GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: נתקדם למרות שכל ההבהרות כאן חשובות.
<זאב שמואל פרידמן: אדוני היושב ראש, אני רוצה להעיר לסעיף קטן (5).
<זאב שמואל פרידמן: אני חושב שנשמטה כאן פסקה שלמה.
<זאב שמואל פרידמן: אנחנו מדברים על מניעת מחלה או ריפויה כאשר מדובר כאן בשלב קיצוני של אבטחה רפואית.
<זאב שמואל פרידמן: במציאות אנחנו מכירים את כל התופעה או רוב התופעה שנמצאת במקום שכלל לא מכוסה.
<זאב שמואל פרידמן: אנחנו רק משפרים את ההשפעה של הכימותרפיה, אנחנו משפרים את התסמינים של, אנחנו מקלים על, אבל לא מונעים.
<זאב שמואל פרידמן: זאת אומרת, ההבטחה היא לא למניעה או לריפוי אלא ההבטחה היא לשיפור, משפרים את הקשב והריכוז של הילד וזה לא מכוסה בלשון של הסעיף.
<זאב שמואל פרידמן: אני חושב שכן צריך להכניס את זה פנימה.
<נעה בן שבת: זאת הערה שמתייחסת לסעיף עצמו, לסעיף 38, סעיף שכבר הוצבע עליו.
<נעה בן שבת: אנחנו בעצם רק העתקנו את לשון הסעיף.
<נעה בן שבת: אתה אומר שאסור להגיד שום דבר כי אני חושבת שסגולה של חיזוק או ריפוי הגוף - - -
<זאב שמואל פרידמן: לא על החיזוק והריפוי של הגוף.
<זאב שמואל פרידמן: אני מדבר על התסמינים.
<זאב שמואל פרידמן: רוב הפרסומות אומרות שאנחנו משפרים את הקשב והריכוז, אנחנו משפרים את התסמינים של הכימותרפיה, אנחנו עוזרים לאנשים חולי סרטן כי זה משפר את ההרגשה שלהם, וזה חסר.
<רוית ארבל: בסעיף קטן (5) צריך גם להוריד חיזוק.
<נעה בן שבת: אדוני, נוסח סעיף 38, בעצם כבר הוצבע אלא אם כן ירצו לבקש רביזיה לגביו.
אלי אלאלוף: אני זוכר שקראנו שם וזה נדון.
<זאב שמואל פרידמן: ההערה הזאת לא נדונה.
<זאב שמואל פרידמן: זה רוב העבודה של הוועדה, דרך אגב.
<זאב שמואל פרידמן: רוב ההטעיות מצויות בתחום הזה.
<זאב שמואל פרידמן: רוב ההטעיות בתוספי המזון לא מצויות בהבטחה של סגולות.
אלי אלאלוף: אתם רוצים לתקן את זה?
<זמר בלונדהיים: קודם כל, לי אין עמדה לגופו של עניין, אבל אני מסכים שהנוסח שלל סעיף 38 כמו שהוא עכשיו כנראה לא יחול או זה לא כל כך קל להגיד שהוא יחול על מקרים בהם אני אומר שזה לא מרפא את המחלה אלא זה עוזר לך כי נוח לך יותר להתמודד עם התסמינים של המחלה, כמו המריחואנה הרפואית או משהו שהיא הרי לא מרפאת את המחלה אלא היא עוזרת להתמודד עם התסמינים.
<זמר בלונדהיים: זה לא כל כך שם.
<זמר בלונדהיים: נדמה לי שמשרד הבריאות בסדר עם זה ואם כן, אין לי התנגדות, אבל זה אכן דורש רביזיה כי זה סעיף שהוצבע, אבל לא דנו בזה בפעם שעברה.
<אביגיל סון פלדמן: יש לי עוד הערה לגבי אותו סעיף.
<אביגיל סון פלדמן: הוספה כאן מסירת מידע, בדרך של מסירת מידע.
<אביגיל סון פלדמן: זה משליך על מי חלה העבירה.
<אביגיל סון פלדמן: היום העבירה הזאת מנוסחת בנוסח הכחול, בהצעת החוק הממשלתית, בה נאמר לא ייחס אדם, זה חל על כל אדם, אבל הפעולות הן ממילא פעולות של סימון או פרסום.
<אביגיל סון פלדמן: סימון ופרסום, זה ממילא פעולות שמבוצעות רק על ידי מי שאחראי על המזון, בין אם זה היצרן שהוא היחיד שיכול לסמן ובין אם זה מי שמפרסם את המזון שלוקח עליו אחריות.
<אביגיל סון פלדמן: אבל מסירת מידע שיחול על כל אדם, זה כאילו אומר שאם אני מספרת לזמר שאם הוא יאכל את זה, זה יעשה לו טוב - כביכול זה נכנס.
<אביגיל סון פלדמן: לכן אם רוצים להוסיף מסירת מידע, זה צריך לחול על עוסק במזון ולא על כל אדם.
<נעה בן שבת: אנחנו יכולים לצמצם את העבירה הפלילית.
<נעה בן שבת: גם אם הנוסח של הסעיף דיבר על כל אדם, הוא יחול על קבוצה יותר קטנה גם כאן, בפלילי.
<אביגיל סון פלדמן: בגלל הפרוצדורה.
<נעה בן שבת: מבחינת הפרוצדורה של החקיקה.
<נעה בן שבת: אנחנו יכולים לקבוע שסעיף העונשין יחול רק על קבוצה מסוימת של אנשים.
