GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ינון יוני: גם מהתעשייה הבנו שעל מנת לעשות שורה שורה לגבי כל מוצר, לכתוב את תאריך הייצור ו/או את התאריך האחרון לשיווק, זה בלתי ישים.
<ינון יוני: אני חושב שזה די מתקבל שזה על גבול הבלתי יתכן.
<ינון יוני: לכן ההצעה שלנו היא לפחות את מנת הייצור, כי זה נותן לנו את אותה מטרה.
<משה רפאלוביץ: אם כבר יש קוד, אז אין בעיה לכתוב גם את התאריך.
<משה רפאלוביץ: אם יודעים קוד של האצווה, זה כבר אותו הדבר.
<משה רפאלוביץ: כדאי שכל מי שנמצא בדרך, יהיה לו קל לזהות את תאריך הייצור.
<משה רפאלוביץ: זה דבר משמעותי.
<ענת מימון: במקום תאריך אחרון לשימוש, אנחנו משנים את זה ל"מנת ייצור".
<ענת מימון: הסעיף הבא הוא סעיף 212 שגם הוא סעיף בו דנו.
<ענת מימון: מדובר על הנושא של תעודת המשלוח כאר מוציאים את המוצר מהמפעל.
<ענת מימון: אני אקרא את הסעיף ונסביר את השינוי.
<ענת מימון: 212.
<ענת מימון: שליחת העתק של התעודות בעת יצירתו של משלוח מוצרי בשר מהמפעל יעביר היצרן של מוצר בשר או בעל היתר ההפעלה, למערכת הממוחשבת את פרטי המשלוח, יעד המשלוח, פרטי רכב ההובלה ושם הרופא הווטרינר המוסמך במפעל, לפי הוראות שיורה מנהל היחידה הווטרינרית.
<ענת מימון: כאן למעשה אנחנו מפרטים מה בדיוק צריך להיות מוקלד בעת יציאת המשלוח מהמפעל.
<ענת מימון: סעיף קטן (ב) יורד.
<ענת מימון: אתם רוצים להסביר למה הוא יורד?
אלי אלאלוף: לא צריך.
אלי אלאלוף: כבר הסברנו.
<ענת מימון: סעיף 213.
<ענת מימון: במהלך הדיון עלתה בקשה שתהיה התרעה בזמן אמת על רכב ההובלה לגבי שינויים בטמפרטורה.
<ענת מימון: מוצע להוסיף את פסקה (4): קיימת מערכת המתריעה בזמן אמת על תקלות בטמפרטורת ברכב – אם קבע השר חובה לקיומה של מערכת כאמור לגבי יצרן או בעל היתר הפעלה בהתאם להיקף הייצור של המפעל ולסוג המזון המיוצר בו.
אלי אלאלוף: משה, זה לא נותן לך תשובה לגבי ההערה הקודמת שלך?
<משה רפאלוביץ: זה נותן.
<ענת מימון: בסעיף 214 הוספנו שמדובר ביצרן בשר או בעל היתר הפעלה.
<ענת מימון: אני עוברת לתת-סימן ג': חובות משווקים של מוצרי בשר.
<רוית ארבל: לגבי סעיף 212.
<רוית ארבל: עלתה הסוגיה - - -
<ענת מימון: זה יוסדר בהמשך.
<ענת מימון: עוד מעט תראי את הסעיף לגבי זה.
<ענת מימון: הסעיף הבא הוא סעיף 217.
<ענת מימון: אם אתם זוכרים, עלה הנושא של רשת שיווק שמעבירה בין הסניפים שלה את מוצר הבשר והם אמרו שזאת בעיה מבחינתם לחזור חזרה אל הרופא הווטרינרי במפעל כדי להוציא תעודת משלוח חדשה.
<ענת מימון: לכן סעיף 217 שונה והוא קובע: 217.
<ענת מימון: הוצאת יוצר בשר לאתר מכירה אחר או ליצרן משווק של מוצר בשר לא יוציא מוצר בשר מאתר מכירה אל אתר מכירה אחר או ליצרן (כלומר, יש איסור להעביר בין משווקים) ואולם במקרים חריגים שלא היו צפויים מראש, רשאי משווק להוציא מוצר בשר לאתר מכירה אחר של אתו משווק או ליצרן שייצר את מוצר הבשר, ובלבד שהתקיימו שני אלה: מוצר הבשר הוצא ברכב הובלה העומד בהוראות סעיף 213.
<ענת מימון: נשלחה הודעה למערכת הממוחשבת על הוצאת מוצר הבשר בדרך ובתנאים שיורה עליהם מנהל היחידה הווטרינרית.
מיכל בירן: איך זה נשאר בחריגים?
<ענת מימון: עדיין כן תהיה תעודה ויהיה תיעוד של ההוצאה.
<ענת מימון: פשוט אומרים ככלל מוצר בשר, מרגע שיש תעודת משלוח והוא הגיע ליעד שלו, הוא אמור להישאר שם.
<ענת מימון: כשיהיה מקרה חריג והם יצטרכו להוציא את זה, הם כן יצטרכו לפנות למערכת ולעדכן על ההעברה הזאת.
אלי אלאלוף: העיקרון הוא שליטה מתמדת ועקביות על המוצרים השונים שלא יסתובבו ממקום למקום ואתה באמצע מאבד את השליטה.
איציק שמולי: אני רוצה לשאול אם הסעיף הזה, יש פה איזושהי הגבלה בזמן?
