GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שמרית גיטלין שקד: לא, כי אתה יכול להתרשם איפה מרכז החיים של הבן אדם היה, איפה הילדים שלו היו רשומים למוסדות חינוך, איפה הוא חי.
זאב אלקין: אין לו ילדים.
<קריאה: אין לו ילדים, זה 10,000 משתתפי "מסע" בשנה.
<שמרית גיטלין שקד: אם אדם בא לתוכנית של כמה חודשים - - -
זאב אלקין: שנה.
זאב אלקין: זה תוכניות שנתיות, שבמהלכן צעירים מתאזרחים, לפעמים נשארים פה.
עודד פורר: גם לפעמים הוא בא לתוכנית, עשה עלייה.
עודד פורר: אחרי שלוש שנים חזר לחו"ל כי הוא לא הסתדר פה.
<שמרית גיטלין שקד: בסדר, אם הוא עשה עלייה אז הוא כבר היה ישראלי, אין מה לעשות.
<שמרית גיטלין שקד: אם הוא עשה עלייה ושלוש שנים חי בישראל - - -
זאב אלקין: לכן אני הצעתי לכם מבחן, ארבע מתוך חמש.
זאב אלקין: אתם רוצים שלוש מתוך ארבע, גם אפשר.
<שמרית גיטלין שקד: אז אולי אפשר להחריג, כמו שהחרגנו את מי שהגיע לישראל למטרת שירות או התנדבות - - -
<אביטל וינר אומן: נעשה גם "מסע".
<שמרית גיטלין שקד: או תוכנית של משרד הקליטה.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אני מבקש.
אלי אלאלוף: אני מפסיק את הישיבה, ברשותכם.
אלי אלאלוף: אנחנו פה בשלוש דקות של התייעצויות.
אלי אלאלוף: אז אל"ף, אתם לא מתערבים, רק היועצות המשפטיות.
זאב אלקין: תיכף נמצא את המינוח.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אנחנו נקרא את הנוסח.
אלי אלאלוף: בינתיים יש מי שגם אמור להצביע, אז הוא צריך לשמוע את הנוסח הסופי.
אלי אלאלוף: נא לקרוא את הנוסח הסופי.
<שמרית גיטלין שקד: רק דקה, אנחנו לא רוצים לטעות פה בקטנות.
זאב אלקין: אני מציע לך הגדרה: תוכניות חוויה ישראלית לצעירים המוכרות על-ידי ממשלת ישראל או הסוכנות היהודית.
אלי אלאלוף: אנחנו חוזרים לישיבה בבקשה.
<שמרית גיטלין שקד: אתם רוצים להוסיף: או בתוכנית שמוכרת על-ידי השר כדי שיהיה אפשר להכניס תוכניות - - -
<קריאה: שתוכר לעניין זה על-ידי השר.
<שמרית גיטלין שקד: טוב.
<שמרית גיטלין שקד: אפשרות ב'.
אלי אלאלוף: או בהתייעצות בין שרי הקליטה והבריאות.
זאב אלקין: זה פתח לכל החריגים.
יעקב ליצמן: כל אזרחי המדינה ייכנסו.
אלי אלאלוף: חזרנו לישיבה, בואו נקרא את הסעיף בבקשה.
<שמרית גיטלין שקד: בגדול, אני אקריא איזשהו ניסוח אבל יכול להיות שאנחנו נשנה אותו אחר כך בהתאם לרוח הדברים: הוראות סעיף זה לא יחולו על תושב ישראל, שמרכז חייו היה בישראל בטרם יצא את ישראל ולמד לימודים כאמור בסעיף זה מחוץ לישראל; לעניין פסקה זו, לא יראו את מי שהגיע לישראל למטרת שירות או התנדבות בצבא הגנה לישראל או בשירות לאומי או בשירות לאומי-אזרחי או בתוכניות חוויה בישראל המוכרות על ידי הסוכנות היהודית או ממשלת ישראל או בתוכנית של הבאת צעירים מחוץ לישראל שתוכר על ידי שר הקליטה ושר הבריאות כמי שמרכז חייו היה בישראל בתקופת שירותו או התנדבותו או - - -
<קריאה: שהייתו.