<נעה בן שבת: או שהיית מציעה לנו לתקן את סעיף 38?
<אביגיל סון פלדמן: מהותית הפערים האלה בין הסעיף הנורמטיבי לסעיף העונשין, אנחנו עושים את זה רק כאשר יש בזה רציונל.
אלי אלאלוף: מסקנה, צריך לעשות רביזיה על הסעיף הצבענו.
אלי אלאלוף: נעשה רביזיה.
<נעה בן שבת: אז גם נדון בסוגיה אחרת שהועלתה.
<רז הילמן: אני רוצה להשתתף בדיון כאשר עושים את הרביזיה.
<נעה בן שבת: תצטרכו להגיע לדיונים בוועדה עת נדון ברביזיה.
<נעה בן שבת: אנחנו לא יכולים לדעת מראש את סד הזמנים.
<זמר בלונדהיים: במיוחד כאשר אין עוד הרבה זמן.
<רז הילמן: אני רוצה להציע, ואני חושב שזה גם יקל על כל המשך הדיון בסעיפים הקטנים.
<רז הילמן: הרי הרציונל להשתמש בסעיפים של ענישה הוא כאשר יש כוונה וגם כאשר באמת נגרם נזק לבריאות הציבור, כי אחרת באמת העיצומים הם חזקים והם מאוד רחבים ומשמעותיים.
<רז הילמן: לכן, אם אנחנו נפתח את סעיפי העונשין ב-העושה אחד מאלה באופן שיש בו כדי לפגוע בבריאות הציבור, זה באמת ינטרל ויהפוך את ההפרות להפרות טכניות בצורה מובהקת ויעשה סדר.
<זמר בלונדהיים: אני חושב שמפספסים כאן משהו מאוד בסיסי.
<זמר בלונדהיים: כל העבירות האלה הן עבירות מחשבה פלילית.
<זמר בלונדהיים: זה אומר שזה דורש ידיעה.
<זמר בלונדהיים: זה לא טכני.
<זמר בלונדהיים: כאשר מישהו יודע שהוא עושה עבירה.
<זמר בלונדהיים: לא מדובר על טעות אלא על מצב בו מישהו יודע שהוא עושה עבירה.
<זמר בלונדהיים: כאשר מישהו יודע שהוא מסמן מוצר שלא כדין ובכל זאת ממשיך עם זה, זה לא טכני.
<זמר בלונדהיים: לכן אנחנו גם לא בעולם של להוכיח נזק שהוא עולם מאוד מאוד קשה והרבה פעמים זה לא כך.
<זמר בלונדהיים: כשאני בא לסופרמרקט ותופס עכשיו את המוצרים, איך אני אוכיח שנגרם נזק?
<זמר בלונדהיים: אני צריך למצוא את כל מי שקנה את המוצר הזה ולבדוק האם נגרם לו נזק.
<זמר בלונדהיים: זה לא העולם.
<זמר בלונדהיים: אנחנו מדברים על כך שהוא ידע שהוא מסמן את הקלוריות לא נכון והוא אמר שזה לא מעניין אותו ובעצם המשיך.
<זמר בלונדהיים: לכן אני בכלל לא צריך לחפש את הנזק.
<זמר בלונדהיים: עצם הידיעה, היא מה שצריך.
<זמר בלונדהיים: בלי הידיעה, אני מסכים שהייתה בעיה בסעיפים האלה וזה היה חמור מדי.
<זמר בלונדהיים: ברגע שיש ידיעה, זה סיפור אחר.
<רז הילמן: יש את החלופה של העיצומים הכספיים.
<רז הילמן: נגיד בסימון התזונתי במודע - - -
<רוית ארבל: לא נזק.
<רוית ארבל: חשש לנזק.
<רוית ארבל: מעלה חשש לבריאות הציבור.
<זמר בלונדהיים: אנחנו לא נלך לעולם הזה.
<זמר בלונדהיים: זה עולם שאנחנו לא נוכל לנהל שום דבר.
<זמר בלונדהיים: הצורך להוכיח בכל דבר חשש, אנחנו לא נצא מזה.
<זמר בלונדהיים: הנוהל הוא עיצומים כספיים והמדיניות של משרד הבריאות, כמו כל משרד אחר, מתי אני הולך למסלול של עיצומים ומתי אני הולך לפלילי, מן הסתם תיגזר מהעניין הזה.
<זמר בלונדהיים: אבל אנחנו לא כותבים את זה כך.
<זמר בלונדהיים: גם כשלא נגרם נזק ואין חשש לנזק, כי איזה נזק ייגרם מזה שהקלוריות נרשמו לא כמו שצריך?
<זמר בלונדהיים: החשש הוא מאוד מאוד נמוך, אבל אתה ידעת שאתה מסמן לא בסדר ובכל זאת המשכת.
<אביגיל סון פלדמן: צריך להזכיר שזה חוק של רגולציה.
<אביגיל סון פלדמן: זה חוק שנועד למנוע נזק.
<אביגיל סון פלדמן: אנחנו לא אוכפים את החוק הזה אבל אם נגרם נזק, אנחנו כנראה כבר בחוק העונשין.
<רוני סורקיס: אני חושב שבסעיף (4) צריך להחליף את המושג הזה תאריך אחרון מומלץ לשיווק לפג תוקף כי תאריך אחרון מומלץ לשיווק הוא דרגה אחת פחותה מפג תוקף ופג תוקף הוא מוחלט.
