GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל בירן: אני פשוט מציעה שתעשו עוד מבט על זה, תראו לגבי הכישורים המתאימים ובסופו של דבר אם יש דברים שלא עשיתם, גם אם זה מעצבן וגם צריך לחזור ללמוד את זה, אין מנוס.
מיכל בירן: אם אלה כישורים שצריך בשביל התפקיד הזה, צריך לעשות אבל מה שכן, מה שכבר נעשה, ברור שלא צריך לעשות אותו שוב.
מיכל בירן: עוד דבר שמטריד אותי, ולא נכנסנו כאן לדיון, זה שיש הבדל בין ללמוד משהו בקורס לבין לדעת אותו.
מיכל בירן: אני לא הצלחתי להבין עד תום, ואני אומרת את זה כמי שלמדה מדעי המדינה וכל מיני קורסים שבחלקם אני אפילו לא זוכרת מי היה המרצה.
מיכל בירן: לעומת זאת, את הפנסיה, לא בגלל התואר האקדמי שלי אלא בגלל שאני מתעסקת בזה כל היום וחופרת, אני זוכרת את הפרטים לאורך זמן.
מיכל בירן: לא בטוח שזה לדיון הזה, אבל אני כן אשמח לשמוע איך מתייחסים כשאתם חושבים על טווח הכישורים שצריך בשביל התפקיד.
מיכל בירן: אגב, אם למישהו יש ניסיון וזה מה שהוא עשה עכשיו חמש שנים, זה שהוא לא עבר בדיוק את הקורס וסימן וי, אותי זה מספק.
מיכל בירן: אני אשמח לשמוע התייחסות לעניין ניסיון דה פקטו.
אלי אלאלוף: ההסתדרות.
<חנה שניצר רהב: נמצאת אתי חברתי ורד וייץ מההסתדרות החדשה.
אלי אלאלוף: אבל רק אחת תדבר.
<חנה שניצר רהב: בסדר.
<חנה שניצר רהב: אני אדבר.
<חנה שניצר רהב: הנושא הזה הוא נושא מאוד חשוב.
<חנה שניצר רהב: זה לא רק עניין של חופש עיסוק.
<חנה שניצר רהב: אני מבינה שכרגע מדברים על התקנות של מי יכול בכלל להיות אבל בסופו של דבר, השורה התחתונה, זה נוגע לחוק להגברת אכיפה שכבר כמה שנים רץ בשטח ולא הותקנו התקנות.
<חנה שניצר רהב: מאוד מאוד חשוב להבין שבסופו של דבר, בשורה התחתונה, צריך לבוא ולתת מענה למה שקורה עם העובדים, עם ההפרות של הזכויות, ואנחנו נתקלים בהמון תלושי שכר שעושים אותם גם יועצי מס וגם גורמים אחרים ויש המון טעויות.
<חנה שניצר רהב: לא מכירים את צווי ההרחבה בענפים השונים, לא יודעים זכויות של חוקים קוגנטיים ומאוד מאוד חשוב באמת, כמו שנאמר כאן, שמה שקורה בפועל, יתאם גם את הסילבוס ולא רק הנייר והלימודים קובעים אלא מה שבפועל הבן אדם יודע ומה שהוא עשה.
אלי אלאלוף: עורכת הדין אסתר רונן.
<אסתר רונן הרשקוביץ': תודה.
<אסתר רונן הרשקוביץ': אני מההסתדרות הלאומית.
<אסתר רונן הרשקוביץ': כארגון עובדים שמייצג רבבות עובדים במשק, הקמנו מערך של אכיפה ואנחנו פועלים במסגרת הסכמים קיבוציים.
מיכל בירן: מטעם המעסיקים או העובדים?
<אסתר רונן הרשקוביץ': ארגון עובדים שמייצג רבבות עובדים והקמנו מערך אכיפה.
<אסתר רונן הרשקוביץ': אנחנו מומחים, באים למקומות עבודה ובודקים אם אכן אוכפים זכויות ומשלמים לעובדים את הזכויות שלהם, ואם אין הפרות לפי חוק הגברת האכיפה.
<אסתר רונן הרשקוביץ': יש לנו מומחיות ורכשנו ניסיון רב בזה בשנים האחרונות.
<אסתר רונן הרשקוביץ': חשוב לנו להגיד שהמקצוע של בודק שכר מוסמך הוא כלי שהוא משרת גם עובדים וגם מעסיקים.
<אסתר רונן הרשקוביץ': לכן חשוב מאוד מאוד כאן לערב את כל הגורמים, ואני מצטרפת כאן לדברי חברי הכנסת ולדברים שנשמעו כאן.
<אסתר רונן הרשקוביץ': חשוב מאוד לערב את כל הגורמים בגיבוש התקנות האלה.
<אסתר רונן הרשקוביץ': אני רוצה לציין כאן נקודה נוספת בהקשר לאותו נושא.
<אסתר רונן הרשקוביץ': התקנות האלה מעגנות ועדת מקצוע וועדת קבלה.
<אסתר רונן הרשקוביץ': חשוב, בהמשך לאותם דברים, שוועדת המקצוע תמנה נציגים של ארגוני עובדים וגם אפילו נציגים של ארגונים אחרים משום שכך אפשר יהיה לעשות את האיזון הנכון של כל האינטרסים בנוגע לקביעת מתכונת הלימודים, לקביעת מתכונת הבחינות וגם לקביעת מתכונת ההשתלמויות.
