GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: שיהיה לכם ברור, לכולם, במיוחד לחברי הכנסת שלוקחים את האחריות כן או לא להוציא את החוק הזה לפועל, שאנחנו חייבים קודם כל לסגור את מסגרת החוק שאמור להיות מופעל.
אלי אלאלוף: אני חושב שאחרי שהחוק יתקבל, יש זמן כדי לתכנן את תכנית העבודה הנדרשת כולל כל התפקידים הנדרשים לעשות אותו.
אלי אלאלוף: יציאה לביצוע ממשי תהיה אחרי, אני ממליץ, דיון אצלנו כאן בוועדה.
יעל גרמן: דיווח.
יעל גרמן: צריך להתקבל כאן דיווח חודשי על ההתקדמות.
אלי אלאלוף: קבענו הבוקר שבכל מושב של הכנסת, יהיה דיון על החוק הזה שבעיני הוא ענק, מחייב אותנו, מחייב אחריות כוללת, מחייב את כל השותפים.
אלי אלאלוף: זה לא חוק קל.
יעל גרמן: אני חושבת שאתה כיושב ראש הוועדה צריך לחייב דיווח פעם בחודש, שיתייצבו כאן כל הגורמים וידווחו על ההתקדמות בכל אותם נושאים שלא קיבלנו עליהם תשובה.
אלי אלאלוף: נראה את כל התקנות שנדרשות ונקיים אתם גם דיונים.
יעל גרמן: אני מתכוונת גם דיווח למשל על המערכת.
יעל גרמן: זאת לא תקנה.
אלי אלאלוף: אני מקבל את ההצעה.
יעל גרמן: שיבואו וידווחו.
אלי אלאלוף: אנחנו נרשום לעצמנו שאם לא תהיה תקנה לדיון ואז נוכל להרחיב את הדיון, נעשה התכנסות בתדירות.
<אלי גורדון: אדוני, אני מבקש להתחשב בכך שרובנו תל אביבים.
<אלי גורדון: לא פעם בחודש.
אלי אלאלוף: לא לשכוח שאותם אנשים שמתכננים, הם גם אמורים לבצע.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על דיווח פעם בכנס ואפשרות של הוועדה לקבוע דיונים למעקב, או דיווח ממש חודשי?
אלי אלאלוף: חודשי, אולי בהתחלה זה נדרש.
אלי אלאלוף: אני אומר מינימום פעם במושב.
אלי אלאלוף: אני מוכן להיות קשוב ואני אהיה, סליחה על הביטוי, נודניק אבל אם נרגיש שאנחנו צריכים יותר, אני אודיע מראש שנלך על זה.
אלי אלאלוף: כל פעם שחבר כנסת ידרוש דיון נוסף, נקיים אותו.
<נעה בן שבת: פעם בכנס קיץ ופעם בכנס חורף.
אלי אלאלוף: פעם במושב.
<מירה סלומון: אני בכל זאת חוזרת לסעיף 249 שדנו בו.
<נעה בן שבת: לא השלמנו את הקריאה שלו.
אלי אלאלוף: נשלים את קריאתו.
אלי אלאלוף: הקפיצו במיוחד בשבילנו את נציג משרד ראש הממשלה בקשר ל-0.08.
אלי אלאלוף: הוא יהיה מסוגל לנתח לנו את כל הנתונים.
<נעה בן שבת: למנהל השירותים הווטרינרים תינתן גישה לנתונים שבמערכת הממוחשבת ואפשרות להפעיל בה יישומים, והכול ביחס למפעלים המפוקחים על ידו לפי דין.
<נעה בן שבת: תעודות משלוח של מוצרי בשר יישמרו במערכת הממוחשבת לתקופה של חמש שנים לפחות ממועד הנפקתן.
<נעה בן שבת: לנו הייתה כאלה שאלה והיא למה אנחנו שומרים את הגישה של מנהל השירותים הווטרינריים למערכת הזאת.
<ינון יוני: מאחר וזה חלק מפיקוח משרד החקלאות.
<נעה בן שבת: ברור לנו שמנהל היחידה הווטרינרית בוודאי יכול לגשת אליה?
<נעה בן שבת: כי לכאורה זה סעיף הרשאות.
<ינון יוני: המערכת היא מערכת של משרד הבריאות.
<נעה בן שבת: אני חושבת שצריך להבהיר מי המורשים.
<נעה בן שבת: אם זה סעיף הרשאות או סעיף גישה, צריך להבהיר מי יכול.
<שי סומך: את חושבת שהחוק צריך להבהיר?
<נעה בן שבת: אני חושבת שאם אתה אומר מנהל השירותים הווטרינרים יש גישה, משתמע מזה שלאחרים אין גישה.
<אפרת אביאני: המערכת מוקמת על ידי שר הבריאות.
<אפרת אביאני: לכן לא נראה שיש צורך לציין שלמנהל היחידה הווטרינרית בשירות המזון במשרד הבריאות תהיה גישה למערכת.
<נעה בן שבת: צריך להבהיר.
<נעה בן שבת: אם נגיד לרופאים הווטרינרים, כל הרופאים הווטרינרים, מוסמכים לגישה למערכת, צריך להבהיר מי המורשים לגשת למערכת.
<נעה בן שבת: בכל זאת יש כאן גם מידע מסחרי וגם מידע עסקי.
<ינון יוני: אולי נכתוב באופן כללי שתהיה מערכת הרשאות.