<רוני סורקיס: תאריך מומלץ לשיווק זה דבר שהוא יותר מומלץ.
<רוני סורקיס: הדבר השני.
<רוני סורקיס: אני חושב שצריך לקחת בחשבון כאן שהניהול על המדף – ואני לא מדבר דווקא על הרשת שאני נמצא בה שיש לה יותר כלים ויותר שיטות עבודה כדי לנטר את מה שקורה על המדפים ובכל זאת לעתים אפשר למצוא אלא אני מדבר בכלל על עסקים קטנים שנמצאים בשווקים ועסק קטן יכול להיות עסק בודד אבל שיכול להחזיק הרבה מדפים ואתה יכול להיכנס לעסק כזה ולמצוא ארבעים-חמישים ושישים מוצרים פגי תוקף מלפני שלושה-ארבעה ימים ואז אתה בעצם חושף אותו למצב.
<זאב שמואל פרידמן: זה מאוד מדאיג מה שאתה אומר.
<רוני סורקיס: זה מאוד מדאיג אבל זה עוד יותר יעיל.
<זאב שמואל פרידמן: ארבעים-חמישים מוצרים בכל חנות שהם פגי תוקף?
<זאב שמואל פרידמן: אדוני היושב ראש, צריך הסבר.
אלי אלאלוף: זה חמור.
אלי אלאלוף: זה נכון, זה חמור.
<רוני סורקיס: זה חמור.
<רוני סורקיס: צריך להגיד בצורה מאוד ברורה שאיכות המוצרים והמוצרים הארוזים היום במדינת ישראל ובעולם כולו היא ברמה מאוד גבוהה.
<רוני סורקיס: צריך להגיד את זה בצורה מאוד ברורה.
אלי אלאלוף: ומה הבעיה?
<רוני סורקיס: אין שום בעיה.
<רוני סורקיס: אני חושב שהדבר הזה שרז ביקש להכניס שם, של הפגיעה בציבור, הוא מאוד מאוד חשוב, במיוחד לעניינים כאלה.
<אביגיל סון פלדמן: אני רוצה להדגיש.
<אביגיל סון פלדמן: ככל שמטרידים אותך מצבים שהבן אדם לא יודע שיש לו מוצרים פגי תוקף, אתה לא נכלל בסעיף העונשין.
<אביגיל סון פלדמן: זה דיון לקיים בנושא של העיצומים.
<אביגיל סון פלדמן: במקרה הזה מדובר על מי שיודע.
<אביגיל סון פלדמן: אם הוא לא יודע, אלה לא עבירות רשלנות.
<רוית ארבל: שתי הצעות.
<רוית ארבל: ככל שההצעה של רז לעניין חשש לבריאות הציבור, אתם לא רוצים להכניס אותה לגוף החוק, אני מציעה, כפי שנעשה בחוקים אחרים, שבמקרים בהם יש עונשין לצד עיצומים כספיים, הרשות, לצורך העניין רשות ההגבלים העסקיים, פרסמה נוהל אכיפה.
<רוית ארבל: זאת אומרת, מתי היא תעשה שימוש.
<רוית ארבל: אנחנו מקנים כאן סמכויות מאוד מאוד רחבות.
<זמר בלונדהיים: אני מתנצל אבל אמרנו כמה פעמים שיהיה נוהל כזה.
<רוית ארבל: שייקבעו בו קריטריונים מתי אני נוקט.
אלי אלאלוף: שמעת שיש התחייבות של משרד המשפטים ויהיו תקנות.
<רוית ארבל: לא תקנות.
<רוית ארבל: זה נוהל אכיפה.
<זמר בלונדהיים: לא תקנות.
<זמר בלונדהיים: נוהל.
<רוית ארבל: שיפורסם לציבור.
אלי אלאלוף: אם לא יהיה נוהל, לא יהיה חוק.
<רוית ארבל: אני מפנה את תשומת לב חברי הכנסת לאי דיווח על שינוי במסמך.
<רוית ארבל: בלי לשמוע את התורה שבעל פה, אלא רק מה שאנחנו נישאר אתו בדף כי זה מה שיעבור.
<רוית ארבל: אי דיווח על שינוי במסמכים, אי תיעוד תלונות כנדרש, זה חושף אותי לעבירה פלילית ושנה מאסר.
<רוית ארבל: אם לא יהיה את הנוהל הזה, אנחנו נמצאים במצב מאוד מאוד בעייתי.
אלי אלאלוף: בואי נדייק.
אלי אלאלוף: עד שנה.
<רוית ארבל: הערה חשובה נוספת טכנית.
<רוית ארבל: בסעיף 283(5), ייחוס סגולות, צריך להוריד את המילה חיזוק.
<רוית ארבל: הורדנו את זה גם בגוף החוק.
<נעה בן שבת: לא הורדנו בגוף החוק.
<רז הילמן: אמרנו שזה ייבדק.
<נעה בן שבת: אמרנו שיש הוראת מעבר וקבענו הוראות, נדמה לי תקנות ראשונות אבל מיד אני אגיד לך.
<רוית ארבל: אבל היה איזשהו דיון שדיברו על כך שהמילה חיזוק תוסר.
<רוית ארבל: היא לא ירדה?
<זמר בלונדהיים: היה דיון ולא הסכמנו.
<נעה בן שבת: הוספנו הוראה של תקנות ראשונות, זה יהיה סעיף 335.