<אסתר רונן הרשקוביץ': לכן חשוב בהגדרות להוסיף את זה.
<אסתר רונן הרשקוביץ': יש לנו הערות נוספות אבל לא ניכנס לזה עכשיו.
אלי אלאלוף: ברשותכם, נאפשר ליעל היועצת המשפטית שלנו לומר כמה דברים.
<יעל סלנט: נשים את הדברים במסגרת כי היו כאן כמה אי דיוקים מכל מיני כיוונים.
<יעל סלנט: דבר ראשון, המקצוע בודק שכר מוסמך הוא מקצוע שהוקם בחוק להגברת אכיפה.
<יעל סלנט: עניינן של התקנות האלה הוא ליצוק תוכן לתוך המושג הזה בודק שכר, לקבוע את ההכשרה שלו שדרך אגב, גם היא, לפחות ראשי הפרקים שלה העיקריים, מפורטים בתקנות.
<יעל סלנט: כלומר, כתוב כאן ממש מה אמור לכלול הקורס הזה, בגדול, בראשי פרקים, ומה ההיקף שלו.
<יעל סלנט: להגיד שהתכנית לא מפורטת בתקנות, זה לא מדויק בלשון המעטה.
<יעל סלנט: מעבר לזה, יש למנהל סמכות לפטור אנשים מנושאים בתכנית הלימודים.
<יעל סלנט: אפשר אולי לדבר גם על פטור מנושאים בבחינה, זה בסדר, אבל באופן כללי יש אפשרות לפטור אם המנהל השתכנע שאדם איקס למד את כל מה שקשור לדיני מיסים או את כל מה שקשור לדיני עבודה או את כל מה שקשור לאחד מהדברים שמפורטים כאן בתקנות, כי אז יש לו סמכות כזאת.
<יעל סלנט: חשוב לשים את הדברים בקונטקסט המתאים.
<יעל סלנט: לעניין המקצועות, יועצי המס, עורכי הדין, רואי החשבון, זאת כמובן תשובה מקצועית שמשרד הכלכלה ניסה לספק אותה כאן בפני חברי הוועדה וזה לא סיפק את חברי הוועדה, וזה בסדר גמור ואפשר להמשיך להתדיין על זה אבל עדיין מבחינת המסגרת חשוב להגיד שאלו הדברים.
<איתן צחור: אני היועץ המשפטי של לשכת יועצי המס.
אלי אלאלוף: לא העברת לי פתק.
אלי אלאלוף: אם אתם רוצים את רשות הדיבור, תעבירו פתק.
<איתן צחור: חשוב מאוד להתייחס גם למצב הקיים.
<איתן צחור: המצב הקיים הוא שיועצי המס במרבית המקרים עוסקים בנושא הזה.
<איתן צחור: כאן באים ומשנים את המצב מהקצה אל הקצה.
<איתן צחור: אני חושב שהיעדר התייחסות למצב הכלכלי הקיים בו יועצי המס עושים את העבודה, יש כאן גם מן האפליה החמורה ביותר וצריך את זה להביא בחשבון.
אלי אלאלוף: משרד הכלכלה, בבקשה.
<אברי פולצ'ק: אני מנהל תחום פדגוגיה במשרד הכלכלה.
<אברי פולצ'ק: זה מקצוע חדש, כפי שנאמר כאן, והוא חשוב בעיקר לאזרח שיש איזשהו כלי שעוזר לו למצות את זכויותיו.
<אברי פולצ'ק: המקצוע החדש, אנחנו עושים מחקר מקיף לפני שאנחנו בכלל כותבים את תכנית הלימודים וכמובן שהייתה כאן איזושהי התבססות על התקנות.
<אברי פולצ'ק: אני יכול להגיד שבתוך המחקר שעשינו, אנחנו ראיינו, בדקנו וצפינו בהרבה אנשים שעושים את התפקידים האלה.
<אברי פולצ'ק: מתוך הניסיון ומתוך המחקר, בלי שמישהו מאתנו יש לו אינטרס כזה ואחר, והוא לא לוביסט של גוף כזה או אחר, הגענו למסקנות שבכל זאת רואי החשבון, כאשר אנחנו מדברים על סביבת העבודה הפיננסית, הם השחקנים הבכירים בכל מקרה, בהגדרה הכי אובייקטיבית שאפשר להעלות על הדעת.
<אברי פולצ'ק: יש דברים שיועץ מס לא עושה.
<אברי פולצ'ק: בחברות גדולות הוא לא עושה דוח ביקורת והוא לא עושה עוד הרבה דברים.
<אברי פולצ'ק: הוא מתעסק עם חברות קטנות ומייצג כל מיני אנשים, וזה בסדר גמור.
עודד פורר: גם בחברות קטנות הוא לא חותם.
<אברי פולצ'ק: מתוך זה שלמדנו את תכניות ההכשרה של הגורמים השונים הגענו למסקנה שלרואי החשבון נתנו לא אפליה אלא אקרדיטציה על סמך לימודיהם הקודמים ועל סמך ניסיונם ולכן בנינו תכנית מיוחדת.
<אברי פולצ'ק: לא פטרנו אותם.
<אברי פולצ'ק: התכנית עצמה היא לא תכנית ארוכה בכל מושג שהוא.
<אברי פולצ'ק: זאת תכנית של בסביבות כ-190 שעות כאשר רואי החשבון אמורים לעשות תכנית של חמישים שעות ואמורים להיבחן.
