GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<זמר בלונדהיים: העמדה היא שהמונח אינו ראוי למאכל אדם הוא מונח אמורפי קצת ולא מספיק חד וברור לאכיפה מסוג של עיצומים כספיים.
<זמר בלונדהיים: לכן המחלקה הפלילית לא אישרה על זה עיצום כספי.
<זמר בלונדהיים: הדברים שאינם ראויים למאכל אדם כאן, כמו למשל חגב, במקומות אחרים נחשב דליקטס.
<זמר בלונדהיים: זה לא מספיק חד וברור מה זה.
<זמר בלונדהיים: אם אנחנו נקבע תקנות שיגדירו סוגים מסוימים של מזון כמזון בלתי ראוי, לא תהיה בעיה להוסיף את זה לתוספות לגביהן יש עיצום כספי.
<זמר בלונדהיים: כלומר, היכן שנדע לעשות לזה קונקרטיזציה, ככל שירצו, אין להם התנגדות אבל כמונח כללי, הוא כללי מדי.
<נעה בן שבת: כאן זה מתאים לפלילי ושם אתה דורש מחשבה פלילית.
<זמר בלונדהיים: שם אתה אמור להיות מודע.
<זמר בלונדהיים: הרעיון בהוראות של סעיף 10(א) לחוק רישוי עסקים הוא שזה בעצם כבר סטנדרטים שנקבעו והם מפורטים מספיק, המחלקה הפלילית עברה על ההוראות האלה וניתן להטיל בגינן עיצום כספי.
<נעה בן שבת: אבל לעומת זאת אין בגינן עבירה פלילית.
<זמר בלונדהיים: יש בגינן בחוק רישוי עסקים.
<נעה בן שבת: בחוק רישוי עסקים אבל לא בחוק שלנו.
<זמר בלונדהיים: שם אין מנגנון עיצום כספי ולכן זה נקבע כאן.
<רוית ארבל: אפשר לחזור על ההסבר לגבי 10(א) לחוק רישוי עסקים?
<זמר בלונדהיים: בחוק רישוי עסקים אין מנגנון של עיצום כספי ולכן היו שתי אפשרויות – או שניקח את ההוראות משם ונקבע אותן מכוח החוק הזה, פשוט אותו דבר, כי הרי אלה הוראות שמכוח חוק רישוי עסקים קבע שר הבריאות.
<זמר בלונדהיים: התקנות לפי 10(א) הן תקנות של שר הבריאות.
<זמר בלונדהיים: במקום לקבוע אותן מחדש לפי חוק זה, בעצם אימצנו אותן לעניין - מכיוון שקבע אותן אותו שר, אימצנו אותן - עיצומים כספיים.
<רוית ארבל: 29(ב) ו-35 אלה ההוראות - - -
<זמר בלונדהיים: 35 זאת טעות.
<זמר בלונדהיים: זה 29(ב).
<רוית ארבל: שאומר שלא יעסוק במזון אם אין לו רישיון עסק?
<נעה בן שבת: שהמזון יוצר, יובא או נמכר בתנאים שאינם בהתאם להוראות שחלות עליו לפי העניין לפי סעיף 10(א) לחוק רישוי עסקים.
<זמר בלונדהיים: יש שם תקנות תברואה לעסקי מזון וכולי.
<נעה בן שבת: כל עסק לפי העיסוק שלו.
<זמר בלונדהיים: בהתאם להוראות שבאותן תקנות.
<ענת מימון: מייצר, מייבא או מוכר מזון הכולל תוסף מזון או חומר טעם וריח, בניגוד להוראות סעיף 32(א).
<ענת מימון: מייצר מזון תוך שימוש בחומר מסייע ייצור שלא לפי התקנות, בניגוד להוראות סעיף 32(ב)(1), או מוכר או מייבא מזון הכולל חומר כאמור, בניגוד להוראות סעיף 32(ב)(2).
<ענת מימון: מוסיף למוצר בשר מעובד בתהליך עיבודו חומר שנקבעו לגביו איסורים או הגבלות, בניגוד להוראת סעיף 33(ג).
<ענת מימון: מייצר או מייבא מזון שאריזתו, החומרים שמהם היא עשויה, תכונותיה או דרכי החזקתה וכן חפץ או חומר הנלווה למזון בתוך אריזתו, שלא לפי תקנות שנקבעו לפי פרק זה, בניגוד להוראות סעיף 34.
<ענת מימון: מייצר, מייבא או מכור מזון משאריות, או מזון שמכיל שאריות, בניגוד להוראות סעיף 35(ב).
<ענת מימון: משנה סימון שסומן על גבי המזון, בניגוד להוראות סעיף 41(א).
<ענת מימון: מייצר, מייבא או מוכר מזון ייחודי, בניגוד להוראות סעיף 43(א).
<ענת מימון: מייצר מזון בלא רישיון ייצור לאתר שבו מיוצר המזון או שלא לפי סוג פעילות הייצור או לפי סוג המזון שהותר לו לייצר, בניגוד להוראות סעיף 46.
אלי אלאלוף: נעשה הפסקה להערות.
<רז הילמן: לגבי (8א).
<רז הילמן: אני מזכיר את הטענות שעלו בעניין הסעיף הזה של איסור המכירה.
<רז הילמן: נאמר שהצוות הבין משרדי ישב עם שני הצדדים וישמע את שתי העמדות.
<רז הילמן: נשארו עוד ארבעה ימי עבודה והשאלה היא מתי זה הולך לקרות.
