GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלי גורדון: אני אזכיר שדילגנו במכוון כי עוד לא הצגנו את הפרק עצמו, אבל יש התייחסות גם לסעיפי עונשין.
אלי אלאלוף: במשרד החקלאות גם יש?
<אפרת אביאני: כמובן שבחקיקה של משרד החקלאות יש סעיף עונשין.
<אפרת אביאני: זאת חקיקה ישנה.
<אפרת אביאני: בפקודת מחלות בעלי חיים, זאת חקיקה ישנה ופעם היו עושים סעיף עונשין והיו כותבים סעיף עונשין כללי על כל העבירות.
<אפרת אביאני: בפקודת מחלות בעלי חיים יש סעיף עונשין כללי שקובע עונש מאסר שנה על כל עבירה.
<אפרת אביאני: אבל לפני בערך שנתיים, אנחנו תיקנו את הסעיף הזה ואפשרנו שם לקבוע גם שהפרה של הוראות מסוימות אינה עבירה וגם שההפרה של הוראות מסוימות יכולה להיות עבירה שעונשה רק עד חצי שנה ובעצם את החידוד הזה של מה יהיה מדרג הענישה שרלוונטי לכל הפרה, אנחנו אמורים לעשות בתקנות, כמובן באישור הוועדה של הכנסת.
אלי אלאלוף: בחוק הזה אתם אמורים לבוא לכאן, לא?
<אפרת אביאני: פקודת מחלות בלי חיים, זה בוועדת הכלכלה.
אלי אלאלוף: אולי נסדר עם יושב ראש ועדת הכלכלה.
אלי אלאלוף: מה אומרים היועצים הכלכליים?
אלי אלאלוף: זה אפשרי?
<אפרת אביאני: אני חושבת שזה זה תלוי בכנסת.
<אפרת אביאני: החקיקה לפי פקודת מחלות, לדעתי זה תלוי בכנסת.
<שי סומך: בוועדת הכנסת.
אלי אלאלוף: זה אבסורד כי יש כפילויות מיותרות.
<ענת מימון: אנחנו עוברים לסימן משנה ב': מינוי רופאים וטרינרים מוסמכים בשווקים.
איימן עודה: כבוד היושב ראש, כאן עדיף לדבר מבחינה עקרונית ואולי לגבש תפיסה עקרונית יחד ואחר כך ניכנס לפרטים.
איימן עודה: אם אנחנו נכנסים לפרט אחרי פרט ואחרי כן אנחנו נשתכנע שיש עמדה אחרת או גישה אחרת, אנחנו ניאלץ לחזור על אותם סעיפים.
איימן עודה: אולי נגיע לעמק השווה ברמה העקרונית לגבי התפיסה שלנו ואחרי כן נתחיל לקרוא את הסעיפים.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שיש כאן אנשים של כל המשרדים ודווקא בגלל שאנחנו יושבים כולנו ביחד, גם אם יש אי הסכמות, הם יודעים לצאת ולדבר ולריב בחדר אחר ואחר כך להביא לנו הצעה לראות אם היא מקובלת עלינו.
טלי פלוסקוב: למה לדחות את זה?
טלי פלוסקוב: אני חושבת שאנחנו חייבים להתקדם עם החוק הזה כי החוק הזה בסך הכול לטובת כולם ולטובת האזרח, וזאת מטרה משותפת לכל חברי הכנסת.
טלי פלוסקוב: לכן אני מציעה לא לעצור אלא לתת לאנשי המקצוע כאן להביע את עמדתם.
מיכל בירן: כל הדיונים עד עכשיו קרו בחדרי חדרים.
טלי פלוסקוב: אני יושבת כאן ואני רואה גם כאן דיונים.
טלי פלוסקוב: היום הם יצאו לחדר אבל עד היום הכול היה כאן בחדר הזה ושמענו את כל הוויכוחים ושמענו את אי ההסכמות ובסוף הגענו למשהו שהיה מקובל על כולם.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שהדיון כאן הוא כל כך ראוי והלוואי בכל ועדות הכנסת היו מתקיימים דיונים ברמה כזאת.
טלי פלוסקוב: לכן אני מציעה להמשיך בדרך הזאת ולהתקדם.
אלי אלאלוף: הייעוץ המשפטי יציל אותנו.
<שי סומך: אני חושב שהדיונים עכשיו הם לגבי סעיף 223, עליו אפשר לדלג.
<שי סומך: שאר הסעיפים לא נוגעים למחלוקת.
אלי אלאלוף: טלי, לא נעים לי, אבל דווקא אני בעד לעשות את זה.
אלי אלאלוף: תרשי לי.
טלי פלוסקוב: אתה היושב ראש.
אלי אלאלוף: בואו ניקח לעצמנו עשרים דקות - אנחנו עושים הפסקה ואחר כך זה על חשבון ההפסקה – ונאפשר לאנשים לבטא את עצמם.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שהעדפתי לעשות התייעצות ראשונית אבל עכשיו זה חלק מהדיון.
אלי אלאלוף: אני בעד לעשות דיון, מה גם שאיימן מבקש.
טלי פלוסקוב: מה שאני הבנתי מאיימן, ואולי הבנתי אותו אחרת - - -
אלי אלאלוף: יש כאן בקשה שנראית לי.
אלי אלאלוף: ברשותך, בתנאי שלא ארגיש שפגעתי בהצעה שלך.
אלי אלאלוף: בבקשה, אני בעד.
