שזה נעשה כדי להטעות, יש את עבירת ההונאה.
<אביגיל סון פלדמן: בעיקרון ההנחה שלנו בהוראות סימון, גם הוראות סימון אחרות לגבי בשר שאתה צריך לכתוב אם הוא מיושן ואם הוא כך או כך, ההנחה שלנו היא שתמיד יש איזושהי השלכה לבריאות הציבור.
<אביגיל סון פלדמן: זה הרציונל וזה הבסיס לכל הסעיפים.
<זמר בלונדהיים: שם זה יותר.
<זמר בלונדהיים: אני רוצה לדעת שאני קונה בשר מיושן.
<זמר בלונדהיים: אין את הסיכון של ההקפאה מחדש.
<ענת מימון: אבל אם אני אוכלת בשר מעובד, זה גם כן.
<נעה בן שבת: הם ביקשו מאתנו להעביר את ההגדרה החדשה של בשר קפוא שהופשר למדרג הנמוך.
אלי אלאלוף: אני דווקא חושב לא.
אלי אלאלוף: אני מכיר את המצב בשטח.
אלי אלאלוף: מאוד חמור.
אלי אלאלוף: בשר מופשר ואחר כך בחלקו הופך לבשר טרי ובחלקו נשאר על המדף הרבה יותר מדי זמן ובעיקר אצל האטליזים הקטנים.
אלי אלאלוף: אני חושב שתשאירו את זה כך.
<אביגיל סון פלדמן: יש לי עוד הערה לגבי (10).
<אביגיל סון פלדמן: הסעיף של הסימון.
<אביגיל סון פלדמן: זאת הערה שהיא הערת ניסוח אבל היא חשובה.
<אביגיל סון פלדמן: בסעיף 40, הניסוח המקורי אומר שהוא יסמן את המזון בסימונים האלה והאלה כאשר הכוונה מבחינתנו הייתה שסעיף 40(א)(1) יהיה הסעיף שבעצם מפליל את כל התקנות בתחום הסימון.
<אביגיל סון פלדמן: בתקנות יש גם חובות ויש גם איסורים והניסוח כאילו נשמע שמתייחס רק לחובות הסימון ולא לאיסורים לגבי סימון.
<נעה בן שבת: אסור לסמן סימון מטעה.
<אביגיל סון פלדמן: סימון מטעה, זאת דוגמה אחרת.
<אביגיל סון פלדמן: אסור לכתוב את המילים האלה והאלה.
<אביגיל סון פלדמן: את הערת ניסוח.
<אביגיל סון פלדמן: האמת היא שזה רלוונטי גם לסעיף 40 וגם לסעיף העונשין, שזה יהיה כתוב שצריך לסמן בהתאם לחיקוק ולא בסימונים שהחיקוק קובע.
<נעה בן שבת: בפסקה (10) באמת כתבנו בהתאם לתקנות ונצטרך את סעיף 40, אם רוצים לעשות בו שינוי, לעשות בו רביזיה.
<נעה בן שבת: מייצג, מייבא או מוכר מזון ייחודי, בניגוד להוראות סעיף 43(א).
<ענת מימון: סעיף 43 עוסק במזון ייחודי שזה מזון חדש, מזון ייעודי ותוסף מזון.
<ענת מימון: צריך לייצר, לייבא ולשוק אותו לפי הוראות הפרק וכפי שהותר.
<נעה בן שבת: מייצר מזון בלא רישיון ייצור לאתר שבו מיוצר המזון או שלא לפי סוג פעילות הייצור או לפי סוג המזון שהותר לו לייצר, בניגוד להוראות סעיף 46.
<ענת מימון: סעיף 46 קובע את החובה שיהיה לך רישיון יצרן וכי אתה צריך לעמוד בתנאיו.
<נעה בן שבת: מייצר מזון שנקבעה לגביו חובה לקבל אישור ייצור נאות בלי שיש בידיו אישור כאמור, בניגוד לסעיף 47(א).
<נעה בן שבת: זאת החובה שיהיה בידי אדם אותו אישור.
<ענת מימון: כזכור, אישור ייצור נאות יכול להיות או שבאמת יש חובה וצריך לקבל אותו או שמישהו מבקש היתר לסמן בגלל שהוא מייצר בתנאי ייצור נאותים.
<ענת מימון: כאן אומרים שאם יש לך אישורם כזה או היתר לסימון, אתה חייב לעמוד בתנאים שנדרשים בהתאם לאותו היתר.
<נעה בן שבת: סעיף 48 הוא סעיף שאנחנו מבקשים להכניס אבל הוא דורש עוד תיקון בסעיף 48 עצמו, בהוראה עצמה, ולכן אני רוצה להציע לקרוא עכשיו את ההוראה הזאת.
<נעה בן שבת: כמובן שאם היא לא תעבור ברביזיה, נצטרך למחוק אותה.
<נעה בן שבת: מייצר מזון בלא שקבע וסימן את אורך חיי המדף של המזון, בניגוד להוראות סעיף 48(ב).
<נעה בן שבת: (17א) מייצר מזון בלא שקבע וסימן את הטמפרטורה המוגדרת הנדרשת לשמירה על בטיחות המזון, בניגוד להוראות סעיף 48(ג).
