GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר כהן: תיכף היועצת המשפטית תקריא את הסעיף.
<מיכל שיק הר-טוב: אני רוצה להציע הצעה.
מאיר כהן: שניה, אוקי.
<דן אורן: דן אורן, ייעוץ וחקיקה, משרד המשפטים, ראש אשכול חברתי.
<דן אורן: אני חושב ששוב חשוב להדגיש את התמיכה של הממשלה בהצעת החוק וגם שהצעת החוק מאוד תואמת את המדיניות הממשלתית באופן כללי, את המדיניות של המשרד שלי שבו יושבת הנציבות.
<דן אורן: לכן, אנחנו משקיעים הרבה מאמצים לעבוד ביחד עם הלשכה המשפטית על פרטי הצעת החוק, ומשתתפים בישיבות התיאום.
<דן אורן: יש נושאים שעדיין טעונים עבודה, ובשביל זה נועדו הליכי החקיקה.
<דן אורן: זה אתגר לא פשוט, מצד אחד, ליצור את המנגנון שהוא קריטי להשגת הנתונים כדי שמעסיקים יוכלו לעמוד ביעדי הייצוג ההולם.
<דן אורן: מצד שני, להגן הגנה מרבית על הפרטיות כאשר אנחנו מדברים על מוגבלויות שהן סמויות.
<דן אורן: נתבקשנו לעשות עבודה ועשינו עבודה יחד עם היועצת המשפטית בנושא ההגדרה וזה אושר כאן.
<דן אורן: הסעיף פה כמו שהוא מנוסח, הגורמים אצלנו במשרד שאמונים על הגנת הפרטיות וחובת הסודיות של הלשכה המרכזית הסטטיסטיקה אומרים שזה בעייתי.
מאיר כהן: באת עם הצעה?
<דן אורן: ההצעה שלי היא שהנושא הזה לא ייכנס בגלל שהוא בעייתי.
<דן אורן: הוא פוגע.
מאיר כהן: אתה מדבר על סעיף (2) של הגשת דיווח שנתי.
<דן אורן: ההצעה שלי היא שבגלל שיש פה פגיעה פעמיים: הן כאשר המעסיק מעביר את כל מספרי תעודות הזהות ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה, והן כאשר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה פונה לקבל את תעודת הזהות והפרטים של האנשים מאותם גורמים, אני מאמין שכמו במקומות האחרים , לא המצאנו את הגלגל, יצרו את האיזון הנדרש בין מנגנון להשגת היעדים וקידום ייצוג הולם, ואני לא חשוד כמי שלא מקדם ייצוג הולם, נהפוך הוא, לבין השמירה על הפרטיות שגם זו זכות יסוד.
<דן אורן: אני מאמין שאנחנו נמצא איזשהו פתרון, אלא שזה טעון עבודה.
<דן אורן: לכן, ההצעה שלי היא שהנוסח הזה שהוא בעייתי, בעצם פסקה (2) לא תיכנס לנוסח הכחול.
<נעה בן שבת: לנוסח הכחול כדי לדון על זה אחר כך?
<נעה בן שבת: זה מה שאתה מתכוון?
<דן אורן: כן, כן – שיידון בין ראשונה לשנייה ושלישית.
<דן אורן: אני מדגיש שהתמיכה של הממשלה מותנת אפילו לא רק בתיאום, בהסכמה של המשרדים הנוגעים בדבר לתוכן המקצועי.
יואב קיש: אני גם רוצה להתייחס לעניין.
יואב קיש: קודם כל, אנחנו רואים שהחוק הזה עוד לא בשל לקריאה שנייה ושלישית.
יואב קיש: אגב, יש לנו נושא שעדיין לא פתור וזה נושא הענישה או הפיקוח או הסנקציות שהסיכום היה בפגישה שהיתה, ואני אומר את זה לפרוטוקול, שלקריאה ראשונה, בשביל לא לעכב את הקריאה הראשונה, כרגע נעלה את החוק ללא סנקציות.
יואב קיש: נושא הסנקציות יידון באופן מפורט בין קריאה ראשונה לשנייה.
יואב קיש: זה היה הסיכום, ואני אומר את זה קודם כל כדי שיהיה ברור לכולם.
יואב קיש: הכוונה שיהיו סנקציות, לפחות שלי.
יואב קיש: לגבי העניין הזה – אני גם מבין את הבעייתיות.
יואב קיש: יושבים פה הלשכה ואומרים שהם לא מוכנים.
יואב קיש: יש פה בעיה של אולי פגיעה בפרטיות – לגיטימי.
יואב קיש: אני רק לא רוצה שאם אנחנו מורידים את זה, אנחנו שמים חוק כאילו מעוקר.
יואב קיש: אני הייתי מעדיף להשאיר אותו ולהגיד לפרוטוקול שאנחנו נעבוד עליו בין ראשונה לשנייה כך שלא תהיה פגיעה בפרטיות, וכך שנוכל למצוא מנגנון אפקטיבי שיממש.
יואב קיש: אז אם אנחנו אומרים את זה לפרוטוקול אני חושב שזה צריך לספק את העניין.
יואב קיש: חשוב שהדבר הזה כן יעלה כי אחרת אין שום מעקב בחוק, ואז זה לא רלוונטי בכלל.
יואב קיש: לגבי הסנקציות – קבלנו את הדעה של המשרד.
יואב קיש: הורדנו אותן כרגע בין ראשונה לשנייה.