<שי סומך: תוותרו על זה.
<נעה בן שבת: מערכת הרשאות.
<אפרת אביאני: אנחנו נמחק את (ב) מכיוון שזה בסך הכול מעגן את ההסכמה בין המשרדים.
<נעה בן שבת: השאלה אם עדיין אנחנו מדברים על העברת תעודות למערכת או שאנחנו מדברים, כמו שאמרנו, בסעיף המהותי על שמירת הפרטים בתוך המערכת.
<נעה בן שבת: עדכון הפרטים.
<שי סומך: מדובר על פרטים או על התעודות עצמן?
<ינון יוני: על הפרטים.
<שי סומך: אם כן, פרטי תעודות משלוח.
<נעה בן שבת: מה עם ממצאי הבדיקות?
<נעה בן שבת: ממצאי הבדיקות מעודכנים במערכת?
אלי אלאלוף: הפרטים, או במחשב או במערכת הממוחשבת או המסמך עצמו?
<ינון יוני: במערכת הממוחשבת הרצון הוא לשמור גם את נתוני תעודות המשלוח וגם את נתוני דוחות פיקוח.
אלי אלאלוף: ומה עם האטליז שלי שאין לו מחשב?
<ינון יוני: האטליז לא מזין את הנתונים.
<ינון יוני: הרופאים יזינו נתונים.
<נעה בן שבת: צריך להרחיב את ההבהרה לגבי מה שצריך להיכלל או לפחות לתת הסמכה לקבוע נתונים שצריכים להיכלל כדי להבהיר מה קורה עם בדיקות, מה קורה עם סירובים, דוחות פיקוח, איפה כל הדברים האלה נשמרים, מה כן נשמר ומה לא נשמר.
<שי סומך: כל הוראות השמירה, השאלה אם בכלל החוק צריך להיכנס אליהן.
<שי סומך: אולי נוותר על זה.
<נעה בן שבת: או לקבוע הסמכה.
<שי סומך: לא צריך.
<נעה בן שבת: לבטל את סעיף קטן (ג)?
אלי אלאלוף: הזמנו במיוחד את נציג ראש הממשלה לתת תשובה למיכל.
<מירה סלומון: אמנם שמענו כרגע שסעיף קטן (ב) עומד להימחק - - -
<נעה בן שבת: לא סעיף קטן (ב).
<מירה סלומון: עוד לפני (ג) דובר על (ב) שיימחק נוכח ההסכמות הבין-משרדיות באשר לגישה לנתונים במאגר הממוחשב.
אלי אלאלוף: אמרתי, כל מחיקה, אני מברך עליה.
<מירה סלומון: ואולם אנחנו מבקשים שגם לרשויות המקומיות תהיה גישה למאגר.
<מירה סלומון: אני לא יודעת אם נוכח המחיקה בסעיף קטן (ב) צריך להבהיר בצורה מפורשת בחוק או שמספיק להסביר את זה בפרוטוקול, אבל חשוב שגם הרשויות המקומיות תהיה להן גישה לצפייה, לא להזנת נתונים, לא למניפולציות בנתונים אלא לצפייה בהם.
<מירה סלומון: זה בדיוק מהסיבה שציין דוקטור גורדון שהרשויות המקומיות עדיין יש להן כל מיני תפקידים והצפייה בנתונים יכולה לייעל את המערכת.
יעל גרמן: אני חושבת שזה ברור.
יעל גרמן: לא צריך אפילו לנמק מדוע.
יעל גרמן: זה מידע שחייבים להעביר אותו.
יעל גרמן: זה מידע שימושי ולא סודי.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני מציע שנעשה הפסקה בנושא הזה וניתן את רשות הדיבור לחבר שלי ממשרד ראש הממשלה.
<רון אייפר: אני אתחיל לגבי 0.08.
אלי אלאלוף: זאת הזדמנות לקבל ממך קצת ידע על איך אתם התמודדתם בכל הנושא הזה.
אלי אלאלוף: לך יש תפקיד מרכזי, לא?
<רון אייפר: איך אנחנו כמשרד ראש הממשלה?
<רון אייפר: בכלל מה התפקיד שלנו בחוק?
אלי אלאלוף: אני יודע מה עושה משרד ראש הממשלה.
<רון אייפר: שאלת לגבי התפקיד שלנו בחוק.
<רון אייפר: שאלה מצוינת.
<רון אייפר: בגלל שהחוק כלל הרבה מאוד משרדי ממשלה וכלל תיאום עם מרכז השלטון המקומי, אנחנו נכנסנו לתמונה, גם כדי לעשות את עבודת המטה הבין-משרדית וגם כגוף שעובד רבות עם מרכז השלטון המקומי.
<רון אייפר: לקחנו את כל עבודת הממשלה והבאנו אותה להסכמות עם מרכז השלטון המקומי.
<רון אייפר: אנחנו נכנסנו ממש בקצה של העבודה על החוק.
<רון אייפר: זאת אומרת, החוק התחיל בעבודה שנים רבות ואנחנו הגענו בסופו.
<רון אייפר: זה הרקע.
<רון אייפר: בנוגע לאגרות.
<רון אייפר: החישוב של 0.08 הוא חישוב מאוד מאוד פשוט והיה חשוב לנו שהוא יהיה פשוט ואני אספר לכם איך זה קרה.
<רון אייפר: זאת מתמטיקה מאוד פשוטה.