<זמר בלונדהיים: איזה סעיף?
<רז הילמן: לגבי הבשר המופשר.
<רז הילמן: נאמר שהצוות הבין משרדי ישב עם הצדדים שאמרים שצריך לאפשר או לא צריך לאפשר והשאלה היא מתי זה הולך לקרות.
<זמר בלונדהיים: אם אמרנו, זה יקרה.
<זמר בלונדהיים: נמצא את הזמן.
אלי אלאלוף: אני חושב שכן אמרנו שזה יהיה.
<רז הילמן: נכון, אבל נשארו ארבעה ימי עבודה.
<זמר בלונדהיים: הוגשה איזושהי רביזיה ואנחנו צריכים לבדוק את זה.
אלי אלאלוף: אתם בודקים?
<אלי גורדון: בשבוע הבא נעשה את זה.
אלי אלאלוף: בשבוע הבא אתה צריך להביא נוסח.
<אלי גורדון: אנחנו נביא נוסח.
<אלי גורדון: לטעמנו הנוסח שהוצע, נכון לרגע זה, אין צורך לשנות אותו גם אם שני צדדים יגיעו ונקיים דיון וכולי.
אלי אלאלוף: זה בעיקר בנושא הסימון, אם אני לא טועה.
<רז הילמן: זה היה על איסור מכירה.
<רז הילמן: הסבירו לך על פערי המחיר המאוד משמעותיים בין בשר מופשר ואתה ביקשת שידברו אתנו.
אלי אלאלוף: מאמר כבר יצא ב-Ynet.
אלי אלאלוף: אל תדאג.
אלי אלאלוף: נגדי כבר יצא.
<זמר בלונדהיים: מה רוצים?
אלי אלאלוף: אני לא קראתי.
אלי אלאלוף: אני לא קורא על עצמי.
<זמר בלונדהיים: מה אתה קורא אם לא על עצמך?
אלי אלאלוף: על אחרים.
אלי אלאלוף: אם כן, תשבו אתם.
<אלי גורדון: אנחנו נטפל בזה.
<אלי גורדון: אני מבין שביום ראשון אנחנו יושבים כאן עד שעה 19:00.
<אלי גורדון: אני מאמין שביום שני אנחנו נוכל גם לשבת אתם וגם להביא את ההצעה.
<זמר בלונדהיים: אנחנו יושבים גם היום אחרי הדיון.
<זמר בלונדהיים: יהיה בסדר.
איציק שמולי: אני חוזר על בקשתי מהפרק הקודם, בחלק הפלילי.
איציק שמולי: עבירות 2, 4, 6, 7, 8.
<זמר בלונדהיים: כל פרק ב'.
איציק שמולי: לא, לא כל פרק ב'.
איציק שמולי: יש הבדלים בין סימון.
איציק שמולי: לגבי 13 יש לי שאלה כך שבינתיים לא.
איציק שמולי: בעיני אלו עבירות שמשקפות דרגה גבוהה יותר וחמורה יותר של מי שעובר את העבירה הזאת ולכן אני מבקש שתשקלו אפשרות לייצר מדרג שלישי גבוה יותר של מי שעובר אותן.
איציק שמולי: בעיני יש הבדל גדול בין מי שנפל פגם, גם אם באופן מכוון, באופן בו הוא סימן את המוצר לבין מי שכבר חומרים רעילים נמצאים בתוך המזון שהוא מייצר.
איציק שמולי: קודם נעה נתנה כאן כל מיני דוגמאות מפחידות שאני לא זוכר את כולן.
<זמר בלונדהיים: מתכות כבדות, רעלנים.
איציק שמולי: בעיני זה פוגע ממש במהות החוק.
<רז הילמן: יש התייחסות לזה בסעיף 289, לגבי כל הסעיפים ולא רק לגבי הסעיפים האלה, שבעצם אומר שאם זה היה בנסיבות מחמירות, יש עיצום גבוה יותר.
<רז הילמן: תכף נראה מה בדיוק הסכום אבל העיצום גבוה יותר.
איציק שמולי: אני לא יודע מה זה מי שמכניס חומרים מסייעי ייצור שיש בהם מן הסכנה לפגוע בבריאות הציבור, שזה משהו שהוא לא בנסיבות מחמירות.
<זמר בלונדהיים: כן, זה לא בהכרח מתאים לסעיף 14.
<רז הילמן: גם חומרים מסייעי ייצור הם לא בהכרח באופן שפוגע בבריאות הציבור.
<רוית ארבל: לא כתוב כאן פוגע בבריאות הציבור.
<רז הילמן: אם היה פוגע בבריאות הציבור, זה נהדר, אבל זה לא כתוב.
<אלי גורדון: חבר הכנסת שמולי, הבהרה קטנה.
<אלי גורדון: תוסף מזון, קודם כל הוא בטוח לשימוש.
<אלי גורדון: תוסף מזון שמאושר.
<אלי גורדון: בין מאושר לבין מאושר לשימוש במוצר כזה או אחר, ובאיזו כמות הוא נמצא באותו מוצר מזון, יש פערים.
איציק שמולי: אנחנו מתכוונים לאותו הדבר.
איציק שמולי: אני לא אומר שאסור להשתמש בחומרים שמאושרים .
איציק שמולי: אני אומר שאם יש לך תקן מסוים ואתה ביודעין עובר על התקן, זה דבר חמור בצורה בלתי רגילה.
<רוית ארבל: אין כאן יודעין.
<רוית ארבל: אלה לא העבירות האלה.