יואב קיש: לגבי זה – אני חושב שהמשרד יכול להסתפק בהגדרה שאנחנו אומרים.
<דן אורן: הנוסח הכחול של הצעת החוק זה בכל זאת נוסח שהוא - - -
יואב קיש: אבל אתה לא יכול לשים חוק בלי שום משמעות.
<דן אורן: לא, לא.
<דן אורן: אבל מניסיון רב בהליכי החקיקה, אם הוועדה רושמת לעצמה להידרש לנושא הזה הוא לא מתפוגג, ואף אחד לא יכול לטעון שזה נושא חדש, מצד אחד.
<דן אורן: מצד שני, לא נכנס לנוסח הכחול שהוא בכל זאת נוסח של רשומות סעיף שלדעת משרד המשפטים הוא בעייתי מבחינה משפטית.
יואב קיש: בעניין הזה אני מקבל את הניסיון של הוותיקים פה יותר.
מאיר כהן: איציק, בבקשה.
איציק שמולי: דן, אדוני נציג משרד המשפטים, הסכמה היא כלי שנועד לאפשר חקיקה טובה יותר מתוך נקודת מבט שאנחנו - חברי הכנסת - לא כל האמת מצויה בראש שלנו.
איציק שמולי: זו מטרת ההליך של ההסכמה.
איציק שמולי: בגלל כשאתה ואחרים העליתם את העניין של הענישה בתוך הישיבה הפנימית שעשינו, אנחנו הבנו את החשיבות של לשים את זה כרגע בצד.
<דן אורן: אבל, סליחה, גם בישיבה הזו - - -
איציק שמולי: סליחה, אתה לא תקטע אותי.
<דן אורן: אני לא רוצה לקטוע, אני רק רוצה - - -
מאיר כהן: אדוני, אדוני, אדוני, ברשותך.
איציק שמולי: בכל הכבוד, אני מצפה ממך אחרי שאנחנו יוצאים - - -
<דן אורן: פשוט לנהל שיח, זה הכול.
<דן אורן: אני לא קוטע, אנחנו מנהלים שיח.
איציק שמולי: אנחנו מנהלים שיח עד כה על החקיקה הזו, שיח מכובד.
איציק שמולי: אנחנו מקדמים שיח.
איציק שמולי: אני לא כפרתי בזה שיש לך עשייה.
איציק שמולי: אפילו יכולת עשייה שהיא אפילו לא פחותה מזו שלי.
איציק שמולי: אני מדבר איתך על משהו אחר.
איציק שמולי: אני חושב שעד כה השיח היה פתוח, מכובד וקונסטרוקטיבי.
איציק שמולי: תפקיד ההגעה להסכמות זה גם לייצר חקיקה טובה יותר וגם לייצר ודאות.
איציק שמולי: זאת אומרת, שכשאני יוצא מהחדר מישיבה משותפת ממשרדי הממשלה, אני יודע שכל מה שהונח באותה ישיבה על השולחן, מבחינתי ככה אנחנו באים לדיון ואני לא מופתע באמצע הדיון.
איציק שמולי: אני לא אוהב להיות מופתע, למרות שזה קורה לי פה לעיתים קרובות כי אני, אדוני היושב-ראש, עוד לא איבדתי את הנאיביות שלי פה.
איציק שמולי: אבל אני חושב שהדבר הזה כן צריך להיות בתוך החקיקה.
איציק שמולי: אנחנו לוקחים את ההערה של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בחשבון, גם את הערתך בחשבון.
איציק שמולי: ברור לנו שהחוק לא יכול לעבור בקריאה שנייה ושלישית אם דעתך לא תנוח בעניין הזה.
איציק שמולי: יותר מזה?
<דן אורן: אני בכל זאת מבקש להגיב כיוון שבאותן ישיבות אני כן - - -
מאיר כהן: מבחינתך לנוסח הכחול זה הדבר שהוא ייהרג ובל יעבור?
איציק שמולי: הדבר שייהרג ואל יעבור היה הענישה.
<דן אורן: אני חושב שהנוסח הכחול באמת לא סובל את זה.
<דן אורן: אני אומר מתוך הניסיון הרב שלי בחקיקה שאם יש נושא שהוועדה רושמת בפניה שהיא תידרש לו, ואני מאוד מסכים מבחינת קידום הנושא שזה קריטי, אני חושב לי יש אינטרס ולנציבות ולכל מיני גורמים בממשלה, יחד עם חברי הכנסת, יחד עם חברי הוועדה, יש אינטרס מובהק שיהיה איזשהו מנגנון ראוי לדבר הזה.
<דן אורן: איך שזה מנוסח היום – יש לנו בעיה עם זה.
<גבריאלה אדמון-ריק: גבי אדמון-ריק, נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
<גבריאלה אדמון-ריק: אנחנו חושבים שזה צריך להיות, אנחנו חושבים שזה מנגנון שכבר עשו אותו.
<גבריאלה אדמון-ריק: יש דגם, זה לא משהו חדש שנולד היום.
<גבריאלה אדמון-ריק: עושים אותו בשירות המדינה.
<גבריאלה אדמון-ריק: צריך לחשוב על מי יעשה את זה, מה יעשה את זה, איך עושים את זה בדיוק.
<גבריאלה אדמון-ריק: חוץ מזה, זה גם משהו שלמדנו אותו מחו"ל.
<גבריאלה אדמון-ריק: זה לא משהו שהומצא כרגע.