<רון אייפר: אמרנו שהפיקוח בשווקים, ניקח את כל הרופאים הווטרינרים שנצטרך לפיקוח בשווקים כאשר ההערכה כאן היא שאלה 130 רופאים וטרינרים שנצטרך לפיקוח בשווקים בכל הארץ.
אלי אלאלוף: 130 משרות.
<רון אייפר: 130, מאה אחוזי משרה.
<רון אייפר: לקחנו כמה קילוגרמים מוצרים מן החי שווקו בישראל בשנת 2014.
<רון אייפר: לקחנו את עלות העסקה של וטרינר כפי שאנחנו מעריכים שתהיה, הכפלנו את זה במספר הרופאים הווטרינרים שנצטרך וחילקנו את זה בקילוגרם בשר שמשווק בארץ.
<רון אייפר: חשוב להגיד שעלות העסקה של וטרינר כוללת כבר את התקורות למיניהן שיהיו על התאגיד, הרכב, הוצאות מינהלה וכדומה.
<נעה בן שבת: הן נכנסות בתוך עלות ההעסקה?
<רון אייפר: כן, שאנחנו לקחנו בחשבון.
<קריאה: אז צריך להוסיף בנוסח.
<רון אייפר: כך הגענו ל-0.08.
אלי אלאלוף: יש לכם הערכה כמה יעלה להפעיל את התאגיד?
<רון אייפר: זה רק בהיבט של הפיקוח בשווקים.
<רון אייפר: חוץ מזה, יש לנו גם הערכה של כמה יעלה הפיקוח במפעלים לפי מספר המפעלים והאגרה שם היא הרבה יותר פשוטה.
<רון אייפר: זה פשוט עלות העסקה של וטרינר עם התקורה על פי אחוז המשרה שהוא צריך לשמש בה.
אלי אלאלוף: כולל התקורה שעלולה להיות על הפעלת התאגיד כולו.
<רון אייפר: נכון.
אלי אלאלוף: זאת אומרת, זאת בדיקה ראשונית.
אלי אלאלוף: אפשר לקבל את זה בכתב?
אלי אלאלוף: אלה דברים שניתן להפיץ אותם?
מיכל בירן: וגם את הנגזרת של זה.
מיכל בירן: זה בעצם מה שביקשתי.
מיכל בירן: מה זה אומר על כל בית עסק, כמה פעמים סטטיסטית יבקרו בו.
<רון אייפר: קודם כל, מה שהיושב ראש אמר, אפשר לתת את זה, אין בעיה ונעשה זאת.
<רון אייפר: בנוגע לשאלה כמה פעמים יבקר בעסק, משרד הבריאות צריך לענות על כך.
מיכל בירן: אבל מישהו חישב כמה פעמים מבקרים וכמה וטרינרים צריך בשביל זה?
מיכל בירן: מישהו עשה את המכפלה הזאת?
יעל גרמן: למה צריך איקס וטרינרים?
<ינון יוני: באופן גס כי לצורך החישוב, בהחלט אפשר לבוא ולומר על סמך מה היה החישוב הגס ואפשר גם להעביר את זה.
מיכל בירן: אפשר לקבל את הגס?
מיכל בירן: תחשוב איך מחר אני אציק כל היום בנושא הזה.
אלי אלאלוף: מחר אנחנו בכלל לא דנים בזה.
אלי אלאלוף: זה יום בלי בשר.
יעל גרמן: כשאתם לקחתם את התקורה, אתם לקחתם גם את השכירות החדשה שצריך יהיה במקום, את העלויות של הארנונה, כמובן מזכירות, ניהול, ניקיון, חשמל וכולי?
<רון אייפר: זה מה שמשרד האוצר עשה.
יעל גרמן: אפשר יהיה לקבל?
אלי אלאלוף: יש עוד מרכיב עליו דיברנו עם אנשי האוצר שאני באופן אישי ביקשתי את תקציב הביניים עד להכנסות מאגרות, מי יפעיל, כמה וכולי.
<אורי אפלבום: לא אני ערכתי את זה אבל זה חישוב שיש לו נוסחה די סטנדרטית לתקורה.
אלי אלאלוף: עד שיהיו הכנסות.
<אורי אפלבום: לא אני הכנתי את החישוב אבל בגדול יש נוסחאות קבועות לחישוב תקורה.
<אורי אפלבום: הם יכולים להציג את זה אבל כל הדברים שהוצגו, אני בטוח שנלקחו בחשבון.
יעל גרמן: כי זה הקמת תאגיד חדש.
יעל גרמן: זאת לא הפעלת תאגיד קיים.
אלי אלאלוף: יש את תקופת ההקמה.
אלי אלאלוף: מי מממן?
<אורי אפלבום: מדובר על התפעול השוטף של התאגיד.
אלי אלאלוף: לפני שהתאגיד מתחיל לפעול, יש לו הוצאות.
<אורי אפלבום: זה לא קשור איך חושבה האגרה.
<אורי אפלבום: לא שאלת איך חישבו את האגרה?
אלי אלאלוף: אני שואל על הכול.
אלי אלאלוף: מחר בבוקר החוק יתקבל בעזרת השם ומתחילים.
<לירז דמביץ כהן: אני אענה.
<לירז דמביץ כהן: עלויות ההקמה של התאגיד לא מובאות בחשבון בחוק.
<לירז דמביץ כהן: ברור שהוא יצטרך להיות מתוקצב בנפרד כמו שעושים בכל תאגיד אחר שמוקם.