<זמר בלונדהיים: ביודעין, זה משהו שיכול להיכנס למשל בנסיבות מחמירות.
<זמר בלונדהיים: זה בדיוק זה.
<זמר בלונדהיים: אם אני מבין נכון מה שאומר חבר הכנסת שמולי, הוא אומר שלפעמים גם בלי ה-יודעין, עצם זה שהיה רעל במזון, תעלו את זה במדרג אחד יותר גבוה.
<רוית ארבל: קודם כל, מה זה מדרג אחד יותר גבוה?
<רוית ארבל: רק כדי שנהיה כולנו על אותו דף, אנחנו מדברים על מאה אלף שקלים לרוב החברות כסכום בסיסי לעבירות שאנחנו מקריאים עכשיו.
<רוית ארבל: הסכום הבסיסי.
<זמר בלונדהיים: דווקא לא רוב החברות.
<זמר בלונדהיים: רוב החברות הן הרבה מתחת.
<רוית ארבל: הרבה מאוד חברות.
<זמר בלונדהיים: עסקים קטנים ובינוניים ולא הגדולים.
<זמר בלונדהיים: זה שאולי מספרית מבחינת היקף השוק, זה נכון.
אלי אלאלוף: חבר'ה, בואו נדון כאשר נקבל את המדרג השלישי.
<זמר בלונדהיים: התבקשנו לבחון.
<זמר בלונדהיים: אנחנו צריכים לדבר על זה.
אלי אלאלוף: אם יתאפשר ויגידו שזה חייב להיות, בסדר.
<רוית ארבל: אנחנו בעד לקבוע מדרג שלישי.
אלי אלאלוף: אני מציע שנאפשר להם לעשות את הבדיקה.
אלי אלאלוף: תתכוננו, ביום שני אנחנו חוזרים לעבוד אתכם.
אלי אלאלוף: חייבים לסיים את זה.
<נעה בן שבת: חבר הכנסת שמולי נתן רשימה מסודרת ונזכרתי שאני הבטחתי לעשות לו רשימה מסודרת לגבי סעיפי העונשין שירדו למדרג הנמוך.
<נעה בן שבת: לכן אני רוצה, ברשותך, לומר את הדברים.
<נעה בן שבת: זה היה בסעיף 283(ב).
<נעה בן שבת: דובר על פסקאות (18), (19), (26) למעט אם היו נושאים אחרים שירצו לקבוע לגביהם אחרת, (27א), (30) ו-(33) עד (34).
<רוית ארבל: מה אלה הסעיפים שאת מקריאה עכשיו?
<נעה בן שבת: אלה הסעיפים בנושא העונשין שהתבקשנו להעביר אותם לרמה יותר נמוכה.
<אלי גורדון: איך זה משליך על הסעיף שדנו בו עכשיו?
<נעה בן שבת: הוא לא משליך.
<נעה בן שבת: פשוט נזכרתי שהתבקשתי למסור אותם.
אלי אלאלוף: זאת הייתה בקשה של חבר הכנסת שלא באה לידי ביטוי.
<רוית ארבל: מה העבירות שמעבירים לנמוך יותר?
<נעה בן שבת: אני אגיד לך אחר כך.
איציק שמולי: הייתה לי גם שאלה לגבי סעיף (13).
אלי אלאלוף: עצרנו בסעיף (13) של סעיף 288.
איציק שמולי: לגביו יש לי שאלה.
<רוית ארבל: אפשר הערה נקודתית לאחד הסעיפים הקטנים?
<רוית ארבל: הקראנו הרבה סעיפים יחד.
<רוית ארבל: סעיף קטן (3) מדבר שוב על אותו גוף זר שאנחנו כל פעם חוזרים אליו כי אנחנו מרגישים שכאן מחמירים אתנו.
<רוית ארבל: אנחנו מציעים שבמקום "באופן בלתי נמנע", זאת אומרת, יש כאן כרגע חריג שאמור להגן עלינו, אלא אם הגוף הזר יתווסף באופן בלתי נמנע כחלק מתהליך הייצור, בלתי נמנע זה רף שהוא מאוד גבוה.
<רוית ארבל: יהיה גם קשה להתווכח כי מה זה בלתי נמנע?
<נעה בן שבת: הנפה הכי דקה היא לא תנפה את הכול.
איציק שמולי: שאלה ל-(13).
איציק שמולי: זמר, לגבי (13).
איציק שמולי: אתה יכול להסביר את העניין הזה?
איציק שמולי: זה נראה לי משהו שהוא מאוד מאוד כללי.
איציק שמולי: כלומר, מי שמייצר בלי רישיון ייצור, זה כבר לא עניין של עיצום כספי.
איציק שמולי: זה משהו הרבה יותר חמור מזה.
<זמר בלונדהיים: אתה אומר שזה מתאים לפלילי.
<אלי גורדון: ראשית, זה לא פוסל.
<אלי גורדון: שנית, יש רישיון יצרן שמגלם בתוכו גם את -סקופ של הפעילות היצרנית שמותר לעסק לעשות.
<אלי גורדון: הסעיף כאן מדבר על כך ש-א' שאין לו רישיון יצרן, פג תוקף הרישיון או הוא לא חידש אותו או הוא לא עמד בכל התנאים שהיו ולמעשה מייצר ללא רישיון, ו/או הרחיב את הפעילות בלי שהוא קיבל על כך אישור במסגרת הרישיון.
