GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר כהן: אבל זה עדיין לא סיבה לייצר איזה שיח, שכאילו מישהו עושה לך טובה.
מאיר כהן: חברה', ככה זה נראה, האמירות מכאן צריכות להיות חדות כתער.
מאיר כהן: אין ראש עיר שיעז להגיד לשר או לוועדה, שהוא לא מקים בית ללהט"בים.
מאיר כהן: אין דבר כזה בעולם.
מאיר כהן: מה שצריך משרד הרווחה, זה לעשות את זה בפרישה הנכונה.
מאיר כהן: רק בשבוע שעבר אני נסעתי, על פי בקשתה של יושבת ראש העמותה, לעיר מסוימת בצפון שהחליט ראש העיר לא להקציב דירה לאנשים עם מוגבלויות.
מאיר כהן: הוסטל.
מאיר כהן: כי אתם מכירים את תופעת הנגבי.
מאיר כהן: אמרתי אין דבר כזה.
מאיר כהן: נכנסתי לראש העיר, ישבנו שם, שכנעו.
מאיר כהן: כלומר צריך לפני שאנחנו, או במקביל לזה שהשגנו את התקציבים ואנחנו מתחילים לחפש את הדירות, צריך – אני קורא לזה פעולה של הכשרת לבבות.
מירב בן ארי: אז הנה, אז אני הולכת להכשיר את הלב שלהם.
מאיר כהן: זה לא רק את, זה מה שאני מנסה להגיד.
מאיר כהן: הכשרת לבבות זה תפקידו של משרד הרווחה ושל ועדת הרווחה.
מאיר כהן: וזה את וזה יושב הראש וזה שר הרווחה.
מאיר כהן: אנחנו כבר נמצאים במקום אחרי שצריך לשכנע איזה ליצן בחשיבות של דירת מעבר.
מאיר כהן: הרי בדימונה, אם לא היינו פותחים את דירת המעבר, אז הבנות או הבנים האלה היו שוכבים ברחוב.
<רעות גיא: מגיעים לתל אביב.
מאיר כהן: או מגיעים לתל אביב.
<מור הרפז: ושוכבים ברחוב, בתל אביב.
מאיר כהן: לכן אני אומר, אני מברך וזה כל כך - - -
מירב בן ארי: גם כשאתה נותן דו"ח אתה נותן לכל מי שבא לתל אביב.
מירב בן ארי: אתה לא מבדיל.
מאיר כהן: אני כל כך שמח באמת, וכשקראתי את זה הרגשתי טוב.
מאיר כהן: אבל יחד עם זה, אנחנו צריכים לא להתעסק ולא להתנצל בפני אף אחד.
מאיר כהן: אף אחד מכם לא צריך להתנצל.
מאיר כהן: צריך להודיע לראשי ערים, להודיע לכם – יש כך וכך אוכלוסייה, אנחנו רוצים.
מאיר כהן: וההיפך, בערים עשירות אפשר בהחלט לבקש את ההשתתפות שלהם.
מאיר כהן: אני חייב לציין את עיריית תל אביב לדוגמא מצוינת, ואשדוד.
מאיר כהן: ערים שבאתי ישירות לראש העיר ואמרתי זאת האוכלוסייה, צריך להקים.
מאיר כהן: אמר לי בסדר, הולכים, קדימה.
מאיר כהן: ומה שקורה בחיפה צריך ברמה של השר.
מאיר כהן: תלכי את, תדברי, אני סומך עליך, אבל ברמה של השר.
מאיר כהן: זה לא צריך להיות שציפי צריכה לרוץ ואתם והעמותות.
מאיר כהן: זה דבר שהוא בנפשנו, הוא חלק מהחיים שלנו.
מאיר כהן: ראש עיר יודע שהוא בונה תיאטרון והוא בונה אצטדיון, אבל לפני זה הוא בונה בתים למי שצריך.
מאיר כהן: לכל המוגבלים ולכל חסרי הבית וכו'.
מאיר כהן: ולכן אני מבקש שבסיכום של הישיבה, שתהיה פניה לשר, לפנות לראשי הערים שאנחנו מצביעים עליהם כראשי עיר שהם קשיי עורף ולא מוכנים לפתוח אצלם.
מאיר כהן: זה יהיה קצת לא הוגן לשלוח אותך לריב איתם, תאמיני לי, מהניסיון הרב שלך.
מאיר כהן: זהו, תודה רבה ויופי שאתם עושים את זה.
מאיר כהן: אני מצטער, אני עובר לוועדה הבאה.
מירב בן ארי: תודה שבאת.
מאיר כהן: אני סומך עליך.
מאיר כהן: האינרציות שלך ושל ציפי - - -
מאיר כהן: ותודה לכם גם, החברה מתל אביב.
מאיר כהן: תמיד טוב לראות אתכם.
מאיר כהן: תראו, יש כאלה שאני טיילתי איתם בלילות הגשומים ובלילות החמים, אבל גם בירושלים טיילתי.
מירב בן ארי: תודה לחבר הכנסת מאיר כהן.
מירב בן ארי: ציפי, את רוצה להשלים על הדירות?
<ציפי נחשון גליק: אני רוצה להשלים לגבי דירות המעבר.
<ציפי נחשון גליק: התקציב בנוסף ל-10 האלה, יש עוד 5 דירות לחסות הנוער - - -
מירב בן ארי: זה של טלי יוגב.