<רוית ארבל: אבל אין חובה כזאת.
<נעה בן שבת: אין חובה כזאת.
<נעה בן שבת: אנחנו רוצים להציע להוסיף אותה.
<נעה בן שבת: אם היא לא תוסף, אנחנו נוריד את הסעיף.
<ענת מימון: כאשר אנחנו מבקשים לעמוד בהוראות היצרן לעניין הטמפרטורה המוגדרת, אמרנו שבמקביל צריך לחייב את היצרן לסמן את הטמפרטורה.
<רוית ארבל: בכל מוצר ומוצר?
<נעה בן שבת: ככל שנדרש לצורך בטיחות המזון.
<אביגיל סון פלדמן: יש לי הערה לגבי הניסוח.
<אביגיל סון פלדמן: ה-בכפוף, בעיני הוא לא כל כך ברור.
אלי אלאלוף: על כל קוטג' יהיה כתוב הטמפרטורה הנדרשת?
<נעה בן שבת: לאחסן מתחת לחמש מעלות.
<נעה בן שבת: אני חושבת שגם היום כתוב.
<רז הילמן: אם היצרן חושב שיש צורך, הוא יכתוב.
<רז הילמן: אם הוא לא כותב, יש את חקיקת המזון שמכתיבה איך צריך לפעול.
<רז הילמן: אני לא חושב שצריך להוסיף.
אלי אלאלוף: נראה לי שיש כאן איזו הגזמה, מה גם שמי שלוקח את המוצר, אין לו שום יכולת למדוד את הטמפרטורה.
<אלי גורדון: אם אני מבין נכון, קובלים לא על הסעיף כאן אלא על הסעיף המהותי.
<נעה בן שבת: הם אומרים שגם אם יש לך סעיף מהותי, אתה לא צריך להפעיל אותו.
<נעה בן שבת: גם אם נגיד שנסמן את הטמפרטורה הדרושה, זה לא צריך להיות פלילי.
אלי אלאלוף: במהותי אמרנו כן.
אלי אלאלוף: אנחנו באים להפוך את זה, ללוות את זה בעונש.
<אלי גורדון: משמעות הדבר שמחר בבוקר לצורך הדוגמה מוצר שאמור להישמר בקירור או בהקפאה, יצרן מחליט שלא לסמן את זה.
<רוית ארבל: בניגוד גמור לאינטרס שלו.
אלי אלאלוף: בינתיים המשתמש יכול להיפגע.
<רוית ארבל: הוא ירצה לסמן.
<אלי גורדון: אם הוא ירצה לסמן, אני לא מבין את ההתנגדות כרגע למקרים שהם לכאורה פינתיים, כפי שאנחנו כרגע מציגים את העובדות.
אלי אלאלוף: זה צריך להיות או לא?
<אלי גורדון: מבחינתי זה צריך להיות.
<אלי גורדון: זאת דעתי.
<רז הילמן: אלי, מה בדיוק צריכה להיות חובה של יבואן ויצרן?
<אלי גורדון: לסמן את תנאי אחסון.
<רז הילמן: מתי?
<רז הילמן: באיזה מקרים?
<נעה בן שבת: כשזה דרוש לשמירה על בטיחות המזון.
<רז הילמן: זה קצת אפור.
<אלי גורדון: זה לא אפור.
<אלי גורדון: אם יצרן יודע שתנאי אחסון הם חיוניים לשמירה על איכות ובטיחות המוצר.
<רז הילמן: ואם התנאים הנחוצים הם 15 עד 25 מעלות?
<קריאה: איכות או בטיחות?
<אלי גורדון: בטיחות המוצר.
<אלי גורדון: אנחנו לא מדברים על 15-25 מעלות אלא אנחנו נשארים בגבולות גזרה של קירור, הקפאה, צינון וכולי.
<אלי גורדון: המוצרים הם מוצרים שאחסון הוא חלק.
<רז הילמן: חובה.
<רז הילמן: צריך לראות איך מנסחים את הסעיף באופן שיהיה ברור שהוא מתייחס אך ורק אל הקירור וההקפאה ולא לכל הטמפרטורה המבוקרת שהיא רחבה הרבה יותר.
<אלי גורדון: למיטב זיכרוני גם עדכנו את הטמפרטורה.
<רוית ארבל: מוגדרת זה יותר רחב.
<נעה בן שבת: במוגדרת, כל טמפרטורה שהוגדרה.
<אלי גורדון: זה מה שאני אומר.
<אלי גורדון: אנחנו עדכנו את הסעיף של טמפרטורה מבוקרת והפכנו אותה לטמפרטורה מוגדרת.
<נעה בן שבת: הטמפרטורה שדרושה לאיכות המזון.
<נעה בן שבת: אמר לנו דוקטור ינון יוני שביצים צריך לשמור בטמפרטורה של עשרים מעלות.
<נעה בן שבת: נניח שיש מוצר שגם אותו צריך לשמור ב-15 מעלות ולא מעל, צריך לשמור אותו ב-15 מעלות וצריך לסמן את זה.