<נעה בן שבת: "תקנות ראשונות לפי סעיף 38(ב) לעניין ייחוס סגולה של חיזוק הגוף ואחד מאבריו או מערכותיו יובאו לאישור הוועדה בתוך שישה חודשים מיום תחילתו של פרק זה".
<רז הילמן: עכשיו כאשר קיצרו את יום תחילתו, זה אומר שמשרד הבריאות צריך להכין תקנות והשאלה אם הוא מסוגל.
<רז הילמן: אולי צריך להאריך את הוראת המעבר.
<זמר בלונדהיים: נדבר על זה עת נגיע להוראות המעבר.
<נעה בן שבת: יש הוראה שמדברת על 18 חודשים מיום הפרסום וצריך לתקן אותה.
<רוית ארבל: מועדים לגבי פרסום נוהל אכיפה, תהיה איזושהי הצהרה לפרוטוקול בהקשר הזה?
אלי אלאלוף: אי אפשר לקצר את התקופה של 18 חודשים?
<זמר בלונדהיים: אמרתי שנצטרך להסתכל על כל התקופות שקבענו בהוראות המעבר שכולן נעשו תוך חישוב.
<זמר בלונדהיים: הרי לא סתם זרקו מספרים ומועדים.
<זמר בלונדהיים: יום התחילה אמור להיות עוד שנה ובהתאם תכננו תכנית עבודה.
<זמר בלונדהיים: אם עכשיו זה יתקצר בחצי שנה, נצטרך לעבור על המועדים ולראות האם הם נשארים או האם הם זזים.
<זמר בלונדהיים: צריך לבדוק את זה.
<נעה בן שבת: זה היה שישה חודשים מיום התחילה.
<נעה בן שבת: זה בכל זאת היה מותאם.
<אביגיל סון פלדמן: לגבי סעיף 37.
<אביגיל סון פלדמן: אני רואה שהוסף כאן סעיף קטן (ג) שמדבר על מתי כן אפשר לעשות שימוש בפג תוקף, בחומר גלם.
<אביגיל סון פלדמן: אני רואה שזה טעון רביזיה.
<זמר בלונדהיים: נדון בזה במסגרת הכנה לרביזיה.
<נעה בן שבת: את מציעה לעשות תיקון גם בחוק העונשין?
<נעה בן שבת: \
<זמר בלונדהיים: היא מדברת על גוף הסעיף.
<זמר בלונדהיים: נתאם אתכם לקראת הרביזיה.
אלי אלאלוף: תבואו עם הצעה.
אלי אלאלוף: אפשר לסיים את הסעיף הזה?
<נופר טל: אני מבקשת לאור ניסיון העבר שלנו לצערנו הרב, אם יכולה להיות הצהרה לפרוטוקול לגבי הנוהל הזה שזמר מדבר עליו.
<רוית ארבל: או אפילו בחוק.
<נופר טל: או אפילו בחוק.
<נופר טל: גם החברים ממשרד המשפטים יודעים.
<זמר בלונדהיים: את מדברת על הנוהל של מתי משתמשים בזה ומתי משתמשים בזה?
<נופר טל: נוהל אכיפה יפורסם אבל שיהיה בחוק סעיף שאומר שהנוהל יפורסם ולפני כן לא תהיה אכיפה.
אלי אלאלוף: זה יכביד על המערכת.
אלי אלאלוף: אני מציע לא.
<זמר בלונדהיים: אני יכול להגיד לכם שבלי החוק כל המשרדים עושים את זה לפני שהם מתחילים לפעול.
אלי אלאלוף: לא מתחילים עכשיו לכתוב חוק חדש.
<אהוד מלמד: אני רוצה להעיר שזה לא סביר שניכנס בכלל להליך פלילי למשל בגין טעות בערך תזונתי כי יכולות להיות כל מיני אפשרויות בפועל, בחיים, שאני לא יכול לדעת אפילו שיש טעות בערך תזונתי .
<זמר בלונדהיים: אם אתה לא יודע, זאת לא עבירה.
<אהוד מלמד: אבל אני אכנס לתהליך.
<זמר בלונדהיים: אתה לא נכנס.
<זמר בלונדהיים: משרד הבריאות צריך להשתכנע מעבר לכל ספק סביר שאתה ידעת.
<זמר בלונדהיים: לא טעות.
<רוית ארבל: זמר, בוא נדייק בהיבט המשפטי.
<רוית ארבל: המודעות היא לרכיבי העבירה, ליסוד העובדתי שלה.
<רוית ארבל: זאת אומרת, לא נדרש כאן שום מצב נפשי.
<רוית ארבל: יכול להיות שמישהו ידע שהוא מסמן את מה שהוא מסמן אבל הוא חשב שזה נכון ובדיעבד התקלה שזאת טעות.
<רוית ארבל: במקרה הזה הוא יהיה חשוף לעבירה פלילית למרות שכל מה שמדובר כאן באמת זה סוג של התרשלות.
אלי אלאלוף: עד כאן הדיון בסעיף הזה.
<רוית ארבל: המודעות היא לרכיבי העבירה.
<זמר בלונדהיים: נכון ורכיב העבירה הוא שהסימון הוא לא נכון.
<נעה בן שבת: העושה אחד מאלה, דינו – מאסר שנתיים או כפל הקנס כאמור בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין, ואם נעברה העבירה בידי תאגיד, דינו – כפל הקנס החל על יחיד כאמור:
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על 452 אלף שקלים ליחיד ו-904 אלף שקלים לתאגיד שעבר את העבירה.