אלי אלאלוף: מי שרוצה את הדיון, בבקשה.
איימן עודה: אני חושב שאולי נצליח לגבש עמדה יחד.
איימן עודה: במידה ונצליח, השאר יהיה קל.
איימן עודה: אני חושב שיש שני דברים שהם חשובים לכולנו כאשר הדבר הראשון הוא האם זה נכון להעביר וטרינרים מהרשויות המקומיות לתאגידים והשאלה השנייה היא לגבי עשרים המרכזים, מרכזי הבדיקה, עבור הבשר, האם לבטל אותם או לא.
איימן עודה: לגבי הנושא הראשון, אני חושב שהחסמים כאן הם כאלה: הווטרינרים נמצאים שם, חלקם מזה שלושים וארבעים שנים, באותו מקום עבודה.
איימן עודה: יש הרגל.
איימן עודה: הם רגילים למקום הזה.
איימן עודה: חלקם בגילי 50, 55, 60 ופתאום מחליטים להעביר אותם למקום אחר.
אלי אלאלוף: כולם יותר צעירים ממני.
איימן עודה: יותר צעירים ממך, בוודאי.
איימן עודה: מחליטים להעביר אותם למקום עבודה אחר.
איימן עודה: צריך להצדיק את הדבר הזה.
איימן עודה: כאן הם מאבדים מעמד, הם מהעובדים הבכירים ברשות המקומות ואתה מעביר אותם לתאגיד בו הם חלק ממאות עובדים.
איימן עודה: כאן אתה מפצל את העבודה שלהם כי הם צריכים גם לבדוק את הבשר וגם לפקח על בעלי חיים.
איימן עודה: כלומר, אתה מפצל את עבודתם.
איימן עודה: יחד עם זאת, אני לא כל כך בטוח שהזכויות הסוציאליות בתאגיד יישמרו במשך השנים.
איימן עודה: אני יודע שבשנה הראשונה, השנייה והשלישית, יכול להיות שכן, אבל לפי ניסיון החיים, כאשר מעבירים אותם ממקום בו יש להם מחויבות לציבור למקום שהוא תאגיד מסוים, זה מעין הפרטה שאני לא בטוח אם אחרי כמה שנים הם יישארו עם אותן זכויות סוציאליות.
איימן עודה: לכן חשוב לי לשמוע מה הם היתרונות כדי לשקול את הנושא בין החסרונות לבין היתרונות.
איימן עודה: אני שמתי כאן את החסרונות ואחרי כן אני אדבר על הנושא הנוסף שהוא עשרות תחנות הבדיקה.
יעל גרמן: אני מסכימה עם איימן.
יעל גרמן: אני חושבת שכולנו מודאגים ממעמדם של הווטרינרים העירוניים.
יעל גרמן: בתוך החוק עצמו יש סעיפים שכאילו לא סומכים על הווטרינרים העירוניים, איזשהו סעיף שאומר שאם מצאו שהם לא מתאימים, אפשר לא לקחת אותם.
יעל גרמן: איך זה יכול להיות שווטרינר עירוני שיש לו ניסיון והוא עוסק בתחום הזה הרבה יותר מאשר הווטרינר שיתחיל לעסוק בתאגיד, איך זה יכול להיות שהוא לא מתאים?
יעל גרמן: אם הוא לא מתאים, הוא לא צריך להיות וטרינר עירוני, ואם הוא וטרינר עירוני, הוא מתאים.
יעל גרמן: אני רוצה לומר שאנחנו צריכים לדאוג בחוק הזה לווטרינרים העירוניים.
יעל גרמן: לא יכול להיות שהם ירגישו עכשיו שהם תלויים על בלימה.
יעל גרמן: ירצה ראש העיר – הוא יאפשר להם להמשיך לעבוד או יאפשר להם לעבוד דרך התאגיד, לא ירצה מסיבה כזו או אחרת – הוא לא יאפשר.
יעל גרמן: אני חושבת שזה מצב לא נכון ואנחנו בחוק צריכים להבטיח שמעמדם של הווטרינרים העירוניים לא ישתנה ותנאיהם, תנאי שכרם, לא ישתנו.
יעל גרמן: אני גם חושבת שצריך בכלל למחוק את אותו סעיף שאומר שאם הם לא ראויים.
יעל גרמן: מה זה הם לא ראויים?
יעל גרמן: להערכתי אין דבר כזה.
יעל גרמן: אני פונה לשי ממשרד המשפטים.
יעל גרמן: כל השאר, אני חושבת שכבר אמרנו.
יעל גרמן: אמרנו שלא ניתן בשום פנים ואופן שעובדי התאגיד גם הם יחיו על בלימה, אבל אני חושבת שזה מוסכם על כולנו ולכן אין צורך להוסיף.
מיכל בירן: אני חייבת להודות שזה פשוט מטריף אותי שהסעיף הזה על הארכת החוזה כל שנה נכנס מלכתחילה ואני לא יודעת איך זה יסתיים.
אלי אלאלוף: הם תיקנו אותו.
אלי אלאלוף: הוא נמחק.
מיכל בירן: זאת בשורה מאוד טובה, אבל לכן ניסחתי כך את הדברים ואני בכל זאת רוצה להבהיר את העניין.
מיכל בירן: מבחינתי הקמת התאגיד בפני עצמו, זה לא זה.