<אלי גורדון: לדעתי אנחנו נכנסים כאן ממש לפינה.
<רוית ארבל: לא פינה.
<רוית ארבל: זה משהו חדש.
<אלי גורדון: אני אסביר לך קודם כל למה זאת פינה.
<אלי גורדון: זאת פינה כי את בעצמך אומרת שלא הגיוני ולא סביר שיצרן, בניגוד לאינטרס שלו, לא יסמן את תנאי האחסון שהם חיוניים לשמירה על בטיחות המוצר.
<קריאה: זאת גם איכות ולא רק בטיחות.
<רז הילמן: מה הנוסח המוצע של סעיף 48(ג)?
<רז הילמן: אז נוכל לראות אם באמת הוא נותן מענה.
<אביגיל סון פלדמן: אני רוצה להעיר שכרגע להבנתי זה לא מספיק מוגדר כדי להיות עבירה פלילית, בשונה מאורך חיי מדף שאם אני מבינה הכלל הוא שתמיד צריך לסמן אלא אם כן באופן מפורש יש איזשהו פטור או איזושהי הוראה אחרת, כאן מתי הוא צריך לסמן, זה קריטי לפחות בשביל העבירה הפלילית.
אלי אלאלוף: אין על מה להמשיך להתווכח.
אלי אלאלוף: ההערה של אביגיל מחייבת אותנו בכל מוצר.
<נעה בן שבת: נצטרך לעשות רביזיה על סעיף 48, נדון בסעיף, אבל את ממליצה לא להשאיר אותו בפלילי.
<אביגיל סון פלדמן: לא בניסוח הזה אלא אם נגדיר בדיוק מתי צריך.
<אלי גורדון: אם נגדיר מתי צריך, אין טעם בזה.
אלי אלאלוף: תדונו ביניכם ותחליטו.
אלי אלאלוף: נדון בזה במסגרת הרביזיה.
אלי אלאלוף: הערה אחרונה בסעיף הזה.
<זאב שמואל פרידמן: אדוני היושב ראש, אני חושב שאלי גורדון צודק לחלוטין, מהסיבה הפשוטה ביותר.
<זאב שמואל פרידמן: זה שונה ממה שאמרה הגברת אביגיל.
<זאב שמואל פרידמן: ברגע שאנחנו אומרים שמוצר שלא יישמר בטמפרטורה שנקבעה, למעשה זה משליך על הרבה מאוד סימונים אחרים כמו למשל תוחלת החיים של המוצר או המועד האחרון לשימוש.
אלי אלאלוף: אם רוצים שזה יהיה עם עונשין, צריכה להיות הגדרה יותר מוצלחת.
אלי אלאלוף: אתם תדונו בזה.
<נעה בן שבת: מכיוון שהנושא הזה, בכל מקרה צריך בסעיף 48 לחזור לרביזיה, יש לנו זמן לדון.
<נעה בן שבת: בשאר הדברים אנחנו מרגישים שצריך למצות כאן.
אלי אלאלוף: הכבדנו על הציבור לא מעט.
אלי אלאלוף: אני בטוח שזה לא בכוונה אבל הסופר שם הרבה קוטג'ים שזה המוצר המועדף עלי ואתה יכול למצוא אחד מתוך עשרה שהוא לא מתאים למאכל.
אלי אלאלוף: קצת אחריות גם על האזרח ולא רק על המערכת.
אלי אלאלוף: תחשבו על זה קצת.
אלי אלאלוף: כאן אין פשוט.
אלי אלאלוף: אתה לא מוציא את המוצר מפני שהוא רוצה לעשות לטובת בעל העסק.
אלי אלאלוף: אתם הולכים ישר לבעל העסק, לפרש את המהלך של אדם.
אלי אלאלוף: אני אוהב את הסופרמרקטים שמעסיקים לפעמים אנשים עם מוגבלויות ואז הוא עושה עבירה בתמימות, בחוסר חשיבה, וישר אתם רצים אליהם.
אלי אלאלוף: קצת אחריות.
אלי אלאלוף: לא נורא אם ניקח מוצר, נראה שהוא לא מתאים.
אלי אלאלוף: הופכים את האזרחים שלנו, את כולם, למלשינים, למתלוננים, לבכיינות, לתיקים וכולי.
אלי אלאלוף: קצת רחמנות.
אלי אלאלוף: אי אפשר יותר.
אלי אלאלוף: אתם נכנסתם כאן לקשקשת.
אלי אלאלוף: כל מוכר, כל מייצר, כל משווק הוא עבריין מובנה כזה.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אני מקווה ששיקול הדעת לא יצטרך להגיע עד לבית המשפט כדי לטפל בזה.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שאני מאוד לא מתלהב מכל העונשים המטורפים.
אלי אלאלוף: לא להתייחס לאמירה שלי.
<נופר טל: אני רק רוצה לגלות לאדוני היושב ראש ולנוכחים, אני בטוחה שאלי גורדון מכיר את זה, שנגד כמעט כל רשתות השיווק, לפחות 12 רשתות שיווק, הוגשה תובענה ייצוגית במאות מיליוני שקלים על עניין של תאריך תפוגה במוצרי מעדנייה.