<לירז דמביץ כהן: למשל תאגיד רשות השידור, עלויות ההקמה תוקצבו בנפרד.
<לירז דמביץ כהן: זה יתוקצב בנפרד ואנחנו סבורים שאין מקום להסדיר את זה בחקיקה עצמה.
<לירז דמביץ כהן: ברור לנו שיידרש לזה תקציב וזה יוסדר במסגרת הסכמים.
אלי אלאלוף: אבל צריך הצהרה לפחות מבוססת שהעלות הראשונות לתקופה של כך וכך תאפשר הקמה שדל התאגיד במתן שירותים מסוימים, בבניית שירותים מסוימים.
אלי אלאלוף: אני יודע שכבר התחלתם לממן את המערכת המחשובית, אם אני לא טועה.
אלי אלאלוף: מה המספרים הנדרשים?
אלי אלאלוף: שתהיה הערכה של המשרד.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה מאוד חשוב ואמרנו את זה, אמנם לא פורמלית ועכשיו זה בפרוטוקול, אבל נרצה לקבל את ההערכה שלכם להקמת התאגיד.
אלי אלאלוף: זה גם יחייב אתכם לעשות חישובים על עובדים ועל עלויות.
יעל גרמן: אוי ואבוי אם אין להם את זה כבר עכשיו.
אלי אלאלוף: אני בטוח שגם את התנסית בפרויקטים חדשים.
יעל גרמן: הדבר הזה צריך להיות.
יעל גרמן: אני רוצה להוסיף לגבי השאלה שלי.
יעל גרמן: אני מסכימה עם מה שאתה אמרת הבוקר שהתאגיד ייצור איזשהו ניתוק שיאפשר לווטרינרים לפעול במה שנקרא אווירה סטרילית ותהיה להם אפשרות לקבל את ההחלטות הנכונות.
יעל גרמן: אבל אני גם מכירה מה קרה עם הקמת תאגיד המים ואיזה עלויות אדירות עולה תאגיד המים ואיך התאגיד הזה משית את העלויות בסופו של דבר על התושבים.
יעל גרמן: לכן בשאלה ששאלתי התכוונתי לדעת – אני לא מדברת על עלויות הקמה כי עלויות ההקמה הן עלויות חד פעמיות ואני באמת שמה אותן בצד ולא לוקחת אותן בחשבון – כמה באמת לאחר מכן יעלה להפעיל תאגיד שיש לו אימפריה משלו ואיזה חלק מן האגרה זה, האם אלה עשרה אחוזים, 15 אחוזים, אולי זה עשרים-שלושים אחוזים?
יעל גרמן: אני חושבת שאנחנו צריכים לדעת את זה.
מיכל בירן: שאלות מצוינות.
<שי סומך: אני לא כלכלן אבל המורכבות של תאגיד מים היא הרבה יותר גדולה מתאגיד שמעסיק את העובדים, גובה אגרה ואולי עוד משהו קטן או שניים.
<שי סומך: זה לא תאגיד מורכב.
יעל גרמן: הוא צריך מקום, המקום עולה כסף, יש לו עלויות, צריך משכורות, צריך רואה חשבון, צריך יועץ משפטי, צריך מנהל, צריך סמנכ"לים.
יעל גרמן: צריך או לא צריך.
<אפרת אביאני: הדוגמה שנתתי לפני שעה.
<אפרת אביאני: אנחנו מאוד לא רוצים שהתאגיד הזה יהפוך לגוף מנופח כזה.
<אפרת אביאני: זה מנגנון שרק רוצה לשמר את עצמו.
<אפרת אביאני: קודם כל, זה תאגיד שמוקם בחוק והחוק מגדיר לו מה הוא יכול לעשות ומזה נובע במה הוא לא יכול לעסוק.
<אפרת אביאני: יש לו דירקטוריון שמורכב מנציגי ממשלה ומנציגי ציבור והדירקטוריון אמור לפקח על ההתנהלות של התאגיד הזה ולדאוג שהוא לא יחרוג מהתקציב שלו מצד אחד ושלא ינפח יותר מדי מצד שני.
<אפרת אביאני: בפרק שמקים את התאגיד, יש הרבה הוראות שהמטרה שלהן היא באמת לעשות את הבקרות האלה שבהחלט נדרשות.
יעל גרמן: אני לא מדברת על בקרות.
יעל גרמן: אני מבקשת מספרים.
אלי אלאלוף: עת הייתי בעסקים פילנתרופיים תמיד אמרתי שהפעלת מערכת שעולה יותר מחמישה אחוזים, אני לא פה.
יעל גרמן: בוא נראה כמה היא תעלה.
אלי אלאלוף: אני אומר שכדאי שתבואו עם נתון שאומר כמה צריך להוסיף על המערכת הספציפית הוצאות כלליות.
אלי אלאלוף: אפילו באחוזים.
אלי אלאלוף: כדי שנדע שאי אפשר לגדול אין סופי.
אלי אלאלוף: את המילה תקורה אני לא אוהב אבל תתכננו את זה.
יעל גרמן: עלויות הפעלה.
אלי אלאלוף: אמיר, אני רוצה להעיר משהו כי לא היית כאן.
אלי אלאלוף: לא שמענו מכם, מהאוצר, את התקציב הנדרש להקמת המערכת.
אלי אלאלוף: אם היה לנו תקציב נדרש, היינו כבר יודעים יותר נתונים וכל השאלות שהיו כאן של חברות הכנסת, גם מיכל וגם יעל, לא היו נשאלות.
