GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעה בן שבת: ראשית, האם אפשר להחליף פה את פסקאות (5) ו-(6) שנוגעות לאנשים זכאים לשירותי תמיכה לתקשורת ומי שמחזיק בתעודת עיוור בהגדרה יותר כללית שמדברת על כל מי שמוכר על-ידי משרד הרווחה והשירותים החברתיים לעניין האגף לטיפול באדם המפגר, האגף לטיפול באדם עם אוטיזם ואגף השיקום שזה כולל גם אנשים עיוורים וגם חירשים?
יואב קיש: תלוי מה רמת הנכות שם.
יואב קיש: זה כל הספקטרום?
<נעה בן שבת: שם זה כל הספקטרום.
יואב קיש: מי שיש לו לקות שמיעה מסוימת כבר נכנס לפה?
<נעה בן שבת: אני מבינה שזה הקריטריונים לסל תקשורת לפי מה שאתם אומרים.
מאיר כהן: משרד הרווחה.
<אדי וייס: לא רק אנשים שזקוקים לסל תקשורת, יש חירשים אחרים.
<אדי וייס: ברגע שהם נכנסים, הבנתי שבפועל רוב האנשים הם אנשים שיש להם 40% ומעלה.
<אדי וייס: יש כאלה גם כן מחירשים.
יואב קיש: אני לא מכיר את הקריטריונים, אני לא רוצה שזה יהיה בדלת האחורית.
מאיר כהן: כשאתה אומר "רוב האנשים", אתה כבר מסייג את הדברים?
<כרמל סטינגר: כרמל סטינגר, מנהלת אגף השיקום בביטוח הלאומי.
<כרמל סטינגר: זה לא בהכרח.
<כרמל סטינגר: ישנם אנשים עם לקות שמיעה שלא ניגשו לוועדות בביטוח הלאומי.
<כרמל סטינגר: לא מקבלים אחוזי נכות ולא מקבלים קצבה, אבל הם זקוקים לסל תקשורת.
<נעה בן שבת: אבל ברגע שהם יקבלו סל תקשורת הם יהיו מוכרים על ידי מוסד הרווחה, ואז אנחנו מגיעים לשם.
<כרמל סטינגר: חשוב שהם לא ייפלו בין הכיסאות.
<נעה בן שבת: אבל השאלה – ואני מבינה שזה מה ששאל חבר הכנסת קיש - האם אתם יכולים לאשר שאנחנו לא מדברים בנכויות מאוד מאוד קלות.
<קריאה: ברגע שפונים אלינו בדרך כלל זה לא קל.
מאיר כהן: בוודאות לא.
נורית קורן: אבל צריך לזכור שיש אנשים עם לקות שמיעה שלא תמיד פונים, זו הבעיה.
יואב קיש: אני פשוט לא רוצה שזו תהיה דלת אחורית להכניס אנשים עם לקויות קלות.
<נעה בן שבת: אז זה לא מכניס.
<נעה בן שבת: אז אנחנו נשנה את ה- - -
יואב קיש: אם לא, אז אין בעיה.
מאיר כהן: לפני שאנחנו עוברים להצבעה, יש עוד מה להגיד?
<נעה בן שבת: השאלה לגבי ההצעה השנייה – אם אפשר בפסקה (2) כשאנחנו מדברים על ועדות שיקום אנחנו מדברים על אדם שרופא מוסמך או גורם מוסמך לפי כל דין, מוסמך לאשר נכות לפי כל דין, אישר שיש לו 20% נכות.
<נעה בן שבת: אמרנו שהוא נמצא או בשיקום של המוסד לביטוח לאומי, משרד הביטחון, או בשיקום על-ידי גורם של משרד הכלכלה והתעשייה, או האם אפשר לעניין הזה להכיר גם בוועדה הרפואית של המשטרה או ועדות רפואיות - - -?
יואב קיש: זה יפתור להם גם את ה- - -.
יואב קיש: אבל אתם צריכים לגמור את זה היום, אחרת אנחנו - - -
<נעה בן שבת: זו ההחלטה.
מאיר כהן: זו ההחלטה.
יואב קיש: אז אני בעד.
נורית קורן: אנחנו מצביעים על זה.
נורית קורן: כן, גם אני בעד.
מאיר כהן: אחיה, אתה כבר פעם שלישית מדבר, אח שלי.
מאיר כהן: אנחנו רוצים להתקדם.
מאיר כהן: אתם רוצים את החוק הזה עכשיו או בעוד חצי שנה?
<אחיה קמארה: לדעתי, לא צריך את (3) ו-(4) כי מי שזכאי לשכר מינימום ממילא בפנים ומי שמשתכר ממילא בפנים.
מאיר כהן: עזוב, זה לא משנה לעניין.
מאיר כהן: אדוני ממד"א, בבקשה.
<יחזקאל פריד: יחזקאל פריד.
<יחזקאל פריד: אנחנו פנינו בהמלצת הוועדה למחקר בביטוח הלאומי לקבל נתונים על בעלי מוגבלויות מבחינת מגן דוד אדום, מי שעובד אצלנו.
<יחזקאל פריד: אנחנו עדיין לא קיבלנו מהם שום תשובה ואנחנו לא יכולים להתחיל.
<יחזקאל פריד: אנחנו מאוד רוצים כמובן ליישם את החוק ולעבוד על-פיו, אבל אנחנו לא יכולים אפילו להתחיל כי אין לנו שום מידע על כך.