<ציפי נחשון גליק: כן, שזה מהתקציב של ה-20 מיליון שקלים.
<ציפי נחשון גליק: היא מקבלת תקציב ל-5 דירות לבוגרי פנימיות של חסות הנוער ודירה אחת למכורים, שביקש מנהל השירות להתמכרויות, כי הוא הולך להקים שתיים בתל אביב – אחת למכורים ואחת למכורות.
<עמית פרלסון: אז למכורים יהיה 100% גם?
<ציפי נחשון גליק: מאה אחוז תקצוב?
<עמית פרלסון: תקציב.
<ציפי נחשון גליק: אני לא יודע.
<ציפי נחשון גליק: הוא ביקש מהתקציב הזה 250,000 שקלים, אז אני לא יודעת להגיד.
מירב בן ארי: מי זה הוא?
<ציפי נחשון גליק: מנהל השירות להתמכרויות.
<מור הרפז: 250,000 שקלים זה לשתי הדירות?
<ציפי נחשון גליק: לא, לדירה אחת.
<איילה קדמי חקלאי: רגע, יש לי שאלה.
<איילה קדמי חקלאי: מה עם האוכלוסייה של הערבים הישראלים ממזרח העיר, מזרח ירושלים.
<איילה קדמי חקלאי: אין להם פתרונות שם במזרח העיר, הם מגיעים למערב - - -
<ציפי נחשון גליק: את 10 הדירות ברשויות המקומיות אנחנו מחלקים לפי קריטריונים.
<ציפי נחשון גליק: אם ייפול בירושלים, אז תקימו אותה לאוכלוסייה ערבית.
<ציפי נחשון גליק: אתם מקבלים את התקציב לדירות.
<איילה קדמי חקלאי: אז אנחנו מתוקצבים לדירות?
<ציפי נחשון גליק: התקציבאית של האגף כרגע עושה חלוקת תקציב.
<ציפי נחשון גליק: בתכניות למשל של המרחבים, של הקטינות בזנות, בגלל שיש יותר רשויות שרוצות, אז אני לא יכולה לתת למי שאני רוצה.
<ציפי נחשון גליק: היא לוקחת את סך המאגר של התקציב, סך המאגר של הרשויות שמעוניינות וצריכות ובעצם היא מריצה לפי קריטריונים את הנתונים, ואז היא אומרת - בסדר העדיפות שלך לדירות מעבר זה 10 הדירות האלה, ובסדר העדיפות שלך לפתיחת מרחבים לקטינות בזנות, זה בסדר העדיפות הזה.
<ציפי נחשון גליק: כך לפי זה.
<איילה קדמי חקלאי: אנחנו צריכים במזרח העיר.
מירב בן ארי: הבנתי, טוב.
<ציפי נחשון גליק: הדבר האחרון, הנושא של הסיוע בשכר דירה, שבעצם יש כבר נוהל שהוא כתוב והוא מקובל על משרד השיכון, לתת סיוע בשכר דירה לצעירות וצעירים בסיכון לפי הגדרה שאנחנו הגדרנו.
<ציפי נחשון גליק: כמו שאמרתי, אנחנו לא מגדירים אותם דרי רחוב.
<ציפי נחשון גליק: לפני שנה הם כבר אישרו לנו לצאת לתכנית משותפת ל-200 צעירים.
<ציפי נחשון גליק: בהתחלה הם דיברו בעלות של 1,000 שקלים שכר דירה לחודש לתת לכל אחד.
<ציפי נחשון גליק: אחר כך הם אמרו שאולי לרדת ל-800 שקלים.
<ציפי נחשון גליק: בכל אופן זה לא תורגם בסופו של דבר לסימון תקציב במשרד השיכון.
<ציפי נחשון גליק: אז כמו שאמרת, אנחנו צריכים לחזור למשרד השיכון ולבקש לסמן את התקציב הזה ל-200 צעירים בשנה.
<ציפי נחשון גליק: נתחיל.
<ציפי נחשון גליק: נראה.
<ציפי נחשון גליק: כאשר אני כן מבקשת שבכל זאת זה יהיה שכר דירה מוגדל, יותר מ-1,000 שקלים.
<רעות גיא: זה יהיה גם לארבע שנים?
<ציפי נחשון גליק: לא, זה כל שנה בשנה בוחנים.
<ציפי נחשון גליק: כמו נשים מוכות.
<ציפי נחשון גליק: אתה מקבל סיוע בשכר דירה.
<ציפי נחשון גליק: כמו אסיר משוחרר.
<ציפי נחשון גליק: הסיוע בשכר הדירה ניתן לצעיר או צעירה כחלק מתכנית שיקום, כדי לא להכשיל אותם.
<ציפי נחשון גליק: מפני שצעירה שלא עובדת, לא יכולה לקיים את עצמה בדירה שכורה, גם אם היא מקבלת עזרה בשכר דירה, כי אחר כך היא גוררת חובות והיא נזרקת לרחוב.
<ציפי נחשון גליק: לכן זה חלק מתכנית שיקום.
<ציפי נחשון גליק: אז בתום שנה בוחנים האם הצעיר או הצעירה - - -
מירב בן ארי: אם היא צריכה להמשיך לקבל או שהיא יכולה כבר להתמודד בכוחות עצמה.
<ציפי נחשון גליק: ועוד פעם, במגבלה של - - -
<רעות גיא: זה לא מוגבל בזמן?
<רעות גיא: זאת השאלה שלי.