<אביטל וינר אומן: או מה שאנחנו נחליט.
<שמרית גיטלין שקד: רגע.
<שמרית גיטלין שקד: סעיף (5) – פה יש גם שני סעיפים.
<שמרית גיטלין שקד: הסעיף הזה במקור, בהצעת החוק בקריאה הראשונה, היה כהוראת שעה.
<שמרית גיטלין שקד: אפשרות א' – הסעיף מחוק, זה אומר שזו הוראה קבועה.
<שמרית גיטלין שקד: אפשרות ב' זאת בקשת משרד הבריאות.
<שמרית גיטלין שקד: פה הייתה אפשרות גם שהשר רשאי בצו להאריך את תוקפו של סעיף זה, לתקופה של שלוש שנים נוספות.
<שמרית גיטלין שקד: כתוב לנו פה שהייתה התנגדות לתוספת.
<שמרית גיטלין שקד: בקיצור, צריך להחליט על תוקף הסעיף.
אלי אלאלוף: אני לא מבין למה אנחנו צריכים להגביל את זה בזמן, אדוני השר.
יעקב ליצמן: אולי נשמע את אביטל.
<אביטל וינר אומן: שוב, כמו שאמרנו.
<אביטל וינר אומן: המהפכה בעצם של החוק, מה שהחוק עשה זה להפוך את המקצועות האלה ממקצועות פרוצים שנלמדו בכל מיני רמות לימוד למקצוע אקדמי, וזו מטרת החוק וזה מה שעבדנו במשך השנים עם ארגונים ועם האקדמיה, וזה אכן קרה אחרי הרבה שנות עבודה, שהתארים האלה בישראל והמקצועות האלה בישראל הם מקצועות אקדמיים.
<אביטל וינר אומן: אנחנו הסכמנו באמת לתקופה – כי ראינו שיש בעיה והאיחוד האירופי היום גם הולך לאקדמיזציה, כל האיחוד האירופי.
<אביטל וינר אומן: המקצועות האלה, לא תהיה איתם בעיה בעתיד בצרפת, בגרמניה, במקומות אחרים, כי גם האיחוד האירופי היום משנה את הכללים והופך למתן תארים אקדמיים כפי שהם מוכרים בישראל.
<אביטל וינר אומן: זה התהליך שקורה היום, ולכן הסכמנו כדי לפתור את הבעיה לעולים החדשים שלמדו בתקופת הביניים, שעוד לא נכנסו לשינוי הזה של האיחוד האירופי, וכן יש להם לימודי תעודה ולא תואר ראשון, לעשות את זה כהוראת שעה ולפתור להם את הבעיה בתקופה הזאת שהם עולים לישראל.
<אביטל וינר אומן: אנחנו לא רוצים שהחוק שלנו, שהוא חוק אקדמי אחרי המהפכה שעשינו, נוציא את העוקץ שלו של התואר האקדמי ושוב נהפוך אותו לחוק שמאפשר גם לימודי תעודה.
<אביטל וינר אומן: לכן הסכמנו שזה יבוא כהוראת שעה, ואחר כך נראה, נבחן.
זאב אלקין: תמיד יהיו עולים.
עודד פורר: אני רוצה להציע כבר את הפשרה.
יעקב ליצמן: מה מפריע שהשר יהיה רשאי?
זאב אלקין: להאריך את הוראת השעה.
<אביטל וינר אומן: אם זו הפשרה, אז נסכים לפשרה.
זאב אלקין: את הוראת השעה, באישור - - -
יעקב ליצמן: הנה, יש פשרה.