<יחזקאל פריד: האם כל הוועדות של המשטרה והצבא והכול מקובל גם על מגן דוד?
<יחזקאל פריד: זאת אומרת, ה-40% של קליטה לעבודה, האם אנחנו צריכים ליישם גם את העניין של אם מישהו מגיע מהמשטרה עם 40% אחרי שהוא ישב בוועדה, האם הוא יכול להיקלט גם אלינו או שאנחנו אך ורק על המוסד לביטוח לאומי לפי 40%?
<נעה בן שבת: אבל מה אמרה ועדת רפואית של המשטרה?
<נעה בן שבת: היא אמרה למשטרה: פטרי את האדם הזה, את לא יכולה למצוא לו מקום.
<נעה בן שבת: היא לא יכולה להיחשב כוועדת שיקום אצלך, לגביך.
<יחזקאל פריד: לא.
<יחזקאל פריד: השאלה שלי – ה-40% בביטוח לאומי, אינני יודע האם יש קורלציה בין ה-40% של ביטוח לאומי לוועדות אחרות של גורמי ביטחון, ה-40%.
יואב קיש: אתה מערבב פה שני דברים.
יואב קיש: אני רוצה להבהיר לך שהקריטריונים האלה הם חלוקים לכמה אפשרויות: אחד – 40% ביטוח לאומי.
יואב קיש: פה אין שום קשר לגורמי הביטחון.
יואב קיש: עכשיו אתה שואל על הקריטריון השני, שם את ה-40% בצד.
יואב קיש: 20%, אבל בכפוף להכרה של אחד מהדברים.
יואב קיש: אתה שואל: האם, למשל, כפי שהכרנו בוועדה פנימית של המשטרה או של הכבאים, גם לך לצורך העניין במקום הזה כאדם זכאי במקום הזו – זו השאלה.
יואב קיש: אני לא יודע אם אתה בכלל מקבל את האינפורמציה שהוא מוכר בוועדה של - - -
<נעה בן שבת: הוא לא אמור לקבל.
יואב קיש: לא מקבל.
<יחזקאל פריד: אבל יחליט מישהו מכוחות הביטחון לעבור למד"א והוא יציג מסמך של האחוזים שהוא קיבל, האם הוא - - -?
יואב קיש: כן, הוא עונה לקריטריונים.
יואב קיש: לא דיברנו איפה הוא מועסק.
יואב קיש: לצורך העניין, גם אם הוא הולך לעבוד בעיריית רמת גן הוא אמור ליפול ב- - -
מאיר כהן: אני רוצה להצביע על סעיף 9א, סעיף (ה) עם - - -
<דן אורן: אדוני היושב-ראש, ההצבעה היא רק על הסעיף הקטן הזה כי לגבי סעיפים קטנים אחרים יש לנו הערה.
מאיר כהן: רק על זה.
מאיר כהן: מי בעד עם התוספות של הניסוחים?
מאיר כהן: מי נגד?
מאיר כהן: בעד – פה אחד.
מאיר כהן: הסעיף אושר.
מאיר כהן: אנחנו עוברים הלאה.
יואב קיש: סליחה שאני עוצר.
יואב קיש: אם אנחנו מדברים על 5% אז, אז בסעיף הזה גם יש 7% למגן דוד, או שאני טועה.
מאיר כהן: לא שינינו דבר.
<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ו), זה הסעיף הבא, מדובר באמת גם על ה-7% גם על אגודת דוד מגן אדום.
מאיר כהן: עוד לא הגענו לשם.
מאיר כהן: אנחנו מדברים על (ה).
מאיר כהן: עכשיו אנחנו עוברים לסעיף קטן (ו).
<נעה בן שבת: אני רק רוצה להזכיר שאנחנו הוספנו פה משהו לפני כן, הוראות הדיווח אז כתבנו על זה גם כן (ה).
<נעה בן שבת: אנחנו דיברנו על (ה) שדיברנו עליו.
מאיר כהן: כן, קראנו.
<נעה בן שבת: סעיף קטן (ו) מדבר שהוראות סעיף זה יוחלו לעניין הגופים שלהלן: משטרת ישראל - במניין כלל העובדים לא יובא בחשבון שוטר בתפקיד מבצעי, ושיעור הייצוג ההולם מיתרת העובדים יהיה 5% - - -
<נעה בן שבת: - - - וכך לגבי שירות בתי הסוהר.
<נעה בן שבת: רשות כבאות והצלה – אני לא אקרא שוב כי קראנו בדיון הקודם.
<נעה בן שבת: רשות כבאות והצלה – במניין כלל העובדים לא יובא בחשבון, והתיקון שהתבקש לעשות זה: עובד בתפקיד מבצעי, ושיעור הייצוג ההולם מיתרת העובדים יהיה 7%, כי הוסבר לנו שיש קציני כבאות והצלה שהם גם בחלק המינהלי של הרשות.
<עודד ברוק: אני מציע שבמקום: "עובד בתפקיד מבצעי", יהיה: העובדים בתפקידים המינהליים - כאילו הפוך, ואז לא יהיה ויכוח.
יואב קיש: מה יש לכם חוץ ממבצעי ומינהלי?
<עודד ברוק: יש לנו, למשל, את תומכי הלחימה שלנו שהם אלה שנמצאים בשטח גם כן.
<עודד ברוק: למשל, ללוגיסטיקה.
יואב קיש: אז יש לך כאילו המבצעי שזה הלוחם, תומך מבצעי כזה לצורך העניין.