<ציפי נחשון גליק: זה לא מוגבל בזמן, אבל זה - - -
<מור ארם: זה עד ארבע שנים, מותנה בבקשה נוספת כל שנה.
<ציפי נחשון גליק: כל שנה לחדש, בדיוק, ולהצדיק שהיא באמת עדיין זקוקה לזה.
<ציפי נחשון גליק: זה בעצם מבחינת הנוהל.
<ציפי נחשון גליק: וכמו שאני אומרת, לחדד שוב שמשרד השיכון כן יממן את שכר הדירה במבנים של התכניות שלנו.
<ציפי נחשון גליק: אני מסיימת בזה שאני מאד שמחה ומאד מאושרת.
<ציפי נחשון גליק: בשבילי זה רגע נפלא בעבודה הסוציאלית, לקבל תוספת של 20 מיליון שקלים פה, עוד 30 מיליון שקלים לחרדים.
<ציפי נחשון גליק: אבל אני אומרת לך, אני אומרת את זה על השולחן פה, אנחנו חייבים תוספת כוח אדם של מפקחים, כי אתם לא מבינים מה המשמעויות של הדברים האלה.
<ציפי נחשון גליק: חוץ מזה שללכת לדבר בטלפון או להיפגש עם מנהלי מחלקות, שיסכימו לקבל את התכניות האלה.
<ציפי נחשון גליק: בחלק מהתכניות הרשויות צריכות לשלם 25% מהתקציב.
<ציפי נחשון גליק: חלק מהרשויות לא יכולות לתת 25% מהתקציב בזמן הזה של השנה, כי הם מכינים את התקציב שלהם באוגוסט ספטמבר.
<ציפי נחשון גליק: אז זה לשבת ולשכנע שזה שעת חסד, ואם היא לא תקבל את דירת המעבר עכשיו, לא בטוח שהיא תוכל בעוד שנה לקבל את זה, כי אולי לא תהיה הגדלת תקציב.
<ציפי נחשון גליק: זה המון עבודה.
<ציפי נחשון גליק: כל כתיבת המפרטים האלה, כל הדיונים עם ועדות המכרזים אצלנו, זה דברים שלוקחים ימים ולילות.
<ציפי נחשון גליק: לכן בלי כוח אדם אל תתפלאו שדברים מתעכבים.
<ציפי נחשון גליק: את זה אמרתי.
מירב בן ארי: אוקיי, למי הפנית את הבקשה שלך לכוח אדם נוסף, חוץ ממה שאני, כשאני אדבר, אבל צריך לדעת למי פנית בבקשה.
<ציפי נחשון גליק: אני פניתי למנכ"ל והוא אמר לי עכשיו תבחני כל מפקח מה הוא עושה ואיך הוא עושה.
<ציפי נחשון גליק: עבודה שתיקח לי לפחות חודשיים ואני רוצה את כוח האדם עכשיו.
<ציפי נחשון גליק: אה, וכל התכניות האלה דרך אגב, בסופו של דבר זה צריך להיות מתורגם לתקנות עבודה סוציאלית.
<ציפי נחשון גליק: צריך לשבת ולכתוב ולנסח.
מירב בן ארי: תראי, קודם כל תודה רבה על הסקירה.
מירב בן ארי: אחד, אם אתה יכולה להוציא מסמך כתוב לוועדת המשנה לחסרי בית צעירים, על כל התכנית הזאת שעכשיו דיברת.
<ציפי נחשון גליק: מה, לא רשמתם פרוטוקול?
מירב בן ארי: קודם כל את הפרוטוקול את לא רוצה.
מירב בן ארי: לא, תקשיבי ציפי - - -
<ציפי נחשון גליק: ביום שישי בין שלוש לחמש, עד כניסת השבת, אני - - -
מירב בן ארי: תקשיבי, אני לא אומרת לך תכתבי את זה מחר, אבל אני אומרת שצריך להיות איזה שהוא סיכום של ירושלים, תל אביב, לפי רשויות, שגם נדע.
מירב בן ארי: אני גם רושמת לי כל פעם דברים, אבל נראה שפשוט על התכנית הזאת, של ה-20 מיליון שקלים, ועזבי את הנושא של החרדים, בזה את יכולה להתייחס רק למה שדיברנו, אבל שנקבל איזה שהוא פירוט קצת יותר מובנה, שכל החברים בוועדה הזאת, לפחות החברים הקבועים, יוכלו לדעת ויהיה להם משהו לעבוד איתו.
מירב בן ארי: דבר שני, לגבי ראשי הערים המתנגדים, כן אז אני יכולה לעשות לך את החיים קלים.
מירב בן ארי: את בסך הכל צריכה לשלוח מיילים עם המתנגדים.
מירב בן ארי: שבוע הבא השר מגיע לוועדת העבודה והרווחה, נעלה בפניו את העניין.
מירב בן ארי: ירצה לדבר על זה בנפרד, נדבר איתו, אבל חבר הכנסת כהן צודק.
מירב בן ארי: אני יודעת שיש קושי בחיפה, אז אני אלך לשם, אבל אם אני אצפה התנגדות עדיין, אז אני אבוא ואסביר לשר מאיפה זה מגיע, כי אני יודעת שחיפה זה מטרופולין, אני לא צריכה הסבר, אני מכירה את חיפה.