מיכל בירן: אני שמחה שזה תאגיד ציבורי, אני יודעת שהייתה מחשבה להוציא את זה למיקור חוץ.
מיכל בירן: אני לא חושבת שזאת הפרטה.
מיכל בירן: זה לא מה שנקרא האוטומט הרגיל שלי בעניין.
מיכל בירן: אבל שני הסעיפים האלה, גם הארכה מדי שנה של החוזים של הווטרינרים וגם הניסיון להכניס את שכרם לחקיקה ראשית דרך הסעיף העוקף של גובה האגרה, מראים לי מה הייתה הכוונה האמיתית.
מיכל בירן: מראים משהו על הכוונות.
מיכל בירן: כוונות בתום לב, לא יכולים להגיע שני סעיפים כאלה.
מיכל בירן: שני הסעיפים האלה הגיעו כן בניסיון להחליש את העובדים.
מיכל בירן: גם הכוונה לשים את זה בלשון החוק – ותחזק אותי היועצת המשפטית – שהיא חסרת תקדים, היה כאן ניסיון של אולי נכניס את זה ואף אחד לא ישים לב.
מיכל בירן: הדבר הזה היה יכול להיות בעל השלכות תקדימיות על כל יחסי העבודה בארץ.
מיכל בירן: הדבר השני, לגבי הארכה מדי שנה.
מיכל בירן: אני רוצה לומר על זה מילה.
מיכל בירן: חוץ מזה שזה לא בסדר כלפי עובדים, ועל זה כולנו מסכימים, זה גם גורם נזק לציבור.
מיכל בירן: וטרינר צריך שיהיה לו גב.
מיכל בירן: הוא צריך שתהיה לו סמכות שאת המשחטה הזאת צריך לסגור בגלל התנאים בה, גם אם הבלים שלה הוא אחד התורמים הגדולים לראש העיר, גם אם למישהו יש כוח במקומות אחרים וכולי.
מיכל בירן: הווטרינר צריך גב.
מיכל בירן: הסעיף הזה, אני חושבת שזאת חוצפה שהוא בא לכתחילה.
מיכל בירן: הוא מראה על הכוונות של מי שקידם את הסעיף הזה בהצעת החוק.
מיכל בירן: אני שמחה שאת הסעיף הזה הצלחת להוריד אבל שוב, אני רוצה לראות שזה יורד ולא שזה רק נמתח קצת.
מיכל בירן: אני חושבת שיש כאן מקרה שבו גם טובת הציבור וגם טובת העובדים הולכים ביחד ואני חייבת להגיד שכל כך התרשמתי מהעובדים, כי באמת שני העניינים האלה – בדיקות המשנה שעוד נגיע אליהן וענייני העובדים – הם לא קשורים, הם לא תלויים אחד בשני ואפשר לפתור כל אחד מהם.
מיכל בירן: אני רוצה להגיד שהתרשמתי מהמסירות של הווטרינרים לטובת הציבור ולטובת בריאות הציבור והמחויבות שלהם לנסות להיאבק בביטול בדיקות המשנה כאשר אין מנגנון אחר שיחליף אותם.
מיכל בירן: יצא לי לצערי הרב להיתקל שוב ושוב במדיניות כזו של ממשלת ישראל לדורותיה, של לסגור מערך קיים לפני שיש מערך חלופי שהוכח שהוא מתפקד.
מיכל בירן: אני אומרת כאן להיזהר, לא לשפוך את התינוק עם המים ולראות כמה עולה המערך החלופי והאם הוא באמת נכנס לתוקף לפני שנפטרים ממערך שכן הוכיח את עצמו במידה רבה, למרות שלא שהוא חף מבעיות.
אלי אלאלוף: את מדברת על ראש רשות שמקבל תלונה ממנהל מפעל.
מיכל בירן: ממנהל משחטה.
אלי אלאלוף: את רוצה לחזק את הווטרינר.
מיכל בירן: רוצה לחזק את הווטרינר.
אלי אלאלוף: תנתקי את הקשר.
מיכל בירן: בסעיף הזה של הרופאים הווטרינרים במפעלים, לא אמרתי שאני מתנגדת ואמרתי שיש כאן עניין חשוב עם ניגוד העניינים שצריך לראות שמטפלים בו.
אלי אלאלוף: אני רוצה לומר לך וידוי אישי.
אלי אלאלוף: אם יש מקצוע שאני מעריץ, אלה הווטרינרים.
אלי אלאלוף: אנשים שנותנים את החיים שלהם בשביל בעלי חיים ובשביל בריאות הציבור, אלה אנשים שמגיע להם כל הכבוד.
אלי אלאלוף: אני אומר את זה למרות שאין לי כלב בבית וגם לא חתול.
<קריאה: אנחנו נדאג לך, אדוני.
אלי אלאלוף: אני מרוקאי ואת זה אתה לא יכול לשנות.
אלי אלאלוף: לבוא ולחשוב שכולנו צדיקים, יש עוד פער.
אלי אלאלוף: המערכת אמורה להגן עליהם.
אלי אלאלוף: חברים, יש רשויות מקומיות, ואנחנו מדברים כל הזמן על וטרינרים.
אלי אלאלוף: תנתקו את הדיון מהווטרינר ותחשבו על מערכות אותן מפעילים.
אלי אלאלוף: לא כל הרשויות הן כאלה.
אלי אלאלוף: איימן היה ישר ודיבר על הסקטור שלו ואל תדאג, אתה לא תדאג, אתה לא בלעדי.