<עודד ברוק: תומך מבצעי זה אנשי החומרים המסוכנים, אנשי הלוגיסטיקה, והמינהלי.
יואב קיש: לוגיסטיקה – למה הוא - - -?
<עודד ברוק: הוא נמצא בשטח עם האנשים עם הציוד.
<נעה בן שבת: עדיף להגיד: עובד מבצעי או תומך מבצעי?
יואב קיש: אני פשוט לא רוצה לראות שאם אנחנו הולכים למינהלי יש עוד קטגוריות.
איציק שמולי: אתה יודע לתת לנו באחוזים את התפלגות העובדים לפי הקטגוריות שציינת?
<שמעון לייני: במינה
<שמעון לייני: לי יש לנו קרוב ל-9%, במינהלי יש לנו בערך 320 איש.
<שמעון לייני: כל יתר הקטגוריות זה קרוב ל-90% ומשהו שהם במבצעי ותומך לחימה.
<שמעון לייני: הכבאות מושתתת על טהרת המבצעי.
יואב קיש: איך אתה מגדיר את מהנדס חשמל אצלך, ואני לא יודע אם יש לך.
<שמעון לייני: אין לנו מהנדס חשמל.
יואב קיש: אין לך מהנדס בכלל?
<שמעון לייני: יש לנו הנדסאים מהנדסים שהם עושים עבודת שטח.
יואב קיש: מה למשל?
<שמעון לייני: הם הולכים לאתרים, לבניינים, לרישוי עסקים, לכל המקומות האלה.
<שמעון לייני: זה עבודה שהיא כל היום בשטח.
יואב קיש: זה כמו עירייה.
יואב קיש: גם לעירייה יש רישוי.
<שמעון לייני: זה כמו פקחים, אבל בכל המבנים, אתרים, מה שקשור לרישוי ופיקוח.
נורית קורן: אדם הולך ויש לו יד לא בסדר או ראש לא בסדר, גם יכול להיות.
נורית קורן: זה גם מינהלה, מבחינתנו.
נורית קורן: זה סוג של מינהלי.
<שמעון לייני: אגב, רוב האנשים בתפקידים האלה זה אנשים שירדו ממבצעי.
איציק שמולי: בסדר, את הגשר הזה עברנו כבר.
<שמעון לייני: רובם בכלל באו מפנימי - - -
<בר לוי: בר מהלשכה המשפטית של ביטחון פנים.
<בר לוי: אנחנו נבקש את השינוי שככל שתסכימו עליו לגבי כב"ה שיהיה גם לגבי שב"ס ומשטרה – שזה יהיה על דרך הפוך.
<בר לוי: שזה יהיה מינהלי ולא - - -
איציק שמולי: נראה לי שאני מפספס פה משהו.
איציק שמולי: אולי תסבירי לי מה הכוונה.
איציק שמולי: אני רוצה שההגדרה תישאר כפי שהיא בחוק.
<בר לוי: הכוונה היא להחריג מינהלי ולא את המבצעי.
<בר לוי: כיוון שכמו שעודד הסביר, גם במשטרה וגם בשב"ס יש אנשים שהם לא בתפקידים מבצעיים וגם לא בתפקידים מינהלתיים, כמו: לוגיסטיקה, מודיעין, ואז פשוט שהכול יוחל מהמינהלי.
מאיר כהן: לא, זה גורף מאוד.
איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, אני מבקש כאחד מהמציעים להשאיר את ההגדרה כפי שהיא עכשיו בחוק ולא להחריג אף אחד מהגופים.
מאיר כהן: כפי שהיא נקראה על-ידי נועה.
<נעה בן שבת: אז אנחנו אומרים: למעט עובד בתפקיד מבצעי.
מאיר כהן: סעיף (4), בבקשה, תקראי.
<נעה בן שבת: "(4) אגודת מגן דוד אדום – במניין כלל העובדים לא יובא בחשבון עובד בתפקיד מבצעי", גם כן, במקום הפירוט של כונן או נהג אמבולנס, גם מד"א ביקש – "ושיעור הייצוג ההולם מיתרת העובדים יהיה 5%", גם כן לגבי מד"א.
<יחזקאל פריד: מה בדבר הפנייה שלנו לביטוח לאומי שלא קבלנו תשובה?
<נעה בן שבת: אם אפשר להמתין ולהגיע לסעיף הרלוונטי.
<נעה בן שבת: פסקה (5) נוגעת לצבא ההגנה לישראל.
<נעה בן שבת: קודם התייחסו.
<נעה בן שבת: למעשה, אין פה כרגע שינוי בנוסח.
<נעה בן שבת: השאלה אם - - -
<צביקה גלבוע: אנחנו ביקשנו שככל שנשכנע את חברי הכנסת המציעים להביא את ראש מחלקת הסגל בצה"ל שתציג את הנתונים לגבי שירות החובה ושירות הקבע שתבינו.
מאיר כהן: אנחנו יכולים לעשות את זה אחרי קריאה ראשונה, אדוני.
מאיר כהן: אנחנו נעשה.
<צביקה גלבוע: אני מבין, אבל תוך ההסתייגות שלנו מהנוסח.
מאיר כהן: לא, אנחנו לא יכולים עכשיו לתקוע חוק כי אתה רוצה להביא.
יואב קיש: לפרוטוקול זה נאמר.
יואב קיש: נדון בזה בין קריאה ראשונה.
מאיר כהן: זה נשמע לפרוטוקול, וזה יובא בחשבון בין קריאה ראשונה לקריאה שנייה.