מירב בן ארי: אני יכולה להגיד לך גם שאני הלכתי לכחלון, שהוא חיפאי וחבר טוב של ראש העיר, ואמרתי לו תשמע, יש לי שם התנגדות והשר אמר לי – מירב, מה שאת צריכה לטפל בראש העיר, תעשי כל מה שאת צריכה.
מירב בן ארי: תעשי מה שאת חושבת.
מירב בן ארי: אם זה תקשורת, אם זה להביא אותו לשר הרווחה.
מירב בן ארי: תעשי.
מירב בן ארי: זאת אומרת אני מראש באתי ודיברתי עם השר שלי, כי אני יודעת שהוא בעניין והוא מכיר אותו טוב והוא אמר לי – מה שצריך לעזור לחבורה המוחלשת הזאת, תלכי קדימה ותעזרי כאן.
מירב בן ארי: ולכן כל מה שאת צריכה להגיד זה מי הם המתנגדים.
מירב בן ארי: הרי אין לך כאלה כל כך הרבה.
מירב בן ארי: גם בתל אביב היא לוקחת שלושה שלטרים ואומרת לכם לגבי ההוסטל השיקומי – בואו תעשו את זה במקום, זה בסדר.
מירב בן ארי: הנה, אני לוקח על עצמי שלושה שלטרים ולא מדברים עוד על הדירות של הטרנסים.
מירב בן ארי: אבל מישהו שמראש אומר לא אצלי, כל תופעת הנימבי הזאת, אז זה משהו שאנחנו צריכים להתערב בו, כי זה התפקיד שלי, בדיוק בשביל זה ואת לא צריכה ללכת עכשיו - - -
<קריאה: מה זה נימבי?
מירב בן ארי: נימבי - Not in my backyard.
מירב בן ארי: זה לא משהו חדש.
מירב בן ארי: זה יותר ישן ממני.
מירב בן ארי: כולם יודעים מה זה נימבי?
מירב בן ארי: זה ראשי תיבות.
מירב בן ארי: זה תופעה של מה שנקרא האוכלוסיות המוחלשות.
<ציפי נחשון גליק: חשוב להקים.
<ציפי נחשון גליק: לא בבית ספרי.
מירב בן ארי: עיריית ירושלים, אתם רוצים להתייחס?
<יהודית גבאי: אני רק אגיד והוסיף שאני מקבלת את העניין הזה של פנייה ישירה.
<יהודית גבאי: יחד עם זאת אני אומרת, יש כמה דברים שבאמת אפשר, כדי להקל על כל הפרוצדורות שהוזכרו פה, כי גם רשות, כל רשות אני מניחה, אבל אני נתקלת בזה בהרבה פרויקטים, כל התקשרות שאנחנו צריכים לעשות, כל פרוצדורה מכרזית היא פרוצדורה מאד ארוכה, מאד מסורבלת ולוקחת זמן; והרבה פעמים אנחנו באמת מבקשים שהמשרד בעצם או שייצא עם איזה שהוא מכרז וזה מקל, או לעשות איזו שהיא התקשרות כזאת.
<יהודית גבאי: יש כל מיני פרוצדורות שבאמת מקלות על העניין, אבל אחרת אנחנו באמת מחויבים לעשות את כל התהליכים האלה.
<יהודית גבאי: זה דבר אחד.
<יהודית גבאי: דבר שני, איפה שיש שכר דירה, בסדר.
<יהודית גבאי: יש הרבה פרויקטים שחברות מתקשות בהם, כי משרד הרווחה לא תמיד מתקצב שכר דירה.
<יהודית גבאי: כל הנושא של התאמות של מבנים, הנה, גם המבנה שהראנו לשלטר בביקור חולים, אז זה דורש הרבה שיפוץ, התאמות.
<יהודית גבאי: לא יהיה את התקציב הזה, אז תהיה לנו באמת בעיה.
<יהודית גבאי: וגם הנושא של הצטיידות, זה דברים שהם הרבה פעמים מכבידים ומקשים עלינו באמת, כי רצון, מוטיבציה, חשיבות לזה, אז אנחנו מגויסים באמת לגמרי, אבל הדברים האלה הם הרבה פעמים מכשולים מאד מאד גדולים.
מירב בן ארי: אבל יש לנו תקציב להפעיל שלטר כזה באופן שוטף, הרי מראש יש לך תקציב בירושלים של 1.8 לשלטרים - - -
<יהודית גבאי: 1.2 לשלטר אחד, שגם עשינו לגבי זה הערה וזה לא מספיק.
<ציפי נחשון גליק: 1.25 לשלטר אחד.
<ציפי נחשון גליק: זה 1,250,000 מיליון.
מירב בן ארי: אז אני תוהה האם התקציב הזה לא מספיק בשביל לעשות את השיפוץ?
<יהודית גבאי: לא להצטיידות ולא ל - - -
מירב בן ארי: רגע, סליחה רגע, האם עיריית ירושלים, בעצם הרי כל הכסף הוא כסף צבוע של משרד הרווחה.
מירב בן ארי: מה בעצם העירייה נותנת?
<יהודית גבאי: חוץ מההשקעה המאד מאד גדולה של כל - - -
מירב בן ארי: זה שאתם עושים עבודה מצוינת - - -
<יהודית גבאי: לגבי עניין של כספים?
<יהודית גבאי: אני לא יכולה לתת על זה את התשובה.
מירב בן ארי: אני לא מצליחה להבין משהו אחד.
מירב בן ארי: הרשות נותנת מבנה - - -
<איילה קדמי חקלאי: לא.