מאיר כהן: נעה, הצעה.
<נעה בן שבת: אז אולי אפשר להשאיר את האמירה שתהיה פנייה.
<נעה בן שבת: אבל אתה באמת חושש – בסיס מספרי זהות.
<נעה בן שבת: אולי אנחנו כתבנו פה יותר מדי פרטים לגבי המנגנון ואולי הוא באמת בעייתי.
<נעה בן שבת: אנחנו אמרנו שהמעסיק רשאי לפנות.
מאיר כהן: פסקה (2), עמוד (2).
<נעה בן שבת: אז אולי באמת נגיד שלשם הגשת הדיווח השנתי ניתן יהיה לפנות.
<נעה בן שבת: אולי נעשה את זה יותר כללי כי יכול להיות שלא כל מעסיק ומעסיק יפנה.
<נעה בן שבת: אפשר יהיה לבקש מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה נתונים לגבי מספר העובדים בהתאם להוראות שייקבעו, בלי להגיד עכשיו מספרי זהות, ושלשם עיבוד הנתונים אפשר יהיה למסור ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה - - -
יואב קיש: או גוף אחר שייקבע – אני לא יודע.
יואב קיש: אולי יש פתרון אחר.
<נעה בן שבת: פתרון אחר - להקים גוף לעניין הזה.
<נעה בן שבת: אולי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה רוצה שיוקם גוף מתחרה שיעשה.
מאיר כהן: המציעים, אפשר לקבל את ההצעה ולחזור לכאן תוך שבוע ימים עם הצעה מנוסחת?
יואב קיש: אתה רוצה עוד פעם לעשות סיבוב?
מאיר כהן: אני לא רוצה, רק בסעיף הזה.
<ארי פלטיאל: סליחה, הלשכה לא שותפה בדיונים הקודמים.
<ארי פלטיאל: אנחנו עודכנו - - -
<נעה בן שבת: מה זה לא שותפתם?
<נעה בן שבת: אנחנו דיברנו גם עם הגברת קרול פלדמן, גם אתך דיברתי.
<נעה בן שבת: גם הייתם כבר ב - - - -
<ארי פלטיאל: דיברת בטלפון.
<ארי פלטיאל: שאלת אותי בטלפון מה אנחנו עושים.
<ארי פלטיאל: לא ידעתי שיש סעיף בחוק.
<ארי פלטיאל: לא קיבלנו אותו עד השבוע שעבר.
<נעה בן שבת: בסדר, אבל בשבוע שעבר קיבלתם אותו.
<ארי פלטיאל: נכון, ואני מנסה להסביר מדוע התפקיד הזה הוא תפקיד ראוי ושצריך לעשות אותו, וזה לא שאני לא רוצה לעשות אותו.
<ארי פלטיאל: עשיתי דבר שאתם חושבים שאתם יודעים על מהו בשירות המדינה.
<ארי פלטיאל: זה לא אותו מודל.
<ארי פלטיאל: אתם חושבים שזה אותו מודל.
<ארי פלטיאל: אני יכול להסביר מדוע הוא לא אותו מודל.
<דן אורן: אני פשוט למוד ניסיון מכל כך הרבה הצעות חוק, גם בתחום הזה, שעברו כל מיני שינויים והתפתחויות בין הראשונה לבין השנייה והשלישית שאם יש סעיף שאנחנו מצביעים עליו - - - קודם כל, אני מודה לחברתי היועצת המשפטית כי זה לדעתי ניסוח קצת יותר טוב.
<דן אורן: אבל אנחנו עדיין אומרים, ואנחנו לא סתם אומרים את הדברים, אנחנו אמונים גם על קידום השוויון באופן כללי, קידום שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, וגם על זכויות יסוד אחרות.
<דן אורן: איך שזה מנוסח, גם בשיפור הזה, זה בעייתי ולא ראוי לנוסח הכחול.
<דן אורן: מבחינה מעשית אני לא רואה את התועלת.
<דן אורן: כי הנושא הזה - אם הוא נרשם לפני הוועדה, וזה ברור שצריך למצוא לו פתרון, לא יתפוגג.
יואב קיש: הדבר היחיד, דן, זה למה זה לא עלה בפגישה הקודמת.
<נעה בן שבת: כשאנחנו הכנסנו את הנוסח הזה, הנושא הזה עובד גם בעקבות הפגישה.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, זה נכון שהמהלכים הם של השבוע האחרון.
יואב קיש: אוקי, אז באו ננקוט בזה כמו שנקטנו בנושא - - -, אני מסכים.
<דן אורן: אולי אפשר לומר משהו בדברי ההסבר.
יואב קיש: היושב-ראש, רק דבר אחד.
יואב קיש: אני חוזר על בקשתי שנסיים את הפגישה הזו בנוסח מוסכם לקריאה ראשונה ב- - -
מאיר כהן: יש פה הצעה של נעה, אנחנו נביא אותה להצבעה.
מאיר כהן: אני חושב שהיא ראויה מאוד.
<מרגלית בוטרמן: מה שהבנתי מהסטטיסטיקאי מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה זה שכאשר יש מעט עובדים הוא לא יכול להעביר למעסיק את האחוז כי זה יכול להיות - - - השאלה שלנו היא מה זה מעט עובדים כי יש לנו רשויות שבהן מספר העובדים הוא 50.
<מרגלית בוטרמן: יש רשויות שמספר העובדים המוניציפאליים הוא שמונה.