<אלי גורדון: במקום להתנהל בתיק פלילי שלוקח במקום הכי טוב והכי אופטימלי עד שנה, עדיף ליצור סעיף שיאפשר הטלת עיצום.
<אלי גורדון: מבחינתנו זה הרבה יותר יעיל.
<זמר בלונדהיים: אני חושב שחבר הכנסת שמולי, אתה צודק, בוודאי שאני חושב שכאן זה יהיה מקרה מובהק שילכו לענישה פלילית.
<זמר בלונדהיים: המקרה שזה ילך לא לפלילי, זה רק למשל במקרה של מישהו שיש לו הרבה אתרי ייצור ואין אתו בעיות במשך שנים.
<זמר בלונדהיים: קרתה איזושהי תקלה אצלו במערכת הפנימית, אתה באמת אומר, טוב, זה לא המקרה להכניס מישהו לכלא כי באמת זאת הייתה תקלה, אי אפשר לעבור על זה בלי כלום אבל כל ייצור המזון הוא בסדר.
<זמר בלונדהיים: זאת פינה שבפינה.
<זמר בלונדהיים: לרוב, כשזה יהיה ממש בלי זה, לא במקרה שיש רישיון אלא בניגוד לתנאיו, שזה משהו יותר קטן, זה בטח ילך לפלילי.
<אלי גורדון: זמר, תמיד יש את הדיפולט.
<אלי גורדון: כאן לא יושבת תעשייה שיש לה רישיון או אין לה רישיון.
<אלי גורדון: שם המנוף של עיצום הוא הרבה יותר יעיל מאשר תיק שמחרתיים שינוי שם או בעלות או כל דבר אחר פוטר אותו מחובות.
איציק שמולי: תחשוב על זה שמי שהביא את עצמו למצב שהוא מרשה לעצמו לייצר בלי רישיון, באופן תיאורטי אבל די הגיוני, ירשה לעצמו ממילא לעבור כאן על כל החוק.
<אלי גורדון: אני מסכים אתך אבל לאו דווקא, וכאן אני יכול לומר שלא תמיד הייצור ללא רישיון הופך את היצרן לעבריין.
<זמר בלונדהיים: הוא חשב שהוא ייכנס לחריג מטבח מוסדי או לחריג בית אוכל.
<זמר בלונדהיים: יכולים להיות דברים שהם באמצע ולשם זה מכוון.
<אלי גורדון: זאת אומרת, יש רצון לייצר מוצר אבל אין רישיון כי יש סיבות כאלה ואחרות.
אלי אלאלוף: אנחנו סוגרים את הישיבה.
אלי אלאלוף: אני רק מזכיר שביום ראשון הדיון הרחב יתחיל בשעה 10:00 בבוקר.
אלי אלאלוף: יש לנו דיוני הכנה, כך שאני אהיה כאן ב-8:30 בבוקר עם הצוות של הווטרינרים.
<קריאה: ביום ראשון הדיון יהיה רק על הפיקוח הווטרינרי?
אלי אלאלוף: כל היום.
אלי אלאלוף: בוקר טוב לאמיצים שמגיעים בקור הזה.
אלי אלאלוף: אז אנחנו היום ביום ט"ו בשבט תשע"ו, 25 בינואר 2016, השעה 09:08.
אלי אלאלוף: התכנסנו להמשיך ולדון בחוק האומנה.
אלי אלאלוף: ואנחנו נאלצים לעשות דיון די מיוחד – אל"ף, כי נציגי המשרד לא כולם פה, לפחות נציגה מרכזית, הגברת ליבוביץ לא נמצאת בארץ, וחלק מהדברים לא הוכנו בצורה מושלמת.
אלי אלאלוף: אז נדון בחוק, נמשיך בקריאתו ונחזור לפרקים מסוימים.
אלי אלאלוף: ואני מודיע: במחצית הראשונה של פברואר החוק נגמר.
אלי אלאלוף: יהיה מה שיהיה, נעשה מרתון, תתכוננו, במחצית הראשונה, אמרתי, ברשותכם, נעשה הכול כדי לסיים את החוק עד אז.
קארין אלהרר: ונקדיש אותו לדפנה מאיר זיכרונה לברכה, שבאמת אני חושבת שהמחויבות שלה לילדי האומנה מחייבת, ובאמת יהי זכרה ברוך.
אלי אלאלוף: טוב, אז בסדר, מקובל?
אלי אלאלוף: כל מי שיש לו מה לתקן, להשלים, לתרום, כדי שנעמוד בהתחייבות הזאת של מחצית פברואר לסיים את החוק הזה בוועדה, לפני שזה יעלה כמובן למליאה.
אלי אלאלוף: אז please, תגמרו את העבודה, תספקו את הנתונים, תספקו את ההערות שלכם.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים להגיע עם הסכמה מלאה של כל הוועדה והחלטה של חברי הכנסת, שרק הם רשאים לאשר את זה.
אלי אלאלוף: אז בבקשה, נעה.
<נעה בן שבת: כן, אדוני.
<נעה בן שבת: הגענו לסעיף 83, לנושא תיקון חוק הביטוח הלאומי.
אלי אלאלוף: זה עמוד 46.
<נעה בן שבת: הקראנו שני תיקונים שהם יותר תיקונים ניסוחיים, ההפניה למשפחה אומנת כהגדרתה בחוק הזה.
<נעה בן שבת: הזכרנו גם שעקב ההוראה שנוספה לסעיף 46 לגבי התשלומים לילד שאילולא היה במשפחת אומנה היה מקבל גמלת ילד נכה, אז הוא יקבל את אותן הטבות שמקבל ילד נכה כהגדרתו בסעיף 222 לחוק הביטוח הלאומי.