<איילה קדמי חקלאי: היא לא נותנת מבנה.
מירב בן ארי: יש פטור מארנונה?
<איילה קדמי חקלאי: הכסף הוא כסף של רווחה ולפי המודל התקציבי של הפעלת שלטר, 1.2 מיליון לא מספיקים.
מירב בן ארי: אבל למה עיריית ירושלים לא עושה אפילו שיפוץ?
מירב בן ארי: הרי יש לה כבר.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לכם שבשנת 2008 פתחתי מרכז לנוער בסיכון בהרצלייה והבאתי את קרן רש"י, אבל מי ששיפץ והכין לי את המבנה, זו הייתה התרומה של העירייה.
מירב בן ארי: הרי חצי מהחברה האלה הם חברה ירושלמים.
<יהודית גבאי: עיריית ירושלים, כמות השירותים, המוסדות שקיימים - - -
מירב בן ארי: את רוצה להגיד לי שעיריית ירושלים לא יכולה לשים 300-400 אלף שקלים לשיפוץ של מבנה?
<יהודית גבאי: אני לא אדבר בשם.
מירב בן ארי: כשעוד המשרד שם כל כך הרבה כסף?
<ציפי נחשון גליק: זה בדיוק מה שאומר מנהל אגף התקציבים.
<ציפי נחשון גליק: אני מתקצב לך את כל הפעילות, שהעירייה תעמיד מבנה ושהיא תשפץ.
<ציפי נחשון גליק: זו בעיה.
מירב בן ארי: אמרו לכם לא, או שזה לא עלה?
<ציפי נחשון גליק: מבחינת שכר דירה, מה שמאושר במודל זה 150,000 שקלים שכר דירה.
מירב בן ארי: שאת משלמת.
מירב בן ארי: לא, אני שואלת אותך מה את מקבלת מעיריית ירושלים.
<ציפי נחשון גליק: כלום.
<ציפי נחשון גליק: הסכמה שהם מוכנים להפעיל את התכנית.
<יהודית גבאי: הסכמה והרבה הרבה עבודה ומחויבות וכל החלקים האלה.
מירב בן ארי: אתם לא שמים כסף?
<יהודית גבאי: זה לא יכול להתקיים.
<יהודית גבאי: לגבי כספים - - -
<ציפי נחשון גליק: זה גם מה שמנהל אגף התקציבים טוען.
<יהודית גבאי: שוב, יש המון המון - - -
<ציפי נחשון גליק: בעיקר גם בתכניות שהמשרד מתקצב ב-100%, בלי 25% רשות מקומית.
<ציפי נחשון גליק: שלפחות יעמידו מבנה או שבוודאי יציידו אותו.
<ציפי נחשון גליק: על שיפוץ אין על מה לדבר.
<יהודית גבאי: ברוב התכניות יש השתתפות של 25% לפחות, של עיריית ירושלים ברוב התכניות.
<יהודית גבאי: זו עיר שבאמת יש בה המון המון תכניות, המון המון שירותים.
מירב בן ארי: רגע, 25% מהשתתפות - - -
<ציפי נחשון גליק: בדרך כלל.
<יהודית גבאי: בשלב הראשון אין.
<יהודית גבאי: כשיהיו השמות - - -
<ציפי נחשון גליק: לא יהיו השמות בהלנת חירום.
<ציפי נחשון גליק: לא יהיה.
<יואב בן ארצי: אל תכניסי את זה.
<יהודית גבאי: לא, לא, אני לא רוצה, אבל אני אומרת - - -
<ציפי נחשון גליק: זה ויכוח פנימי של המשרד עם הרשויות המקומיות.
מירב בן ארי: הוא קיבל עכשיו בהעברות תקציביות 300 מיליון שקלים, ראש העיר שלכם, לירושלים.
מירב בן ארי: אין בעיה, אני אפנה לשר לענייני ירושלים.
מירב בן ארי: מה זה הדבר הזה, אני לא מצליחה להבין.
מירב בן ארי: מה, רק אני פה בשוק?
מירב בן ארי: מה, אתה פותח מבנה, נותן שירות, חצי מהאנשים הם - - -
<ציפי נחשון גליק: נכון, אבל גם בעיריית תל אביב יש את הבעיה.
מירב בן ארי: נכון, מטרופולין.
<ציפי נחשון גליק: אם השר לא היה מתערב עם פתיחת תכנית הלב, את יודעת כמה אנחנו השקענו בשיפוצים?
<ציפי נחשון גליק: 600,000 שקלים המשרד השקיע.
<ציפי נחשון גליק: עיריית תל אביב לא נתנה שקל.
<רעות גיא: נתנה לנו פטור מארנונה.
<ציפי נחשון גליק: נחמד.
<יהודית גבאי: וכן להדגיש שבאמת מעל לפחות 50%, אם לא יותר, הם לא מירושלים.
<יהודית גבאי: אז גם את זה צריך להגיד.
מירב בן ארי: את יודעת מה, 25% מירושלים.
<יהודית גבאי: בסדר, אני רק אומרת שזה באמת לא רק - - -
<ציפי נחשון גליק: הויכוח לא פתור עם המשרד.
<ציפי נחשון גליק: אבל מה, אנחנו כן הצלחנו להתגבר, בגלל שבכל זאת הם יכולים לקבל את ה-1.2 מיליון שקלים.
<מריה פודגייצקי: יש לך את זה גם בתל אביב, גם בירושלים, לכולם.