עודד פורר: קודם כול, זה מה שמופיע, אני מסכים.
עודד פורר: מה שכן הייתי רוצה, תאריכו את זה ל-2021 כבר מראש כי החוק הזה הוגש ב-2015, ההיגיון היה שזה הוראה של חמש שנים.
יעקב ליצמן: עודד, אם השר רשאי, תשאיר לו את זה.
עודד פורר: לא, זה ברור.
<אביטל וינר אומן: אבל לא למחוק את הסעיף לגמרי.
עודד פורר: לא, אני מסכים, לא למחוק את הסעיף.
אלי אלאלוף: תאפשרו דיון בין המחוקקים.
עודד פורר: יש אינטרס גם להגיד לעולים מצרפת – בואו עכשיו, לפני שזה נגמר, כי יכול להיות שההוראה הזו לא תהיה.
זאב אלקין: אז תשאירו - - -
יעקב ליצמן: תוסיף: רשאי.
זאב אלקין: השר רשאי להאריך.
<שמרית גיטלין שקד: סעיף קטן זה יעמוד בתוקפו עד ליום ט"ז בטבת התשפ"א (31 בדצמבר 2020); השר רשאי בצו להאריך את תוקפו של סעיף זה לתקופה - - -
<שמרית גיטלין שקד: השר, באישור הוועדה - -
אלי אלאלוף: באישור הוועדה.
<שמרית גיטלין שקד: - - רשאי בצו להאריך את תוקפו של סעיף זה לתקופה של שלוש שנים נוספות?
אלי אלאלוף: בלי מגבלה.
<שמרית גיטלין שקד: תקופות נוספות?
<קריאה: תקופות נוספות, באישור הוועדה.
<שמרית גיטלין שקד: לא, הוא לא יכול להפוך את זה להוראה קבועה כי הכנסת מחוקקת את זה כהוראת שעה.
זאב אלקין: הוא יכול לבקש אישור ל-20 שנה.
<שמרית גיטלין שקד: לא, אנחנו צריכים לקבוע משהו הגיוני שישקף את זה שמדובר בהוראת שעה.
<שמרית גיטלין שקד: השר לא יכול להפוך חקיקה של הכנסת מהוראת שעה להוראה קבועה.
יעקב ליצמן: השר רשאי להאריך בתקופה.
זאב אלקין: באישור ועדה.
<שמרית גיטלין שקד: בואו נקבע איזושהי תקופה סבירה.
אלי אלאלוף: בלאו הכי הוועדה תאשר.
<שמרית גיטלין שקד: שוב, אני אומרת, אם הכנסת מאשרת את זה כהוראת שעה, השר לא יכול בעצם למעשה להפוך את זה להוראה קבועה.
יעקב ליצמן: לתקופה.
<אריאל ארליך: מעת לעת.
<שמרית גיטלין שקד: אז צריך לתחום את התקופה כי עדיין מדובר בהוראת שעה, אלא אם כן הכנסת רוצה לאשר את זה כהוראה קבועה.
<שמרית גיטלין שקד: אם השר יחליט שהוא מאשר את זה לתקופה של הרבה מאוד שנים זה בעצם כי הוא הפך את זה להוראה קבועה.
<קריאה: בואו ניתן תקופה הגיונית.
<שמרית גיטלין שקד: בואו נכתוב שהוא רשאי מעת לעת לאשר את זה לתקופות של שלוש שנים כל אחת.
<שמרית גיטלין שקד: בסדר?
<אריאל ארליך: הביטוי "מעת לעת" פותר את זה.
<דבורה בראנד: אנחנו רוצים תקופה מוגדרת, אנחנו נלחמנו על החוק הזה כל כך הרבה זמן.
אלי אלאלוף: מי זה אנחנו?
<דבורה בראנד: קוראים לי דבורה, אני קלינאית תקשורת מהאגודה הישראלית של קלינאיות תקשורת.