<משה אלפנדרי: עו"ד משה אלפנדרי, הייעוץ המשפטי של המשטרה.
<משה אלפנדרי: אני רוצה להתייחס בנוגע למכסה למשטרה.
<משה אלפנדרי: לו למען הפרוטוקול, אין לנו, לפחות לחברים שנמצאים כאן מהמשטרה, סמכות להביע הסכמה גם ל-5% מהמכסה.
<משה אלפנדרי: היכולת האמיתית של המשטרה זה מכסה של סביב ה-3%.
<משה אלפנדרי: אני רוצה לציין שיש לנו היום 23% מכלל המשרתים במשטרה במגזר היהודי של המשטרה, מגזר מבצעי של המשטרה, - - -
איציק שמולי: אתה מדבר על 3% מהסך הכול?
<משה אלפנדרי: מהמינהלה.
איציק שמולי: אתה מבין מה קורה?
איציק שמולי: אחד מבקש שבעה, אנחנו מסכימים.
איציק שמולי: אחרי זה יורדים לחמישה, אנחנו מסכימים.
איציק שמולי: עכשיו המשטרה אומרים שלושה, ואחרי זה - - - שיגידו לנו: טוב, תחילו גם עלינו.
איציק שמולי: זה המשחק פה – אין.
מאיר כהן: זה לא מונע ממנו להגיד את הדברים שלו, אנחנו נקבל החלטות.
מאיר כהן: אנחנו המצביעים.
מאיר כהן: בבקשה, אדוני דבר.
<משה אלפנדרי: צריך רק לקחת בחשבון שאנחנו מייצרים מוגבלים.
<משה אלפנדרי: 83% מהאנשים שלנו משרתים בשטח, מייצרים מוגבלים.
<משה אלפנדרי: אנחנו צריכים לייצר לעצמנו איזשהו כר של תקנים מספק לצורך קליטה של אותם אנשים.
יואב קיש: ראשית, זה נשמע לא טוב.
מאיר כהן: תמצא לך ניסוחים יותר נחמדים מאשר "מייצרים מוגבלים" כי זה מכעיס פה את האנשים.
מאיר כהן: בסדר, עשית את זה בתום לב.
<צדוק כמה: צדוק כמה, אני מהרפואה במשטרת ישראל.
<צדוק כמה: אני רוצה להגיד שגם אנשי המינהלה במשטרת ישראל מהווים עתודה לכוח המבצעי.
<צדוק כמה: אם עכשיו אנחנו צריכים תגבור מסוים, כל הכוחות, גם אותו מהנדס במשרד, יוצא למחסום או יוצא לבצע את העבודה.
<צדוק כמה: לכן, צריך לזכור שאנשי המינהלה במשטרה הם - - -
מאיר כהן: גברתי, גמרנו את סעיף (5) – צבא ההגנה לישראל.
<נעה בן שבת: הקראנו פעם שעברה.
<דן לנדאו: דן לנדאו, רכבת ישראל.
<דן לנדאו: אנחנו ארגון שבדומה לסיפור המבצעי, 75% מהאנשים שלנו הם אנשים תפעוליים שנמצאים בשטח.
<דן לנדאו: 25% הם אנשי מטה בגדול – זו החלוקה.
<דן לנדאו: מקובל עלינו כל מה שתחליטו לגבי הגופים הביטחוניים.
<דן לנדאו: אנחנו רק חושבים שכפי שיש החרגה לגבי השאלה של מבצעי מול מינהלי צריכה להיות החרגה דומה.
<דן לנדאו: אנחנו מוכנים להיות כפופים לכל קווטה שתגדירו.
יואב קיש: תסביר מה העניין המבצעי ברכבת ישראל?
<דן לנדאו: העניין התפעולי הוא ש-75% מהאנשים שלנו נמצאים בשטח.
<דן לנדאו: בשטח זה ברכבות, בשטח זה במסילות, בשטח זה בתפר שבין הרכבות למסילות, בתחנות, ורק 25% נמצאים ב - - -
יואב קיש: מה הבעיה להיות בתחנה?
<דן לנדאו: למשל, אדם שהוא מוגבל לא יכול לסייע לבעל מוגבלות לעלות על רכבת.
נורית קורן: תלוי איזה מוגבלות.
איציק שמולי: מר לנדאו, אתה מפספס את העניין.
איציק שמולי: אנחנו הסכמנו כמציעים להחריג את הדרג המבצעי בכוחות הביטחון, לא כי אנחנו עושים להם טובה, אלא כי אנחנו מבינים שזה עיקר הכוח שלהם.
איציק שמולי: בסוף הדיון האמיתי פה הוא על האחוז.
איציק שמולי: האם אתה לוקח את זה מכלל הכוח של משטרת ישראל או רק מעובדי המינהלה?
איציק שמולי: כמו שאתה בא לפה ואתה משמיע איזשהו טיעון שיכול להישמע הגיוני, למה שלא תבוא לפה עיריית רמת גן מחר בבוקר ותגיד לנו: רגע, תחתכו לנו מהמכסה את מגזמי העצים?
איציק שמולי: בכל גוף יש אנשים ש - - -
<דן לנדאו: אבל לא בשיעורים האלה.
מאיר כהן: מה ההבדל?
מאיר כהן: מה זה "לא בשיעורים האלה"?
<דן לנדאו: ההבדל הוא שאנחנו ארגון ש-75% מנו נמצא בשטח לעומת הארגונים האחרים שחבר הכנסת ציין שרוב האנשים הם אנשי מטה.