<קריאה: סליחה, איזה סעיף את?
<נעה בן שבת: אני בסעיף 83.
<נעה בן שבת: אז בין ההטבות האלה יש גם גמלאות – לא גמלת ילד נכה כמובן, אבל יש הטבות אחרות שניתנות למשל לפי חוק הביטוח הלאומי, כמו למשל גמלת ניידות.
<נעה בן שבת: ורצינו להבהיר את הדבר הזה.
<נעה בן שבת: וגם זה כפוף לכך שמה שנמצא בתוך התעריף, תשלומים שיהיה זכאי להם הילד מכוח הגמלה, הם רק שעולים על אלה שהוא מקבל ממקור אחר, ממשרד הרווחה.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, אם משרד הרווחה אמור לממן, אם יש לו תקציב עבור ניידות, הוא לא יכול להטיל את התקציב הזה על המוסד לביטוח לאומי או לקבל במקומו את גמלת הניידות, אלא ההטבות האחרות שהוא מקבל באות בנוסף למה שמחויב משרד הרווחה לתת עבור הילד.
קארין אלהרר: ירדה מפה הארנונה?
<נעה בן שבת: הארנונה לא ירדה, הארנונה בסעיף שדילגנו עליו בפעם הקודמת, אולי באמת נחזור אליו אחרי הסעיף הזה.
<נעה בן שבת: יש פה פשוט רשימה של עוד הטבות באותו הקשר, הן נשארו פה בגלל שבהתחלה הסעיף מוקם פה, אבל הוא עבר לסעיף 46.
<נעה בן שבת: זה אמור להיות הטבות גם מ"בזק", מחברת חשמל, נושא של תו חניה לנכה, מימון סייעת, קדימות בכניסה למעון יום שיקומי, נושא של הסעות, ונושאים של סבסוד מכשירי שמיעה ומשקפי ראייה.
<נעה בן שבת: עכשיו, נושא נוסף זה ביטוח מתנדבים.
<מיכל מזוז: אשמח לעדכן בעניין.
<מיכל מזוז: מיכל מזוז, המוסד לביטוח לאומי.
<מיכל מזוז: משפחות אומנה מוכרות כמתנדבים בחוק הביטוח הלאומי, אולם מי שמשמש כמשפחת אומנה לילד שהוא קרוב משפחה מוחרג בעצם מכיסוי המתנדבים.
<מיכל מזוז: דנו בעניין הזה במסגרת פנייה שבוצעה על-ידי משרד הרווחה, והוחלט לבצע תיקון.
<מיכל מזוז: מדובר בתיקון של תקנות, כך שנפעל לתיקון התקנות כבר עכשיו במקביל לתיקון חוק האומנה, כך שגם משפחות אומנה של ילדים שהם קרובי משפחה יוכרו כמתנדבים.
אלי אלאלוף: אז תיקון התקנות יבוא במקביל לחוק שלנו, ותעשו את זה במהירות המותאמת להצעת החוק, בסדר?
אלי אלאלוף: כדי שנוכל – נטפל מהר בזה.
אלי אלאלוף: אוקיי, מקובל?
אלי אלאלוף: תשתדלו, היות שקבענו מחצית פברואר, אז ניתן לכם עוד כמה ימים אבל לא יותר מזה.
<מיכל מזוז: נעשה את המאמצים.
<נעה בן שבת: עוד הבהרה שנוגעת גם לביטוח הלאומי ונוגעת לסעיף 78 לחוק הבטחת הכנסה, רק רציתי לציין איזשהו תיקון או הבהרה.
<נעה בן שבת: דובר על כך שבמקום גמלת ילד נטוש שמקבלות משפחות הקרובים שמשמשות אומנה, עד היום הן לא קיבלו את המעמד של אומנה וקיבלו גמלת ילד נטוש.
<נעה בן שבת: במקום גמלת ילד נטוש ישולמו עכשיו התשלומים לפי החוק הזה, התשלומים לאומן.
<נעה בן שבת: ואת התיקון הקראנו בדיון הקודם, אבל רק רציתי לציין, דובר שם על ועדת חריגים, הכוונה היא לגורם – אולי אקרא את הסעיף, סעיף (ב1), אחרי פרט משנה (ב) בתוספת הראשונה לחוק הבטחת הכנסה, אני קוראת בעמוד 45: זאת אומרת, הם יכולים להיות משפחה אומנת לצורך העניין, אבל בשביל תשלום שעולה על התקופה של שישה חודשים נדרש אישור ממשרד הרווחה דווקא להמשך התשלום.
<נעה בן שבת: הוא נועד להיות תשלום זמני עד להתארגנות של המשפחה, עד תחילת קבלת התשלומים לפי החוק הזה.
אלי אלאלוף: משרד הרווחה בנוי לזה שהוא ייתן את השירות הזה במשך שישה חודשים?
<רינת וייגלר: את השירות הוא נותן בכל מקרה.
<רינת וייגלר: מדובר פה על התשלום.
אלי אלאלוף: כן, אבל בכסף.
<קריאה: התשלום הוא על-ידי הביטוח הלאומי.
<רינת וייגלר: לא, הפוך.
<רינת וייגלר: גמלת ילד נטוש תשולם במשך שישה חודשים, עד שמשרד הרווחה יאשר את המשפחה כמשפחה אומנת, ואז הם יהפכו להיות חלק מהמערכת מבחינת התשלום.