<אברי פולצ'ק: זה כלי חדש שצריך להוכיח את המיומנות כדי שמישהו יקבל את התעודה שהוא מסוגל לעשות את זה.
<אברי פולצ'ק: אמרה כאן היועצת המשפטית דבר מאוד מאוד חשוב וזה העניין של הגמישות.
<אברי פולצ'ק: הגמישות היא בתוך התכנית.
<אברי פולצ'ק: כלומר, יש אפשרות לקבל פטור.
<אברי פולצ'ק: יבוא יועץ מס ויגיד שבהכשרתו ובניסיונו עשה א', ב', ג', יפטרו אותו מהנושאים האלה בקורס ויכול להיות שהוא יעשה קורס של חמישים-שישים שעות.
<אברי פולצ'ק: אותו הדבר אם יבוא יועץ משפטי ויגיד שהוא עשה את זה ואת זה, והוא יעשה קורס כזה וכזה.
<אברי פולצ'ק: אני חושב שצריך כרגע, לדעתי, בגלל חשיבות הנושא, לקבל החלטה האם אנחנו רוצים לעכב את זה ולא לראות את נושא ה פטורים כנושא מאוד מרכזי שיכול לעשות סדר בין כל הגופים ובין כל השחקנים שרוצים איזשהו פטור.
עודד פורר: בוא נעלה את זה להצבעה.
מיכל בירן: אף אחד לא אומר שהולכים להצבעה.
עודד פורר: לא, האמירה שלו כלפינו בנושא של הלובי, אני חייב להגיב עליה, הוא מקוממת.
מיכל בירן: זה לא הוא אמר.
מיכל בירן: זה אני אמרתי ולי מותר להגיד.
אלי אלאלוף: חבר'ה, יש לי בקשה, אל תתנפלו על עובדי מדינה בצורה כזאת.
<אברי פולצ'ק: אני רוצה להתנצל אם פגעתי כאן במישהו.
אלי אלאלוף: אני חושב שנאמרו דברים ביושר.
עודד פורר: לא, לא פגעת.
עודד פורר: לא נפגעתי.
עודד פורר: אני רוצה לומר בהקשר הזה.
עודד פורר: אני אומר את זה כמישהו שגם בכובע הקודם שלו קצת עסק בזה.
עודד פורר: בסוף, בשורה התחתונה, רואה החשבון – ואני העסקתי רואה חשבון והיה לי גם יועץ מס – מעולם לא עשה את תלוש השכר.
עודד פורר: מי שבסוף עושה את תלושי השכר, אלה יועצי המס.
עודד פורר: אז אפשר להגיד שבדקתם ובדקתם את תכניות הלימודים אבל חברים, תבדקו גם מה קורה בשטח.
עודד פורר: אני לא יודע כמה תלושי שכר בסוף אתה הוצאת או את הוצאת או מתי עסקתם בנושא הזה אבל אני אומר לכם את זה מניסיוני האישי.
עודד פורר: הכתובת הכי מקצועית פעמים רבות בתחום של שכר שהייתה לי, הייתה יועץ המס שלי ולא רואה החשבון שלי שבסוף חותם על הדוח של החברה ולא רק חותם אלא גם מבקר אותו וזה בסדר.
עודד פורר: כל אחד עושה את תפקידו, אבל בסוף, בשורה התחתונה לבטל במכה אחת מקצוע שלם, ואתם יודעים מה?
עודד פורר: אם הייתם יושבים ומדברים אתם, יכול להיות שהייתם יכולים לבוא לכאן בכפיים נקיות.
עודד פורר: אני חושב שהעובדה שלא נערך דיון אמיתי גם עם הלשכות האלה, זה צורם ויש מקום לעצור, שיקיימו אתם את הדיון הזה ויחזרו לכאן.
עודד פורר: יכול להיות שתגיעו להסכמות ויכול להיות שלא, אבל אז לכל הפחות ננהל את הדיון הזה כאשר השולחן נקי.
מיכל בירן: על זה אני מסכימה בלי הלובינג.
מיכל בירן: הייתם צריכים לשבת.
<קריאה: הלובינג ממש לא קשור לכאן.
<ירון גינדי: חברת הכנסת מיכל בירן, בלשכת יועצי המס כל העובדים בלשכה הם שתי מזכירות ולא היה לנו מעולם לובי, אין לנו לובי, אין לנו כסף ללובי ומעולם לא הפעלנו לוביסטים ולא נפעיל לוביסטים בחיינו.
מיכל בירן: הפעולה לובי לא קשורה בזה.
אלי אלאלוף: בואו נחזור לדיון.
מיכל בירן: זה גם לגיטימי.
אלי אלאלוף: מיכל, את לא יכולה לקחת את רשות הדיבור כל הזמן לפי החלטתך.
<קריאה: הוא ישב בוועדת הכספים כל כך הרבה שהוא יכול לדבר עם כל הנציגים.
<קריאה: הוא ישב יומיים שלמים.
<נטע ברנר נאור: בהמשך למה שהיועצת המשפטית של הוועדה אמרה בקשר לפטורים, אני מאוד מצטערת שלא אמרתי את זה בראשית דבריי כי יכול להיות שזה היה פותר.
<נטע ברנר נאור: לשכת יועצי המס שואלת למה שהם יידרשו עוד פעם לעבור מיסים אבל לא תידרשו עוד פעם לעבור מיסים בגלל שאנחנו ניתן פטור.