<דן לנדאו: בדומה לכוחות הביטחון אנחנו יכולים, ואנחנו כבר מוכיחים את עצמנו בעניין הזה מבחינת השמה, אנחנו במקום מצוין לעומת חברות ממשלתיות אחרות - - -
נורית קורן: כמה עובדים כאלה יש אצלכם?
<דן לנדאו: שוב, אני לא יודע לתת חיתוך לגבי חומרת הנכות.
<דן לנדאו: אבל אנחנו היום מתקרבים ל-4% השמה של אנשים עם אחוזי נכות.
נורית קורן: יופי, אז עוד 3% ממה לא יפריע לכם.
<דן לנדאו: נכון, אבל אנחנו לא נעמוד ב-40% – בדיוק אותו דיון של כוחות הביטחון.
<דן לנדאו: אני רוצה להציע, וזה יכול להיות גם בתקנות של שר העבודה והרווחה, איך שאתם תגדירו, אבל שתהיה האפשרות להחיל את העיקרון שמוחל על כוחות הביטחון גם על ארגונים שעיקרם - - -
מאיר כהן: לא, אני אישית אומר לא.
מאיר כהן: אם אחרים חושבים כן אז יגידו.
מאיר כהן: אי-אפשר להחיל את ההסכמות עם כוחות הביטחון על כל גוף שיבוא סביב השולחן הזה.
מאיר כהן: יש בכל זאת משהו מאוד מיוחד אצל כוחות הביטחון שהביא את המציעים כן להסכים להורדת אחוז כזה או אחר.
מאיר כהן: אבל בבקשה תביעו את דעתכם.
מאיר כהן: נורית, בבקשה.
נורית קורן: אני יושבת עכשיו פה ושומעת את האנשים.
נורית קורן: אני בטוחה שאם לאחד מהאנשים פה היה ילד כזה בבית והוא היה רוצה לדאוג שהוא יצא לעבוד, אף אחד לא היה מבקש מאתנו להוריד פה את האחוזים.
נורית קורן: זה פשוט מקומם אותי.
נורית קורן: אתם יודעים מה עושה משפחה שיש לה ילד בן 21 או בן 24?
נורית קורן: היא לא עושה אתו כלום למרות שהוא יכול לעבוד ולעשות הכול.
נורית קורן: אנחנו כל הזמן רואים שאולי יש מישהו שיושב על כיסא גלגלים והוא מוגבל.
נורית קורן: אבל תקשיבו, יש כל כך הרבה מוגבלויות, אפשר לעשות.
נורית קורן: הם צריכים לעבוד ולהיכנס לשוק העבודה.
נורית קורן: תפסיקו עם זה, גם משרדי הממשלה וגם מקומות ציבוריים – מספיק.
מאיר כהן: משרד הפנים, בבקשה.
<מרגלית בוטרמן: מרגלית בוטרמן, הלשכה המשפטית במשרד הפנים.
<מרגלית בוטרמן: לצערנו, לא היינו בדיונים הקודמים.
מאיר כהן: הוזמנתם.
<מרגלית בוטרמן: לא יודעת, לי לא הודיעו.
<מרגלית בוטרמן: בכל אופן, גם ברשויות המקומיות, ואני מבינה שיו"ר הוועדה כבר התייחס לזה, ישנם הרבה עובדי שטח, עובדי כפיים, סייעות שאמורות לסייע לאנשים עם מוגבלות.
איציק שמולי: הדרג המבצעי של עיריית רמת גן.
<מרגלית בוטרמן: נכון, גם בעיריית רמת גן וגם ברשויות אחרות.
<מרגלית בוטרמן: זה אחוז די גבוה מהעובדים.
<מרגלית בוטרמן: אנחנו חושבים שצריך להוריד את האחוז הזה לגבי העובדים שצריכים התאמות, או לשנות את אחוזי הנכות.
<מרגלית בוטרמן: שוב, מעבר לעובדה שבאמת אחוז מאוד גבוה של עובדים - - -
איציק שמולי: את יודעת כמה תושבים בעלי מוגבלות יש בעיריית רמת גן?
<מרגלית בוטרמן: לא, אני לא יודעת.
איציק שמולי: זה התפקיד של עיריית רמת גן לדאוג להם?
מאיר כהן: איציק, תן לה לסיים.
מאיר כהן: זה מקומם, תן לה לסיים.
<מרגלית בוטרמן: יש אנשים שלא פונים לביטוח לאומי למרות שיש להם נכויות כי זה לא ברמה שזה יעזור להם כלכלית.
<מרגלית בוטרמן: לכן, אין להם מוטיבציה.
מאיר כהן: גברתי, צר לי להתפרץ לדברייך.
מאיר כהן: הייתי ראש עיר.
מאיר כהן: זה המקום שבו פשוט צריך לשתוק ולקלוט.
מאיר כהן: אם אני הייתי המציע דווקא ברשויות הייתי מעלה את האחוז ולא הייתי בא לכאן ומעז לבקש ולספר לי על מבצעי ולא מבצעי, באמת.
<מרגלית בוטרמן: החלטת הממשלה לתמוך בהצעה הזו היא בתיאום עם משרדי הממשלה.
מאיר כהן: אוקי, אז אמרתם.
<מרגלית בוטרמן: אבל זה בתיאום.
<מרגלית בוטרמן: לא רק שאנחנו נגיד, החוק צריך להיות מתואם.
איציק שמולי: סליחה, היינו בשתיים או בשלוש ישיבות תיאום.