<נופר טל: לא תאריך אחרון מומלץ לשיווק אלא תאריך תפוגה.
<נופר טל: זה משליך על החוק שלנו כי התובענה הייצוגית הזאת נולדה מהוראות ומנהלים של משרד הבריאות ושל שירות המזון כשבעצם אנחנו אומרים שהאדם לא יודע.
אלי אלאלוף: אני לא מצטער על מה שאמרתי כי כל הזמן זה מלווה אותי בחוק הזה, בחלק הזה של החוק.
<נעה בן שבת: מבצע פעולת הכנה או אריזה של מזון לקראת מכירה לצרכן באתר המכירה לצרכן בלא אישור פעילות יצרנית או שלא בהתאם לתנאיו, בניגוד להוראות סעיף 50(א).
<ענת מימון: סעיף 50 עוסק בפעולות מסוימות שעושים לגבי הכנה או אריזה של מוצר.
<ענת מימון: אמרנו שלא יידרש לזה רישיון יצרן אבל זה ייחשב כפעילות יצרנית לגביה ייקבעו כללים לקבלת אישור פעילות יצרנית.
<ענת מימון: כאן העבירה על מי שמבצע פעולות כאלה שנקבעו לגביהם החובה, ללא האישור.
<נעה בן שבת: סעיף (18א) דורש רביזיה לסעיף 52, אבל אני רוצה להסביר במה מדובר.
<נעה בן שבת: הנושא הוא אותו מטבח מוסדי.
<נעה בן שבת: אמרנו שהוא פטור מחובת רישיון יצרן אבל אפשר יהיה לקבוע לגביו תקנות, לגבי מטבח מוסדי.
<נעה בן שבת: אנחנו נרצה להציע להשלים בסעיף 52 גם את קביעת ההוראות לגבי מתן אותו רישיון ולהציע שתהיה עבירה ואם ייקבע שתהיה חובה לקבל את אותו רישיון, מי שמפעל ללא רישיון באותו מצב, אנחנו רוצים שתהיה גם לגביו עבירה פלילית.
<נעה בן שבת: שוב, אנחנו קצת מקדימים את המאוחר כי אין לנו עדיין את העבירה בסעיף 52, אבל אם תהיה, אנחנו מציעים שתהיה בצדה עבירה.
<נעה בן שבת: (18א) מייצר מזון מוסדי הטעון רישיון מטבח מוסדי לפי התקנות, בלא שיש בידיו רישיון כאמור, או בהתאם לתנאיו, בניגוד לסעיף 52(א3).
<נעה בן שבת: לא שומר מסמך או פרט בניגוד להוראות סעיף 58, סעיף 126, סעיף 128 – סעיף 128 מפנה לרשימת סעיפים שמפורטת כאן בסוגריים – (130, 131, 131א, 132, 133, 134), סעיף 148א(א)(4), סעיף 153, סעיף 157 או סעיף 162 (163(2)).
<ענת מימון: כל הסעיפים שנמצאים בפסקה זו אלה הם הסעיפים שעוסקים בעקיבות מזון.
<ענת מימון: הפסקה מפנה גם לסעיפים הספציפיים שחלים בכל תת סימן שחל על עוסק במזון, בין אם זה יצרן, ייצוא, יבואן ומשווק.
<ענת מימון: יש גם את סעיפי העקיבות הכלליים שגם אליהם הסעיף מפנה.
<ענת מימון: באופן כללי זה סעיף שבאמת דורש את השמירה על המסמכים, את כל הבדיקות והעקיבות של העוסקים שאתה מעביר אליהם, מקבל מהם וכולי.
<ענת מימון: נושאים בהם עסקנו רבות.
<נעה בן שבת: מסמן מזון בסמל תנאי ייצור נאותים, בלא אישור ייצור נאות ובלא היתר, בניגוד להוראות סעיף 73.
<ענת מימון: דיברנו על כך שאישור לסמן תנאי ייצור נאות זה או שבאמת יש לך היתר או שאתה מחויב לפעול כך.
<ענת מימון: כאן מדובר על מי שמסמן ואין לו את ההיתר לסמן.
<נעה בן שבת: מייבא מזון בלא תעודת יבואן רשום או בניגוד לתנאים הקבועים בתעודת היבואן הרשום, בניגוד להוראות סעיף 77.
<נעה בן שבת: מייבא מזון שייצורו טעון אישור ייצור נאות, מבלי שיש בידיו אישור המעיד כי ייצור המזון נעשה בתנאי ייצור נאותים, בניגוד להוראות סעיף 78(א).
<נעה בן שבת: מייבא מזון רגיש בלא אישור מוקדם לייבוא או שלא בהתאם לדרישות שבאישור האמור, בניגוד להוראות סעיף 80(א)(1).
<ענת מימון: לגבי מזון רגיש, אין את המסלול של ההצהרה אלא צריך להיות אישור מוקדם לייבוא.
<ענת מימון: כאן נקבעת עבירה על מי שמייבא מזון כזה ללא האישור ולא לפי התנאים שנקבעו באישור.