אלי אלאלוף: חברים, אל תשכחו שיש רשויות מקומיות שלא מתפקדות והמעמד של הווטרינרים הוא לא תמיד הכי מוצלח.
איימן עודה: כבוד היושב ראש, אני רוצה להביע ביקורת עצמית כלפי החברה שלנו.
איימן עודה: לפעמים יש בחירות על רקע קולקטיבי.
איימן עודה: וטרינר ממשפחה מסוימת, מי שנבחר הוא ממשפחה אחרת והוא רוצה להעיף את הווטרינר.
איימן עודה: לכן כל כך חשוב לנו להגן עליהם ולא לתת לראש הרשות את הזכות להעביר אותם או לא.
אלי אלאלוף: לעניות דעתי, זאת התשובה.
אלי אלאלוף: זאת בדיוק התשובה.
אלי אלאלוף: חברים, בידיים של הווטרינרים, יש הרבה כוח.
אלי אלאלוף: להשאיר אותם ת"פ של מערכת עירונית בחלקה, יעל תקפוץ עלי, מרכז השלטון המקומי, לא כולם הרצליה, וסליחה על הביטוי.
יעל גרמן: לא, אני לא אקפוץ.
אלי אלאלוף: מי שכמוני כל החיים מסתובב ברשויות הכי קשות והכי חלשות, תאמינו לי, ראיתי דברים שדהיום אני שואל את עצמי איך יכולתי להמשיך לראות מה שקורה.
יעל גרמן: אבל יש ויש.
אלי אלאלוף: הבוקר בשיחה שלי, אמרו לי שרוצים להיות כמו בתי ספר על יסודיים.
אלי אלאלוף: חברים, אני טיפלתי ברשת שהקמתי לפני חמש שנים, זרקו אלף תלמידים, זרקו מאה מורים ללא שום אחריות.
אלי אלאלוף: אז מה זה לזרוק וטרינר אחד, שניים?
אלי אלאלוף: זה דווקא ברשויות האלה.
אלי אלאלוף: אם אתה רוצה להגן על מעמדם המקצועי, על החופש האישי שלהם, על אי התלות בפרנסה שלהם, תעביר את זה לאחריות ממשלה כי בינתיים הממשלה משלמת משכורת.
אלי אלאלוף: זה תאגיד ממשלתי ולא ציבורי ולא פרטי.
אלי אלאלוף: אני אומר לכם שכאשר אני שמעתי, לא האמנתי.
אלי אלאלוף: כאשר קראתי, עוד יותר.
אלי אלאלוף: אתה שומר את כל הזכויות של העובד בתנאים הקיימים בשטח.
אלי אלאלוף: יש בעיות, אני לא אגיד שהכול ורוד והחברים דאגו הבוקר להתחיל בבעיות עד שהתחננתי שייתנו לי גם את הפתרון.
אלי אלאלוף: יש כאן מקום לשפר אבל לא לזרוק את המהלך האדיר הזה.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שגם הווטרינרים אמרו שהמהלך הוא טוב.
אלי אלאלוף: לאפשר תחום שהוא היום פרוץ ולא נעים.
אלי אלאלוף: אני אומר לכם, הוא לא נעים.
אלי אלאלוף: כאן הכול מוקלט ואני לא אגיד את המלים שהייתי אומר בבית.
אלי אלאלוף: חברים, אנחנו חייבים לתקן את התחום הזה.
אלי אלאלוף: אני אומר לכם, לא אעביר שום דבר בכוח.
אלי אלאלוף: אני אעביר רק בהידברות ורק בהבנה, תוך שמירה על העובד.
אלי אלאלוף: קיבלתי הוראה נטו של הבוס שלי הפוליטי שאמר לי אל תפגע בעובדים.
אלי אלאלוף: אוי ואבוי לך.
אלי אלאלוף: אני מזדהה.
אלי אלאלוף: נוח לי כי אני מזדהה עם ההנחיה הזאת.
אלי אלאלוף: תבינו, אנחנו נעשה דבר שלא פוגע בעובדים.
אלי אלאלוף: נחזק את מעמדם, נחזק את מעמדם המקצועי.
אלי אלאלוף: מה יעשה וטרינר אחד עם כל זה שעכשיו היו שלושה ימים בהשתלמות?
אלי אלאלוף: מי נותן השתלמות למישהו שמגיע ממקום נידח?
אלי אלאלוף: מי מנחה אותו?
אלי אלאלוף: מי מעשיר אותו?
אלי אלאלוף: מי נותן לו ימי השתלמות?
אלי אלאלוף: כל זה יהיה בתאגיד.
אלי אלאלוף: יחזקו את מעמדו, את המקצועיות שלו.
אלי אלאלוף: תראו, אני אומר לכם, זאת נקודה מאוד חשובה.
אלי אלאלוף: אמרו שראש רשות יחליט לבד.
אלי אלאלוף: אמרת, איימן, אתה בעצמך.
אלי אלאלוף: אני רוצה לנתק את זה מראש הרשות ואפילו מההנהלה, מהקואליציה ברשות.
אלי אלאלוף: מי שמכיר, הייתי שלוש שנים חבר מועצת עיר.
מיכל בירן: ראש הרשות שולט בקואליציה.
מיכל בירן: זה עושה את זה יותר שקוף.
אלי אלאלוף: אני מעדיף מועצת העיר שזאת אחריות עוד יותר רחבה.