<נטע ברנר נאור: כמו שעורכי הדין לא יצטרכו אולי לעבור דיני עבודה אם הם יוכיחו שהם למדו דיני עבודה.
<נטע ברנר נאור: למעט עניין הפטורים אני גם רוצה להגיד שיש כאן חוסר דיוק.
<נטע ברנר נאור: כל הזמן אתם מעלים, או לפחות חבר הכנסת מעלה, לגבי עורכי הדין.
<נטע ברנר נאור: כשהורדנו את דרישת קורס חשבי שכר, עורכי הדין ויועצי המס הם באותה דרגה.
עודד פורר: קיבלתי את זה.
עודד פורר: ראיתי את זה.
<נטע ברנר נאור: אמרת את זה גם אחר כך.
עודד פורר: טעיתי.
<נטע ברנר נאור: רציתי גם את זה להעמיד על הדיוק.
<נטע ברנר נאור: אני רוצה להגיד משהו שחשוב להגיד אותו.
<נטע ברנר נאור: מי שעושה את זה בפועל כיום אלה הם רואי החשבון.
<נטע ברנר נאור: ככל שאנשים נוספים כן רוצים להיכנס למקצוע ויש אינטרס ציבורי כזה, גם אינטרס של העוסקים בעצמם, של הגילדות, נקרא להם כך, או של אנשים שבעצמם רוצים להיכנס, חשוב שהתקנות האלה יאושרו.
<נטע ברנר נאור: אני חושבת שהעניין הזה של הפטורים, ואני כן חושבת שיש סמכות למנהל לפטור לא רק יועץ מס פרטני שיפנה אליו ויגיד שהוא למד את זה במיסים, אלא קבוצת יועצי המס יפנו במסגרת התקנה שמדברת על הפטורים, שזאת תקנה 3, ויכול להיות שאנחנו נפרסם הנחיה אם הם ישכנעו את המנהל בכך שהם צריכים פטור מדיני מיסים.
<נטע ברנר נאור: אם הוא ישתכנע, הוא יפרסם הנחיה שלכל עניין התחום של דיני המיסים ומערכות שכר, אם הם ישכנעו שהם למדו מערכות שכר, יהיו להם פטורים.
<נטע ברנר נאור: אותו דבר לגבי עורכי הדין עם דיני העבודה.
<נטע ברנר נאור: לכן אני חושבת שזה פתרון מספק לכל הצדדים.
<נטע ברנר נאור: אנחנו לא חושבים שזה יהיה נכון לעשות תכנית מעשית או תכנית הכשרתית מותאמת לכל קבוצה.
<נטע ברנר נאור: אנחנו חושבים שזה לא נכון.
אלי אלאלוף: כל אדם יבוא לבקש פטור מקורס כזה?
<נטע ברנר נאור: זה יהיה במסגרת פטור.
אלי אלאלוף: אני מודה לך על המשפט האחרון כי אתם עושים אפליה והשתמשת במושג הזה שלדעתי הוא פסול במינהל ציבורי.
אלי אלאלוף: אני רוצה להציע, ברשותכם, ואם מישהו רוצה, יתקן אותי.
אלי אלאלוף: אנחנו מבקשים ממשרד הכלכלה לעשות סבב נוסף של דיונים עם כל הקבוצות ולא רק עם קבוצה מסוימת אלא עם כל הקבוצות.
אלי אלאלוף: תעשו דיון כזה, סבב כזה של פגישות ואני מזמין שיחה אישית בה תציגו בפני את התקנות לפני שאני אביא אותן לכאן לדיון.
אלי אלאלוף: אבל שיהיה ברור, אין כללים מועדפים עבור קבוצה א' או ב'.
אלי אלאלוף: אם לא תבואו עם כללים אחידים לכולם שמאפשרים לכולם לגשת ומי שאמור להיבחן, שייבחן, ומי שאמור להשתלם בתנאים דומים ואחידים.
אלי אלאלוף: אין כאן משחק.
אלי אלאלוף: במצב הנוכחי הקבוצה המועדפת היחידה, אלה רואי החשבון והם שמחים שהמצב הוא כזה כי הם היום רשאים לאשר את זה.
אלי אלאלוף: המצב הוא לא טוב ולכן אני גם קובע ברשות
אלי אלאלוף: כם לוח זמנים.
אלי אלאלוף: עד ה-15 בדצמבר תהיו מוכנים ועד סוף השנה אני מוכן לקיים דיון נוסף אחרי התייעצות אתי.
אלי אלאלוף: ברשותכם, נפתח רשמית את הישיבה השנייה.
אלי אלאלוף: היום ה-11 בינואר 2016, א' בשבט תשע"ו, השעה 10:51.
אלי אלאלוף: הצעת חוק להסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון מס' 4 והוראת שעה).
אלי אלאלוף: זאת הצעה של חבר הכנסת רוברט אילטוב – הוא לא פה אבל היא כל כך חשובה, נמשיך גם בלעדיו.
אלי אלאלוף: בבקשה, היועצת המשפטית של משרד הבריאות.
<אביטל וינר אומן: אביטל וינר אומן, אני מייעצת לאגף הרישוי במקצועות בריאות במשרד הבריאות.