<נעה בן שבת: מייבא בייבוא אישי מזון האסור בייבוא אישי או בניגוד למגבלות שנקבעו לגביו, בניגוד להוראות סעיף 81.
<ענת מימון: סעיף 81 קובע איסור על ייבוא בייבוא אישי מזון.
<ענת מימון: אם מנהל שירות המזון אסר, האיסור צריך להיות לפי פקודת הייבוא והייצוא או לפי מגבלות.
<ענת מימון: באינטרנט אמורה להיות מפורסמת רשימה של המזונות וסוגי המזון.
<אלי גורדון: וכמויות.
<ענת מימון: עליהם חל הנושא הזה.
<נעה בן שבת: גם ההגבלות.
<ענת מימון: גם ההגבלות.
<נעה בן שבת: מייבא מזון שהוא מסר לגביו פרטים לא נכונים באחד מאלה - במסמך, בטופס או במידע שמסר במצורף לבקשה לקבלת אישור מוקדם לייבוא מזון רגיש, כאמור בסעיף 92(א)(2).
<נעה בן שבת: בהצהרה, בניגוד להוראות סעיף 105.
<נעה בן שבת: במסמך, בטופס או במידע שמסר במצורף להצהרה, בניגוד להוראות סעיף 107(ב).
<נעה בן שבת: בבקשה לקבלת תעודת שחרור, בניגוד להוראות סעיף 114 או סעיף 115.
<נעה בן שבת: בבקשה לרישום כיבואן, בניגוד להוראות סעיף 137.
<נעה בן שבת: לפעמים אומרים מסמכים, לפעמים אומרים טפסים, לפעמים אומרים מידע, לפעמים אומרים פרטים ואנחנו ננסה לעשות אחידות בניסוח.
<רוית ארבל: אפשר להעיר על (19)?
<נעה בן שבת: אם נוכל להשלים את ההסבר לגבי הפסקה הזאת.
<נעה בן שבת: כיוון שבהצעת החוק יש כמה וכמה מקומות חובה למסור מסמכים שהם מהווים בסיס לקבלת אישורים שונים או תנאים לקבלת תעודות שונות, כמובן שהפרטים האלה צריכים להיות נכונים.
<נעה בן שבת: מי שמסר פרטים לא נכונים, זאת עבירה בפני עצמה.
<אביגיל סון פלדמן: לגבי (19).
<אביגיל סון פלדמן: יש כאן כמה סעיפים שצריכים מבחינתנו לרדת למדרג הנמוך יותר.
<אביגיל סון פלדמן: אני גם רוצה להדגיש שהיו דיונים שלמים בתהליך הגיבוש כי ככלל דברים טכניים כמו פרט לא נכון, שמירת מסמכים, דברים מהסוג הזה, הם בדרך כלל לא עבירות פליליות והיה צריך לעשות הרבה עבודת שכנוע עלינו כדי שנסכים שזאת תהיה עבירה פלילית כי אלה באמת עבירות שהן קלאסי עיצומים, הן טכניות.
<אביגיל סון פלדמן: שוב, אם הוא עושה את זה בכוונה, ממילא זה ניסיון לקבלת דבר במרמה.
<אביגיל סון פלדמן: בסופו של דבר אנחנו הסכמנו שזה יהיה פלילי היכן שזה באמת יורד לשורש של הרפורמה הזאת, שזאת הפרוצדורה שהיא הרעיון של הרפורמה, שבעצם הדברים לא נבדקים בכניסה לישראל אלא הם נבדקים אחר כך וההסתמכות על הדברים שהוא ממלא כאן, היא הסתמכות קריטית.
<אביגיל סון פלדמן: לכן הסכמנו אבל כמובן שזה לא יכול להיות במדרג הכי חמור אלא זה חייב לרדת למדרג הנמוך.
<נעה בן שבת: את רוצה להעביר את פסקה (26)?
<נעה בן שבת: יש עוד פסקאות שאת רוצה להציע להעביר?
<אביגיל סון פלדמן: יש את (19), שזה כל שמירת המסמכים.
<ענת מימון: את כל פסקה (19)?
<אביגיל סון פלדמן: אני צריכה לעבור על זה כי הוסיפו כאן הרבה.
אלי אלאלוף: אנחנו עוד לא מאשרים את זה.
אלי אלאלוף: אם תגיעו לסיכום ביניכם, משרד המשפטים ונעה, תתקנו את זה.
<רוית ארבל: לאותו סעיף קטן (19).
<רוית ארבל: נשים לב שבכל הרשימה שהוקראה, מדובר על מעשים ממש, על מצב בו לא דיווחתי, פרט לא נכון במסמך.
<רוית ארבל: כאן זה הסעיף היחיד שזה בעצם מחדל כי לא שמרתי מסמכים.
<רוית ארבל: מה המודעות שנדרשת?
<רוית ארבל: אומרים לפי כל הזמן שנדרשת מודעות ולא סתם.
<רוית ארבל: איזו מודעות צריכה להיות לי לזה שלא שמרתי מסמכים?
<רוית ארבל: לא שמרתי מסמכים.
<רוית ארבל: לא התכוונתי לא לשמור, אבל דה פקטו לא שמרתי.