יעל גרמן: שמעת את ההערה של מיכל והיא צודקת.
יעל גרמן: כמו שראש ממשלה יעביר כל מה שהוא רוצה בכנסת, ראש הרשות יעביר כל מה שהוא רוצה במועצה.
מיכל בירן: אפילו יותר מאשר בכנסת.
איימן עודה: ראש העיר יכול להעביר כל מה שהוא רוצה.
מיכל בירן: תחשוב על פתרון אחר.
אלי אלאלוף: תציעו איזו סמכות.
טלי פלוסקוב: למה אתם מסתכלים על ראשי הרשויות כמי שרוצים רק רע?
יעל גרמן: הם רוצים טוב, רק טוב.
טלי פלוסקוב: אתם שמים את ראש הרשות במצב שאו שהוא נמצא בניגוד עניינים או שהוא עושה רק מה שלא טוב.
מיכל בירן: חלילה.
מיכל בירן: אנחנו רוצים להשאיר את זה ברשויות.
מיכל בירן: אנחנו סומכים על חלק ניכר מאוד מראשי הרשויות אבל עבור אלה שיש אתם בעיה, צריך לפתור את זה.
איימן עודה: אנחנו לא מדברים כך על ראש העיר.
איימן עודה: יכול להיות שהוא עושה דברים נפלאים וכולי.
טלי פלוסקוב: לא יכול להיות אלא בטוח.
איימן עודה: מה שחשוב לנו זה עובד קבוע או לא קבוע.
טלי פלוסקוב: כאן אני מסכימה.
איימן עודה: האם יש זכות לראש עיר נפלא להעביר עובד קבוע ממקום העבודה שלו או לא.
איימן עודה: זאת השאלה.
טלי פלוסקוב: כאן אני אתך.
איימן עודה: אנחנו חושבים שלא.
אלי אלאלוף: נצטרך להתמודד עם זה.
איציק שמולי: שתי הערות.
איציק שמולי: הראשונה, לגבי העובדים.
איציק שמולי: אני חושב שקודם כל צריך לברך אותך מאחר ורק השבוע אנחנו דיברנו מול שני השרים והדגשנו את הצורך הזה שאנחנו לא רוצים שיפגעו בעובדים וההערה הזאת נשמעה.
איציק שמולי: עצם העובדה שזה יהיה תאגיד ממשלתי, זה כבר מפחית מרמת חלום הבלהות שבאנו אתו לחוק הזה.
איציק שמולי: אני כן חושב שאנחנו צריכים לטפל בסעיף של ה-12 חודשים.
אלי אלאלוף: טופל.
מיכל בירן: למה הוא הגיע?
איציק שמולי: לגבי מודל הפיקוח.
איציק שמולי: אני אגיד לכם, ואני מרשה לעצמי לומר את זה דווקא לאור גישתי הקונסטרוקטיבית בוועדה.
איציק שמולי: זה שיש בעיות בפיקוח במערך הנוכחי, זה ברור.
איציק שמולי: זה שהיה חוסר יעילות משווע אם משאית צריכה לעצור בשלוש או בארבע נקודות בעת החלוקה, זה דבר שהוא מופרך.
איציק שמולי: זה שצריך לשפר את הפיקוח ולהעלות את הסטנדרטים גם בנקודת הייצור, שלא לדבר על נקודות המכירה, בסדר.
איציק שמולי: אבל כל זה עדיין לא אומר שצריך לוותר ולבטל את מערך הפיקוח שנמצא בתווך.
איציק שמולי: אם היינו יושבים כאן ומספרים סיפורים ובדיות שדברים היפותטיים שיכולים היו אולי לקרות, אז הייתי אומר לכם, כמו בסעיפים האחרים, שאתם יותר מקצועיים, אתם מבינים, אתם בטח יודעים מה שאתם עושים ואני הולך אתכם.
איציק שמולי: אבל כאן רק בחגים האחרונים אתם יודעים שנתפסו משאיות מזון של חברות לא קטנות, לא זוטות במשק, שניסו להכניס סחורה פגומה כדי למכור אותה.
איציק שמולי: הרי המחירים היו בשמיים, אז מי מספיק מטומטם כדי לקחת בשר או מוצרים של עצמו ולהשליך אותם לפח? לא.
איציק שמולי: אנחנו ננסה בדרך לא דרך להכניס אותם לשווקים.
איציק שמולי: בשר שמובילים אותו שלא כהלכה מגיע למדף בסופר כבר בתת תנאים.
איציק שמולי: זה שהוא עבר את הסטנדרט בנקודת הייצור, בסדר, אבל לסופר הוא מגיע בתת תנאים, היה אמור להיות בשר קפוא והוא מגיע לסופר כשהוא מופשר לגמרי ומקפיאים אותו מחדש.
איציק שמולי: במודל שלכם אין מי שיעצור את זה.
איציק שמולי: מהדבר הזה אנחנו חוששים.
איציק שמולי: אני אומר לכם שאני מאוד לא רגוע מהמערך הזה.
איציק שמולי: אני חושב שהסיכון שלוקחים כאן הוא סיכון גבוה מדי.
איציק שמולי: אני הייתי חושב שאולי משהו שהיה אפשר לעשות בתקופת הביניים, זה לעשות את כל הביצוע הזה בהדרגה.
איציק שמולי: כלומר, לפי אזורים בארץ כאשר קודם זה באזור אחד ואחר כך באזורים אחרים.