<אביטל וינר אומן: הצעת החוק הזאת, שהתחילה בגלגולה בכנסת הקודמת וממשיכה פה בקידום היושב-ראש, שר הבריאות ושר הקליטה, נועדה לאפשר לתקופה מסוימת, לתקופה של הוראת שעה, לעולים חדשים שמגיעים במקצועות הבריאות – פיזיותרפיה, ריפוי בעיסוק, קלינאות תקשורת ותזונה – שבמדינות שלהם, כפי שהתוודענו לכך, בתקופות מסוימות לא היה אפשר ללמוד לימודים לתואר אקדמי אלא לימודי תעודה כי זו הייתה מערכת ההשכלה שם, לאפשר להם לתקופה מסוימת להגיע לישראל, להשתלב פה בעבודה ולקבל תעודה במקצוע בריאות, גם אם אין להם את התואר הראשון אלא הם מגיעים עם לימודי התעודה.
<אביטל וינר אומן: אני חושבת שצריך שהיועצת המשפטית תקריא את הנוסח.
אלי אלאלוף: לא, לא מייד, ברשותכם.
אלי אלאלוף: נאפשר לדוברים שרוצים להגיד כמה מלים, גם במקצועות שאינם כלולים בחוק.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין פה שני חברי כנסת, ד"ר עבדאללה אבו מערוף וחבר הכנסת עודד פורר.
<שמרית גיטלין שקד: "הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון מס' 4 והוראת שעה), התשע"ו–2016
עודד פורר: זה לא מה שמופיע אצלנו.
יעקב ליצמן: היה תיקון.
אלי אלאלוף: עשינו התייעצויות קודמות.
עודד פורר: מעבר למה שיש פה?
<שמרית גיטלין שקד: נוסח סעיף 2 נמחק כיוון שהנושא ייכלל בתקנות שיובאו מייד בתום הצעת החוק הזאת לדיון.
זאב אלקין: אפשר להעיר לגבי 2?
זאב אלקין: אם אתם מעבירים את זה לתקנות, אנחנו העלינו את הסוגיה של פורטוגזית לגבי עולים.
אלי אלאלוף: התרגום.
<שמרית גיטלין שקד: אם השר יסכים, אפשר להוסיף את זה לתקנות.
זאב אלקין: לכן אני מעלה את זה פה.
<שמרית גיטלין שקד: זה יידון פה עוד מעט.
<שמרית גיטלין שקד: אנחנו גומרים את הצעת החוק וישר דנים בזה.
יעקב ליצמן: אבל אני שואל סתם – כמה שפות?
זאב אלקין: לא, אני בכוונה מציין רק שפה אחת.
זאב אלקין: יש היום עלייה הולכת וגדלה מברזיל – זה לא ספרדית, זה פורטוגזית, מה לעשות.
<ד"ר אמיר שנון: אין לנו אנשי מקצוע.
<ד"ר אמיר שנון: זה לא סתם לתרגם מילולית.
<ד"ר אמיר שנון: הבעיה שאתה צריך איש מקצוע.
זאב אלקין: אתה לא יכול למצוא אף איש מקצוע?
<קריאה: אין אף רופא פורטוגזי בישראל?
זאב אלקין: אין אף איש מקצוע דובר פורטוגזית בישראל?
זאב אלקין: בכל זאת יש פה קהילה של יוצאי ברזיל.
יעקב ליצמן: זה יוצר כאב ראש לא קטן.
יעקב ליצמן: אם אתה עומד על זה - - -
אלי אלאלוף: אבל אין אפשרות אחרת, למה לא תאפשרו?
עודד פורר: זה פשוט יבוא לפה עוד פעם כשיתחילו לצוף הבעיות של העולים מברזיל.
יעקב ליצמן: הלוואי, הלוואי.
<ד"ר אמיר שנון: יש פה אופציה.
<שמרית גיטלין שקד: וזה לא חובה.
<אביטל וינר אומן: יש אפשרות לקבוע בתקנות שפות נוספות.
<ד"ר אמיר שנון: יש פה אופציה בהצעה.
זאב אלקין: אני ראיתי, אבל היות ואני שומע מה התגובה להצעתי, אז לכן אני מעדיף שזה יהיה כתוב.
<ד"ר אמיר שנון: עד היום לא תרגמנו אף פעם לפורטוגזית.
אלי אלאלוף: אבל זה לא היום.
אלי אלאלוף: היום יש גל עלייה מברזיל.
זאב אלקין: בשנה האחרונה העלייה מברזיל הכפילה את עצמה.
זאב אלקין: זה עדיין לא מספרים גדולים אבל אם זה ילך בקצב כזה, ויש סיבות למה זה קורה.
<אביטל וינר אומן: צריך לראות כמה אנשים יש.
<ד"ר אמיר שנון: אני בהחלט מוכן לבדוק את זה, אני רק אומר שתהיו ערים לכך שיכולה להיות בעיה ברמה המקצועית.
זאב אלקין: אני לא מאמין שבמדינת ישראל כולה לא ניתן למצוא איש מקצוע אחד דובר פורטוגזית.
אלי אלאלוף: דוקטור, אני רוצה להבין.
אלי אלאלוף: יש אפשרות להוסיף שפות בהתאם לצורך.
<ד"ר אמיר שנון: נכון.
אלי אלאלוף: שנית, כרגע יש צורך בפורטוגזית, אז אנחנו נוסיף.
אלי אלאלוף: הבעיה הטכנית זה בעיה שאתם צריכים להתמודד איתה, ולא עכשיו.
אלי אלאלוף: לא הולכים לבדוק משהו פה.
אלי אלאלוף: פה אנחנו מבקשים.