<מרגלית בוטרמן: אני חושבת שיש עוד כמה עובדי חינוך ועובדי רווחה שהם לא רשומים.
<מרגלית בוטרמן: אבל יש לנו רשויות עם מספר עובדים מאוד קטן, והחוק יצטרך לתת גם פתרון לזה.
<נעה בן שבת: כי יכול שלגביהם אפשר יהיה לעשות מדגם, לגבי רשויות מסוג מסוים, רשויות של פחות מ-X עובדים?
<ארי פלטיאל: הכלל הוא פשוט ומשרד המשפטים יכול להבהיר אותו.
<ארי פלטיאל: אם ניתן יהיה לזהות אדם באופן פרטני, אסור לנו לפרסם, נקודה.
<ארי פלטיאל: יש דרכים עקיפות לזהות.
<ארי פלטיאל: אם תהיה איזושהי אפשרות, אפילו בעקיפין, שאנחנו נוכל לדעת מיהו האדם, מה מוגבלותו וכו', אסור לנו לפרסם.
מאיר כהן: נעה, את יכולה להקריא?
<נעה בן שבת: אני אולי אגיד את הדברים באופן כללי של מה שאנחנו מציעים.
מאיר כהן: אדוני ממשרד המשפטים, תקשיב לנוסח.
<דן אורן: כן, אבל אני מציע גם לשקול את החלופה של אזכור בדברי ההסבר.
<דן אורן: הוועדה מציעה כמה חלופות אז חלופה של להזכיר גם בדברי ההסבר ללא נוסח.
<נעה בן שבת: אפשר להשאיר את זה באמת לדיון אחרי הקריאה הראשונה.
<נעה בן שבת: לעומת זאת, אפשר גם אולי להגיד משהו יותר כללי שהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה רשאית לעבד נתונים בדבר מספר עובדים עם מוגבלות לבקשה של גופים ציבוריים.
<נעה בן שבת: אולי נגיד את זה באופן יותר כללי כדי שזה לא ייחשב כמשהו שכל גוף וגוף יכול לפנות בכל רגע.
<נעה בן שבת: לשם עיבוד הנתונים כאמור רשאי כל גורם האחראי לאישור נכות או זכאות בהתאם להגדרה "אדם עם מוגבלות משמעותית" למסור ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה לפי בקשתה ובמידה הנדרשת לעיבוד הנתונים, נתונים שמצויים אצלו.
יואב קיש: בכפוף לשמירת החשאיות, הפרטיות.
איציק שמולי: ואפשר להוסיף גם את ההערה שלך לגבי המדגם בגופים פרטיים.
<נעה בן שבת: פרטיות.
<נעה בן שבת: עוד דבר שאני רוצה לשים זה שהוראות סעיפים 15א ו-18א לפקודת הסטטיסטיקה, הוראות לפקודת הסטטיסטיקה, יחולו בשינויים המחויבים.
<נעה בן שבת: אולי אפשר להגיד את כל הוראות הפקודה כדי להבטיח שמירה על הפרטיות.
<נעה בן שבת: זה גם כתוב פה - התוספת שאמרתי עכשיו.
<נעה בן שבת: אני אסביר בעיקרון במקום בנוסח.
<נעה בן שבת: העיקרון שהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה תהיה רשאית לעשות עיבוד של נתונים לגבי מספר העובדים עם מוגבלות שמעסיקים גופים ציבוריים.
מאיר כהן: הוא אומר: ממילא אנחנו רשאים.
מאיר כהן: בסדר, שמענו את ההערה.
<נעה בן שבת: לשם עיבוד הנתונים כל גורם שאחראי לאישור נכות או זכאות בהתאם להגדרה "אדם עם מוגבלות משמעותית" רשאי למסור ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה לפי בקשתה במידה שלא עולה על הנדרש, ובכפוף לשמירת הפרטיות, נתונים שנדרשים לה.
<נעה בן שבת: ההוראות של פקודת הסטטיסטיקה יחולו בשינויים המחויבים.
<נעה בן שבת: ואז אנחנו עוד לא קובעים את הפרטים.
<נעה בן שבת: אפשר לעשות מדגם.
<נעה בן שבת: אמרנו לגופים ציבוריים.
<נעה בן שבת: זה לא לכל גוף וגוף.
<נעה בן שבת: ואז זה שומר לנו את כל העבודה לאחרי הקריאה הראשונה.
מאיר כהן: הערה אחרונה לסעיף הזה.
<דבי ספיר אליעזר: עו"ד דבי ספיר אליעזר, סגנית בכירה ליועץ המשפטי של משרד הכלכלה.
<דבי ספיר אליעזר: אני רק מבקשת לעניין הסעיף הזה, גם אם זה יהיה בניסוח הרך שהיועצת המשפטית מציעה - -
מאיר כהן: הניסוח הטוב.
<נעה בן שבת: הוא רך והוא מנסה להיות יותר כוללני.
<דבי ספיר אליעזר: - -שכן ייאמר בדברי ההסבר שהנושא מחייב ליבון, בחינה, במסגרת ההכנה לקריאה שנייה ושלישית כי אנחנו באמת רוצים לבחון את האיזונים הנכונים.
מאיר כהן: חברי הכנסת, אני רוצה להצביע על הסעיף הזה בנוסח של נועה.
מאיר כהן: בבקשה ציינו בפניכם.
מאיר כהן: נעה, אנחנו ממשיכים.