<אביגיל סון פלדמן: לגבי סעיף קטן (9) הקודם.
אלי אלאלוף: עברנו אותו.
אלי אלאלוף: יש לכם אחר כך דיונים פנימיים.
<נעה בן שבת: אם נצטרך, נחזור לזה.
<נעה בן שבת: מייצר, מייבא או מוכר מזון בניגוד לתקנות המנויות בחלק ב' של התוספת החמישית, בניגוד להוראות סעיף 28.
<נעה בן שבת: מייצר, מייבא או מוכר מזון, בניגוד להוראות סעיף 29(א)(1) עד (7).
<ענת מימון: כאן למעשה יש שורה של איסורים בסעיף 29 לגבי ייצור, יבוא ומכירה של מזון לא ראוי למאכל אדם בתנאי תברואה לא נאותים, מזון שיש בו חומר מחולל מחלה, גוף זר במזון, אריזת מזון שנפגמה ומזון שהתקלקל, אם זה בדרך של אריזה שהתנפחה, עובש או איזשהו רכיב במזון שתסס או התקלקל.
<נעה בן שבת: מייצג, מייבא או מוכר מזון שיש בו ליקוי מהליקויים שבסעיף 30, אם אותו ליקוי עלול לגרום לפגיעה בתקינות המזון או בבטיחותו, בניגוד להוראות סעיף 30.
<ענת מימון: כאן למעשה יש שורה של איסורים.
<ענת מימון: אנחנו מדברים כאן על איסורים שעוסקים במזון רקוב, מזון שהושחת, מזון שיש בו שינוי של צבע או של מרקם, מתווסף אליו איזשהו חומר רעיל או מזיק וחסר בו איזשהו רכיב שאמור להימצא בו או להיות בו.
<נעה בן שבת: מציע לציבור מזון שאינו ראוי למאכל אדם או שהוא פגום ועלול לפגוע בבריאותו של אדם, בניגוד להוראות סעיף 31.
<ענת מימון: סעיף 31 הוא בעצם סעיף כללי שעוסק בכל אדם שמציע מזון לציבור ולא רק בעוסק במזון, ואת זה חשוב להדגיש.
<ענת מימון: מדובר כאן על הוצאה של מזון שעלול לפגוע בבריאותו של אדם.
<נעה בן שבת: מייצר, מייבא או מוכר מזון הכולל תוסף מזון או חומר טעם וריח, בניגוד להוראות סעיף 32(א).
<ענת מימון: סעיף 32 עוסק בנושא של הכנסת חומרים למזון וסעיף (א) קובע שהשר יכול להתיר הוספה של חומרים ומעבר לזה אסור לעוסק להוסיף חומרים או תוספי מזון או חומרי טעם וריח, אם זה לא הותר בתקנות האלה.
<נעה בן שבת: מייצר מזון תוך שימוש בחומר מסייע ייצור שלא לפי התקנות, בניגוד להוראות סעיף 32(ב)(1), או מוכר או מייבא מזון הכולל חומר כאמור, בניגוד להוראות סעיף 32(ב)(2).
<ענת מימון: כאן למעשה יש איסור להשתמש בחומר מסייע ייצור.
<ענת מימון: האיסור הוא גם לגבי יצרן וגם לגבי יבואן ומשווק.
<ענת מימון: גם כאן יהיו הוראות שיוכלו להתיר בתנאים וצריך יהיה לפעול לפיהם.
<רוית ארבל: אין סעיף 32(ב)(2).
<נעה בן שבת: אנחנו כבר יודעים מהערות הנוסח שכבר קיבלנו, הערות ניסוח, יפרידו את הסעיף לשני סעיפים.
<נעה בן שבת: לכן כבר עכשיו כתבנו את שתי הפסקאות.
<נעה בן שבת: מוסיף למוצר בשר מעובד בתהליך עיבודו חומר שנקבעו לגביו איסורים או הגבלות, בניגוד להוראות סעיף 33(ג).
<ענת מימון: סעיף 33 הוא הסעיף שעוסק בעיבוד בשר וסעיף קטן (ג) בתוכו אוסר להוסיף לבשר בתהליך העיבוד חומרים מסוימים בהתאם להגבלות ואיסורים שהשר אמור לקבוע.
<נעה בן שבת: (7א) מייצר, מייבא או מוכר מוצר בשר קפוא שהופשר, שאינו ארוז מראש ומסומן בהתאמה, בניגוד לסעיף 33(ד1).
<ענת מימון: זה סעיף שיש לגביו רביזיה.
<נעה בן שבת: יש רביזיה לגבי הסעיף הזה.
<נעה בן שבת: זה סעיף שהוספנו לגבי בשר מופשר.
<נעה בן שבת: בשר מופשר חייב להיות מסומן כבשר מופשר וגם צריך לציין שהוא מעובד, שהוא עבר עיבוד של תהליך ההפשרה, שהוא בעצמו עיבוד ושהוא גם יהיה ארוז מראש.
<נעה בן שבת: גם לגבי עניין זה נשמעו הערות, אני לא זוכרת אם השבוע או בסוף שבוע שעבר, בנושא הזה של האריזה מראש של הבשר המופשר.