<מריה פודגייצקי: יש לנו דירה לנשים במעגל הזנות, אותו סיפור.
<מריה פודגייצקי: המשרד צריך להביא כסף לשיפוץ.
<קריאה: סלעית אותו דבר.
מירב בן ארי: טוב, בסדר, הבנתי את הנקודה.
מירב בן ארי: אני אנסה לעזור.
מירב בן ארי: זה רק יעזור לכם.
מירב בן ארי: עוד התייחסות של עיריית ירושלים?
מירב בן ארי: איילה?
מירב בן ארי: אני עוברת לעיריית תל אביב.
מירב בן ארי: יואב, אתה רוצה להתייחס?
<יואב בן ארצי: לא, אחרי ההשמצות האלה אין לי מה להגיד.
מירב בן ארי: איזה השמצות?
מירב בן ארי: אני עוד לא הגעתי לתל אביב, חכה, אני עדיין בענייני ירושלים.
<יואב בן ארצי: לא, אני חושב שהכל פורט.
<יואב בן ארצי: שתי הדירות האלה, כמו שאמרנו של מכורים נקיים לא צעירים, מכורים נקיים.
מירב בן ארי: הנה, נגיד בדירה כזאת של המכורים הצעירים - - -
<יואב בן ארצי: לא צעירים.
מירב בן ארי: המכורים - - -
<ציפי נחשון גליק: בדירות מעבר יש השתתפות רשות 25%.
<מור הרפז: אבל היא מיועדת לצעירים, כי - - -
<ציפי נחשון גליק: הוא מדבר על הדירות למכורים.
מירב בן ארי: אני שומעת את יואב.
מירב בן ארי: יהיה לכם זמן התייחסות, אל תדאגי.
<יואב בן ארצי: אני חייב לציין שהדירות האלה הועברו אלינו אחרי שסגרנו תקציב של שנת 2016 וניתן אישור חריג ל-120,000 שקלים להשתתפות שלנו, על ידי המנכ"ל.
<יואב בן ארצי: אז זה קורה גם כן.
<ציפי נחשון גליק: יפה, נכון.
<יואב בן ארצי: בספטמבר, אוקטובר.
<רעות גיא: ורק לציין שהתרענו מאוגוסט חצי שנה קודם, על זה שהחוזה נגמר.
מירב בן ארי: אה, אני מכירה את זה.
מירב בן ארי: אפשר היה כמובן לעשות את זה לפני.
מירב בן ארי: יפה לפחות שזה נעשה.
<יואב בן ארצי: תקשיבו, הייתה התנגדות.
<יואב בן ארצי: נשים את זה על השולחן, הייתה התנגדות.
<יואב בן ארצי: אישור ההשמות הוא מאד מאד מגביל.
<יואב בן ארצי: אתה צריך לעמוד כל הזמן במכסה מלאה - - -
<יואב בן ארצי: ובהתחלה אתה צריך לעבוד בלי אגורה ובלי אנשים ואתה אמור לשלם על זה כסף.
<יואב בן ארצי: הסיפור של השמות מגביל.
<יואב בן ארצי: העיריות, אני יכול להגיד עיריית תל אביב, לא מוכנה להיכנס להרפתקאות האלה.
<יואב בן ארצי: זה לא משתלם לה.
<יואב בן ארצי: אבל היות ומדובר ברצף טיפולי מקצועי, שאנחנו מאד מאמינים בו ואני מאד מאד מאמין בו, אמרתי – בואו נמצא מכניזם כדי שכן נוכל לעמוד בזה, ולכן לקחנו את עמותת אותות, שהיא מפעילה וזה היה איזה שהוא סוג של פשרה, שהעירייה הסכימה והמנכ"ל הסכים שהוא מאשר את ה-120,000 שקלים, 25%.
מירב בן ארי: אני הייתי מעורבת, אני דיברתי עם תמר מאותות.
מירב בן ארי: מי פה מאותות?
מירב בן ארי: דיברתי עם תמר מאותות והייתי מעורבת לפחות בלדבר איתם ולהכניס אותם.
מירב בן ארי: זה אותן דירות מעבר, נכון?
מירב בן ארי: בירושלים יש דירות מעבר כאלה?
<יהודית גבאי: יש של חסות הנוער, של טל יוגב, אבל לא - - -
<איילה קדמי חקלאי: יש דירות מעבר של קידום נוער, הן פועלות קצת אחרת בתקציבים של העירייה מ - - - עד - - - אחוז.
מירב בן ארי: של העירייה, אוקיי.
מירב בן ארי: אני שמחה לשמוע על הדירות האלה, זה היה מאד חשוב.
מירב בן ארי: עוד משהו שרציתי, לגבי הטרנסים, הדירה בקינג ג'ורג' תישאר שם?
מירב בן ארי: הדירה ממול לא רלבנטית.
<יואב בן ארצי: לא, כי מדובר על f -to -m.
<יואב בן ארצי: כרגע יש m -to –f ומחפשים להפוך – ל-f-to-m.
<יואב בן ארצי: אמרו שהדירה - - -
<ציפי נחשון גליק: כן, מתחם יש, כן.
<יואב בן ארצי: כן, הוא קצת בעייתי מבחינת השילוב של שניהם ביחד.