מיכל בירן: שיעשו פיילוט.
<קריאה: כבר יש.
איציק שמולי: אני לא מדבר על תל אביב.
איציק שמולי: תל אביב היא לא הדוגמה לכל מה שקורה במדינת ישראל.
איציק שמולי: בסופו של דבר אני חושב שהאבסורד הגדול הוא שהממשלה כאן הולכת יותר מדי רחוק מבחינת הקרדיט שהיא נותנת לחברות.
איציק שמולי: נותנים לחברות לשמור על השמנת, ובמקרה הזה על הנקניקים, ואומרים לחברות שאם הנקניק יתקלקל, אל תזרקו את זה לפח.
איציק שמולי: זה נראה לי לא אפשרי ואני אומר לכם שאני חרד מזה.
איציק שמולי: אני לא יודע אם יש עוד משהו שאפשר לעשות.
איציק שמולי: אני לא מניח שלגבי המודל שמוצע כאן הממשלה תשנה את דעתה אבל העמדה הזאת צריכה להישמע.
אלי אלאלוף: אחרי יעל, אנחנו נצא להפסקת אוכל בלי בשר.
איציק שמולי: אני רוצה להוסיף רק עוד חצי משפט.
איציק שמולי: לא רק שזה לא בטוח אלא זה גם לא יעיל כי במקום שהמשאיות יגיעו עם כל סחורתם – ואני אומר עוד פעם, את הבדיקות הנוכחיות בתחנות הווטרינריות צריך לשפר כי זה שהוא פותח את הדלת, בודק מה הטמפרטורה ואומר סע, ברור שלא זאת הייתה כוונת המחוקק.
מיכל בירן: למרות שכך הרבה דברים נתפסים.
איציק שמולי: אבל זה גם לא יעיל כי במקום שהמשאיות יגיעו לנקודה אחת ויבדקו, לפחות באופן תיאורטי, את כל הסחורה, מה אומרים עכשיו במודל הפיקוח?
איציק שמולי: הפקחים ירדפו אחרי חבילות הבשר בסופרמרקט.
איציק שמולי: מי יוכל לתפוס את כל הסחורה הפגומה הזאת?
איציק שמולי: אם משאית נכנסת לשוק עם מוצרים מקולקלים ומתחילה לפזר אותם בכל הסופרמרקטים, איך אנחנו יכולים לדעת שאותם מפקחים שמסתובבים בנקודות המכירה הצליחו להגיע לכל המוצר הפגום שרק עכשיו חולק?
יעל גרמן: אני בדרך כלל מסכימה לחלוטין עם דבריו של חברי שמולי.
יעל גרמן: אני כאן רוצה לערער על ההנחות.
יעל גרמן: כל הרעיון של הרפורמה שלנו בא מכך שאנחנו משנים תפיסה.
יעל גרמן: אנחנו משנים תפיסה בעיקר בנושא של האמון.
יעל גרמן: הרי אנחנו לא באים ואומרים שאנחנו נותנים אמון ביצרנים.
יעל גרמן: אנחנו מחייבים אותם ל-GMP ועד שלא יהיה להם GMP, כל הרפורמה לא תהיה.
יעל גרמן: אני לא יודעת אם זה יהיה שנתיים פלוס שנתיים או ארבע פחות שנתיים, אני חושבת שזה צריך להיות שנתיים פלוס שנתיים, לא משנה, אבל בכל מקרה יש איזשהו פער ויש איזושהי תקופת ביניים וכל עוד שלא יהיה למפעלים GMP, הם לא יוכלו, אנחנו לא נפתח להם.
יעל גרמן: ברגע שיהיה GMP, יהיה להם מה להציג ואם אחד באמת ייתפס עם סחורה לא ראויה, מבטלים לו את האישור של הייצור הנאות.
אלי אלאלוף: זה גם פלילי.
יעל גרמן: זה איום בלתי רגיל.
יעל גרמן: נכון שזה שינוי בתפיסה אבל זה שינוי בתפיסה שמן הראוי שנתחיל ונגיע אליה.
יעל גרמן: זה שינוי בתפיסה שכל המדינה צריכה להשתנות.
יעל גרמן: אנחנו צריכים לתת אמון מצד אחד ולדרוש פיקוח מצד שני.
יעל גרמן: הסנקציות צריכות להיות כל כך חריפות שאף אחד לא יעז להפר את הקריטריונים שאנחנו דורשים, אבל זאת הרפורמה.
אלי אלאלוף: אני מציע שנעשה הפסקה.
אלי אלאלוף: ניפגש בשעה 13:45 ונמשיך בדיון.
אלי אלאלוף: אל תשכחו שהיום מותר לנו להתכנס לפי החלטת היושב ראש ולכן קבענו את הדיון עד שעה 19:00.
אלי אלאלוף: תחזיקו מעמד.
אלי אלאלוף: לגבי מחר, זה מותנה בהסכמת חברי הכנסת וכל אחד יקבל את ההחלטה.
מיכל בירן: זאת לא החלטה פרסונלית אלא זאת החלטה פוזיציונית.
אלי אלאלוף: הדרישה היא תנאי חדש במערכת אבל זה בא מיושב ראש הכנסת וכל מילה שלו, אני מכבד.
אלי אלאלוף: בעיקרון אנחנו כאן היום עד שעה 19:00 ומחר נשב עד 16:00, נצא להפסקה ונחזור ב-18:00.