<נעה בן שבת: מייצר או מייבא מזון שאריזתו, החומרים שמהם היא עשויה, תכונותיה או דרכי החזקתה וכן חפץ או חומר הנלווה למזון בתוך אריזתו שלא לפי תקנות שנקבעו לפי פרק זה, בניגוד להוראות סעיף 34.
<ענת מימון: סעיף 34 הוא סעיף שמסדיר חומרים שבאים במגע עם המזון.
<ענת מימון: כלומר, אריזות או חפצים וחומרים שנלווים למזון.
<ענת מימון: הסעיף הזה אוסר על ייצור, ייבוא ושיווק של חומרים כאלה שנאסרו בחקיקת המזון.
<נעה בן שבת: מייצר, מייבא או מוכר מזון משאריות או מזון שמכיל שאריות, בניגוד להוראות סעיף 35(ב).
<ענת מימון: סעיף 35 הוא סעיף שעוסק בהסדרת השימוש בשאריות.
<ענת מימון: הסעיף באופן כללי אוסר על עיסוק במזון שהוא משאריות למעט זה שהוא מאפשר למנהל שירות המזון לקבוע הוראות שכן מאפשרות להשתמש בשאריות.
<נעה בן שבת: אינו מסמן מזון בהתאם לתקנות בניגוד להוראות סעיף 40(א)(1) או בהתאם לתקנות שהוטלו על משווק או ביחס למקום ממכר מזון, בניגוד להוראות סעיף 40(ג).
<ענת מימון: סעיף 40(א)(1) הוא סעיף שעוסק בסימון מזון לגבי יצרן ויבואן, שם החובה היא לסמן את המזון ואת האריזה בהתאם לחיקוקים.
<ענת מימון: סעיף 40(ג) עוסק במשווק והוא אומר שבמסגרת פעילות המשווק גם יהיו לו חובות סימון ככל שזה נדרש או לגבי מזון ואריזה או ביחס למקום הממכר עצמו.
<נעה בן שבת: משנה סימון שסומן על גבי המזון, בניגוד להוראות סעיף 41(א).
<ענת מימון: סעיף 41 עוסק בסימון ושינוי של הסימון ויש שם רשימה של איסורים לגבי שינוי, הסתרה, מחיקה של סימונים שצריך לסמן לפי חקיקת המזון.
<נעה בן שבת: מבצע הונאה במזון, בניגוד להוראות סעיף 42.
<נעה בן שבת: כתבנו את הסעיף שם קצת אחרת, אבל אנחנו נתאים את הנוסח.
<נעה בן שבת: הכוונה היא לאותן פעולות שנחשבות באותו סעיף להונאה במזון.
אלי אלאלוף: אני מציע שנעשה הפסקה בהקראה ונראה אם יש התייחסויות.
איציק שמולי: אני רוצה לשאול לגבי הסעיפים הקטנים הראשונים.
איציק שמולי: בוא ניקח דוגמה היפותטית.
איציק שמולי: חברה שמייצרת מוצרי חלב מכניסה חומר שהוא אסור כמו סיליקון לתוך החלב ובמשך זמן מה המוצר הזה משווק בשוק.
איציק שמולי: מי שעשה את העבירה הזאת, קודם כל התאגיד, יש כאן כפל על כפל, ואם אני מבין נכון, זה באזור ה-900 אלף שקלים קנס.
<זאב שמואל פרידמן: זה 38 מיליון שקלים בתביעה ייצוגית.
איציק שמולי: אני לא מדבר על זה שמוסיפים מים, למי שלא הבין את הדוגמה.
אלי אלאלוף: היה מקרה של הוספת סיליקון.
איציק שמולי: השאלה אם התאגיד הזה ייקנס ב-900 אלף שקלים ובזה בא לציון גואל.
<יורם ארן: אבל אמר מר פרידמן שאחר כך בתובענה ייצוגית מדובר ב-38 מיליון שקלים.
<יורם ארן: לכן זה 38 מיליון פלוס 900 אלף שקלים.
<זמר בלונדהיים: בניגוד לעיצומים הכספיים, שם זה הסכום ויש הוראות הפחתה מסוימות אבל בסוף זה כן לא, כן לא, למה נכנסת וכאן זה עד 900 אלף ובתי המשפט, למיטב זיכרוני, לא בקלות נותנים את רף המקסימום והם כמובן מתחשבים בנסיבות, איזה עוסק זה וכולי.
איציק שמולי: אדרבה ואדרבה.
איציק שמולי: זה נראה לכם פרופורציונאלי למשהו?
<זמר בלונדהיים: זה גם מאסר.
<זמר בלונדהיים: זה לא רק הקנס.
איציק שמולי: זה גם וגם?
<זמר בלונדהיים: בית המשפט, כשהוא יטיל את העונש, יראה האם זאת עבירה שמפאת חומרתה מתאימה למאסר או לקנס.
<זמר בלונדהיים: אם בית המשפט אמר שזה קנס, מראש הוא התרשם שזה לא מספיק חמור - וזה שיקול דעתי - ואולי זה חומר שלא גורם לסיכון אלא רק היה אמור לא להיות ולכן הוא ילך לקנס.
<זמר בלונדהיים: אם זה סיכון לחיי אדם ונגרם נזק, מן הסתם הוא ילך לדברים אחרים.
איציק שמולי: לדעתי אתם מרחמים כאן על אכזרים.
איציק שמולי: אני הולך אתם ואכן בעבירות הטכניות תקלו, בביסקוויטים על המדף תקלו, אבל לדעתי אתם לקחתם את זה צעד אחד רחוק מדי.