<נעה בן שבת: אנחנו עכשיו בפסקה (3) שהיא יותר שינויים ניסוחים.
<נעה בן שבת: היא מדברת על בנוסף לדיווח השנתי, מי שלפי הדיווח השנתי אין בקרב עובדיו ייצוג הולם - כך אולי אנחנו נגיד - לפי הדיווח השנתי אין בקרב עובדיו ייצוג הולם.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, הוא מדווח ואנחנו בודקים שאין בקרב עובדיו ייצוג הולם, אז הוא צריך לפרט שינוי מנתוני ההעסקה עם מוגבלות משמעותית בשנה הקודמת והסבר לשינוי, וגם להציג תוכנית לקידום העסקת אנשים עם מוגבלות.
<נעה בן שבת: אנחנו הבאנו את ההוראות המפורטות, ואני רוצה בכל זאת להדגיש.
<נעה בן שבת: עמידה ביעד, כמו שכתוב כבר בסעיף 9 לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, אנחנו אומרים על חתירה להגעה לייצוג ההולם.
<נעה בן שבת: אבל החתירה הזו מחייבת תוכנית באמת מפורטת שאומרת: (א) מדובר על מתן עדיפות למועמדים מקרב אנשים עם מוגבלות משמעותית שיש להם כישורים דומים.
<נעה בן שבת: (ב) מדבר על ייעוד משרות ממש לקבוצה הזו.
<נעה בן שבת: (ג) מדבר על פנייה לאיתור מועמדים מתוך גורמים שתפקידם השמה של אנשים עם מוגבלות.
<נעה בן שבת: והכול מתייחס למשרות פניות, ומשרות כמובן שמתפנות, שצפויות להתפנות בגוף הציבורי.
<נעה בן שבת: זה ההוראות של פסקה (3).
<נעה בן שבת: ב-(ד) יש גם את האפשרות של התיעוד.
<נעה בן שבת: יש פה שוב פסקה (3).
<נעה בן שבת: אני מתנצלת על הבעיה עם המספרים.
מאיר כהן: אנחנו עכשיו התייחסנו לפסקה (3).
מאיר כהן: (3) לסעיפים: (א) – הוראות בדבר מתן עדיפות, (ב) – ייעוד משרות, (ג) הוראות בדבר פניה לאיתור מועמדים, ו-(ד) תיעוד מילוי הוראות - זה (3).
מאיר כהן: כלומר, הבא צריך להשתנות.
<נעה בן שבת: כן, ודאי.
מאיר כהן: בבקשה, התייחסות.
<רעות גולדשטיין: בסעיף הקודם אני מקבלת את זה שצריך להתאים.
<רעות גולדשטיין: אבל אני חושבת שלבוא ולהגיד שאם מעסיק לא מילא את חובתו מבחינת אחוז האנשים עם מוגבלויות זה מאוד נכון, אבל יש בעייתיות מבחינתנו.
<רעות גולדשטיין: כי כשאני פונה למעסיק ומציעה לו עובד כזה או אחר שמגיע אלינו בתור עמותה שמסייעת לאנשים עם מוגבלויות, או שהוא מנתק את השיחה במקרה הכי גרוע שנתקלתי, או שהתשובה היא צפויה: אנחנו לא מעסיקים אנשים עם מוגבלות.
<רעות גולדשטיין: מה קורה אז?
<רעות גולדשטיין: האם יש איזושהי סנקציה שאפשר?
<נעה בן שבת: יש איסור אפליה בחוק הקיים של אנשים עם מוגבלות.
<רעות גולדשטיין: נכון, אני יודעת.
<רעות גולדשטיין: השאלה אם זה נאכף, כי אני לא ראיתי שזה נאכף.
איציק שמולי: במסגרת ההסכמות שהושגו עם הממשלה הוחלט שבינתיים העניין של הסנקציות – אנחנו מבינים שזה צריך להיות בחוק.
איציק שמולי: אבל זה עדיין לא בשל להיות בנוסח הכחול.
מאיר כהן: ג'יהאן חסן, בבקשה.
<ג'יהאן חסן: שלום לכולם.
<ג'יהאן חסן: קודם כל, אני מודה לכם על ההזמנה.
<ג'יהאן חסן: אציג את עצמי.
<ג'יהאן חסן: שמי ג'יהאן חסן מהכפר משהד שליד נצרת.
<ג'יהאן חסן: עברתי טראומה מיוחדת ומאוד קשה בילדות שלי.
<ג'יהאן חסן: היה חסר חמצן בחדר הלידה וזה גרם לסבול ממחלת סי.
<ג'יהאן חסן: פי שהיא מחלה מאוד קשה להתמודדות, ומאוד קשה להתנהל איתה.
מאיר כהן: ג'יהאן, מה שאת אומרת הוא חשוב.
מאיר כהן: אבל מהן הבעיות עכשיו עם המוגבלות ואיך את מסתדרת עם עבודה?
<ג'יהאן חסן: אני רוצה לדבר על שני דברים: ראשית, לשלב אנשים עם מוגבלות בשוק העבודה, גם לעשות רפורמה או לשנות בחוק לגבי הפיצויים שמגיעים לאנשים שסובלים ממחלת הסי.פי.
<ג'יהאן חסן: זה לא תלוי בגיל מסוים.
<ג'יהאן חסן: עברתי את גיל 25 וזה לא אומר שאני לא אקבל את הפיצוי שמגיע לי.