איציק שמולי: אם נגיד מוצר מגיע לסופרמרקט ברשת מסוימת, הוא שוכב זמן מה במחסנים וקצת בסמוך להיותו פג תוקף או משהו כזה, מעבירים אותו למקום אחר.
איציק שמולי: אתם מסתפקים בזה שיודיעו למערכת הממוחשבת?
<ינון יוני: אני חושב שזה מוחל בתוך מקרים חריגים כי זאת הכוונה.
<ינון יוני: זאת אומרת, כל מקרה חריג בסופו של דבר אנחנו גם נדע עליו.
<ינון יוני: זה יוכל להתבצע אולי פעם אחת ולא יתבצע בפעם השנייה.
איציק שמולי: איך אתה אומר את זה בביטחון כזה?
איציק שמולי: זה סעיף שיכול לשמוט לך את השטיח מתחת לכל החוק.
<רוני סורקיס: אני חושב שזה דבר שהוא מאוד מאוד ישים ואין בעיה אתו.
<רוני סורקיס: דרך אגב, זה יכול להיות מדובר במוצרים קפואים שתוקף החיים שלהם הוא מאוד מאוד ארוך, לצורך העניין שנה, ואם חצי שנה לפני מועד פקיעת התוקף או גם שלושה חודשים לפני מועד פקיעת התוקף, אני רוצה להעביר את זה לסניף אחר כדי לא לזרוק את זה לפח מסיבות שכולנו יודעים היום שלא צריך לזרוק יותר מדי מוצרים לפח, אני מעביר תעודה ממוחשבת שם יש את כל הפרטים של המוצר ומעדכן שעבר מוצר בתוקף זה וזה מסניף אחד לסניף שני ברכב הובלה מסודר.
<רוני סורקיס: אני לא רואה שום בעיה עם זה.
איציק שמולי: ואם זה לא מוצר קפוא?
איציק שמולי: ואם זה לא ברשת שופרסל?
איציק שמולי: אנחנו סיכמנו כבר בלי לעשות לך כאן פרסומת לא כולם הם שופרסל.
איציק שמולי: אם זה בשר טרי או בשר קפוא ולא ברשת שופרסל?
<רוני סורקיס: גם בשר טרי שיש לו תוקף של ארבעה ימים, יכול יום אחרי כן ברכב קירור לעבור לסניף אחר.
איציק שמולי: אין לי בעיה עם זה, לא כאשר מערכת הביקורת היא כזאת.
איציק שמולי: תראה איזה מערכת ביקורת אתה מטיל על בשר טרי בנקודת הייצור וההובלה וכאן כאילו יוצרים איזו שהיא תחנת מעבר למוצרים.
איציק שמולי: המוצר במקור יצא מהמפעל וקיבל את כל הסטמפות, וזה בסדר, אבל לא יכול להיות שכאשר הוא מגיע לנקודת המכירה והוא לא נמכר בנקודת המכירה והוא מתחיל להיות מועבר למקומות אחרים, אנחנו נאבד את השליטה.
<אבי שפירא: מן הראוי היה באמת שרופא וטרינר היה רואה בכל זאת אבל אנחנו מדברים על מקרים חריגים.
<אבי שפירא: הלפחות של העניין הוא קצת להרחיב את המושג הודעה ל.
<אבי שפירא: לא מספיק רק להודיע ל אלא להודיע ושיהיה בצד השני של ההודעה אדם שמקבל, מאשר ויודע שיש אולי אפשרות שהדבר הזה רגיש ויוכל אולי להגיע ולבדוק את זה בפועל.
איימן עודה: למה לא כתוב בחוק מה זה מקרה חריג?
<אבי שפירא: שאלה טובה.
איימן עודה: צריך להגדיר את זה.
<אבי שפירא: גם את זה צריך להגדיר.
איימן עודה: מה זאת אומרת מקרה חריג?
מיכל בירן: זה גם מה שהטריד אותי.
<ינון יוני: בדיון הקודם הטענה הייתה הפוכה ונאמר שאנחנו החמרנו.
<ינון יוני: הסעיף כמו שהוא היה כתוב, למעשה הוא היה על חוסר יכולת לעשות את זה.
<ינון יוני: בפעם שעברה הכוונה הייתה שנקודות השיווק היו אמורות להיות מפוקחות עם הפרק הזה על ידי רופאים וטרינריים בנקודות המכירה.
איציק שמולי: כאן כבר נכנס ויכוח אחר, אבל זה שצריכה להיות גמישות, כאילו אם שופרסל מגיעה למצב שבו היא נתקעת עם סחורה, צריכה להיות לו גמישות להעביר אותה, אין על זה ויכוח.
איציק שמולי: השאלה היא אם זה צריך להיות על בשר טרי והשאלה אם זה כולל גם מוצרים שבעוד שבוע פג להם התוקף.
איציק שמולי: אני חושב שלא.
איציק שמולי: אם כן, כמו שנאמר כאן קודם, מישהו בצד השני אמור לקחת אחריות על המשלוח.
איציק שמולי: לא להודיע למערכת הממוחשבת.
איציק שמולי: אם תקרה איזו תקלה, את מי נאשים, את המערכת הממוחשבת?
<ינון יוני: אני חושב שאחד המצבים הקלאסיים בהם בדרך כלל יש העברה מסניף לסניף, וזאת הכוונה, למקרים שאינם צפויים מראש, זה שכאשר לסניף מסוים הועברה כמות גדולה יותר, או בטעות יותר ממה שהוא צריך.