איציק שמולי: זה לא פרופורציונאלי לגודל הסיכון של בריאות הציבור.
איציק שמולי: אני מבקש מכם, זה לבחירת
איציק שמולי: כם אבל אולי אל תענו לו עכשיו אלא רק תעשו עם זה חשיבה נוספת.
איציק שמולי: ששני הצדדים של השולחן לא יהיו עם תגובות פבלוביות.
איציק שמולי: תחשבו על זה רגע.
איציק שמולי: תחשבו על היקף הסיכון של הציבור.
איציק שמולי: זה שווה חשיבה.
<זמר בלונדהיים: אנחנו נחשוב על זה.
<זמר בלונדהיים: אני רק אומר שאנחנו מתחשבים כאן בדברים האלה בהיבטי רוחב.
איציק שמולי: אתה רוצה שאני אתן לך עוד פעם את הדוגמה של יידוי אבנים?
איציק שמולי: איזה השלכות רוחב?
<זמר בלונדהיים: אמרנו שנבדוק.
איציק שמולי: אתה רוצה שנלך לצער בעלי חיים?
איציק שמולי: בצער בלי חיים עכשיו אומרים לי שאני לא יכול לעשות אחריות למנהלי תאגיד כי אין תקנות.
איציק שמולי: כאן אני רואה שכן מטילים אחריות על מי שעושה עבירה ואין תקנות.
איציק שמולי: אז אל תדברו אתי על השלכות רוחב כי אם יש משהו שאני מקפיד לעשות, זה לעבור מוועדה לוועדה ולעשות את העבודה שלי כמו שצריך.
<אביגיל סון פלדמן: אין כאן את מה שעלה בצער בעלי חיים.
<אביגיל סון פלדמן: זה לא המקרה.
איציק שמולי: בהחלט יש.
איציק שמולי: זה בדיוק אותו הדבר.
איציק שמולי: שם אתם מסרבים להטיל – סליחה שאני גוזל חצי דקה אדוני היושב ראש בנושא שהוא לא מן העניין – על נושא משרה בתאגיד אחריות פלילית מכיוון שאין תקנות ברורות.
איציק שמולי: כאן אתם כן עושים את זה.
איציק שמולי: אז אל תגידי לי לא.
<אביגיל סון פלדמן: כאן ההוראות הן מאוד מאוד טכניות.
<אביגיל סון פלדמן: זה חוק רגולציה.
איציק שמולי: אבל אמרתם שההוראות הן לא טכניות.
<אביגיל סון פלדמן: ההוראות הן מאוד מאוד ברורות.
<אביגיל סון פלדמן: זה לא חוק צער בעלי חיים.
<אביגיל סון פלדמן: זה חוק רגולטור.
איציק שמולי: אני יודע שזה לא חוק צער בעלי חיים.
איציק שמולי: זה ברור לי.
איציק שמולי: אני רק אומר שאי אפשר להגיד לי כל פעם שאנחנו קוראים לכם לאיזושהי חשיבה מחודשת, ישר, באופן פבלובי, להעלות לי את הטיעון הזה של השלכות רוחב.
איציק שמולי: זה טיעון שיש בו מן ההיגיון אבל הממשלה, כל ממשלה ולא רק הממשלה הנוכחית אלא גם ממשלות שמפלגת העבודה הייתה בתוכן, לא תמיד מקפידה על זה על קוצו של יוד.
איציק שמולי: הייתם צריכים לשמוע את שרת המשפטים ואת ראש הממשלה מדברים על יידוי אבנים במליאה לפני שבועיים-שלושה.
איציק שמולי: הטיעון של השלכות הרוחב במשפט הישראלי לא עמד לנגד העיניים של אף אחד כאן, גם לא של חברי כנסת מהמרכז-שמאל.
<נעה בן שבת: אני רק רוצה לציין שבהמשך הסעיף שמסיים את רשימת העבירות יש עוד עבירות שמאפשרות לבית משפט גם לקבוע שלילת רישיון או לקבוע הגבלות על הרישיון.
<זמר בלונדהיים: גם המנהל יכול לעשות את זה.
<זמר בלונדהיים: נותני הרישיונות יעשו את זה בעצמם.
<זמר בלונדהיים: המישור הפלילי לא מבטל את נקיטת הצעדים במובן המינהלי.
<נעה בן שבת: זה כמובן, אבל גם לבית המשפט יש סמכות כזאת וגם יש אחריות אישית על נושא משרה, אם כי שם מדובר במחצית מגובה הקנס שקבוע בגין העבירה.
<נעה בן שבת: זה לא עונה במדויק אבל זה משלים את התמונה.
<זמר בלונדהיים: בכל מקרה נבדוק את הנושא ונחשוב עליו.
איציק שמולי: הבקשה הקונקרטית שלי היא להוסיף אולי מדרג נוסף לעבירות החמורות באמת.
<רוית ארבל: סעיף 283, סעיף (ב)(2) בו, מדבר על כל ההפרות.
<רוית ארבל: הוא מפנה לסעיף 29, לכל הסעיפים הקטנים שלו, מ-(1) עד (7).
<רוית ארבל: באמת רובן הן עבירות חמורות ואנחנו כאן לוקחים צעד אחורה וראויה הענישה, אבל אחד מהם, סעיף 29(5), מדבר על כניסת גוף זר כאשר גם ההפרה היא מאוד גורפת.
<רוית ארבל: כל הימצאות של גוף זר.