<נעה בן שבת: אולי את צריכה מערכת גיבוי, אולי את צריכה לדאוג שהמסמך הזה קיים.
<רוית ארבל: נכון, אז אולי לא קיימתי מערכת גיבוי אבל זה כבר משהו אחר.
<רוית ארבל: אבל לא שמרתי מסמכים כי יצא שלמרות שעשיתי מערכת גיבוי, בפועל לא נשמרו המסמכים – לא נראה לי הגיוני שזאת תהיה עבירה פלילית, לא במדרג הנמוך ולא במדרג הגבוה.
<זמר בלונדהיים: אנחנו חולקים על כך.
<זמר בלונדהיים: שמירת המסמכים כנגזרת מהרפורמה וכמשקפת את ההסדר האירופאי, שמירת המסמכים הופכת להיות קריטית.
<רוית ארבל: אז יהיו עיצומים כספיים.
<זמר בלונדהיים: שמירת המסמכים הופכת להיות קריטית והיא חלק מההסדר.
<זמר בלונדהיים: ברגע שאתה כבר לא בודק את המזון בשער, הצורך של העקיבות שמתבססת בין היתר על שמירת מסמכים הופכת להיות חלק מהותי.
<זמר בלונדהיים: לכן הוסכם שזאת תהיה עבירה פלילית כי זה לא שלא שמרתי מסמך שנדרש לצרכן או משהו כזה אלא מדובר על הבסיס של הרפורמה.
<זמר בלונדהיים: לכן הוסכם שזאת תהיה עבירה פלילית.
<זמר בלונדהיים: אני מסכים שזה יכול לרדת למדרג הנמוך.
<רוית ארבל: אז זה לא שומר מסמך.
<רוית ארבל: לא קיימתי מערכת של שמירת מסמכים, זה הגיוני, אבל לא שמרתי מסמך בודד?
<זמר בלונדהיים: לא שמרת מסמך.
<רוית ארבל: חסרה לי חשבונית.
<זמר בלונדהיים: אתם צריכים לתת קצת שיקול דעת לרגולטור.
<זמר בלונדהיים: הרגולטור הרי לא יבוא לאיזשהו מסמך שלא הוביל לכלום ולא הייתה בו בעיה ויעמיד עכשיו לדין פלילי.
<זמר בלונדהיים: לשם כך יש לו עיצומים כספיים.
<זמר בלונדהיים: אם נמנעת ממני בגלל שמירת המסמכים האפשרות לבצע ריקול ולעקוב אחרי מזון מתחנה לתחנה, זה חמור מאוד.
<זמר בלונדהיים: אני כבר לא בודק בשער.
אלי אלאלוף: אתה מדבר על מסמך בסיסי.
<רוית ארבל: חשבונית.
אלי אלאלוף: על מסמך בסיסי?
אלי אלאלוף: אפשר להגדיר אותו?
<זמר בלונדהיים: הגדרנו רשימה.
<זמר בלונדהיים: הגדרנו את רשימת המסמכים החשובים.
<זמר בלונדהיים: זה מה שעשינו בחוק.
<זמר בלונדהיים: הקראנו את הסעיפים האלה ועברנו על המסמכים.
<זמר בלונדהיים: אני לא יודע לעשות יותר מזה.
<שרון גוטמן: לגבי האמירה הזאת של שמירת המסמכים, אני רוצה לציין שלמשל בסעיף 128 יש גם את בדיקות המעבדה עליהן דיברנו בהרחבה אבל הן מהוות רק חלק מהמסמכים.
<שרון גוטמן: לכן החשיבות של שמירתם.
<שרון גוטמן: על סמך המסמכים האלה בעצם מרשים ליבואן להכניס את המזון לארץ.
אלי אלאלוף: בבקשה, רוני סורקיס.
<רוני סורקיס: חבל שאלי לא נמצא כאן.
אלי אלאלוף: אתה רוצה לשמור את זכות הדיבור ולדבר כאשר הוא יהיה?
<רוני סורקיס: אני אשמח.
<נופר טל: לעניין העקיבות.
<נופר טל: שוחחנו על כך ולא ראיתי את התיקון בסעיפי החוק או איזשהו עדכון לגבי המשווק, העברות מוצרים בין הסניפים.
<נופר טל: אם נסתכל על סעיף (19) בעונשין, למעשה הוא עדיין מתייחס לאותם סעיפים.
<נופר טל: תהיה אחריות פלילית אם סניף מסוים העביר לסניף אחר, נקרא לזה רפסודה של חטיף בוטנים כי היה חסר לו והוא במבצע.
<נופר טל: שוב אני אומרת שאני מבינה את הצורך אבל אם אני אצטרך לעשות ריקול, אני ממילא אוריד את המוצר מהמדפים.
<נופר טל: חשוב גם להבין שעל החשבוניות או על תעודות ההעברה והמשלוח לא מופיעים מספרי אצווה, גם לא מה שאני מקבלת מהיצרן או מהיבואן, לא מופיעים תאריכי תוקף ולכן לא ברורה לי המהות להתחיל עכשיו להקים ארכיונים או מערכות מחשוב אדירות כשאין לזה שום תועלת תכליתית מבחינת שמירה על בריאות הציבור.