אלי אלאלוף: אנחנו קצת באפלה למרות שיש הרבה הגדרות לגבי התאגיד, מי יעשה מה וכולי, מי יגייס, אני חושב שאנחנו זקוקים לתקציב הרצה לפני שיהיה מספיק כסף לשלם את המשכורת הראשונה.
אלי אלאלוף: 130 עובדים, לכמה זמן?
אלי אלאלוף: אתם לוקחים אותם כולם ביום אחד?
אלי אלאלוף: בטוח שלא.
אלי אלאלוף: מישהו ישקיע זמן בתכנון הקמת המערכת הזאת.
<אמיר רשף: אנחנו ניתן התייחסות לכל השאלות האלה שעלו כאן.
אלי אלאלוף: מתי תביאו לנו תוצאה?
<אמיר רשף: או מחר או מחרתיים.
<אמיר רשף: מה שאפשר לעשות בלוחות הזמנים האלה, נרכז ונביא לוועדה.
<אמיר רשף: מה שאי אפשר, לא נגיד סתם מספרים.
אלי אלאלוף: זה מאוד חשוב להמשך הטיפול בחוק הזה.
<אבי צרפתי: ממה שציין רון עולים שני דברים מאוד ברורים.
<אבי צרפתי: הוא דיבר על 130 משרות מלאות בשווקים וזה אומר שבעצם כל הרופאים ברשויות המקומיות הופכים, ועוד קצת יותר, להיות עובדי תאגיד כי אם יהיו לו פחות עובדים, תהיה לו פחות תקורה.
<אבי צרפתי: אם תהיה לו פחות תקורה, יהיה לו פחות תאגיד.
<אבי צרפתי: בכל כל התהליך הזה הבנתי איך הגיע הסכום אבל אין שום התייחסות למספר בתי העסק המפוקחים.
<אבי צרפתי: זאת אומרת שיש סכום שממנו עכשיו גוזרים למטה את כל ההליכים, ביניהם גם ניהול הסיכונים, משמע מספר הביקורות בעסקים וכדומה.
אלי אלאלוף: לפי המספרים של העסקים, לפי מה שאמרתם, כל יום אלה 48 שעות.
אלי אלאלוף: יש 130 כפול שמונה שעות ממוצע ליום, תראו כמה אורכת ביקורת וכולי, כך שאני בטוח שזה המספר.
<קריאה: שלוש פעמים בשנה.
אלי אלאלוף: יכול להיות שזה חוק שהוא התחלתי והוא הולך להתגלגל וזה יגיע עם הזמן, מה גם שיש מגבלה אחת וזה מספר הווטרינרים במדינה הזאת.
אלי אלאלוף: אי אפשר למצוא את כולם.
אלי אלאלוף: כאן יש תהליך.
<נעה בן שבת: אני רוצה לציין עוד דבר.
<נעה בן שבת: יש מפעלים שהיום לא משלמים אגרה כי הם לא מחויבים בבדיקות משנה והם יתחילו להיות מחויבים באגרה.
<נעה בן שבת: אני מניחה שגם את זה הבאתם בחשבון בחישוב.
<נעה בן שבת: צריך להביא בחשבון שיכול להיות שזה יטיל איזשהו נטל חדש על המפעלים האלה, נטל שהם לא הכירו, אם כי אולי זה ייצור יותר מבחינת עלויות הפיקוח.
<רון אייפר: יכול להיות שלא הובנתי כהלכה וחשוב לי להבהיר כאן איזושהי נקודה.
<רון אייפר: התקורה לא תיגבה על בסיס עלות ההעסקה של וטרינר.
<רון אייפר: התקורה נגבית על בסיס הקילוגרם.
<רון אייפר: זאת אומרת, אנחנו יודעים כמה קילוגרמים יש.
<רון אייפר: לסבר את האוזן, ב-2014 היו 935 מיליון קילוגרם, 935 אלף טון בשר, כל סוגי הבשר, כולל דגים, נמכרו ושווקו בישראל.
<רון אייפר: כמו שאמרה כאן היועצת המשפטית, כולם, כל סוגי הבשר האלה, יתחילו לשלם אגרה החל מעכשיו.
<רון אייפר: זה נתון שאנחנו יודעים בוודאות שייכנס לקופת התאגיד ועליו נגבית התקורה.
<רון אייפר: בנוגע לטענה שלך ש-130 לא מבוסס על בסיס בתי עסק, זה לא נכון.
<רון אייפר: מי שהחליט, וזה משרד הבריאות, וטען שיש 130 במאה אחוז משרה של וטרינר, זה נעשה על בסיס תחשיב ראשוני, הערכה של כמה וטרינרים או כמה משרות וטרינר יידרשו כדי לבקר בכל בתי העסק טעוני הפיקוח הווטרינרי בישראל.
<קריאה: באיזו תדירות?
<רון אייפר: משרד הבריאות יוכל להגיד.
<רון אייפר: התאגיד יצטרך 130 משרות וטרינר כדי לעשות את הפיקוח בשווקים.
<רון אייפר: אם עובדי הרשויות המקומיות לא ירצו לעשות את זה, מן הסתם התאגיד יצטרך לגייס יותר כוח אדם לעניין הזה.
<רון אייפר: בנוגע לשאלה שלך לגבי זה שבעצם אנחנו לא מטילים כאן אגרה נוספת על מפעלים שעד היום לא שילמו.