<ציפי נחשון גליק: אנחנו הצענו הצעה מרחיקת לכת, אבל - - -
<ציפי נחשון גליק: שמכיוון שיותר קשה למצוא מבנה מאד גדול ל-12 מיטות ויותר קל למצוא דירת מגורים, שלושה חדרים ששם אפשר לשכן 4 אנשים או 5 אנשים, זה כן להפוך את שתי הדירות האלה בקינג ג'ורג' להוסטל, כל הלנת החירום ולחפש שתי דירות.
<ציפי נחשון גליק: לא מתלהבים.
מירב בן ארי: לא מתלהבים.
<רעות גיא: ושוב הופתענו.
<יואב בן ארצי: זה מאד בעייתי.
מירב בן ארי: נכון, בסדר גמור.
מירב בן ארי: יופי, תודה.
מירב בן ארי: רעות, עמותת על"ם, בבקשה, התייחסות.
<רעות גיא: אני לא אבזבז זמן כל פעם מחדש להזכיר שזה חשוב והנוכחות שלך והדחיפה והאינטנסיביות של הדבר הזה.
<רעות גיא: אנחנו לא מכירים בסדר גודל כזה, אז תודה על זה.
<רעות גיא: אני רוצה להגיד משהו, אבל אני לא רוצה שזה יתפרש כאיזה משהו חתרני, מתנשא, או לא יודעת מה.
<רעות גיא: אני באמת אומרת את הדברים מהשטח, כמו שהם.
<רעות גיא: אני לא סתם הערתי את ההערה הזו.
<רעות גיא: אנחנו באים לכאן לוועדה, אנחנו אומרים את מה שאנחנו רואים, כשאנחנו עובדים ברחוב, ממש ברחוב, בזירות, בבניינים הנטושים - - -
מירב בן ארי: למה הרשויות לא מסכימות עם המספרים שלכם?
<רעות גיא: רגע, אני אגיד.
<רעות גיא: אבל אני רוצה שהדברים יתקבלו לפחות בבית הזה, בחדר הזה, באיזה שהוא-, כי אני אף פעם לא אגיד מספר שאני לא יכולה לעמוד מאחוריו, שאני לא יכולה להעביר לך רשימה עם תעודות זהות, או שמית, עד כמה שאני יכולה.
<רעות גיא: וגם ראית, כשסגרנו את הדירות העברתי רשימה.
<רעות גיא: אנחנו לא ממציאים לא מספרים ולא אנשים.
<רעות גיא: אנחנו מדווחים על מה שאנחנו רואים.
<רעות גיא: אני אומרת את זה בצניעות, אבל גם באחריות – מה שאני פוגשת במשאבים המוגבלים שלי, זה לא מעיד על היקף התופעה.
<רעות גיא: להיפך, זה קצה הקרחון.
<רעות גיא: עמותת על"ם אולי עושה הרבה רעש, אבל היא לא נמצאת בכל מקום ולא רואה את הכל.
<רעות גיא: אז לא יכול להיות שאם אני אומרת שיש בתל אביב כ-200-185 צעירים וצעירות חסרי בית שאנחנו פגשנו ברחוב, אמיתי, שמות, שבאים למרחבים או פגשנו בבתים נטושים – יגידו לי לא, את מגזימה, תחתכי בחצי?
<רעות גיא: זה לא נכון.
<רעות גיא: זה מה שראינו.
<רעות גיא: אתם רוצים אפילו אולי תכפילו, תגיעו למספר האמיתי.
<רעות גיא: בירושלים אותו דבר – 200.
<רעות גיא: בחיפה – עמית שדיבר קודם ואולי ידבר גם אחר כך, הוא עובד רחוב של עמותת על"ם, מסתובב עם הניידת שלו.
<רעות גיא: בהעדר מענה, בהעדר מבנה, בהעדר שירותים אפילו להעניק לחברה שהוא פוגש ברחוב, זה מה שהוא פוגש.
<רעות גיא: 40 צעירים וצעירות, קהל היעד שלנו שאנחנו מנגישים לו מענה.
<רעות גיא: ואם היו לנו משאבים ואם היה לו, שהרי הוא עובד ברבע משרה על הדבר הזה, אם הייתה לו משרה מלאה ובמקום פעם בשבוע הוא היה מסתובב חמש פעמים בשבוע בשעה שבע בבוקר ומחלק תה חם ושוקו ולחמניות, כנראה שהוא היה פוגש יותר מ-40.
<רעות גיא: יש היגיון במה שאני אומרת, זה לא איזו המצאה.
<רעות גיא: וככל שאנחנו נרחיב את המענה, וזה גם הלקח שלי מההפעלה של הלב 24/7.
<רעות גיא: למי שלא יודע – לב 24/7 – היה פרויקט קטן, צנוע, שעבד עם נוער בזנות, 4 פעמים בשבוע לכמה שעות כל פעם.
<רעות גיא: והסיפור הזה שהפכנו והתחלנו לעבוד סביב השעון 24/7, שבעה ימים בשבוע, כולל הלנה, כולל מרחב שעובד, כולל להרחיב את אנשי הצוות מארבעה אנשי צוות ל-19 אנשי צוות, זה לא צמצם את הבעיה.
<רעות גיא: זה הביא לפתחנו עוד ועוד ועוד בעיות.
<רעות גיא: אני לא רוצה לקרוא לצעירים כמובן בעיות, אבל זה הביא עוד צעירים ועם הצעירים הגיעו הבעיות והמשברים, וגם צריך להבין שכשאנחנו נותנים להם מקום שנותן להם הגנה 24/7, יש גם משהו בהם שטיפה רגע מתרווח, יושב על הכסא.