אלי אלאלוף: אי אפשר להיכנס לפרטי פרטים.
אלי אלאלוף: כל העברה מסניף לסניף צריכה להיות מסודרת בצורה אבסולוטית מהתחלה ועד הסוף עם התיעוד הנדרש וכולי.
<ינון יוני: זה מה שכתוב כאן.
אלי אלאלוף: אם יש את התיעוד הנדרש ויש שליטה, אני הייתי מזהיר את המקבל שלפני שהוא חותם, שיבדוק שכל הדברים הם נכונים.
אלי אלאלוף: בהחלט יש העברה, וזה לגיטימי כל עוד מעבירים סחורה נאותה ולא פגומה.
יעל גרמן: אין לנו בעיה, אבל מהו מקרה חריג?
יעל גרמן: מה שמטריד אותנו, את חברי הכנסת, זה מה הם מקרים חריגים.
יעל גרמן: שנבין למה הכוונה למקרה חריג.
יעל גרמן: ברור שצריכה להיות אפשרות.
אלי אלאלוף: מקרה חריג הוא מקרה שיש עודף סחורה במקום אחד ורוצים להעביר למקום שני.
אלי אלאלוף: אולי בשכונה שלי פתאום בא לכולנו לאכול בשר עוף ולא נשאר.
יעל גרמן: זה לא מקרה חריג.
טלי פלוסקוב: אבל כתוב במקרים חריגים שלא היו צפויים מראש.
טלי פלוסקוב: אלה הדברים שנקראים חריגים.
<ענת מימון: שזאת לא תהיה דרך ההתנהלות הרגילה של אותה רשת.
אלי אלאלוף: אין אפשרות להעביר אוכל פגום ממקום אחד למקום שני.
יעל גרמן: במקרים חריגים שלא היו צפויים מראש ושאינם מסכנים את בטיחות ובריאות הציבור.
אלי אלאלוף: אפשר להוסיף.
אלי אלאלוף: זאת הכותרת.
אלי אלאלוף: אפשר להוסיף את זה.
<דורון יקיר: אני העליתי את זה בזמנו.
<דורון יקיר: כאשר דיברנו על זה, אמרנו שאי אפשר יהיה להשיג את תעודת היצרן.
אלי אלאלוף: לכם יש סניף אחד.
<דורון יקיר: לא.
<דורון יקיר: יש סניפים.
<דורון יקיר: קורים דברים, קורות גם טעויות בסגנון זה שבאו מהמשחטה עם עופות לסניף אחד, השאירו שם משהו שבכלל צריך להעביר לסניף אחר.
<דורון יקיר: טעות כזאת, לקחת ולזרוק את כל הסחורה, זאת היא טעות.
<דורון יקיר: צריך שיהיה בתעודת המשלוח את כל הפרטים שצריכים להיות ובטוח שבסניף השני מי שמקבל את זה, הוא גם לא ישאף לקבל סחורה שהיא לא מתאימה לו.
<דורון יקיר: זה מסוג הדברים הברורים אבל צריך שבתעודה יהיה את כל מה שצריך.
<שלמה שלי עינב: אם זה מקרה חריג, מקרה חריג מטבעו איננו מתקיים כל יום.
<שלמה שלי עינב: אם הוא לא מתקיים כל יום, מדוע שרופא וטרינר לא יראה את הסחורה, ישים יד ויהיה אחראי עליה?
<שלמה שלי עינב: הרי זה ממילא מקרה שאיננו קורה בכל יום.
<שלמה שלי עינב: כפי שתיאר כאן האדון מטיב טעם, הוא כן עלול להתקיים בכל יום כשגרה ואני אומר לך אדוני כמי שנמצא בשטח שאנחנו רואים את זה מתקיים בכל יום.
<שלמה שלי עינב: בכל יום יכול כהחלטה של הרשת מאן דהוא להעביר סחורה מסניף לסניף.
אלי אלאלוף: תשמע מה אומרים התעשיינים והמשווקים למיניהם.
אלי אלאלוף: זה ייקר את הפעילות שלהם.
אלי אלאלוף: הם מיד יגידו לך את זה.
<שלמה שלי עינב: זה לא ייקר.
<שלמה שלי עינב: גם כך יש להם רופאים.
<משה רפאלוביץ: אדוני, ההצעה היא הצעה טובה והיא לא יכולה לייקר את המזון מכיוון שמה שמבקשים כאן, זה שיהיה רופא וטרינר כדי לדעת היכן המוצר היה קודם לכן, לדעת באיזה תנאים הוא הוחזק, לדעת שאם זה מוצר קפוא, שהוא לא הופשר, ואם זה מוצר מצונן, שהוא לא התחמם ולא השאירו אותו מחוץ למדפים.
<משה רפאלוביץ: כדי שזה יקרה, כל מה שצריך זה רופא וטרינר שיראה את המוצר.
<משה רפאלוביץ: זה יכול להיות או רופא וטרינר של הרשת וברשתות המסודרות יש רופאים וטרינריים שמפקחים שם ונמצאים בסניפים לעתים קרובות, או רופא וטרינר עליו דיברנו, רופא וטרינר של השווקים או רופא וטרינר של אחד המפעלים באזור, שיכול לתת קפיצה לשם ולראות את הדברים.
<משה רפאלוביץ: זה לא דבר שעולה כסף.