אלי אלאלוף: אני חושש רק מהבירוקרטיה.
אלי אלאלוף: תגידו לי שאתם תעמדו בזה ושהמשפחות לא יסבלו מההיערכות הנדרשת.
<רינת וייגלר: אין סיבה - - -
<יצחק קדמן: לא, שלא יפלו בין התקופות.
<רינת וייגלר: זאת בדיוק הסיבה שהכנסנו את החצי שנה, כדי שלא יפלו בין הכיסאות.
אלי אלאלוף: כשאתם אומרים אח ואחות, מדובר באח ואחות של הילד?
<נעה בן שבת: של הילד, כן.
<נעה בן שבת: משפחת הקרובים - - -
אלי אלאלוף: בנוסף לדוד או לדודה, שזה האחות של ההורים או משהו?
<נעה בן שבת: לגבי הארנונה, זה סעיף שבאמת לא קראנו, סעיף 81, גם כן בעמוד 45.
<נעה בן שבת: המטרה של הסעיף הזה היא לדבר על מצבים שבהם – יש הוראה היום, סליחה, בחוק, שאומרת שאומנה עם ילדי משפחת האומנה, לצורך חישוב יחס בין ההכנסה לבין מספר הילדים, ולפי זה יכולה להינתן למשפחה הנחה בארנונה.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, גם הילד הזה נמנה.
<נעה בן שבת: לעומת זה, גם ההכנסה שבאה אתו, אותם תשלומי הורים, גם הם נמנים בהכנסת המשפחה.
<נעה בן שבת: ולכן יוצא שהמשפחות, למרות שזה החזר הוצאות עבור הילד, מתייחסים אל זה כאל הכנסה וסופרים אותה גם בהכנסת המשפחה.
<נעה בן שבת: ואז יכול להיות שהמשפחה לא מקבלת את ההנחה בארנונה.
<נעה בן שבת: וכאן מוצע גם להביא את הילד בחשבון, אבל לא להביא את התשלומים בחשבון במסגרת הכנסה, לא להביא את התשלומים שמשולמים עמו, בגלל המעמד שלהם כהחזר הוצאות.
<נעה בן שבת: ואז יכול להיות משפחה שבאמת נכנסת בקריטריונים, שניתנת בעיר שלה הנחה בארנונה בגלל הכנסה והיא עומדת בקריטריונים לקבלת הנחה, היא לא תאבד את ההנחה הזאת עקב כך.
אלי אלאלוף: קארין, מקובל עלייך?
אלי אלאלוף: זו הדאגה שלך כל הזמן לנושא.
<נעה בן שבת: רק עוד הערה אחת.
<נעה בן שבת: כמו שאמרנו לגבי גמלת ילד נכה, גם גמלת ילד נכה משפיעה גם על הארנונה, לעניין זה שילד שלא מקבל גמלת ילד נכה בגלל שהוא ילד באומנה ומשרד הרווחה קבע שהוא ילד עם צרכים מיוחדים ועומד בדרישות, יקבל גם האת ההטבות האלה של הארנונה, אמור לקבל גם את ההטבות לארנונה.
קארין אלהרר: אז זה סוכם כבר עם משרד הפנים?
<נעה בן שבת: אתמול הודיע לי עורך-דין שחר פרלמוטר שזאת עמדת המשרד שלהם.
<נעה בן שבת: אולי יש מישהו פה שיכול לאשר את זה?
<רעות פרקש צימרין: כן, זו עמדת המשרד.
אלי אלאלוף: משרד?
<רעות פרקש צימרין: משרד הפנים.
<רעות פרקש צימרין: עורכת-דין רעות פרקש צימרין מהלשכה המשפטית.
אלי אלאלוף: כשאתם מבשרים דברים טובים – בכיף, להגיד גם שם.
קארין אלהרר: אנחנו מברכים על זה.
<נעה בן שבת: אנחנו בסעיף 84.
אלי אלאלוף: רק שנייה, יש פה - - -
<אורית עמיאל: כן אורית עמיאל ממכון "סאמיט".
<אורית עמיאל: בנוגע לסעיף על המוסד לביטוח לאומי – פשוט בעקבות המקרה הטרגי שציינת אותו בהתחלה קארין, נחשפנו לעניין של ילדים נפגעי טרור.
<אורית עמיאל: אני לא יודעת איך זה שייך ואם זה שייך, אבל אני חושבת – אני לא יודעת אם זה באמת תשובה של המוסד לביטוח לאומי – מה לגבי או מה קורה כאשר ילד נחשף לטרור והוא באומנה?
<אורית עמיאל: אני לא מדברת על קצבה, אני מדברת על הזכויות המגיעות לו בגין זה שהילד ראה בעיניו איך האמא האומנת נרצחת.
<אורית עמיאל: פנו אלינו מהמוסד לביטוח לאומי, ואני מבינה שדנים בזה, אבל זה דבר שצריך להיכנס לחוק.
אלי אלאלוף: מה ההמלצה שלכם?
קארין אלהרר: מה זאת אומרת לא בקצבה?
קארין אלהרר: איזה סוג של שירותים ניתנים?
<אורית עמיאל: שירות של טיפול, שירות של התייחסות - - -
קארין אלהרר: המוסד נותן שירותי טיפול?
<מיכל מזוז: לנפגעי פעולות איבה.
<מיכל מזוז: הרי אנחנו פועלים לפי חוק נפגעי פעולות איבה.