<רוית ארבל: הסברנו, עת דנו בסעיף הזה, שלפעמים זה בלתי נמנע בתהליך הייצור.
<רוית ארבל: למשל גלעין של זית בתוך קופסת שימורים של זיתים מגולענים או משהו מהסוג הזה.
<זמר בלונדהיים: הוא צריך לדעת.
<רוית ארבל: מה צריך לדעת?
<רוית ארבל: צריך לדעת שהגלעין נמצא?
<זמר בלונדהיים: צריך לדעת שיש גוף זר במזון שהצעתם.
<זמר בלונדהיים: לא לדעת שיש אולי סיכוי של אחד למיליון ונקטתי את כל האמצעים.
<זמר בלונדהיים: ההערה שלכם נכונה בעיצומים הכספיים אבל כאן זה לא העניין.
<זמר בלונדהיים: בגלל הידיעה.
<רוית ארבל: אני ראיתי שנכנס הגלעין ובכל זאת מכרתי אותו?
<רוית ארבל: אני לא מפרשת את זה כך.
<אהוד מלמד: אני לא יודע אם הפרשנות שצריך לדעת היא אם אני יודע שהגלעין שם כי אם הייתי יודע, הרי הייתי מונע אותו.
<אהוד מלמד: הבעיה היא שאפילו תחשבו על סלט ירקות שמגיע מהשדה, שיכול להשתרבב לו גוף זר, עושים את הכול כדי להימנע, האמצעים הטכנולוגיים לא תמיד מצליחים לזהות את הדברים האלה, ובפועל זה יכול להיות.
<אהוד מלמד: בפועל ברמה התיאורטית אני יודע שזה יכול להיות בכל רגע נתון ועושים את הכול כדי להימנע מכך אבל שמים עלי מתכות, אבל זה למתכת.
<אהוד מלמד: לא לכל דבר יש פתרון טכנולוגי.
<אהוד מלמד: לכן בתיאוריה אני יודע בכל רגע נתון שעלולה להיכנס לסלט שלי אבן למשל מהשדה כי אוספים את הסלט מהשדה.
<אהוד מלמד: אני לא מומחה למשפט כמובן ואני רק מתאר את המציאות בשטח.
<זאב שמואל פרידמן: זה קיים גם היום וגם היום יש את אותה סנקציה.
<רוית ארבל: כל מה שאנחנו מציעים, אולי זה ייתר את הדיון.
<זאב שמואל פרידמן: למעשה גם היום, על פי צו הפיקוח, זה בדיוק המצב.
<זאב שמואל פרידמן: הוא אוסר על הימצאותם של חומרים או חפצים שלא אמורים להימצא שם.
<זאב שמואל פרידמן: הסנקציה היא אותה סנקציה של עד שנת מאסר בצו הפיקוח, כך שזה לא משנה מהותית את המצב הנוכחי.
<רוית ארבל: אנחנו מבקשים שהסעיף הספציפי הזה יועבר לכל הפחות לרשימה הקודמת, לסעיף קטן (א).
<רוית ארבל: זאת אומרת, לשנת מאסר ולא לשנתיים מאסר.
<רוית ארבל: גם אם אני מודעת לעובדה שיהיה כאן גוף זר, זה לא אותו הדבר כמו מכירת מזון שאינו ראוי למאכל אדם.
אלי אלאלוף: החברים ממשרד המשפטים, אתם יכולים להתייחס לזה?
<נעה בן שבת: לבקשה להעביר את הנושא של גוף זר לסעיף קטן (א), לחומרת העבירה.
<זמר בלונדהיים: למדרג הנמוך.
<זמר בלונדהיים: זאת לא שאלה אלי אלא למשרד הבריאות.
<שרון גוטמן: קודם כל, באמת זאת עבירה פלילית וזה מחייב את הידיעה.
<שרון גוטמן: אם אתה ידעת שיש שם אבן, אז יוגש נגדך כתב אישום.
אלי אלאלוף: מי החכם שימכור סלט עם אבן?
אלי אלאלוף: ודאי שהוא לא יודע.
אלי אלאלוף: תעבירו את זה ל-(א).
אלי אלאלוף: אני מסכים אתם.
<שרון גוטמן: גם ב-(א) צריך לדעת.
אלי אלאלוף: אני חושב שהחומרה היא כאשר זה במודע.
אלי אלאלוף: כאשר במודע אתה עושה את העבירה.
<שרון גוטמן: יש מגוון של גופים זרים וכאן ניתנה רק דוגמה אחת.
<שרון גוטמן: יכול להיות גם עכבר, יכול להיות לטאה, והיו מקרים.
אלי אלאלוף: אני שוב אומר, ההבדל הוא בין עבירה במודע לבין עבירה באי יכולת לדעת.
<זמר בלונדהיים: זה בשני המדרגים.
<זמר בלונדהיים: בשני המדרגים אנחנו מדברים על ידיעה.
אלי אלאלוף: אז תעבירו את זה לשם.
<רז הילמן: לגבי גוף זר.
<רז הילמן: אחרי שאישרו את הסעיף, קיבלתי עדכון שיש תקנים בישראל שמאפשרים נוכחות של גופים זרים ואפילו קובעים את הרמות שלהם ולא הייתה התייחסות לזה בסעיף המהותי.
<רז הילמן: אני לא מדבר כרגע על העונשין אלא על הסעיף המהותי שאולי כדאי להכניס כאן התייחסות לזה.