אלי אלאלוף: אנשי משרד הבריאות או החקלאות.
<אפרת אביאני: יש כאן איזשהו איזון בין הצורך להגן על בריאות הציבור ושבאמת הבשר הזה או המוצרים האלה לא יזלגו לשוק בלי מספיק מעקב, לבין רצון לא לייצר עודף רגולציה.
<אפרת אביאני: הרי מה החלופה?
<אפרת אביאני: הכלל אומר שמוצר בשר יוצא ממפעל הייצור, הוא יוצר עם תעודת משלוח ובפיקוח וטרינרי.
<אפרת אביאני: זה אומר שהאתר ממנו המוצר יוצא גם מחובר למערכת הממוחשבת ונמצא בה און ליין וגם יש בו רופא וטרינר אחראי.
<אפרת אביאני: המשווק בנקודת הקצה, הוא לא יצרן אלא הוא משווק.
<אפרת אביאני: אנחנו לא רוצים להביא אותו למצב שגם הוא צריך להפיק תעודת משלוח וגם הוא צריך להחתים רופא וטרינר.
<אפרת אביאני: זאת דרישה שהיא מכבידה וזה בדיוק מה שנאמר כאן בדיון הקודם.
<אפרת אביאני: לכן יש כאן איזשהו ניסיון ללכת בדרך ביניים.
<אפרת אביאני: מצד אחד לקבוע שזה יהיה רק במקרים חריגים ואנחנו חשבנו למשל על מקרה שהבשר הועבר בטעות בכלל.
אלי אלאלוף: אבל הסכמנו עם תיקון.
אלי אלאלוף: עכשיו מבקשים להוסיף עוד תיקון לתיקון.
אלי אלאלוף: להוסיף את הנוכחות של רופא וטרינר במעבר.
<אפרת אביאני: השאלה אם זאת דרישה שהתעשייה מסוגלת לעמוד בה.
אלי אלאלוף: אני לא יודע אם בכל סופרמרקט יש וטרינר.
<אפרת אביאני: בסופרמרקטים קטנים, לא.
<אפרת אביאני: יכול להיות שזאת דרישה מכבידה.
יעל גרמן: לא בכל מקום מותר לאשר את זה.
איציק שמולי: אני חושב שמהרגע הראשון שדובר ברפורמה הזאת וגם נציגי הממשלה הדגישו את זה, הדבר הראשון שעליו לא מתפשרים זה בריאות הציבור.
איציק שמולי: אנחנו לא לוקחים סיכונים מיותרים.
איציק שמולי: הדבר השני, מוטיבציה שהיא לא פחותה, אבל בסוף המטרה כאן היא להקל על הרגולציה ובשאיפה להוריד את יוקר המחיה.
איציק שמולי: אם אתם אומרים לי שיכול להיות כאן סצנריו שבו מוצר יוצא מהמפעל, מקבל את כל האישורים הנדרשים, מגיע לנקודת מכירה אחת ואז לצורך העניין ממצב שהוא היה קפוא, הוא הופשר ואחרי כן מקפיאים אותו מחדש והוא יוצא לנקודה אחרת, אז גם אם את לא מגדירה אותו כיצרן, את הופכת אותו ליצרן בפועל.
<קריאה: אסור לעשות את זה.
איציק שמולי: חבר'ה, אסור לעשות הרבה דברים אבל אנחנו רואים שדברים נעשים בשוק.
אלי אלאלוף: הנוסח הקודם בדיוק כלל את הכול.
אלי אלאלוף: אני מציע שנחזור לנוסח הקודם.
אלי אלאלוף: נביא את ההצעה בדיון הבא.
אלי אלאלוף: שיהיה ברור, אנחנו מדברים על מוצר שנכנס ויוצא באותו מצב ללא עיבוד במקום, לא מוסיפים לו פלפל וכולי.
יעל גרמן: לא מפשירים ומקפיאים שוב.
אלי אלאלוף: בדיוק באותו מצב שהוא נכנס, כך הוא יוצא עם כל התנאים הנדרשים.
אלי אלאלוף: לא חיפשנו כאן לאפשר מפעל משנה.
איציק שמולי: אדוני, חד משמעית אני לא חושב שהוועדה רוצה לאפשר את זה.
אלי אלאלוף: גם לא הייתה כוונת המציעים.
איציק שמולי: אני לא מטיל דופי, חס וחלילה.
אלי אלאלוף: אם זה לא כל כך מהותי, נעבור הלאה.
<ענת מימון: אם כן, חוזרים לנוסח הקודם.
<ענת מימון: הנוסח הקודם דרש תעודת משלוח חדשה לאותו מוצר בהעברה בין השווקים.
<ענת מימון: אנחנו נוסיף שזה צריך להיות ברכב הובלה לפי הוראות סעיף 213, זה משהו שהיה חסר וחשוב לציין.
<האיסם אלבאסל: ארגון הרופאים הווטרינרים.
<האיסם אלבאסל: אני חושב שהמקרה של העברת מוצרים בין סניפים, בתוך הרשת או בין חנויות, בגלל עודף או קליטה של כמות גדולה, היא חריג.
<האיסם אלבאסל: לרוב אנחנו נתקלים בשטח בנושא העברת מוצרים, זה בעקבות תקלות בתוך הסניפים כאשר זה כן מחייב פיקוח ובקרה הדוקה.