מאיר כהן: איפה את עובדת, ג'יהאן?
<ג'יהאן חסן: אני לא עובדת, לצערי הרב.
<ג'יהאן חסן: מכל מיני סיבות שאין לנו הגדרות.
מאיר כהן: כלומר, הלכת למקום עבודה ולא קיבלו אותך?
מאיר כהן: האם את יכולה לספר?
<ג'יהאן חסן: בגדול, כן.
<ג'יהאן חסן: עברתי את החוויות האלה ובגיל מסוים גם איבדתי את אבא ואימא שלי, והחיים הם מאוד קשים בתור בחורה במגזר הערבי יתומה וגם חולה במחלת סי.פי.
<ג'יהאן חסן: זה לא היה קל.
<ג'יהאן חסן: אני כן יכולתי להתמודד עם כל המצבים האלה.
<ג'יהאן חסן: למדתי תואר ראשון במדעי המחשב, ונסעתי לארצות הברית וקיבלתי את התעודה שלי משם.
<ג'יהאן חסן: לאחר שחזרתי התעניינתי בנושא הפוליטיקה, ולמדתי תואר שני באוניברסיטת חיפה.
<ג'יהאן חסן: כתבתי מחקר על הירידה באחוז המצביעים במגזר הערבי לכנסת.
<ג'יהאן חסן: הטענה שלי היתה שישנו חוסר משמעותי בהשפעת חברי הכנסת הערבים על - - -
מאיר כהן: אני אשמח לפתח איתך דיון על הנושא הזה, אבל לא כאן.
<ג'יהאן חסן: למרות הכול לא מקבלים אותי לשוק העבודה.
<ג'יהאן חסן: למה?
<ג'יהאן חסן: התשובה אצלכם.
<ולאדי גור ארי: שתי התייחסויות לחוק: מה שמבקשת כרגע "סיכוי שווה" זה לא להשאיר את החוק כאילו מבחינת מעסיק תוכנית או דברים שהם מעורפלים, לטעמנו.
<ולאדי גור ארי: אנחנו מבקשים שמעסיק שלא יעמוד במכסה, קליטת העובדים שלו פשוט תוקפא עד שהוא יעמוד במכסה הזו.
מאיר כהן: זה כשידברו על סנקציות.
<ולאדי גור ארי: זה כשידברו על סנקציות, זה נכון.
<ולאדי גור ארי: דבר נוסף שהיינו מבקשים זה כשיש ייעוד משרות, בחוק יהיה ברור שזה יהיה מתוך כלל המשרות וכלל התפקידים בארגון.
<ולאדי גור ארי: זאת אומרת, שלא יקרה מצב שאנחנו נייעד תפקידים מסוימים רק לאנשים עם מוגבלות,
מאיר כהן: ולאדי, תודה רבה.
מאיר כהן: ברשותכם, אנחנו רוצים להתקדם.
מאיר כהן: אני רוצה להצביע על סעיף (3) סעיפים קטנים (א), (ב), (ג), ו-(ד).
יואב קיש: כנוסח שהציע - - -
מאיר כהן: כנוסח ה- - -
<קריאה: יתוקן.
מאיר כהן: אתה רואה כאן נוסח אחר, אדוני?
מאיר כהן: סעיף (3) אושר.
<נעה בן שבת: פסקה (4) אומרת שהשר הממונה על הגוף - - -, ופה אנחנו הולכים לעשות היום תיקון.
<נעה בן שבת: אני מתנצלת שוב.
מאיר כהן: אנחנו הולכים ל-(4) בעמוד (4).
מאיר כהן: נפלה טעות.
מאיר כהן: בעמוד 4 איפה שכתוב (3) זה (4).
<נעה בן שבת: "השר הממונה על הגוף הציבור יגיש לממשלה, למבקר המדינה, לנציבות ולוועדת העבודה והרווחה והבריאות של הכנסת אחת לשנה דין וחשבון לגב כל הגופים הציבוריים שבתחום אחריותו.
<נעה בן שבת: " הסיפא של הפסקה הזו מדברת על זה שהדין וחשבון יפרט את הייצוג של אנשים עם מוגבלות בקרב העובדים בכלל וכו'.
<נעה בן שבת: אני חושבת שבסופו של דבר כשאנחנו הולכים על מנגנון – זה אולי כשחשבנו שיהיה מנגנון של דיווח עצמי של העובדים – אז זה לא מתאים כשאנחנו מדברים על מנגנון שהמדווח מדבר על קבלת דיווחים מהלשכה המרכזית הסטטיסטיקה שאז זה אנונימי.
<נעה בן שבת: המעסיק לא יכול לדעת באיזה רמה העובדים מועסקים, באיזה רמת שכר.
<נעה בן שבת: ייתכן שזה יהיה לשלב הבא.
<נעה בן שבת: כשיהיה כבר ייצוג הולם אפשר יהיה לוודא באמת שאנחנו מדברים על השכר ברמות הגבוהות.
<נעה בן שבת: כרגע להצעת החוק הנוכחית במבנה שלה, הסיפא הזה היא לא מתאימה לדיווח כזה.
<נעה בן שבת: פשוט מדובר פה על ריכוז, שהשר הממונה על גופים ציבוריים ימסור דיווח מרוכז לגבי כל הגופים הציבוריים שבתחום אחריותו.
איציק שמולי: בלי הפירוט.
<נעה בן שבת: כן, בלי הפירוט.