<מיכל מזוז: זה משהו שאנחנו צריכים לבדוק אותו.
<מיכל מזוז: וכמו שאורית כאן אומרת, זה נמצא כרגע בבדיקה.
<נעה בן שבת: את אומרת:
<נעה בן שבת: זה לא בגלל שהוא בן משפחה של הנפגעת - -
<מיכל מזוז: לאו דווקא.
<נעה בן שבת: - - אלא בגלל שהוא היה עד לפגיעה, הפגיעה הנפשית שהוא חווה.
אלי אלאלוף: וחי עם המשפחה.
<אורית עמיאל: חלילה הוא יכול היה גם להיפגע, אני לא יודעת מה היה קורה אז.
קארין אלהרר: לא, אני לא מצליחה להבין אבל.
קארין אלהרר: היום מה המצב?
<מיכל מזוז: הוא ייבחן לפי חוק נפגעי פעולות איבה.
קארין אלהרר: אבל באופן רגיל, אין קשר לזה שהוא ילד אומנה.
קארין אלהרר: אוקיי, אז למה לסבך דברים?
מירב בן ארי: מה ההבדל בין ילד - - -
<אורית עמיאל: - - - אבל לא הוא מקבל קצבה, מקבל ההורה.
<אורית עמיאל: השאלה אם הוא יהיה זכאי.
<נעה בן שבת: נבדוק את זה.
<אורית עמיאל: זה פשוט נחשף לנו עכשיו.
קארין אלהרר: שנייה, מיכל, לא מאוד הבנתי.
קארין אלהרר: היום ילד אומנה נחשף לאירוע הטרור, מה הדין מבחינתכם?
קארין אלהרר: הוא מקבל את כל הזכויות כמו כל אדם אחר?
<מיכל מזוז: הוא ייבחן בהתאם לחוק נפגעי פעולות איבה, בקשר להיותו במשפחת אומנה.
קארין אלהרר: ובהנחה שמגיעות לו זכויות, נגיד קצבה, זה הולך לאן?
<מיכל מזוז: אם מגיעה לו קצבה, זה הולך - - -
<נעה בן שבת: לפי ההוראה שביקשנו לקבוע בסעיף 46 זה אמור ללכת לאפוטרופוס הכללי.
<שושנה סוזן סמק: רגע, אבל אם אמא שלו נרצחת אז הוא נחשב נפגע?
<שושנה סוזן סמק: סמק שושנה, מפקחת במשרד הרווחה, באגף השיקום.
אלי אלאלוף: במקרה הספציפי, הילד נשאר במשפחה האומנת המקורית?
אלי אלאלוף: גם במצב - - -
<אורית עמיאל: כרגע הוא נמצא שם.
<אורית עמיאל: שאלה קשה - - -
<קריאה: לא לפורום הזה.
אלי אלאלוף: אני מציע שתעשו בדיקה, כי נראה לי שכדאי שנדע בדיוק מה מגיע לו, מה לא, ואיך שומרים אם מגיע לו.
קארין אלהרר: שלא תהיה פגיעה בזכויות שלו.
אלי אלאלוף: אז אני מציע שתעשו איזה דיון פנימי ביניכם.
<נעה בן שבת: לגבי הגמלאות, מה שהוצע בסעיף 46 זה שהגמלאות, גם אם מגיע לילד, אם ההורה שלו יתום, לא משנה, זכאי לקצבת שאירים – לא, קצבת שאירים יש לו הסדר אחר, אבל הוא יתום מלחמה או יתום מהורה אחד בנפגעי איבה, אז הגמלה אמורה ללכת לאפוטרופוס על רכוש, ככל שהוא מונה לילד.
<נעה בן שבת: צריך לשקול למנות לו אפוטרופוס לרכוש, ואם מונה לו אפוטרופוס לרכוש, צריך להעביר את הכספים לאפוטרופוס לרכוש.
<נעה בן שבת: ויש הוראה שאומרת שאפוטרופוס לרכוש לא אמור להשתמש בכספים האלה אלא לצרכי הילד ככל שהם לא מסופקים מעכשיו, ולאחר מכן לשימוש של הילד בבגרותו.
<מיכל מזוז: זה ביחס לילד שהועבר למשפחת אומנה לאחר שהוא כבר הוכר כנפגע פעולות איבה.
קארין אלהרר: לא, אבל מה קורה - - -
<מיכל מזוז: - - - שמקבל זכאות בעקבות פגיעה כזאת של אחד מהוריו הביולוגיים.
<מיכל מזוז: כאן יש באמת שאלה, שאם אני מבינה את השאלה כאן של גברת עמיאל, זה האם הילד הזה, כאשר הוא ילד אומנה ונפגע אחד מהורי האומנה שלו, האם הוא יוכר בעצם על-פי אותם זכאויות של הילדים הביולוגיים?
<מיכל מזוז: זאת שאלה שצריך לבחון.
קארין אלהרר: אה, לא נתקלתם בזה בעבר?
<מיכל מזוז: אני לא יודעת.
<אורית עמיאל: לשמחתנו לא.
קארין אלהרר: לא, בסדר, רק - - -
אלי אלאלוף: אז אני מבקש שתלמדו את המקרה הספציפי, תוך כדי שמירה על הדיסקרטיות הנדרשת.
אלי אלאלוף: הייתי רוצה שתלמדו את המקרה ותביאו לנו את ההצעה המגובשת בעניין הזה, כי זה נראה לי יותר מורכב ממה שנשמע בפעם ראשונה.