<האיסם אלבאסל: לפעמים המקררים מתקלקלים, לפעמים אין מקום במקרר והסחורה שוכבת יותר מדי זמן בחוץ ולכן הפיקוח של מי שנמצא בשטח, של רופא וטרינר, צריך להיות.
אלי אלאלוף: הסעיף המקורי עונה לך.
<ענת מימון: הסעיף הבא שאני רוצה להפנות את תשומת הלב אליו הוא סעיף 218א בעמוד 9 למטה.
<ענת מימון: בדיון הקודם עלה הנושא של ואן-סייל, והסבירו לנו שזה רכב שיוצא ממקום מסוים ולא ידוע מה יהיו הנקודות שהוא יעבור בדרך ואין הסחורה תתגלגל.
<ענת מימון: אני אקריא את ההסדר שנוסף: 218א.
<ענת מימון: כללים למכירת מוצר בשר מרכב הובלה השר רשאי, באישור הועדה, לקבוע כללים ותנאים לפעולתם של משווקים של מוצרי בשר שהחל מרכישת מוצר הבשר על ידם ועד לשיווקו מחזיקים את מוצר הבשר רק ברכב ההובלה, לרבות תנאים ומגבלות על משך הזמן שבו יוחזק מוצר הבשר ברכב ההובלה.
<ענת מימון: כלומר, למעשה הכול ייקבע בתקנות שיהיו באישור הוועדה.
<ענת מימון: הגענו לתת-סימן ד', שזה תת-סימן שעוד לא דנו בו.
אלי אלאלוף: חברים, אני רוצה להגיד מראש שאנחנו פותחים את הדיון אבל לא סוגרים אותו ולא מצביעים עליו, ודאי לא היום.
אלי אלאלוף: איימן, תרשה לי לחזור על זה כי לא היית בבוקר כאשר אמרתי שהיו התייעצויות ויש עוד התייעצויות כי אנחנו רוצים להגיע לסיכום מוסכם בין כל הצדדים.
<רוית ארבל: לא כל כך ברור לנו מה יקרה בתקופת המעבר.
<רוית ארבל: יתוקנו תקנות, זה בסדר, אבל מה יקרה בינתיים עם ההפצה הזאת?
<רוית ארבל: החוק ייכנס לתוקף ואם עד אז לא יהיו תקנות, ה-ון-סייל יהיה אסור כי הוא הרי מרובה יעדים.
<רוית ארבל: הוא יצטרך כל פעם לחזור למפעל.
אלי אלאלוף: לדעתי – שי, אני צריך את ההיגיון המשפטי שלך – כל עוד אין תקנות, המצב הקודם מחייב.
<ענת מימון: היא אומרת שנקודת המשלוח מחייבת יעד.
אלי אלאלוף: אנחנו נעשה הכול וגם בדברים כאלה ננסה להשלים את התקנות.
אלי אלאלוף: גיליתי לכם שאין סיכוי שנסיים את כל החוק לפני התאריך, אז יהיו לנו השלמות שנעשה אחר כך אבל הן יהיו מוקדמות ככל האפשר.
<רוית ארבל: אני מסכימה עם אדוני.
<רוית ארבל: כדי שיקרה מה שאדוני אומר, צריך לכתוב בחוק שהאיסור בסעיף הקודם שאומר שאתה צריך לקבוע יעד.
<רוית ארבל: כל הסיפור עם ה-ון-סייל, החל מהאיסור לצאת עם תעודת משלוח בלי שקבוע יעד.
<רוית ארבל: אתה צריך לציין לאן אתה נוסע כשאתה מוציא את המשאית מהמפעל.
<רוית ארבל: לכן האיסור הזה לא ייכנס לתוקף לגבי ון-סייל עד שיהיו תקנות.
אלי אלאלוף: אנחנו נכתוב את זה.
אלי אלאלוף: זה נראה כל כך הגיוני שאני מציע שבאמת נקבל את ההערה.
אלי אלאלוף: אם החוק עובר ב-17 לחודש, תוך חודש אנחנו נהיה מסוגלים.
<רוית ארבל: יש חצי שנה עד שהחוק נכנס לתוקף.
אלי אלאלוף: את הדיון המקצועי אנחנו נקיים בינינו ונבוא עם תשובה.
<אלי גורדון: מקבלים את זה.
<ענת מימון: התקנות יובאו עד ליום.
<שי סומך: יש לנו ארבע שנים.
<ענת מימון: יכול להיות שיהיו שנתיים.
<ענת מימון: בכל מקרה, ניצור את זה מתאריכי התחילה.
אלי אלאלוף: לא יהיו ארבע שנים.
אלי אלאלוף: כל מה שהיה, זה חצי.
<שלמה שלי עינב: למה הוא לא יכול לגשת יום לפני שהוא עולה לירושלים לעבור בין המעדניות שהוא רוצה, לקחת מכל אחת מהן הזמנה וכשהוא מגיע בבוקר למפעל, הוא יודע שהוא מחלק לכל אחת מה שהוא מחלק, מוציא עבורן תעודה ונוסע ומחלק.
<שלמה שלי עינב: למה הוא צריך לקחת את כל הבשר באוטו?
אלי אלאלוף: יש לנו צוות מקצועי ואני אשמח שתצטרף אליו לגבי הנוסח הטכני.
אלי אלאלוף: זה עניין טכני.
אלי אלאלוף: תשבו ותתקנו את זה ביחד.
<ענת מימון: אנחנו עוברים לעמוד 9.