<נעה בן שבת: מה שמוצע עוד להוסיף בסעיף קטן – זה גם מסומן פה (ה), צריך להיות (ד1), בגלל שיש (ה), קראנו קודם ואישרנו – שהשר רשאי לקבוע הוראות לעניין הדיווח, לעניין הדין וחשבון, תוכנם וצורתם, הוראות לעניין תכנית לקידום העסקת אנשים עם מוגבלות, תוכנה ופרטיה, כדי שזו לא תהיה תוכנית עמומה, כמו שאתה אומר, אלא זו תהיה תוכנית מפורטת.
<נעה בן שבת: כבר עכשיו יש לה כמה ראשי פרקים שחייבים להיות בה.
<נעה בן שבת: אבל היא תהיה עוד יותר מפורטת.
<נעה בן שבת: ייקבעו תקנות לגביה.
<מיכל שיק הר-טוב: שני דברים: אנחנו מבקשים שהדוח יפורסם באתר לגילוי נאות ולשקיפות, באתר של הגוף הרלוונטי.
איציק שמולי: יש כוונה שהדוח הסופי של המבקר יהיה מפורסם, זה אותו דבר.
<מיכל שיק הר-טוב: אותו דבר?
<מיכל שיק הר-טוב: אוקי.
<מיכל שיק הר-טוב: הדבר השני, אני רק רוצה להבין שהבנתי נכון.
<מיכל שיק הר-טוב: המנגנון הזה עם הלמ"ס זה לא רק, נכון?
<מיכל שיק הר-טוב: זה לא המנגנון היחידי שיהיה.
<מיכל שיק הר-טוב: עדיין עובדים יוכלו לדווח.
<מיכל שיק הר-טוב: זאת אומרת, מעסיק רשאי.
<מיכל שיק הר-טוב: לכן, הפירוט אולי כן רלוונטי.
<נעה בן שבת: הפירוט הוא אולי רלוונטי.
<נעה בן שבת: אני לא יכולה לחייב את השר או גוף ציבורי לתת פירוט כזה.
<נעה בן שבת: כי אם המעסיק פועל ואומר: אני לא רוצה לשבת ולבדוק כל עובד ועובד שלי, אני לא רוצה להעלות את הנושא, זה אולי מכניס כל מיני מתחים ובעיות במקום העבודה.
<נעה בן שבת: אני רוצה ללכת לכיוון הסטטיסטי.
<נעה בן שבת: כמובן הוא יכול להוכיח ייצוג הולם בדרך אחרת.
<נעה בן שבת: אבל המטרה של הנתון הסטטיסטי זה גורם שמחוץ למעסיק, זה נתונים מאוד אובייקטיביים – זה היתרון.
<נעה בן שבת: זה כמובן לא דרך יחידה.
<נעה בן שבת: זה משהו שמטיל אחריות על הלמ"ס, מצד אחד.
<נעה בן שבת: אבל נותן ליתרון גדול לגופים הציבוריים.
איציק שמולי: נעה, השאלה האם אפשר בכל זאת לוותר על כל הפירוט, כמו שאת מציעה, אבל כן להתייחס לעניין של הדרגה.
<נעה בן שבת: זה רק אם הלמ"ס יוכל לעשות עוד - - -
<ארי פלטיאל: אני לא יכולתי אפילו בנציבות שירות המדינה - - -
איציק שמולי: לא חשבנו אחרת.
<מרגלית בוטרמן: יש כמה וכמה חוקים שמחייבים את שר הפנים לתת דיווחים לגבי כל מיני סוגים של עובדים שנחשבים כקבוצות חלשות.
<מרגלית בוטרמן: הבעיה היא ששר הפנים הוא לא המעסיק.
<מרגלית בוטרמן: אין לו את הנתונים לגבי העובדים, הוא גם לא זכאי לקבל אותם.
<מרגלית בוטרמן: אנחנו יוצרים מצב שאנחנו יכולים לעשות את זה ככל שאנחנו מקבלים את הדיווח מהרשות המקומית שהיא בהתאם לרצונה מוסרת, בהתאם לרצונה לא מוסרת, צורת ההתנהלות שלה וכו'.
<מרגלית בוטרמן: היינו מבקשים שלגבי רשויות מקומיות לא שר הפנים יהיה מחויב למסור את המידע, אלא הרשות המקומית עצמה, כל רשות מקומית.
איציק שמולי: אנחנו יכולים, אדוני היושב-ראש, אולי לחייב את הרשות להעביר את זה לשר.
איציק שמולי: אבל יש כתובת אחת.
איציק שמולי: האם הוא יצטרך לרדוף אחרי 300 רשויות במדינת ישראל?
איציק שמולי: גם כך הוא אומר שהוא לא יכול לעמוד בזה.
<נעה בן שבת: יש לו חובה להעביר את הדיווח לשר.
<נעה בן שבת: המעסיק צריך להגיש לשר הממונה על פעילותו ולנציבות, וזה בפסקה (1).
<מרגלית בוטרמן: אבל הם לא עושים את זה, ואז אין סנקציה מולם.
<מרגלית בוטרמן: אחר כך יוצא שמשרד הפנים לא בסדר.
מאיר כהן: כשיישבו כאן
מאיר כהן: בחוק הזה לדבר על סנקציות אז יתייחסו לראש עיר או ראש רשות שלא מעביר.
מאיר כהן: אבל צודק חבר הכנסת שמולי שראש רשות לא יכול לעבוד מול 20 או 30 או 40 גופים.