זאב אלקין: אגב, אם לא תמצאו אף אחד, לי יש הצעה.
זאב אלקין: אנחנו נמצא לכם מועמד לעלייה, תציעו לו מקום עבודה במשרד הבריאות.
זאב אלקין: כתוצאה מזה הוא יעלה, ונביא לפה גם עולה וגם יהיה תרגום.
עבדאללה אבו מערוף: יש כבר קנדידט?
זאב אלקין: נמצא.
זאב אלקין: אני בטוח שנמצא.
אלי אלאלוף: זו בעיה טכנית, ברשותך.
יעקב ליצמן: השר אלקין ידאג לתקן במשרד האוצר.
זאב אלקין: זה כבר לא אמרתי.
אלי אלאלוף: אני אדאג לתקן באוצר, יאללה.
אלי אלאלוף: נרשום את זה בסוגריים כבדיחה.
אלי אלאלוף: ברשותכם, בואו נמשיך בבקשה.
אלי אלאלוף: תוסיפי פורטוגזית.
<שמרית גיטלין שקד: אדוני, זה בתקנות שהן מייד אחרי הצעת החוק, אז כרגע אני לא מוסיפה.
<שמרית גיטלין שקד: נדון בזה, תזכרו את זה.
<שמרית גיטלין שקד: משרד הבריאות ביקש למחוק את התוספת שאומרת: "לא ידחה המנהל את בקשת המבקש בהסתמך על הוראות סעיף קטן זה אלא לאחר שהתייעץ בוועדה המייעצת" – למחוק את זה.
<שמרית גיטלין שקד: אז זה מחוק.
<אביטל וינר אומן: להשאיר לשיקול דעת.
<שמרית גיטלין שקד: משרד הבריאות ביקש למחוק את זה.
<שמרית גיטלין שקד: הוא ביקש למחוק את החובה שלו ולאפשר לו שתהיה לו רשות להתייעץ, אבל לא לחייב אותו כל פעם שהוא רוצה לדחות בקשה, להתייעץ בוועדה המייעצת.
<אביטל וינר אומן: זה אלפי בקשות, זה נטל.
עודד פורר: זאת אומרת, הוא הולך לדחות אלפי בקשות?
<אביטל וינר אומן: אני אומרת שזה דבר שצריך לדון.
<אביטל וינר אומן: אל"ף, אם זה משהו מהותי – הרי גם לחיוב צריך להתייעץ עם הוועדה המייעצת, לא רק לדחייה, לשלילה.
עודד פורר: הכוונה פה, שבבואו לדחות, כדי לדחות הוא חייב להתייעץ עם הוועדה המייעצת.
עודד פורר: זאת אומרת, שהדחייה היא לא דחייה שמתבצעת באופן אוטומטי ושאין הרבה דחיות.
עודד פורר: אם ככלל, רוב הדברים הם דחיות אז באמת זה עומס גדול.
עודד פורר: אם אני דוחה את כל הבקשות, אז בוודאי שיקשה עלי להתייעץ עם המועצה המייעצת.
<אביטל וינר אומן: אנחנו מבקשים שהדבר יישאר לשיקול דעת המנהל.
עודד פורר: זה עדיין נשאר לשיקול דעתו.
עודד פורר: הוא רק חייב להתייעץ איתם.
<אביטל וינר אומן: לא, זה לא נשאר כי אנחנו מחייבים להעביר את זה לוועדה מייעצת.
עודד פורר: כי אנחנו לא חושבים שבן אדם אחד באופן גורף יכול לפסול בסופו של דבר מוסד, ובסוף אנחנו שוב נשארים עם איזשהו בן אדם אחד שלא מתייעץ עם אף אחד.
<אביטל וינר אומן: תמיד כשיש בעיה אנחנו מתייעצים.
יעקב ליצמן: בניגוד אליך, אדוני, אני חושב קצת אחרת.
יעקב ליצמן: לא צריך הכול להעביר דרך ועדות, אני חושב שצריך לסמוך גם על שיקול דעת.
יעקב ליצמן: אם אנחנו מנהלים את הדברים, צריך לסמוך על שיקול דעת, אחרת אין לי שיקול דעת בכלל.
עודד פורר: הניסיון מלמד שהוראות הדחייה ניתנו באופן גורף.
יעקב ליצמן: התשובה הזאת לא נכונה.
<אביטל וינר אומן: עד שאנחנו דוחים, באמת, אנחנו שוקלים ובמקרים החדשניים מעבירים גם ככה לוועדות המייעצות.
עודד פורר: לעולם אי אפשר לדעת כי אף פעם לא גילינו את כל הנתונים, מה היו השיקולים.
אלי אלאלוף: אני מבקש את העדות שלך.
<קטי קזורר: אני קטי קזורר, אני אמורה להיות קלינאית תקשורת – לא לפי החוק אבל זה המקצוע שלי.
<קטי קזורר: אני רוצה לתת עדות על מה שקורה.
<קטי קזורר: אנחנו נותנים פה כל כך כלים למשרד הבריאות לחסום אותנו.
<קטי קזורר: למה?
<קטי קזורר: אני רוצה לתת דוגמה.
<קטי קזורר: יש פה כמה אנשים שהביאו את המסמכים, והיה להם ניסיון גם בצרפת וגם פה.
<קטי קזורר: חסר לה סטאז' של השנה השנייה, אבל הסטאז' לפני 26 שנה, האוניברסיטה לא שומרת על המסמכים האלה.