איציק שמולי: זה שאת לא הגעת זה לא הבעיה שלי.
<מרגלית בוטרמן: לא הזמינו - - -
איציק שמולי: אני בינתיים בכנסת לא אחראי על ההזמנות.
נורית קורן: כולם מוזמנים, אין מצב.
<מרגלית בוטרמן: אנחנו מדברים על אחוזי המשרות ויש גם רשויות שהן בתוכניות הבראה עם חשב מלווה או ועדות ממונות שיש להן הקפאה של קליטת עובדים, וגם את זה צריך לקחת בחשבון בחוק הזה ולדחות את ה- - -
מאיר כהן: במקום שיש הקפאה של קליטת עובדים יש הקפאה של קליטת עובדים.
מאיר כהן: אבל כשהוא יסיים את תקופת ההבראה - - -
יואב קיש: יהיה סעיף של החלה, בקצב ההחלה.
יואב קיש: נגדיר שם אולי שאם יש מקומות בהקפאה של קליטה אז נתחשב.
מאיר כהן: תודה, גברתי.
<רעות גולדשטיין: רעות גולדשטיין, עמותת "ההשראה שלי".
<רעות גולדשטיין: אני רוצה להגיב גם על דבריה של הגברת מעיריית רמת גן, וגם על הדברים הקשים, אך נכונים, של אותה בחורה שהתקוממה פה על העסקה של אנשים עם מוגבלויות.
<רעות גולדשטיין: אנחנו הרי מדברים כל הזמן על תעסוקה של אנשים עם מוגבלויות ורוצים להגביר את השתלבותם בחברה ולתת להם אפשרות כן להשתכר בכבוד.
<רעות גולדשטיין: אז לבוא ולהגיד להוריד את הכמות ואת האחוז בגלל אי אלו חוקים או תקנות של משטרת ישראל ושל הצבא, אני חושבת שזה מקומם ומבזה.
<רעות גולדשטיין: אני בתור אדם עם מוגבלות יודעת שכדי למצוא מקום עבודה הולם ולא להסתמך על ביטוח לאומי כי אי-אפשר להסתמך עליו, אני צריכה לעשות שמיניות באוויר.
<רעות גולדשטיין: אז על אחת כמה וכמה גוף כזה יכול להתאים עצמו לאדם עם מוגבלות, גם אם הוא צריך התאמות מיוחדות, עם כל הקושי המבצעי.
מאיר כהן: חן, בבקשה.
<חן: מדברת חן - - -, ואני מדברת בשם הבעל שלי.
<חן: אתמול הוא היה אמור להתקבל לעירייה ולא קיבלו כי אין נגישות ליחידת המחשבים.
מאיר כהן: אין נגישות ליחידת המחשבים בעירייה, ובגלל זה בעלך לא מתקבל לשם.
<חן: כן, זה רק מראה לכם.
<חן: זה פשוט נוח לא לקבל.
מאיר כהן: נכון, אנחנו יודעים את זה.
מאיר כהן: חן, תודה רבה.
מאיר כהן: ולאדי, בבקשה.
<ולאדי גור ארי: עו"ד ולאדי גור ארי, נציג "סיכוי שווה".
<ולאדי גור ארי: אני יושב כאן כבר קרוב לשעה ואני מסתכל על האנשים המכובדים שמדברים כאן.
<ולאדי גור ארי: המשפט הכי פשוט שהם רוצים להגיד והם מנסים לא להגיד אותו: אנחנו רוצים מקומות עבודה ברשויות, בעיריות, שהם יהיו נקיים מאנשים עם מוגבלות.
<ולאדי גור ארי: פשוט מנסים לייפות פה מציאות.
<ולאדי גור ארי: בהתחלה זה מתחיל מהצבא ואחרי זה זה עובר לעיריות.
<ולאדי גור ארי: אנחנו ב"סיכוי שווה" חושבים שהמפכה שהולכת לקרות כאן חייבת לקבל שיניים.
<ולאדי גור ארי: אתם - חברי הכנסת - אלה שיכולים לתת את השיניים האלה.
<ולאדי גור ארי: כשאנחנו מדברים על שיניים לחוק הזה זה כמה נקודות בולטות: ראשית, להחריג כמה שפחות את גופי הצבא.
<ולאדי גור ארי: הם באמת חלק מהמדינה הזו.
<ולאדי גור ארי: לא יכול להיות שיישב פה בן אדם ויגיד: אנחנו מחייבים התנדבות, ולכן אנחנו לא קולטים בצורה זו או אחרת.
<ולאדי גור ארי: צריך לגייס אנשים עם מוגבלות גם לצבא.
<ולאדי גור ארי: זה חלק מתהליך החברות שלהם.
<ולאדי גור ארי: אל תנדו אותם מפה.
<ולאדי גור ארי: האנשים האלה יכולים לתרום בהרבה מאוד תפקידים.
<ולאדי גור ארי: לא מזמן שמענו על בן אדם ששירת ב-8200.
<ולאדי גור ארי: אז מה קרה?
<ולאדי גור ארי: הוא לא יכול להיות באף תפקיד אחר?
<ולאדי גור ארי: אם אנחנו חוזרים לעולם התעסוקה אז צריך להיות ברור שמי שקולט אדם עם מוגבלות לעבודה הוא צריך לשלם לו שכר מינימום לפחות.
<ולאדי גור ארי: אני, למשל, משמש כעורך דין בחברת החשמל ואני מקבל שכר שהוא שכר הולם לכישורים שלי וליכולות שלי.