<רעות גיא: זה לא שהם באים לארבע שעות, אוכלים, מתקלחים, מתחבקים, לא יודעת, יושבים לאיזו שהיא שיחה ויוצאים חזרה לרחוב.
<רעות גיא: כשהם ברחוב הם חייבים להיות חזקים ולשרוד, כשאנחנו מאפשרים להם לנוח.
<רעות גיא: באמת הפוגה מהרחוב האמיתי, הגנה הוליסטית ואמיתית, אז אנחנו רואים שגם יש התפרקות מסוימת.
<רעות גיא: ואז אנחנו צריכים יותר להתכנס, יותר להרחיב את הסיוע, יותר להרחיב את המשאבים.
<רעות גיא: אני רוצה להגיד עוד משהו ואני בכוונה אומרת את זה בזהירות.
<רעות גיא: המבנים והפרויקטים ואני מתחברת לכל מה שאמרו פה, ובטח על השיפוץ ועל ההתאמות וכל מה שצריך לעשות, זה מאד מאד חשוב.
<רעות גיא: אבל הסוד והקסם בעבודה עם צעירים וצעירות חסרי בית, על כל הרצף שלהם – מאלה שמוצאים לעצמם סידורי הלנה נצלניים כאלה ואחרים אצל גברים כאלה ואחרים, ועד כאלה שמתחבאים בגנים, או כאלה שעולים ומטפסים על גגות ומקלטים, לא יודעת מה – הסוד הוא להיות נוכחים בשטח וברחוב, ובשביל זה צריך הרבה מאד משאבים וכוח אדם, שנמצא רלבנטי איתם ברחוב.
<רעות גיא: ואני לא יודעת כמה התכניות האלה לקחו בחשבון ואנחנו יושבים גם עם ציפי, שהיא שותפה מקצועית אמיתית, אמיתית אני אומרת, באמת שותפה אמיתית במשרד לדבר הזה, אבל יש בינינו גם פערים בתפיסות המקצועית וגם בתקצוב של הדברים וצריך להגיד את זה.
<רעות גיא: כי אנחנו מאד משקיעים בעבודת הרחוב.
<רעות גיא: אנחנו אמנם עושים את זה בהפעלה של מכרזים, אבל זה לא הוזיל את העלות של זה, כי מכרזים, אני לא יודעת אם אתם יודעים, זה לא כוח אדם זול, זה כוח אדם שצריך להכשיר אותו ולאמן אותו, וזה אנשים טובים ומסורים, אבל זה עולה כסף, הדברים האלה.
<רעות גיא: ואני חושבת שרק לעשות שירותים, רק לעשות מבנים ולא לעבוד במקביל ולעשות את כל העבודה של הליווי, תמיכה, סיוע, הנגשה ושירותים זה שעות על שעות.
<רעות גיא: יצירת קשרים, לבנות את האמון מחדש.
<רעות גיא: אני לא יכולה להסביר כמה שעות אנחנו "שורפים" על הדבר הזה, כי זה לא שורפים.
<רעות גיא: זה אמיתי מה שעוזר להם להיחלץ מהרחוב.
<ציפי נחשון גליק: מה הבעיה.
<רעות גיא: מה הבעיה?
<רעות גיא: שזה לא מתוקצב בתכניות.
<ציפי נחשון גליק: אבל אנחנו עושים עבודת רחוב איתכם כבר הרבה שנים.
<רעות גיא: בסדר.
<ציפי נחשון גליק: לפני 3 שנים העלינו על כל ניידת רבע משרה של עובד סוציאלי.
<ציפי נחשון גליק: מאתרים את הבעיות, מוצאים להן מענה, זה הזמן עכשיו להגיד דברים אחרים?
<ציפי נחשון גליק: באמת, עם כל הכבוד.
<רעות גיא: אלה דברים שונים, ציפי.
<ציפי נחשון גליק: לא, זה ממש לא, סליחה.
<ציפי נחשון גליק: אני מנהלת את השירות, אני מטפלת באוכלוסייה מגיל 13 עד גיל 25.
<ציפי נחשון גליק: אני קוראת יותר טוב ממך את הצרכים שלהם, כי אני מתקצבת גם אותך וגם אותה וגם אותו וגם אותה.
<ציפי נחשון גליק: עובדת עם 28 עמותות שונות, שומעת את הצרכים של כולם ומנסה לייצר מענים.
<ציפי נחשון גליק: אז סוף סוף מייצרים פה מענים, בדיוק לאלה שברחוב.
<ציפי נחשון גליק: אז כרגע עוד לא הגענו להלנת חירום בחיפה.
<ציפי נחשון גליק: נגיע, אבל אני אומרת, יש לנו כרגע שעה מצוינת, שסוף סוף ניתנו 20 מיליון, באמת, שעת חסד.
<ציפי נחשון גליק: בואו נתאסף בהקמה הזאת.
<ציפי נחשון גליק: יהיה לנו זמן בעוד חצי שנה לדון מה עוד חסר.
<ציפי נחשון גליק: אבל הדיונים האלה שכל הזמן מתעסקים במה עוד חסר ולא מתעסקים בפיתוח, באמת, זה לא הוגן.
<ציפי נחשון גליק: אנחנו בני אדם.
<רעות גיא: אבל איך אפשר - - -
<עמית פרלסון: אבל רגע, כשיש מענים - - -