<ענת מימון: תת-סימן ד': מינוי רופאים וטרינרים מוסמכים סימן משה א': מינוי רופאים וטרינרים מוסמכים במפעלים 219.
<ענת מימון: מינוי רופא וטרינר מוסמך במפעל בשר ובבית קירור למוצר בשר מנהל היחידה הווטרינרית ימנה רופאים וטרינרים, מבין עובדי התאגיד, אשר יהיו מוסמכים לבצע פיקוח וטרינרי במפעלי בשר ובתי קירור למוצרי בשר.
מיכל בירן: אנחנו מדברים כאן כרגע רק על מי שבודקים במפעלים.
מיכל בירן: אני מבקשת מהיושב ראש לקיים דיון על הסעיף.
אלי אלאלוף: יש לכם דעה?
<אבי שפירא: חלק מסוים מתוך הרופאים הווטרינרים – אני לא יודע להגיד את האחוז שלו - שאמורים להתמנות במפעלים הם רופאים פרטיים של מפעלים וחלק הם עובדים שכרגע הם רופאים במועצת הלול.
<אבי שפירא: חלק עובדים דרך האגודה לבריאות הציבור וקיים חלק לא קטן של רופאים וטרינרים שעובדים במסגרת הרשויות המקומיות.
<אבי שפירא: אנחנו הצפנו את הבעיה ואמרנו שוב ושוב שחייבים להסדיר את הנושא הזה עד תומו.
מיכל בירן: בגלל ניגוד העניינים?
אלי אלאלוף: אתם רוצים שנסגור את כל המדינה עד שנפתור לכם את הבעיה?
אלי אלאלוף: אתם מייצגים סקטור.
אלי אלאלוף: אנחנו מדברים כאן על סקטור שלא היה מסודר.
אלי אלאלוף: לא נגענו והבטחתי לכם ואמרתי את זה אבל כל מה שקשור למפעלים, אנחנו נתחיל מאפס.
אלי אלאלוף: אנחנו מדברים על אנשים שישנם במערכת ואם יש להם משרות נוספות, שיהיה להם לבריאות.
<קריאה: זאת המציאות.
אלי אלאלוף: הנושא של הפיקוח במפעלים, עוד לא אמרנו מאיפה לוקחים אותם.
אלי אלאלוף: אנחנו קובעים נהלים של פיקוח וטרינרי במפעלים.
מיכל בירן: אנחנו ממשיכים דיון בינינו לבין עצמנו אבל יש חשיבות גם לפרוטוקול וזאת בעצם הפעם הראשונה שנעשה.
מיכל בירן: כל המטרה של הסעיף הזה - וחשוב להגיד את זה – היא כדי למנוע ניגוד עניינים בין מי שמפקח לבין מי שמשלם.
<אפרת אביאני: לא רק.
<אפרת אביאני: יש עוד הסברים.
מיכל בירן: נראה לי שחשוב להגיד אותם בשלב זה.
מיכל בירן: שוב, חלקנו עושים את הדיון הזה בינינו לבין עצמנו וזאת בעצם פעם ראשונה שזה לפרוטוקול.
אלי אלאלוף: בואו נדון.
אלי אלאלוף: אין לי בעיה אבל שנבדיל בין הרופאים הווטרינרים שיהיו ברשויות לבין הנושא של הווטרינריה במפעלים.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים גם כאן לסדר את העניין.
אלי אלאלוף: מה שאמרנו בבוקר לגבי כל הווטרינרים ברשויות המקומיות וכולי, בעינו עומד.
אלי אלאלוף: אבל במפעלים היום, צריך להסדיר את כל נושא הווטרינריה, הפיקוח הווטרינרי במפעלים.
אלי אלאלוף: אני לא הגעתי עכשיו לפרטי פרטים של כמה הוא מרוויח שם וכולי.
אלי אלאלוף: אנחנו מדברים על היישום של הפיקוח הווטרינרי במפעלים בלבד.
מיכל בירן: גם אני עוד לא התחלתי להתווכח.
מיכל בירן: אני רק רוצה לשמוע את העמדה הרשמית.
אלי אלאלוף: אני כבר שומע שאומרים שיש לנו משרה חלקית שם.
מיכל בירן: לא נראה לי שמישהו אמר את זה.
מיכל בירן: בינתיים עוד לא נאמר ההסבר למה כן.
אלי אלאלוף: מיכל, יש לי קצת יותר ותק בחיים הציבורים מאשר לך, למרות שלא בכנסת בה את ותיקה ממני ואני גאה בזה שאת ותיקה ממני, אבל באמת שיהיה ברור, שלא נתחיל עכשיו כאשר בכל דבר תהיה בלימה.
מיכל בירן: אפשר לקבל את ההסבר הרשמי של המשרדים?
<אפרת אביאני: בעצם זאת לא רק הבעיה של חשש לניגוד עניינים אלא זאת בעיה שבעצם כמו שאמרנו אנחנו משנים כאן את מרכז הכובד של הפיקוח, עוברים לפיקוח יותר מודרני במפעלים שחלק ממנו הוא נוכחות של רופא וטרינר במפעל.
<אפרת אביאני: הרופא הזה הוא בעצם זרועו הארוכה של הרגולטור.
<אפרת אביאני: הוא לא עובד מדינה אבל הוא בעצם היד הארוכה שלו, הוא מבצע הוראות, הוא מוודא שכל הרגולציה מתקיימת, יש לו אחריות גם מכוח זה שהוא כפוף לדיני משמעת לפי חוק הרופאים הווטרינרים ובעצם יש לו סמכויות שלטוניות כמו שראינו בפרק הפיקוח, בפרק של סמכויות הפיקוח.