<ולאדי גור ארי: תסבירו לי במה אני שונה מאדם אחר?
<ולאדי גור ארי: יש פה מישהו שיכול להסביר לי במה אני שונה?
מאיר כהן: אני עובר להצבעה לסעיף (ו) לסעיפים האלה.
יואב קיש: הורדנו את זה ל-5%.
מאיר כהן: סעיף (ו) עם ההערה של המשטרה.
מאיר כהן: סעיף (ו), סעיפים קטנים (1), (2), (3), (4) ו-(5).
איציק שמולי: רק את השב"ס ואת המשטרה?
יואב קיש: כל ה - - -
<נעה בן שבת: - - -, כבאות וגם מגן דוד אדום – כולם 5%.
מאיר כהן: מי בעד?
מאיר כהן: נמנעים?
מאיר כהן: בעד – פה אחד
<נעה בן שבת: נושא נוסף שנדון בדיון הקודם, והוזכר פה גם על-ידי מד"א, הוא כיצד אנחנו מקבלים את הנתונים שהאדם הוא אדם עם מוגבלות.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על פסקה (2).
<נעה בן שבת: להזכירכם, פסקה (1) אומרת שב-31 למרץ בכל שנה המעסיק שהוא גוף ציבורי לפי סעיף 9 לחוק צריך למסור לשר לממונה ולנציבות דין וחשבון שנתי על הייצוג ההולם של האנשים עם מוגבלות משמעותית אצלו, בקרב עובדיו.
<נעה בן שבת: השאלה עכשיו היא איך הוא מקבל את הדיווח הזה.
<נעה בן שבת: מה שמוצע פה – אנחנו הבנו שהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בדקה לגבי כל משרדי הממשלה - - -
<ארי פלטיאל: לא כל משרדי הממשלה.
<נעה בן שבת: אני ראיתי ואני פשוט מסתמכת על המסמך.
<נעה בן שבת: אם אני לא מדייקת, אני מתנצלת.
מאיר כהן: תיכף נשמע את אדוני.
<נעה בן שבת: היא בדקה לגבי משרדי הממשלה את אחוז הייצוג ההולם תוך כדי הצלבות.
<נעה בן שבת: קיבלה מספרי זהות של העובדים.
<נעה בן שבת: העבירה אותם עם מספרי זהות נוספים כדי לא לאפשר זהות של אנשים לגורמים השונים שהוגדרו לה מראש לצורך ההגדרה "אדם עם מוגבלות" שהיא בדקה, נגיד המוסד לביטוח לאומי ומשרד הביטחון וגורמים נוספים.
<נעה בן שבת: על-פי זה היא החזירה לכל גוף נתון כמה אחוז הייצוג ההולם שהיא עשתה.
<נעה בן שבת: לכן, הצענו פה שתהיה אפשרות לפנות אליהם, ללמ"ס, ולבקש מהם לבצע את המנגנון הזה.
<ארי פלטיאל: אני ביצעתי את הדוח הזה בפעם הראשונה ב-2004 ואחר כך ב-2010 ו-2014.
<ארי פלטיאל: זה אמור להיות דוח קבוע כל שנה שאנחנו בצענו בזמנו רק עבור נציבות שירות המדינה, לא כולל משרד הביטחון ועוד גופים ביטחוניים שלא היינו יכולים לקבל את תעודות הזהות של האנשים שם.
<ארי פלטיאל: עשינו את זה לפי ההגדרה של "אדם עם מוגבלות" שנקבעה אז אד-הוק ב-2004 שדומה להגדרות שנמצאות כאן, לא חופפת לחלוטין.
<ארי פלטיאל: ההגדרה הזו תלויה בקיום מאגרים עם תעודות הזהות האלה של האנשים שמקבלים שירותים, ולא כל ההגדרות שנמצאות בחוק כאן יש עליהן מאגרים כאלה.
<ארי פלטיאל: אני רוצה להגיד לכם שזה כך.
<נעה בן שבת: אתה אומר: משרד הרווחה - יכול להיות שאין לו מאגר של האנשים שהוא מכיר בהם?
<ארי פלטיאל: לא.
<ארי פלטיאל: משרד הרווחה של עיוורים וחירשים בוודאי שכן.
<ארי פלטיאל: אבל יש כל מיני הגדרות פרטניות כאן בחוק שאני לא בטוח שיש ציונים כאלה בתוך המאגרים.
<ארי פלטיאל: זה עניין מבחינתי כסטטיסטיקאי טריוויאלי, רק שתדעו שזה קיים.
<נעה בן שבת: הוא אומר, למשל, ועדת שיקום משרד הכלכלה והתעשייה או מרכז שיקום כזה, יכול להיות שאין לה מאגר.
<נעה בן שבת: אבל היא תכין מאגר.
מאיר כהן: כהיערכות לחוק יצטרכו מסדי נתונים - - -
<ארי פלטיאל: כשיהיו לו נתונים הוא יוכל לעשות סטטיסטיקה, כשאין אנחנו לא יכולים – זה העניין.
<ארי פלטיאל: בכל מקרה, עשינו את הדבר הזה.
<ארי פלטיאל: אנחנו לא מוסרים את הנתונים חזרה למשרדים.
<ארי פלטיאל: אנחנו עושים סטטיסטיקה, ובסטטיסטיקה אנחנו שומרים על כללי הסטטיסטיקה.
<ארי פלטיאל: זה שמירת הפרטיות וכו'.