מאיר כהן: יש משרד הפנים, מדווח לו על המצב, ומחייבים.
<מרגלית בוטרמן: מי לא יכול לעבוד מול?
איציק שמולי: מי שאמור להעביר את הדוח, מי שאמור לקבל את הנתונים, זה לא הגיוני לבקש ממנו לעבוד מול 300 רשויות בנפרד.
איציק שמולי: יש כתובת אחת.
איציק שמולי: אני מתחבר למה שאת אומרת, ואנחנו באמת חייבים - - -
<מרגלית בוטרמן: אבל זה חייב להיות בנפרד כי כל רשות מקומית היא מעסיק בפני עצמו.
מאיר כהן: הרי את יודעת שכמעט בכל דבר מחויבים ראשי הרשויות להביא למשרד הפנים אלף ואחת ודוחות.
מאיר כהן: בסעיף או בפרק הסנקציות יהיה כתוב שיש סנקציה מסוימת על ראש רשות שלא מחייב, ואז זה יהיה הכלי שאת מחפשת.
מאיר כהן: את אומרת: בעצם אין לי שום סנקציה כנגד ראש רשות שלא מעביר.
מאיר כהן: אז אנחנו מציעים שתהיה סנקציה.
מאיר כהן: את צודקת, זו הערה מאוד נכונה.
מאיר כהן: כי אם יש ראש רשות שהוא סורר, צריך לשבת לו על הראש.
<ארי פלטיאל: אני עוד פעם רוצה לומר, אתם מערבים בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בתפקיד של סנקציות.
<ארי פלטיאל: כי על הדיווח שלנו יתבססו הסנקציות.
מאיר כהן: אתה לא בתוך העניין הזה.
<ארי פלטיאל: אני כן, כי אחרת לא יידעו.
מאיר כהן: לא על זה אנחנו מדברים.
מאיר כהן: חובת הדיווח של הרשות עד לתאריך מסוים בשנה.
מאיר כהן: ראש רשות שלא עושה את זה - - -
<ארי פלטיאל: הוא עושה את זה דרכי.
<ארי פלטיאל: אם הוא פונה אליי, הוא יעשה את זה דרכי, ואז אתם - - -.
<ארי פלטיאל: זה כמו שהפיקוח על המחירים לא עובד דרך מדד המחירים לצרכן.
מאיר כהן: אנחנו רוצים לייצר מנגנון הרבה יותר נכון.
מאיר כהן: אומר חבר הכנסת שמולי: משרד הפנים הוא הכתובת.
מאיר כהן: אתה פונה למשרד הפנים, הרשויות מחויבות בדיווח הזה למשרד הפנים.
איציק שמולי: ואם הרשות סוררת, ראש רשות מקבל את העונש, לא שר הפנים.
<מרגלית בוטרמן: אני הבנתי שכל רשות מקומית פונה ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
<נעה בן שבת: היא יכולה לפנות.
<מרגלית בוטרמן: יכולה לפנות, אלא אם כן יש לה אמצעים אחרים.
<מרגלית בוטרמן: היא יכולה לפנות ללשכה המרכזית לסטטיקה.
<מרגלית בוטרמן: תיתן לה את מספרי תעודת זהות של העובדים ותקבל את הנתון שהיא קיבלה.
<מרגלית בוטרמן: את הנתון הזה היא צריכה להעביר לשר הפנים ושר הפנים צריך לדווח על הנתון הזה, ומבחינתנו לא תהיה לנו בעיה לפרסם באתר של משרד הפנים.
<דן אורן: זה מה שמוצע.
<מרגלית בוטרמן: לגבי העצה הזו אמרנו שאם אין סנקציה על ראש רשות להעביר את הנתונים - - -
מאיר כהן: אז אמרנו שבסעיף של הסנקציות זה ייכנס.
מאיר כהן: זה יהיה חייב להיכנס.
מאיר כהן: את צודקת, אני מכיר את זה.
<דבי ספיר אליעזר: סליחה, אני לא מבינה את הסעיף כאן.
<דבי ספיר אליעזר: אולי צריך הבהרה בסעיף הזה.
מאיר כהן: שניה, אולי נעשה עוד הבהרה.
מאיר כהן: אבל אדוני מהסטטיסטיקה רצה לדבר.
<בריאן ניגן: בריאן ניגן, היועץ המשפטי.
<בריאן ניגן: אני גם צריך לציין שאני קצת מוגבל שמיעה, לכן קצת קשה לי לעקוב אחרי כל הדיונים כאן.
<בריאן ניגן: אומנם יש רמקולים, אבל מן הרצוי שהיו גם אוזניות.
<בריאן ניגן: אני מוטרד מאוד מהתפקיד שמיועד ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה בחוק הזה.
<בריאן ניגן: למעשה, מטילים על הלשכה תפקיד של פיקוח.
<בריאן ניגן: השימוש בדוחות של הלמ"ס לשם אכיפת החוק מעמיד את הלמ"ס במצב מאוד מאוד נבוך.
<בריאן ניגן: מניסיון שלנו, כל פעם שמשתמשים בנתונים שלנו למטרות מינהליות אפילו, ברגע שמישהו חולק או בוא נאמר שיש לנו מצב שהופיע דוח שלנו, נקבע שמישהו לא עמד ביעדים של החוק, ואז יכול להיות שיש הליך פלילי.
<נעה בן שבת: כרגע לא מדובר על סנקציות פליליות.