<אפרת אביאני: ככזה, הוא לא יכול להיות מועסק על ידי גוף פרטי אלא הוא חייב להיות חלק מאיזושהי מערכת ציבורית שמכפיפה אותו לכללי משמעת ואתיקה.
<אפרת אביאני: זה דבר אחד.
<אפרת אביאני: הדבר השני הוא שבעצם היום אנחנו יכולים לראות – ויכול לספר כאן
<אפרת אביאני: דוקטור סרחיו דולב שאחראי על מפעלים לייצוא – שכאשר מפעל נזקק היום לפיקוח של רופא וטרינר, למעשה אין לו כתובת.
<אפרת אביאני: אנחנו מחפשים, כדי לתת לו את אישור הייצוא, את האיש עם הרצון הטוב ברשות המקומית שיסכים לתת רופא שיפקח על המפעל לצורך ייצוא כדי שהמפעל הזה יוכל לייצא.
<אפרת אביאני: היום בעצם אין פתרון מערכתי לכל הסוגיה הזאת של העסקת רופאים וטרינריים במפעלים.
<אפרת אביאני: הקמת התאגיד שיספק את מסגרת ההעסקה, הוא אמור לתת פתרון מערכתי לכל הפעילות הזאת, גם למפעלי הייצוא, גם לבתי המטבחיים כמובן לפי החקיקה של משרד החקלאות וגם למפעלי הייצור לפי החוק החדש.
אלי אלאלוף: יש התייחסויות?
<משה רפאלוביץ: אדוני, רק להעמיד דברים על דיוקם לגבי המצב הנוכחי.
<משה רפאלוביץ: להעמיד דברים על דיוקם לגבי מצב עובדתי נכון להיום.
<משה רפאלוביץ: המצב העובדתי נכון להיום הוא שרופאים וטרינרים ברשויות המקומיות עוסקים בשלושה תפקידים.
<משה רפאלוביץ: האחד, הם עוסקים בנושא של בעלי חיים.
<משה רפאלוביץ: שנית, הם עוסקים בנושא של פיקוח על השווקים וחלקנו אדוני עוסקים גם בפיקוח בתוך מפעלי מזון.
אלי אלאלוף: מטעם הרשות?
<משה רפאלוביץ: מטעם הרשות.
<משה רפאלוביץ: זה משהו שהמדינה הנהיגה אותו לאורך השנים וגם לתקופת הביניים הוא נשאר.
<משה רפאלוביץ: זאת אומרת, זה לא משהו חדש, איזה תפקיד חדש שסורגים עכשיו.
<משה רפאלוביץ: לכן אני מסכים עם הדברים שאמרה עורכת הדין אביאני, כמעט כל דבריה אני מסכים, שצריך להסדיר את הנושא הזה.
<משה רפאלוביץ: אנחנו רוצים העסקה בלתי תלויה ואנחנו עומדים מאחורי הדברים שעורכת הדין אביאני אמרה, מהתחלה וכמעט עד הסוף.
<משה רפאלוביץ: אנחנו חושבים שמקום ההעסקה של הרופא יכול להיות, בוודאי לגבי רופאים קיימים, בתוך הרשות המקומית.
<משה רפאלוביץ: הוא עדיין רופא שהתקשי"ר חל עליו וכל החובות של עובד ציבור חלות עליו, כך היה, כך הווה וכך יהיה בתקופת המעבר.
<משה רפאלוביץ: אנחנו חושבים שלגבי רופאים קיימים, זה צריך להמשיך להתקיים.
<משה רפאלוביץ: אנחנו מבקשים לא לפגוע ברופאים האלה.
<משה רפאלוביץ: אנחנו לא נגד הסדרה אלא להפך, אנחנו בעד הסדרה של הדבר הזה.
<משה רפאלוביץ: יכול רופא להיות בתוך המפעלים, להיות מפוקח על ידי הרגולטור, אנחנו חושבים שזה נכון לעשות את זה, אם ההעסקה שלו תהיה בתאגיד או ברשות המקומית – זה לא יכול.
אלי אלאלוף: אני מוכן לקבל את ההצעה שלך.
אלי אלאלוף: הצוות המקצועי, תדונו בזה ותחזרו עם הצעה.
אלי אלאלוף: אנחנו לא מתקנים את הטקסט.
<ענת מימון: מספר הרופאים הווטרינרים הנדרש במפעל בשר או בבית קירור למוצר בשר מנהל היחידה הווטרינרית יורה על היקף הפיקוח הנדרש בכל מפעל בשר ובית קירור למוצר בשר, וימנה את הרופאים הווטרינרים המוסמכים במפעל או בבית הקירור בהתאם לכך.
<ענת מימון: מנהל היחידה הווטרינרית יורה על היקף הפיקוח הנדרש כאמור, בהתחשב, בין השאר, בסוג המפעל, בהיקף הייצור במפעל או היקף האחסנה בבית הקירור, ובסוג המזון המיוצר או מאוחסן בו.
<ענת מימון: אנחנו למעשה קובעים שהמספר ייגזר לפי הוראות היחידה הווטרינרית שאמור יהיה לראות את המפעלים, את הפעילות שלהם ולהגיד איזה היקף פיקוח נדרש ולפי זה ימנה את המפקחים.