<נופר טל: כאן אני מגלה שאנחנו גם נסתכן בענישה פלילית.
<נעה בן שבת: הנושא של התיעוד, יש הצעה לתיקון בנושא הזה של התיעוד.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על סעיף 161ב להצעת החוק שאומר שאם יש יותר מאתר אחד, חובה לתעד את האתרים בהם נמצא המזון אותו קיבל בהתאם לזיהוי המזון ולעדכן את התיעוד אם חלים שינויים במיקום המזון.
<נעה בן שבת: אבל מוצע שתהיה תוספת שתבהיר שלעניין סעיף זה, תיעוד, לרבות באמצעות מערכת לניהול מלאים או מערכת ממוחשבת אחרת.
<נופר טל: שוב, השאלה היא מה יכלול התיעוד.
<נופר טל: שוב אני אומרת שגם בתעודות שאנחנו מקבלים היום, לא מופיעים מספרי אצווה, לא מופיעים תאריכי תפוגה.
<נופר טל: זאת אומרת, מופיע שקיבלתי מאה פחיות.
<נעה בן שבת: זה מופיע היום במסגרת מערכת לניהול מלאים.
<נעה בן שבת: מופיע לך שהגיע משלוח ביום כך וכך, העברתי לשלושה סניפים.
<נופר טל: לא, לאו דווקא.
<נופר טל: היה אצלי בסניף, יש להם מחסור.
<נופר טל: זה לא שהגיע משלוח.
<נופר טל: זה לא מרלוג שמגיע אלי ומהמרכז הלוגיסטי שלי אני מוציאה החוצה.
<נופר טל: יכול להיות שבסניף מסוים במערכת ניהול המלאי הראו שיש 3,000 פחיות ובסניף אחר הם במינוס ולכן תהיה העברה מסניף לסניף, כמובן בתנאי העברה מבוקרים לעניין ההובלה והכול בסדר.
אלי אלאלוף: אז מה השאלה?
<נעה בן שבת: במלאים שלך היום את מציינת את זה?
אלי אלאלוף: את מעבירה ממקום למקום בלי לרשום?
<נופר טל: שוב אני אומרת, תהיה תעודת מלאי.
אלי אלאלוף: בבקשה, אז תעודת מלאי ותנמקו עליה.
<עופר ברמן: אני חושב – ואולי גם אמרתי את זה קודם – שבנושא של מוצר, זיהוי של המוצר צריך להופיע על המוצר.
<עופר ברמן: היצרן חייב בסימון של המוצר לעקוב אחריו ולדעת מה המוצר שהוא ייצר, מאיזו אצווה.
<עופר ברמן: אלה צריכים להיות רישומים של היצרן.
<עופר ברמן: מוצר ארוז מראש, אמרתי גם פעם, יש לו תעודת זהות.
<עופר ברמן: אם אתה לוקח פחית, אתה צריך לדעת בדיוק מהנתונים שרשומים עליה אצל היצרן מתי ייצרו אותה, באיזו אצווה וכל הנתונים האלה.
<עופר ברמן: לכן העקיבות צריכה להיות אצל היצרן עד היצרן.
<עופר ברמן: אצל המשווק או בסופר, לא משנה, הבעיה היא תמיד בעיה בטיחותית, שצריך להוריד מוצר כי הוא מסוכן.
<עופר ברמן: בדרך כלל זה הסיפור.
<עופר ברמן: אז לא צריך לחפש בניירות אלא צריך לאפיין איזה מוצר יורד מהמדף.
<עופר ברמן: אז אומרים שכל המוצרים שהתוקף שלהם מסתיים ב-17 לאוגוסט, יורדים מהמדף.
<עופר ברמן: זאת בדרך כלל הפרקטיקה היום.
<עופר ברמן: לפעמים יש לו ברקוד או איזשהו קוד מסחרי אחר שהוא יודע לזהות אצלו בדיוק באיזה יום ובאיזו שעה איתרו את זה.
<עופר ברמן: זה נותן מענה טכני.
אלי אלאלוף: עם כל הכבוד, אל תיכנסו לפרטי פרטים.
אלי אלאלוף: אני חושב שהחוק מספיק ברור.
<רוני סורקיס: אני חושב שלשים את סעיף (18) ברשימת העבירות החמורות, זה דבר מאוד מאוד בעייתי.
<רוני סורקיס: אני רוצה לציין ולהבהיר שפעולת הכנה למכירה - - -
<זמר בלונדהיים: אתה מדבר על פסקה (18)?
<רוני סורקיס: על פסקה (18).
<רוני סורקיס: אני רוצה לתת שתי דוגמאות.
<רוני סורקיס: פעולת הכנה למכירה היא כאשר קצב לוקח נתח, פורס אותו לסטיקים ומניח אותו במקרר.
<רוני סורקיס: זאת פעולת הכנה למכירה ועליה בן אדם שיעשה את זה - והסחורה תהיה שם הכי טובה שיש, אני מדבר על קצב פרטי בשוק – דינו שנתיים מאסר.