<רון אייפר: בעיני האגרה הזאת היא אגרה מאוד יפה כי היא אגרה שמתגלגלת לכל אורך שרשרת הערך, ומה זה אומר?
<רון אייפר: רק מי שמייצר את הבשר הגולמי הוא זה שמשלם את האגרה בפיקוח בשווקים.
<רון אייפר: זאת אומרת, היום מפעל לייצור נקניקיות עוף לא משלם אגרה לפיקוח בשווקים והוא גם לא ישלם כי מי ששילם עבור הפיקוח בשווקים זה רק המפעל שייצר את העוף בהתחלה.
<רון אייפר: הרבה מאוד מהמפעלים שהיום ייכנסו, הם מפעלים שלא יידרשו לאגרה.
<נעה בן שבת: ועכשיו אתה אומר שזה מגלגל בכל השוק.
<נעה בן שבת: זה בעצם לא מגלגל.
<רון אייפר: זה מתגלגל לאורך שרשרת הערך.
<רון אייפר: זאת הכוונה שלי.
<רון אייפר: זאת אומרת, רק המפעל הראשון שמפתחו יוצא הבשר בקילוגרם, משלם והבשר, אם הוא מתגלגל לכמה מפעלים או למפעל אחד - - -
אלי אלאלוף: כמו המע"מ.
<מירה סלומון: אדוני, עוד לא קיבלתי תשובה לעניין סעיף 249, הרשאות לצפייה במערכת הממוחשבת.
<מירה סלומון: אמנם חברת הכנסת אישרה את דבריי ואמרה שברור מאליו שצריך שתהיה הרשאה, אבל עדיין לא קיבלתי תשובה מהוועדה.
<אפרת אביאני: לגבי הגישה של הרשויות המקומיות.
<אפרת אביאני: הרשויות המקומיות כשלעצמן, אין להן מעמד במערכת הרגולטורית הזאת.
<אפרת אביאני: בעצם מי שיש לו מעמד כרגולטור, אלה הרופאים הווטרינרים המוסמכים שהם יכולים להיות או עובדי תאגיד או עובדי רשויות מקומיות.
<אפרת אביאני: ככל שיהיה רופא וטרינר מוסמך שהוא עובד רשות מקומית, הוא יהיה בעל ההרשאה ולא הרשות המקומית כשלעצמה.
יעל גרמן: זה לא חומר סודי.
<אפרת אביאני: כמובן שלא.
<אפרת אביאני: זה חומר שהוא של הרגולטור.
<אפרת אביאני: זאת מערכת שהיא מקיימת את המערכת של הרגולציה.
<אפרת אביאני: זה לא משהו שהוא בבסיס שלו.
יעל גרמן: מה הבעיה לאפשר שקיפות ולאפשר לרשות לראות כדי שהיא תדע אפילו נניח לכלכל את צעדיה בנושא אישור עסקים?
<אפרת אביאני: יש לנו את ההתלבטות הזאת גם לגבי המערכת שלנו שקיימת היום במשרד החקלאות ואנחנו נשאלים למה בעצם הנתונים של המערכת הזאת לא יהיו פומביים.
<אפרת אביאני: זאת סוגיה.
יעל גרמן: אנחנו מדברים על רשות נוספת.
<אפרת אביאני: הרשות המקומית, צריך לחשוב מה הסיבה שאנחנו בכלל נותנים לה את הגישה לנתונים האלה.
<אפרת אביאני: אם היא חלק מהמערכת של הרגולציה, בוודאי זה לגיטימי.
יעל גרמן: אין התנגדות עקרונית לתת לרשות במידה והיא תבוא ותאמר שזה לא בשביל לרגל.
יעל גרמן: היא תיתן את הסיבה.
<אפרת אביאני: מסתבר שכן צריך להסביר למה.
<אפרת אביאני: כמו שהסברתי וכמו שאמר אלי גורדון לפני כן, הרשות המקומית עוד נשארת בכובעים ולא מכוח החוק הזה בהכרח למרות שגם מכוח החוק הזה יכול להיות שיהיו לנו תברואנים שהם מפקחים והם עובדי הרשויות המקומיות.
<אפרת אביאני: הרשות המקומית נדרשת מכוח הרבה דברי חקיקה לפקח על העסקים בתחומה.
אלי אלאלוף: עורכת הדין סלומון, בנושא הזה נראה לי שאנחנו צריכים לעשות סיבוב.
אלי אלאלוף: אנחנו בעד שקיפות.
אלי אלאלוף: לא נוכל לעשות את זה עכשיו ולא נוכל לתת עכשיו תשובה.
<משה רפאלוביץ: אני מבקש הערה קצרה.
<משה רפאלוביץ: אני מבקש לשים לב למה שאמר כאן מנהל שירות המזון עת דיברו קודם על היעילות של השיטה החדשה.
<משה רפאלוביץ: נתנו דוגמה טובה של עסק שמוכר נקניקיות לילדים ושם מכינים נקניקיות, ויבקרו בו לא פעם בחודש, לא פעם בחצי שנה ואולי גם לא פעם בשנה.
אלי אלאלוף: אל תצפו שמהיום הראשון תהיה ביקורת אופטימלית.
<משה רפאלוביץ: אני מבקש להשלים טיעון קצר.