אלי אלאלוף: גברת עמיאל - -
<אורית עמיאל: כן, סליחה.
אלי אלאלוף: - - אני חוזר ואומר, בשבילך אמרתי את מה שאמרתי.
אלי אלאלוף: אמרתי שהיה רצוי שכל היועצים המשפטיים הקשורים לזה: ביטוח לאומי, ומהוועדה שלנו, משרד הרווחה, וכל מי שרוצה להיות מעורב – תבדקו את המקרה הספציפי ותבואו עם המלצה קונקרטית שנוכל להתייחס אליה.
מירב בן ארי: אני רוצה גם לשאול, אדוני היושב-ראש:
מירב בן ארי: אם האם, לצורך העניין, נהרגה בתאונת דרכים, אם האם המאמצת של הילד - -
<קריאה: הביולוגית.
מירב בן ארי: לא, האם האומנת.
מירב בן ארי: - - אז השאלה, הרי לפי חוק נפגעי תאונות דרכים, בני המשפחה מקבלים פיצוי, בהנחה שלצורך העניין מישהו גרם לנזק.
מירב בן ארי: אז האם בנושא של תאונות דרכים ההתייחסות לאותו ילד אומנה הוא כמו ילד רגיל?
מירב בן ארי: כי אני אומרת: אם זה אותו דבר כמו בפלת"ד, בכל מה שקשור לתאונות דרכים, שאחד מבני המשפחה נהרג, שמישהו במזיד – זאת אומרת, לא במזיד, אבל לצורך העניין מישהו פגע בו והמשפחה מקבלת פיצוי.
מירב בן ארי: יש הבדל מבחינתך בין ילד אומנה לילד רגיל בנושא כזה, כשהאם או האב נהרגו?
מירב בן ארי: כי אם אין הבדל, אז מה ההבדל באירוע טרור?
מירב בן ארי: אתן לא יודעות?
<נעה בן שבת: בנושא של תאונות דרכים יכולים להיות פיצויים שמשולמים לילד כנפגע תאונות דרכים.
<נעה בן שבת: והפיצויים האלה, גם כן אחת ההוראות היא שיהיה אפוטרופוס לרכוש וישמור עבורו את הכספים האלה.
<נעה בן שבת: זה אם הוא נפגע.
<נעה בן שבת: אם המשפחה נפגעת, המשפחה זה צריך להיות מישהו שאומר: נפגעתי כי הייתי תלוי בילד.
<נעה בן שבת: אני לא יודעת אם המעמד של הילד הזה ייחשב כתלוי, כי הכנסתו היא על המדינה, הכנסתו היא לא - - -
מירב בן ארי: זהו, כי הוא לא תלוי בהורים שלו.
<נעה בן שבת: הוא לא היה תלוי באותו הורה.
<נעה בן שבת: אז אני לא בטוחה שהוא מקבל את - - -
מירב בן ארי: אז נראה לי זה אותו דבר כאן.
אלי אלאלוף: אז אני מציע שנעצור בנקודה הזאת.
אלי אלאלוף: אני חוזר להמלצת סיכום שלי בנקודה הזאת, שהצוות המקצועי של כל הגופים, תשתמשו גם ביידע שקורה עכשיו במכון "סאמיט" כדי שתנתחו את המצב ותבואו עם המלצה מסוכמת.
אלי אלאלוף: בוא נמשיך, בבקשה.
<רותם יוסף: נמשיך להקריא מסעיף 84.
אלי אלאלוף: אין הערות לגבי הסטודנט?
קארין אלהרר: לא, זה תיקון טכני.
אלי אלאלוף: בוא נמשיך.
<נעה בן שבת: בוודאי גם החוק למניעת נפגעי אסבסט זה טכני.
מירב בן ארי: לא מצביעים?
אלי אלאלוף: בדיון הבא נעשה הצבעה כוללת.
קארין אלהרר: אם יש סעיפים טכניים, בואו ניפטר מהם.
מירב בן ארי: כן, אתה לא רוצה להיפטר?
אלי אלאלוף: פה זה מתקבל פה אחד כל הסעיפים האלה.
<נעה בן שבת: רק רציתי להסביר, אם נספיק היום אז גם נצטרך לחזור על כל מיני סעיפים, שאולי את ההצבעה הפורמלית עליהם נעשה בשבוע הבא יחד עם ההצבעה כל החוק, ולכן אם אין התנגדות לסעיפים, אולי מיותר התהליך.
אלי אלאלוף: סליחה, מה זה אומר?
<נעה בן שבת: יש שם התייחסות למעון לפי חוק הפיקוח על מעונות.
<נעה בן שבת: זה אומר: מעון, למעט משפחה אומנת, לגבי הנושא של האסבסט, למעט משפחה אומנת, כפי שכתוב שמה.
<נעה בן שבת: כרגע אנחנו מבקשים להוציא בכלל את המשפחה האומנת מחוק פיקוח על מעונות.
<נעה בן שבת: ולכן ממילא התיקון הזה, אפשר למחוק - - - הכוונה הייתה שלא יהיה מתקן אסבסט בקרבת מעון כזה.
<נעה בן שבת: אמרו: אם אתה שכן של מישהו שיש לו גג אסבסט, זה שאתה משפחה אומנת, זה לא אומר עדיין שיסירו את המפגע בגלל שאתה שכן.
<נעה בן שבת: משפחה ככל המשפחות.
אלי אלאלוף: לא הצלחתי להבין.
<נעה בן שבת: בכל מקרה, זה נושא טכני.