<רוני סורקיס: אותו הדבר לגבי חנות פיצוחים.
<רוני סורקיס: חנות פיצוחים שלוקחת את הפיצוחים ובמקום למכור אותם בתפזורת, היא תשים אותם בקופסאות פלסטיק סגורות שלכאורה זה משפר את תנאי המכירה של המוצר הזה - - -
אלי אלאלוף: זה לא משפר, זה רק מקל.
<רוני סורקיס: לא, זה גם משפר כי זה מגן על המזון בצורה יותר טובה.
<רוני סורקיס: אני לא חושב שלקחת את הדבר הזה, ואני מצדיק את זה שצריך לעשות סדר בדבר הזה ולכוון את זה יותר טוב, אבל אין כאן איזושהי פעילות שהיא זדונית, פעילות שמזיקה.
<רוני סורקיס: אני לא חושב שזה צריך להיות בסעיף העבירות החמורות.
אלי אלאלוף: תגובות.
אלי אלאלוף: כן ולא.
<אביגיל סון פלדמן: לנו אין עמדה.
אלי אלאלוף: אז אני הולך להקלה.
<אביגיל סון פלדמן: לנו, זה משרד המשפטים.
אלי אלאלוף: אני שמח על כך.
אלי אלאלוף: אני הולך להקלה.
<אלי גורדון: מקבל.
<נעה בן שבת: אם כן, פסקה (18) לגבי אישור פריט יצרני, תעבור לסעיף קטן (א).
<נעה בן שבת: דיברתם על פסקה (18) של הכנה באתר הייצור.
<נעה בן שבת: עוד שאלה לגבי ההערה הקודמת.
<נעה בן שבת: האם אפשר בסעיף 161ב לוותר על העדכון של התיעוד ככל שחלו שינויים או שגם עדכון התיעוד הוא משמעותי?
<נעה בן שבת: סעיף 161ב כולל חובה לתעד את האתרים בהם נמצא המזון בהתאם לזיהוי המזון ויש גם חובה ספציפית לעדכן את התיעוד ככל שחלו שינויים במיקום המזון.
<נעה בן שבת: האם יש אפשרות לא לעדכן או רק את החובה לתעד את האתרים בהם נמצא המזון?
<נעה בן שבת: אולי להוריד את המילים של לעדכן היכן המזון כי אני לא יודעת אם מערכת ניהול המלאים עושה זאת.
<נעה בן שבת: מערכת המלאים שלכם מאפשרת לעדכן היכן נמצא המזון?
<זמר בלונדהיים: קיבלתי מזון, פיזרתי אותו בין הסניפים ואז היו העברות בין הסניפים עצמם.
<רוני סורקיס: מהרגע שאני עשיתי העברה מסניף לסניף, אני לא יודע.
<רוני סורקיס: אני יכול להגיד איזה משלוח התקבל בתאריך איקס, לאן הוא הלך.
<רוני סורקיס: אני לא יכול להגיד לך איזו אצווה יש עליו.
אלי אלאלוף: במידה והוא עובר לסניף אחר?
אלי אלאלוף: מסניף לסניף?
<רוני סורקיס: העברות בין סניף לסניף, זה לא דבר שקורה בשגרה.
<רוני סורקיס: אני חייב להגיד את זה.
<רוני סורקיס: זה דבר שהוא בשוליים ואני לא הייתי שם את הפוקוס עליו כי ממש אין צורך לעשות את זה.
<קריאה: מה זה בהתאם לזיהוי המזון?
<זמר בלונדהיים: זיהוי מזון לא חייב להיות ברמת אצווה.
<זמר בלונדהיים: זאת שאלה מקצועית לגבי רמת התיעוד הנדרש.
<זמר בלונדהיים: כרגע לא כתבנו שם מפורט ברמת אצווה.
<זמר בלונדהיים: השאלה אם אתה צריך את זה.
<נעה בן שבת: יש הגדרות.
<נעה בן שבת: זיהוי מזון שהועבר בהתאם להוראות שנקבעו לפי סעיף 161.
<נופר טל: זמר, אם אני עכשיו מסמנת על הבקבוק הזה איקס ושמה אותו אצלי במחסן המרכזי, אני לעולם לא אוכל לעקוב אחרי הבקבוק הספציפי עם האיקס הזה, לצערי הרב.
<נופר טל: אני אוכל לעקוב אחריו אולי פעם אחת.
<נופר טל: הגיע משלוח מקוקה קולה, הוא נכנס למחסן, הוא יוצא לפי בקבוקים.
<נופר טל: מה שבודקים לפני שמוציאים בוודאות זה את הסימון הבסיסי שיש עליו, זה את תאריך התפוגה שהוא לטווח ארוך, לא לשבוע, וזה הכול.
<נופר טל: זה מה שיודעים לבדוק וזה מה שבודקים ומוציאים את זה לסניף אחר.
אלי אלאלוף: עמדה.
<אלי גורדון: לא מקבלים.
<אלי גורדון: מבקשים להשאיר את זה כמו שזה.
<נעה בן שבת: אמרנו שאפשר לעשות מערכת לניהול מלאים.