<משה רפאלוביץ: אני אומר שכאשר אומרים שבעסק כזה לא יבקרו פעם בשנה, לא יודעים מה נכנס לשם ולא יודעים מאיפה זה נכנס לשם.
אלי אלאלוף: המצב הנוכחי יותר טוב?
<משה רפאלוביץ: קודם כל, המצב הנוכחי יותר טוב.
אלי אלאלוף: תרשה לי להטיל ספק, לא שחס וחלילה מחוסר ידע שלך.
אלי אלאלוף: המצב הוא לא טוב.
<משה רפאלוביץ: אני לא רוצה להתווכח על מה שהיה.
<משה רפאלוביץ: אני שואל לגבי מה שיהיה.
אלי אלאלוף: אומרים לכם שכאן יש תאגיד שיש לו 130 משרות של וטרינרים.
אלי אלאלוף: הוא יספק 130 משרות.
אלי אלאלוף: המדינה תראה שזה לא מספיק, צריך להוסיף עוד.
אלי אלאלוף: אם יוסיפו, זה סימן שיש יותר מפעלים, יותר ביקורת, יותר כסף שייכנס מהאגרה.
אלי אלאלוף: אם זה לא מספיק, נצטרך לדרוש מהמדינה להכניס את היד לכיס של כולנו ולהוציא כסף.
אלי אלאלוף: זה מדי פילוסופי לשעה הזאת.
אלי אלאלוף: תרשו לי לסיים את תת הסעיף הזה.
<נעה בן שבת: עוד שאלה לגבי האגרות.
<נעה בן שבת: האגרות נגבות לקופת התאגיד או נגבות לאוצר המדינה?
<נעה בן שבת: לאן גובה אותן התאגיד?
<שי סומך: אם התאגיד יגבה, האגרות ייגבו לקופת התאגיד ככל שהאגרות מממנות את העובדים שהתאגיד מעסיק ויועברו לרשויות המקומיות לגבי העובדים שהרשות מעסיקה.
<נעה בן שבת: אבל הן לא נגבות לאוצר המדינה.
<נעה בן שבת: אלה אגרות שהולכות לקופה סגורה.
אלי אלאלוף: מחר אנחנו מתחילים בשעה 9:00 בבוקר.
אלי אלאלוף: בעיקרון אנחנו נסיים את הדיון בשעה 4:00 אחר הצהרים.
אלי אלאלוף: מחרתיים אנחנו עושים את הדיון מפוצל, משעה 10:00 בבוקר עד 4:00 אחר הצהרים, אז עושים הפסקה ואחר כך מותר לנו להתכנס שוב בסביבות 6:00 בערב.
אלי אלאלוף: במה אנחנו דנים מחר?
<נעה בן שבת: מחר נחזור לחלק הכללי של הצעת החוק, לעיצומים הכספיים, לנושא צווי ההגבלה וצווים משפטיים, ולנושאים שנשארו פתוחים בסימנים שכבר קראנו ודיברנו עליהם.
אלי אלאלוף: נציגי הממשלה, אני מוכן לדון אתכם מחר בשעה 08:00 בבוקר על נקודות המחלוקת.
אלי אלאלוף: אצלי במשרד.
אלי אלאלוף: אני שוב מודה לכם על הרצינות שהפגנתם.
אלי אלאלוף: ערב טוב.
אלי אלאלוף: צהריים טובים, אני מתכבד לפתוח את ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: אנחנו ממשיכים בדיון לקראת הקריאה השנייה והשלישית.
אלי אלאלוף: אתם יודעים שכל לוח הזמנים הוכתב בכך שחייבים להגיש אותו עד ה-6 לפברואר, דהיינו, עוד ארבעה ימים, ולכן נאלצנו.
אלי אלאלוף: אני מתנצל על כך, על העבודה האדירה של האוצר שהכין תסקיר, אבל לא נוכל בשלב זה להתייחס אליו למרות שנמצא את הדרך לעשות את זה בדיון מסודר, ונראה איך אנחנו נמצא דרכו את תיקון החוק בעתיד.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אם אין לכם הערות, או אתם, אנשי האוצר, רוצים הערה וחברות הכנסת המציעות רוצות מילה, אז בבקשה.
אלי אלאלוף: אם לא, אנחנו נלך לקראת קריאת הצעת החוק.
<אסי מסינג: אני חושב שדיון עקרוני כבר נעשה במסגרת הדיון בהכנה לקריאה ראשונה.
<אסי מסינג: אני הבהרתי את זה, ואני חוזר ואומר, שניתן היה גם להעביר את תיקון החוק גם לאחר ה-6 בפברואר, הדבר לא יגרום נזק חוץ מעניין של ודאות, אבל לא שום דבר אחר, מכיוון שעצם התיקון גם במרץ וגם באפריל לא ישנה מהמצב ככל שיקרה מקרה אירוע בתקופה הזאת, אבל אני מבין שהוועדה מחליטה לקדם את זה בכל מקרה.
אלי אלאלוף: אני שוב אומר, בליווי של הערכה ותודה על עבודתכם.
אלי אלאלוף: אבל אתם יודעים שמי שאמור ליהנות מהחוק הזה, הוא מספיק בדאגה וברצון לראות אותו כבר רץ, ולכן לוח הזמנים הצפוף והאילוץ להתמודד עוד היום.
מרב מיכאלי: אדוני אני אגיד שבגלל לוחות הזמנים שאנחנו כן רואות חשיבות כמובן לזה שזה יעלה לפני ה-6 בפברואר.