<קטי קזורר: היא שומרת אם עברת את המבחנים, עשית הכול, יש לך תעודה, יש לך רישיון עבודה, ופתאום משרד הבריאות מתעקש איפה הסטאז' של השנה השנייה שלך, ואין עדות באוניברסיטאות לפני 26 שנה.
<קטי קזורר: מישהו שעבד במקצוע, שיש לו רישיון ומסמכים של עבודה, למה מתעקשים בנקודות האלה - -
<ד"ר אמיר שנון: לא, לא.
אלי אלאלוף: רק רגע, ד"ר שנון.
<קטי קזורר: - - שרק חוסמות אותנו?
<קטי קזורר: ודבר נוסף, אני רוצה להגיד מה קרה בוועדה המייעצת.
<קטי קזורר: יש פה שני מקרים שהיו מול ועדה מייעצת, אני רוצה שתשמעו מה קורה בוועדה המייעצת כי באמת זה הזדמנות עוד פעם לחסום אותנו.
<קטי קזורר: אנחנו רק רוצים להתקדם.
<קטי קזורר: מי שעבר את הוועדה המייעצת, ברשותכם אפשר לבקש לשמוע מה קורה בוועדה בפועל.
אלי אלאלוף: בבקשה, אחת מהבנות.
<ןיקי סטרוק: שמי ויקי סטרוק, אני קלינאית תקשורת, גם באה מהאגודה של AAEGE.
<ןיקי סטרוק: אני באה מצרפת ופגשתי את כל הוועדה המייעצת אחרי שקודם כול קיבלתי מכתב שאני לא יכולה להתקבל בגלל הלימודים שלי מצרפת, שזה לא תואר ראשון אלא תעודה.
<ןיקי סטרוק: אז קיבלתי את זה באהבה, אמרתי - -
אלי אלאלוף: עכשיו באים לתקן את זה.
<ןיקי סטרוק: - - אני רוצה להסביר פשוט את כל התהליך.
אלי אלאלוף: לא, לא, אל תעשו את זה.
אלי אלאלוף: אמרתם, תגידו משהו על הוועדה המייעצת.
<ןיקי סטרוק: טוב, אני רק אסביר למה.
<ןיקי סטרוק: קיבלתי אחרי זה מכתב שאני צריכה להוסיף מסמכים על כל הסטאז'ים וכל השעות של הלימודים, אז אמרתי, טוב יש התקדמות, רואים אותי, רוצים לראות בדיוק איפה אני נמצאת.
<ןיקי סטרוק: נכנסתי לוועדה המייעצת, ופה אף אחד לא ביקש ממני את כל המסמכים, שאני לקחתי על עצמי לתרגם ולחפש שוב מצרפת – לא היה לי הרבה זמן כדי לתרגם אותם, ונאמר לי בוועדה המייעצת שבצרפת אנחנו כל כך רחוקים ממה שקורה בכל המדינות מבחינת התואר, שאני צריכה לפנות לאוניברסיטאות פה בארץ ולראות אם אני יכולה להתקדם ולהשלים את הלימודים.
<ןיקי סטרוק: סליחה.
<ןיקי סטרוק: קודם כול, תודה שאתה נותן לנו את האפשרות לדבר כי שבע שנים אנחנו סובלות מהעניין הזה, ומנסים להתקדם עם האנשים של האגודה, עם קלינאיות תקשורת מפה, ומי שנמצא בוועדה המייעצת, שלא מסתכלת אפילו על התוכנית שלי – רק שבע שנים כדי להסתכל על התוכנית – נמצאת באגודה ונמצאת בוועדה המייעצת.
אלי אלאלוף: שבע שנים.
<ןיקי סטרוק: שבע שנים הלכתי לאוניברסיטאות וסגרו לי את הדלת – את לא יכולה להתקבל, את לא יכולה אפילו עם פטורים, את צריכה לחזור ללימודים.
<ןיקי סטרוק: ופה העניין שבוועדה המייעצת, אותם אנשים שנמצאים באגודה חושבים שאנחנו באים לסכן את המקצוע.
<ןיקי סטרוק: אנחנו כן רוצים שיבואו לבחון אותנו, אנחנו לא באים להתבכיין.
<ןיקי סטרוק: פה אומרים לנו שיש לנו בעיה שפתית, שצריך לעבור את המבחן.
<ןיקי סטרוק: המבחן הוא בא לראות אם יש לנו רישיון כדי להתקבל, ויש לנו רישיון מצרפת, מאותן אוניברסיטאות, מאותם המוסדות של הרופאים ושל רופאי השיניים, אותן אוניברסיטאות נותנות לנו את רישיון העבודה.
<ןיקי סטרוק: אז למה לא לקחת את הניסיון שלנו ולתת לנו לעבוד עם מסגרת, לעבוד עם הסתכלות, שיסתכלו עלינו?
אלי אלאלוף: זה ברור, גברת.
אלי אלאלוף: ד"ר שנון, רוצה עוד לשמוע או להגיב כבר?
<ד"ר אמיר שנון: איך שאתה מעדיף.
בן סעדון: רוקחים אתה רוצה לשמוע, אלי?
אלי אלאלוף: בואו נישאר במקצועות של החוק.
אלי אלאלוף: אחר כך נדבר על הרוקחים.
<קטי קזורר: אפשר להוסיף רק שהוועדה המייעצת לא נותנת שום סיכום אחרי שהיא אמרה לשניהם, תלכו הביתה – אחת מגרמניה, תחזרו לגרמניה, אמרו לה במפורש.