<ענת מימון: רצינו לשאול האם הרופא הווטרינר במפעל יהיה אחראי גם על פיקוח על רכבי הקירור?
<ענת מימון: זה בתחום האחריות שלו.
<ענת מימון: אולי נצטרך כן להוסיף כאן בנוסח כדי שזה יהיה ברור.
<ענת מימון: אולי דווקא בסעיף 219 ולא רק בתוך המפעלים ובתי הקירור אלא גם ברכבי ההובלה.
<שי סומך: זה בסמכויות.
<שי סומך: יש פרק של סמכויות.
<שי סומך: מסכימים שכדאי לציין.
<ענת מימון: אם זה לא ברור, נבהיר.
איציק שמולי: זאת הייתה ההערה שלי.
איציק שמולי: אם רשום בפרוטרוט בבית הקירור, צריך להיות רשום גם ברכבי ההובלה.
<שי סומך: בהחלט.
<שי סומך: מקובל.
<גליה שגיא: אנחנו רוצים להוסיף בסעיף 220 שיהיה גם תלוי בהיסטוריה של המפעל בניהול סיכונים.
<גליה שגיא: כמו כן אנחנו מבקשים לחזור אחורה, להגדרה של תכנית בטיחות מזון.
<גליה שגיא: סעיף 204, בהגדרות.
<ענת מימון: עמוד 3.
<גליה שגיא: ההגדרה מפנה רק ל-HACCAP ואנחנו רוצים שיוסף כמו במקומות אחרים שזה כולל גם את איזו ועוד אחרים.
אלי אלאלוף: יש לכם התנגדות?
<רוברט סגל: הכוונה שלנו היא שהמערכות יהיו מבוססות על HACCAP ועל זה אין ויכוח אבל לא יהיה רק HACCAP כמערכת אלא תקנים אחרים שהם יותר מודרניים ונפוצים, אם זה 22,000 וכולי.
אלי אלאלוף: אולי לפחות זה יהיה HACCAP.
אלי אלאלוף: לפחות.
<רוברט סגל: בסדר.
<רוברט סגל: אפשר להוסיף לפחות.
<ינון יוני: אין לנו התנגדות שיהיה כתוב לפחות.
<אלי גורדון: יהיה כתוב לפחות HACCAP.
אלי אלאלוף: הדירוג הזה הוא ידוע?
<גליה שגיא: לגבי סעיף 220, להוסיף את ניהול הסיכונים?
<ינון יוני: ברמת העיקרון אין מניעה שזה יהיה גם חלק מהשיקולים.
<ענת מימון: בנוסף לשיקולים שבפנים.
<שי סומך: אני לא משוכנע.
<שי סומך: כתוב שם בין השאר.
<שי סומך: היסטוריה זה דבר שהוא פחות מדיד.
אלי אלאלוף: אם זה יהיה כתוב, זה משנה סדרי בראשית?
<שי סומך: אז זה מחייב.
אלי אלאלוף: זה מחייב יותר אותם ולא את מי שקובע.
אלי אלאלוף: בסוף שיקול הדעת צריך להיות מנומק.
איציק שמולי: ההיסטוריה מחייבת את שני הצדדים.
<אלי גורדון: רק שיהיה ברור, כמו שציין חבר הכנסת שמולי, זה מחייב לשני הכיוונים.
אלי אלאלוף: אותם זה מחייב יותר.
<ענת מימון: 221.
<ענת מימון: הסמכת רופא וטרינר מוסמך במפעל שחיטת בשר לשם פיקוח במפעל לבשר גולמי רשאי להסמיך מנהל היחידה הווטרינרית לפי סעיף 219 רופאים וטרינרים שמונו בידי מנהל השירותים הווטרינריים לפי פקודת מחלות בעלי חיים ועומדים בתנאי הכשירות הנדרשים למינוי רופא וטרינר מוסמך במפעל, בסמכויות הפיקוח הווטרינרי על הפעולות ועל הוצאת התעודות בו.
<ענת מימון: אין בהוראות סעיף זה כדי לרוע מסמכויות הפיקוח של רופא וטרינר שהוסמך לפי סעיף קטן (א), המוקנות לו לפי פקודת מחלות בעלי חיים.
<ענת מימון: כאן למעשה אנחנו מדברים על המפעלים לבשר גולמי ואלה מפעלים שבאחריות משרד החקלאות לפי שינוי הסמכויות שדיברנו עליו קודם.
<ענת מימון: כאן מדובר על סמכות להסמיך או רשאי יהיה להסמיך את אותם מפקחים?
<שי סומך: יסמיך.
<ענת מימון: אז ההסמכה תהיה דרך משרד בריאות.
<אפרת אביאני: כן, אבל רק לעניין הוצאת תעודות.
<אפרת אביאני: לגבי יתר הפעולות, משרד החקלאות יסמיך.
איציק שמולי: הווטרינרים במפעלים עובדים בכפוף לאיזה חוק?
<אלי גורדון: באיזה סוג מפעל.
<אלי גורדון: אם זאת משחטה – לפי חקיקת משרד החקלאות.
איציק שמולי: זאת ההבחנה עליה דיברנו עכשיו.
איציק שמולי: החוקים האלה, מהו סעיף העונשין?
<אלי גורדון: בחוק שלנו, התחלנו לעבור על הסעיפים.
איציק שמולי: אבל בחוק שלנו דיברנו על עונשין.