<ארי פלטיאל: זאת אומרת, אנחנו נהיים אגרגטים.
<ארי פלטיאל: לפעמים האגרגטים האלה קטנים מדי כדי לדווח על משרד מסוים מפני שהוא קטן מדי וכו', ואפשר להגיע לזהות שם אנשים.
<ארי פלטיאל: התפקיד שלנו הוא סטטיסטיקה ולא מסירת נתונים מינהליים לגופים אחרים.
<ארי פלטיאל: לכן, אם היו שואלים אותי כסטטיסטיקאי איך לעשות את זה הייתי עובד על מדגמים.
<ארי פלטיאל: לא הייתי נכנס בכלל למאגרים שלמים של משרד, משרד, משרד.
<ארי פלטיאל: בכל מקרה חשוב לדעת שהתפקיד של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הוא לא היום ולא יכול להיות בעתיד למסור דיווח מפורט על משרד אד-הוק, כמו שאנחנו לא נותנים את המחירים לסוכנות רמי לוי פה, לסוכנות רמי לוי שם.
<ארי פלטיאל: אנחנו נותנים נתונים כלליים.
<ארי פלטיאל: החוק הזה מייעד ללשכה תפקיד שהוא לא התפקיד של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
<ארי פלטיאל: אבל מעבר לזה, גם אם הייתם אומרים: בכל זאת, זה מה שאנחנו רוצים שתעשו, אנחנו רוצים לשנות את הייעוד של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, הזמנים שאתם קובעים בחוק הם בלתי אפשריים מבחינה העבודה הסטטיסטית שאנחנו עושים.
<ארי פלטיאל: אפילו הדוח הראשון שעשיתי לקח יותר מעל שישה חודשים.
מאיר כהן: עכשיו אתה נשמע הרבה יותר.
מאיר כהן: אתה אומר: אוקי, גם אם תרצו לתת לי, תנו לי זמן.
מאיר כהן: זה מה שאתה אומר?
<ארי פלטיאל: אני אומר שתבינו מה המצב.
<ארי פלטיאל: אני רוצה להבהיר את המצב.
איציק שמולי: אני אגיד לך איך זה נשמע.
איציק שמולי: כמו שנציג צה"ל דיבר על השירות הצבאי, עכשיו נציג הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מסביר לנו מהי סטטיסטיקה – בחייך.
<ארי פלטיאל: אני לא מסביר לכם מהי סטטיסטיקה, בהחלט לא.
איציק שמולי: אתם עושים עבודה מקצועית נפלאה, מצוינת.
איציק שמולי: בזכותכם ישלבו אנשים עם מוגבלויות בשוק התעסוקה ובשירות הציבורי, נקודה.
<ארי פלטיאל: אחיה יכול להעיד.
<ארי פלטיאל: אני לא נגד מטרת החוק הזה כהוא זה.
<ארי פלטיאל: לכן, השתתפתי בכל הדברים האלה מלכתחילה.
<ארי פלטיאל: אני אומר שהיעד הוא ראוי, הכלי במקרה הזה לא ראוי.
<ארי פלטיאל: אני מוכן להמשיך ולעשות סטטיסטיקות.
איציק שמולי: הבעיה היא שכולם פה מסביב בעד החוק, אבל כשזה מגיע להם אומרים: תעשה לנו פה איזה הנחה קטנה.
<מיכל שיק הר-טוב: עו"ד מיכל שיק הר-טוב, עמותת "נגישות ישראל".
<מיכל שיק הר-טוב: המנגנון הזה שמוצע כאן הוא מנגנון נפלא.
<מיכל שיק הר-טוב: אם הלמ"ס תהיה ערוכה לזה, אנחנו מאוד נשמח ונברך על כך כי זה פותר בעיות, דרך אגב, שקיימות היום בצו ההרחבה עם מעסיקים פרטיים.
<מיכל שיק הר-טוב: אבל ככל שאני מבינה גם מהניסוח וגם מה שנאמר כאן לצדי, קודם כל, זה לא חובה.
<מיכל שיק הר-טוב: הוא רשאי.
<מיכל שיק הר-טוב: המעסיק רשאי, הלמ"ס רשאי, הגורמים שמאשרים את הנכות רשאים.
<מיכל שיק הר-טוב: הבנתי שהגורמים שמאשרים נכות, אין להם לא תמיד מאגרי מידע.
<מיכל שיק הר-טוב: זאת אומרת, שלא בטוח המנגנון הזה, בסופו של דבר, יצא לפועל.
מאיר כהן: איזה מנגנון שמאשר נכות אין לו מאגרי מידע?
מאיר כהן: את מכירה מנגנון כזה?
מאיר כהן: בביטוח הלאומי יש, ועדות רפואיות - - -.
מאיר כהן: ככל שאני מכיר אין דבר כזה.
<מיכל שיק הר-טוב: אם יש - מצוין, ואנחנו נברך על כך.
מאיר כהן: יש, יש.
איציק שמולי: אפילו כוחות הביטחון, ייאמר לזכותם, באו לוועדה כל דיון מסודר עם נתונים.
איציק שמולי: אמרו לנו בכל רגע נתון כמה יש וכמה אין.
<מיכל שיק הר-טוב: אם יש מאגרי מידע אנחנו הראשונים שנברך על כך.
<מיכל שיק הר-טוב: אבל כרגע זה מנוסח לא כחובה אלא כרשאי.
<מיכל שיק הר-טוב: אני יכולה להגיד לכם שמה שקורה במגזר הפרטי - - -