מרב מיכאלי: אני מציעה שאחרי שנעביר את זה בוועדה, הוועדה תניח את זה היום, והאופוזיציה תסכים שזה יעלה מחר כמובן במליאה.
אלי אלאלוף: אני מספיק עושה חזרות על הטקסט - בשמחה.
<מינה אורגד: אני מקבוצת גרנית.
<מינה אורגד: אני רוצה להודות - להודות לך על כל המהלך הזה.
<מינה אורגד: להודות לחברת הכנסת זהבה גלאון, ולהודות לחברת הכנסת מרב מיכאלי – בשם עשרות אלפי נשים.
<עדי חן: גם גברים.
אלי אלאלוף: אם כבר, אז כבר...
<עדי חן: עו"ד עדי חן, נציגת הפורום הארצי לענייני משפחה.
<עדי חן: רק להוסיף תוספת, בבקשה.
<עדי חן: יש חשיבות עליונה שההצעה תדון מחר, ויש חשיבות עליונה להארכה כבר מחר.
<עדי חן: עורכי הדין נמצאים תחת עומס אדיר בלחפש ולפשפש בתוך המשרדים שלהם תיקי גירושין בליידע את הלקוחות.
<עדי חן: גם אנשים – נשים וגברים כאחד, החוק הזה הוא לא מיטיב רק עם הנשים, אלא גם עם הגברים.
<עדי חן: חלק גדול מהציבור, עד כמה שאנחנו נתקלים בתופעה אינו מודע לזכויות על פי החוק, לכן נדרש לדעתנו קמפיין תודעתי שמיידע את הציבור, כמו שעושים קמפיין תקשורתי שמיידע את הקהל.
<עדי חן: אני חושבת שמדובר בחוק חשוב ביותר, וחשוב ליידע את האנשים.
<עדי חן: חשוב גם לתת הזדמנות לעוד אנשים להתארגן מבחינה כלכלית ולפנות לעורכי הדין.
<עדי חן: בתוך כך, חשוב לי גם לציין, כי בישיבות שונות בין עורכי-דין וגם בפורומים, גם שופטים וגם עורכי-דין אומרים בריש גלי שהחוק מאוד מורכב וקשה להבנה, וצריך לפשט אותו.
<עדי חן: לכן אני חושבת שכן צריך לדון מחר בהארכה של התוקף, וכן לפשט את החוק בדרך האפשרית.
אלי אלאלוף: אני מסכים שצריך כל חוק לתת לו תקציב פרסום.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה אחד הדברים, הליקויים במערכת של המחוקקים.
אלי אלאלוף: אין לנו יכולת לפרסם - לא מדבר על פרסום אישי, זה לא מעניין.
אלי אלאלוף: העניין הוא פרסום החוק.
אלי אלאלוף: לצערי, זה לא קיים, הכנסת העדיפה פרסום תדמיתי, בעיניי לא חשוב.
אלי אלאלוף: יותר חשוב היה לפרסם את זה אבל בלי לפגוע בכם, ובלי לחייב אתכם זה תפקידכם.
אלי אלאלוף: כל מי שפה בשם גוף ומגן בתקופות הקשות על הזכאים למיצוי החוק הזה, עליכם גם להוציא.
<עדי חן: אדוני, משרד רגיל שמתעסק בדיני משפחה, נניח משרד בן 10 שנים - 3,000 ומשהו תיקים לפחות.
אלי אלאלוף: לא, לא מדבר על המשרד.
אלי אלאלוף: אני מדבר כל גוף שעוסק - - -
<עדי חן: לדעתנו, משרד המשפטים צריך לשלוח הודעה, או משרד הפנים לכל אדם שהתגרש במדינת ישראל, ליידע אותו על הזכויות.
<עדי חן: כמו כשיש אדם שנפטר, והמוסד לביטוח לאומי שולח לאלמנים או לאלמנות הודעה על הזכויות, אותו דבר צריך להיות.
<עדי חן: הנטל צריך שיהיה מוטל על המדינה, על משרד הפנים, על משרד המשפטים.
<עדי חן: צריך גם בציבור תודעה.
<עדי חן: מדובר בחוק חשוב שבא גם בין השאר לעזור - - - כל שקל על השאר.
אלי אלאלוף: ממליצים.
אלי אלאלוף: נקרא את הצעת החוק.
<ענת מימון: הצעת חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו (תיקון) – התשע"ו-2016.
<ענת מימון: בחוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו, התשע"ד– 2014, בסעיף 30 (ב)(2)(ד), במקום "בתוך שנה מיום התחילה" יבוא "בתוך שלוש שנים מיום התחילה".
<ענת מימון: למעשה, מפברואר אנחנו מאריכים את התקופה בעוד שנתיים, היה חצי שנה ממועד הפרסום, החוק נכנס לתוקף, הייתה שנה, ועכשיו יש עוד שנתיים.
<אסי מסינג: אני חושב שחייבים לחדד שזו צריכה להיות הארכה אחרונה במובן הזה - - -
<מינה אורגד: ממש לא.
<אסי מסינג: אני יכול לחדד לפחות את מה שאני חושב שצריך.
<אסי מסינג: המועד שנקבע הוא לא נקבע סתם.
<אסי מסינג: נקבע מועד שהוא בא לצורך שני עניינים.
<אסי מסינג: ראשית, עצם ההחלה של החוק על פסקי דין ישנים, זה דבר שלא מובן מאליו.