אלי אלאלוף: לגבי יום שלישי יש לנו אישור לדיונים מרתוניים.
אלי אלאלוף: אחרי הערות חברי הכנסת, התייחסויות כלליות, בבקשה.
<משה רפאלוביץ: אני מבקש להתייחס לדברים.
<משה רפאלוביץ: קודם התייחסו לנושא של ראשי הרשויות.
<משה רפאלוביץ: התייחסו להיבט של שחיתות בתוך השלטון המקומי ולחצים.
אלי אלאלוף: לא שמעתי את המילה הזאת.
<משה רפאלוביץ: לא, לא שחיתות.
<משה רפאלוביץ: דיברו על לחצים בין ראש הרשות לבין הווטרינר שעובד ברשות והשפעה על סגירה של מפעלים.
<משה רפאלוביץ: אני רוצה להגיד שהלחצים הפוליטיים האלה, אני עובד עם הרבה מאוד רשויות ומכיר רשויות מדן ועד אילת, אני בעצמי עובד מול עשרה ראשי רשויות, ואני לא יכול להגיד שאין לחצים פוליטיים.
<משה רפאלוביץ: יש לחצים, ראשי רשויות שומעים את דעת הציבור ולפעמים מביאים את הדברים גם בפני הווטרינר העירוני ויש להם מה להגיד לו.
<משה רפאלוביץ: בגלל שהרופא העירוני הוא בתפקיד סטטוטורי ויודע להגיד לראש הרשות שלו את מה שהוא חושב, בדרך כלל הוא לא נכנע לדבר הזה.
<משה רפאלוביץ: מצד שני, צריך להגיד שגם על שולחן הוועדה הונחו דוגמאות הפוכות של לחצים פוליטיים שהופעלו בתוך הממשלה על עובדי מדינה שמנעו סגירה של עסקים, ואני לא אזכיר דוגמאות פרטניות, אבל כאן נאמר בהגינות על ידי עובדי מדינה שהופעלו עליהם לחצים פוליטיים שמנעו סגירה למשל של משחטות קטסטרופליות.
<משה רפאלוביץ: אני רק רוצה לאזן את התמונה בשלב הזה לגבי הדברים שנאמרו קודם.
<משה רפאלוביץ: אני חושב שדווקא המתח הזה שקיים, שיש גם רגולטור שהוא מטעם המדינה וגם רופא וטרינר שהוא בתוך הרשות המקומית, המתח בין שניהם דווקא לא מאפשר עיגול פינות במקום שיש הרבה לחצים אלא מאפשר עבודה תקינה.
<משה רפאלוביץ: הנוסחה הזאת מוכיחה את עצמה בשטח הרבה מאוד מקומות.
<אבשלום דולב: אני קצת מתפלא על מי שטוען שהחוק הזה בא מוקדם מדי ולא מוכן מספיק.
<אבשלום דולב: דוח מבקר המדינה לפני שנה וחצי הונח על שולחן הכנסת והדוח הזה היה דוח מאוד קשה על כל מה שנקרא ויכוח על מוצרי מזון מן החי.
<אבשלום דולב: הוא עסק גם ברשויות מקומיות וגם בבקרה המרכזית ואי אפשר להתעלם מדוח מהסוג הזה.
<אבשלום דולב: לכן אני חושב שנכון עשתה הממשלה שהניעה את התהליך, וכפי שאמרתי לפני שנה וחצי, ותיקנו אותי ואמרו שכבר לפני שלוש שנים הכינו הצעת חוק שהשתנתה אחרי שנה וחצי.
<אבשלום דולב: ההצעה הזאת איננה הצעה שנפלה פתאום על כולנו אלא היא הצעה שאנחנו מתבשלים בה כבר הרבה מאוד שנים.
<אבשלום דולב: כשאני אומר מתבשלים, אני מדבר בשם אותן משחטות שעומדות באותן דרישות של HACCAP ושמייצרות כשישים אחוזים מהפטם בארץ וכתשעים אחוזים מההודים בארץ.
<אבשלום דולב: זאת אומרת, רוב ייצור המזון בישראל היום הוא תחת סטנדרט גבוה.
<אבשלום דולב: צריך לקחת את זה בחשבון כאשר מתייחסים לחוק הזה כי החוק הזה בעצם יפתח את כל התנועה של הסחורות בארץ לרמה המקובלת בעולם.
<אבשלום דולב: אלא מאי, מדינת ישראל בו זמנית חתמה גם על עוד שני הסכמים מאוד חשובים: הראשון הוא WTO, ארגון הסחר העולמי, והשני הוא ה-OECD.
<אבשלום דולב: הכללים שלהם, של המדינות החברות בשני הארגונים האלו, בכל מדינות המערב, שונים לחלוטין ממה שמוצע כאן בחוק.
<אבשלום דולב: אומרים לי תמיד שאנחנו לא כל העולם אלא אנחנו ישראל.
<אבשלום דולב: אתם יודעים מה?
<אבשלום דולב: אני מקבל את זה.
<אבשלום דולב: לא רק שאני מקבל את זה אלא אני חושב שמה שמוצע היום הוא בהחלט רחוק עדיין ממה שקיים בעולם.
<אבשלום דולב: נתתי את זה כאמירה, שבשר היוצא ממפעל בבית שאן לניו יורק, לא זוכה לשום בדיקה בדרך, כאשר הוא יוצא לתל אביב ועובר לראשון, הוא כבר זוכה לשתי בדיקות שכפי שחבר הכנסת איציק שמולי תיאר אותן, הן בדיקות לא מי יודע מה בדיקות.