<קטי קזורר: אז פשוט צריך שיהיה לנו סיכום מה הסיבות, איך מתקדמים, מה חסר.
<קטי קזורר: ופה זה ממש אפור, זה כל כך בידיים שלהם, שאין לנו שום דבר ביד להתקדם.
<קטי קזורר: צריך לטפל בזה מהר.
אלי אלאלוף: עודד, בבקשה.
עודד פורר: רק כדי שנבין מה אומר הסעיף הזה.
עודד פורר: הסעיף הזה זה הסעיף שמקנה את הסמכות למנהל להכריע איזה מוסד הוא מתאים מבחינת תוכניות הלימודים שלו וכו' וכו', שורה של נושאים.
עודד פורר: התייעצות החובה עם הוועדה המייעצת נדרשת לפי מה שאנחנו ביקשנו רק כשהוא דוחה את הבקשה.
עודד פורר: הרי תמיד אנחנו שמים את הביורוקרטיה באישור הבקשה.
עודד פורר: אני חושב שההליך הזה הוא כן לייצר עוד ביורוקרטיה לפני שדוחים בקשה.
עודד פורר: הבקשה היא בקשה להכרה במוסד.
עודד פורר: הרי אין לכם בקשות לפי הסעיף הזה בהכרה בעשרות מוסדות.
עודד פורר: יש לכם בקשה בסוף בהכרה במספר מסוים של מוסדות.
<ד"ר אמיר שנון: ממש לא נכון.
<ד"ר אמיר שנון: מוסדות מכל העולם.
עודד פורר: לפני שאתה דוחה מוסד, אני חושב שעם כל הכבוד, לא כל החכמה רוכזה אצלך בסופו של דבר.
<ד"ר אמיר שנון: ולמה אתה חושב שאני לא עושה את זה בכל מקרה?
עודד פורר: אז אם אתה עושה את זה, אז מה ההתנגדות שלך?
<אביטל וינר אומן: יש לי הצעה.
עודד פורר: יתרה מכך.
עודד פורר: אני גם הייתי רוצה להוסיף.
יעקב ליצמן: אני עדיין חולק על זה אבל היות שהיועצת המשפטית תציע נוסחת פשרה, אז בואו נשמע.
עודד פורר: הייתי רוצה להוסיף עוד דבר, שכבר גם אליו היא תתייחס אם זה בהצעת הפשרה – שהנימוק יהיה בכתב.
יעקב ליצמן: בזה אני תומך.
<ד"ר אמיר שנון: זה תמיד כך.
עודד פורר: שהנדחה יקבל הודעת נימוק מסודרת, עם נימוקים.
אלי אלאלוף: אם אתה אומר זה דוחה משנה לשנה, עד שבע שנים - - -
עודד פורר: הוא לא יוכל לדחות בלי להתייעץ.
אלי אלאלוף: יש פה הצעת פשרה.
<אביטל וינר אומן: הצעת פשרה לדיון, שלא על כל בקשה ספציפית נצטרך להביא לוועדה אלא על כל דיון במוסד חדש נביא לוועדה.
עודד פורר: עלי זה מקובל.
עודד פורר: אני הייתי רוצה לשמוע את עמדתם של ארגוני העולים.
<ד"ר אמיר שנון: אני רוצה להעיר משהו.
יעקב ליצמן: האם מקובל שהדחייה תהיה בכתב?
<ד"ר אמיר שנון: כן, בוודאי.
<ד"ר אמיר שנון: זה ככה, הרב ליצמן.
יעקב ליצמן: אז אני מציע שנוסיף את זה שעל כל דחייה - - -
<אביטל וינר אומן: של מוסד.
<אביטל וינר אומן: לא על כל בקשה.
יעקב ליצמן: זה אני מוסיף.
יעקב ליצמן: כשנותנים לבן אדם דחייה, צריך לתת לו נימוק.
<אביטל וינר אומן: נימוק כן.
<שמרית גיטלין שקד: זה הכנסנו בתיקון הראשון.
עבדאללה אבו מערוף: במוסד חדש.
<אביטל וינר אומן: אבל על כל מוסד, לא על כל בקשה של אותו אדם.
<אביטל וינר אומן: בסדר?
עודד פורר: דחית פעם אחת והתייעצת על מוסד מסוים, אין צורך לעשות את זה.
<אביטל וינר אומן: זה מה שזה הטיל עלי.
<שמרית גיטלין שקד: חבר הכנסת ליצמן, אתה דיברת על נושא של נימוק החלטה בעניין התניה או דחייה.
יעקב ליצמן: כל דחייה.
<אביטל וינר אומן: תנומק.
יעקב ליצמן: תנומק.
זאב אלקין: החלטה חיובית לא צריך.
יעקב ליצמן: חיובי לא צריך.
<קריאה: גם לא יערערו עליה כנראה.
יעקב ליצמן: ואביטל מוסיפה לגבי הפשרה של מוסד.
<שמרית גיטלין שקד: אז אני מקריאה מה אני הבנתי מהפשרה של אביטל: לא ידחה המנהל בקשה להכיר במוסד מסוים לראשונה אלא לאחר שהתייעץ בוועדה המייעצת.
אלי אלאלוף: ד"ר שנון, רצית להתייחס?
<ד"ר אמיר שנון: כן, אני רק רוצה להסביר כמה דברים.