איציק שמולי: עם האמריקאים אתם לא תתעסקו כי הם יסגרו לכם את השער.
איציק שמולי: עם הישראלים מתעסקים.
<אבשלום דולב: נכון.
איציק שמולי: תקשיב טוב.
איציק שמולי: אני קיבלתי בהפסקה תמונות מיום שישי האחרון.
איציק שמולי: לא חברות קטנות כמו שאמרתי קודם.
איציק שמולי: הנה, אני רואה את התאריך, יום שישי האחרון.
איציק שמולי: אל תגידו לי מלים באנגלית אלא תגידו לי איך אתם הולכים להגן על הציבור.
איציק שמולי: הנה, אלה תמונות, אני לא אעשה פרובוקציות כאן אבל אני אומר לך שאלה שתמונות מזעזעות והן לא של מפעלים קטנים.
<אבשלום דולב: אני ממש לא רוצה להיכנס לפינה הזאת.
איציק שמולי: תמשיך לזרוק לי מלים באנגלית.
איציק שמולי: אל תיכנס לפינה הזאת.
<אבשלום דולב: כאשר משווקים 250 או 300 אלף טון בשנה, אני מראש אומר שיש גם תקלות.
איציק שמולי: אני לא רוצה שהטון המקולקל יגיע למשפחה שלי ואני מאמין שגם אתה לא רוצה בזה.
<אבשלום דולב: גם אני לא רוצה, אבל יחד עם זה אין מאה אחוזים וכל מי שעוסק בייצור מזון לאורך שנים יודע שאין מאה אחוזים של ייצור תקין בכל שלב ושלב.
<אבשלום דולב: אבל אי אפשר לדרוש ככה: יוקר מחיה – להוריד אותו, OECD - לפתוח אותנו כלפי העולם, יבוא – להריץ אותו כאן לתוך ישראל ואנחנו התעשיינים צריכים להתמודד.
איציק שמולי: לא שמעתי בכמה אתה הולך להוריד את יוקר המחיה.
<אבשלום דולב: יפה מאוד.
<אבשלום דולב: את יוקר המחיה צריך להוריד בכל מיני דרכים.
<אבשלום דולב: נכון, המערכות שעומדות ב-HACCAP, המערכות האלו הן בתפעול, בתהליך עצמו, יכולות להיות קצת יותר יקרות כי התקנים האלו דורשים פקחי ביקורת פנימיים לכל אורך שרשרת הייצור ומאחר והם דורשים פקחים, זה עולה כסף.
<אבשלום דולב: מה אפשר לעשות?
מיכל בירן: חבר הכנסת איציק שמולי שואל במה הרפורמה הזאת והכוונה הזאת תוריד את יוקר המחיה ולא ענית לו.
אלי אלאלוף: הוא לא נציג האוצר.
מיכל בירן: הוא אמר את זה.
<אבשלום דולב: אמרתי את זה כבר לפני כן ואני מוכן לחזור ולומר את זה עוד פעם.
<אבשלום דולב: בכל המשחטות שמוסדרות, יוכלו לנהל את כל מערך ההפצה ללא בדיקות משנה בדרך.
<אבשלום דולב: זאת הצעת החוק.
<אבשלום דולב: זאת אומרת שאם ארבעים משאיות יוצאות ממשחטה, מערכת ההפצה תהיה שונה ויש חלק מהמשאיות שיוכלו לעשות שני סבבים ואז זה יקטין את ההוצאות.
<אבשלום דולב: לדעתי חלק מהמשחטות יוכלו להתארגן כך שהן לא ילחצו על הכבישים ועל מערכות השינוע בתוך הערים.
<אבשלום דולב: זאת אומרת, יש כאן תרומה למערכת הלאומית בעובדה שהמערכת הזאת תהיה יעילה יותר וכתוצאה מכך העלויות ירדו.
מיכל בירן: למיטב ידיעתי הווטרינרים מוכנים לשנות את השעות ולהגיע בחושך כדי לחסוך עומס בכבישים, כך שזה לא קשור.
מיכל בירן: יכול להיות שזה בלי קשר דבר שצריך לעשות.
<אבשלום דולב: ההבדל בין מיטב ידיעתך למיטב מעשינו - - -
אלי אלאלוף: אל תיכנס לזה.
<אבשלום דולב: בסדר.
<אבשלום דולב: לא אחזור.
אלי אלאלוף: זה גם לא תפקידך לתת.
אלי אלאלוף: קיבלנו מהאוצר מסמך.
אלי אלאלוף: שר האוצר בא לתת אפילו הסברים איך הוא מוריד את יוקר המחיה.
אלי אלאלוף: אני אשמח להעביר לכם את אותו מסמך ושם תראי את הדברים.
מיכל בירן: אני אשמח, אבל בלי קשר כרגע הערתי על העניין.
מיכל בירן: הוא דיבר על עניין השעות.
מיכל בירן: הוא הכניס את העניין של השעות בהן מתבצעות הבדיקות ואני רק ציינתי גם לפרוטוקול כדי שידעו כולם שהווטרינרים מכיוונם מסכימים לבוא בשעות בלתי שגריות כדי לחסוך עומס בכבישים.
מיכל בירן: את זה נא לא לערבב.