אלי אלאלוף: מה ההערה שלך?
<דבורה בראנד: אנחנו רוצים שתהיה הגדרה - - -
אלי אלאלוף: את לא רוצה.
אלי אלאלוף: את מייעצת.
<דבורה בראנד: מבקשת.
אלי אלאלוף: מבקשת.
אלי אלאלוף: אז אנחנו נחליט בלעדייך, במקרה זה.
<גמליאל גוטשל: אני רק חוזר על מה שאמרה היועצת המשפטית של משרד הבריאות.
<גמליאל גוטשל: כל המקצועות האלה בצרפת – אני לא מכיר במדינות אחרות – אבל בצרפת לומדים במוסדות, ומוסדות מוכרים על-ידי הממשלה, והתעודות לא יחליפו בתואר אקדמי, זה בטוח - -
<אביטל וינר אומן: זה כבר קורה.
<גמליאל גוטשל: - - אבל התעודות הממשלתיות יהיו שוות-ערך - - -
אלי אלאלוף: אתה חוזה להתחלה.
<גמליאל גוטשל: אבל זה מה שאני אומר.
<גמליאל גוטשל: הם לא יכולים להופיע - - -
אלי אלאלוף: את הפרק הזה סיימנו.
אלי אלאלוף: גברת, בבקשה.
<ד"ר נעמי שרוייר: שמי ד"ר נעמי שרוייר, אני מרפאה בעיסוק משנת 83'.
<ד"ר נעמי שרוייר: אני נציגת ועד העמותה הישראלית לריפוי בעיסוק ואני מרצה באוניברסיטת חיפה, באתי במיוחד להשמיע את הדברים.
אלי אלאלוף: תודה, תודה.
אלי אלאלוף: מה התכלס?
<ד"ר נעמי שרוייר: אני אומרת שאנחנו צריכים בכל זאת קצת לשמור על החוק ולהגביל.
<ד"ר נעמי שרוייר: אנחנו מקצוע יחסית קטן, נלחמנו מאוד קשה - - -
אלי אלאלוף: כדי שיישאר קטן.
אלי אלאלוף: תודה, גברת.
אלי אלאלוף: אנחנו פה עוד לא מפתחים גילדות, זה לא תפקידנו.
אלי אלאלוף: אפשר לקרוא סופית?
<שמרית גיטלין שקד: אתה יכול לעבור לסעיף 3 – יש שם דיון על הפודיאטרים - ואני אבדוק את זה.
אלי אלאלוף: הסעיף של הפודיאטריה, בבקשה.
<שמרית גיטלין שקד: אני רק אגיד שהחלטנו כבר להוסיף פסקה (6): "הוראות סעיף זה יחולו גם על קבלת תעודה לפי סעיף 48 לחוק.
עודד פורר: עד 2020, ואז שלוש פלוס שלוש?
עודד פורר: אם יצטרכו לשנות את החוק אחר כך, ישנו את החוק.
<שמרית גיטלין שקד: שלוש ועוד שלוש?
<שמרית גיטלין שקד: זאת ההחלטה?
<שמרית גיטלין שקד: רק נסכם את סעיף התוקף.
<שמרית גיטלין שקד: אם אני מבינה את ההסכמה שיש פה, זה כך: "סעיף קטן זה יעמוד בתוקפו עד ליום 31 בדצמבר 2021; השר באישור הוועדה רשאי להאריך את תוקפו של סעיף זה לתקופה של שלוש שנים נוספות ולאחר מכן לעוד שלוש שנים נוספות.
אלי אלאלוף: והכול באישור הוועדה.
יעקב ליצמן: אצלי כתוב 20', לא?
אלי אלאלוף: עודד ביקש 21'.
אלי אלאלוף: נכבד את בקשתו.
יעקב ליצמן: נתנו עוד שלוש.
עודד פורר: לא נלך לרב, לא על זה ולא על זה.
<שמרית גיטלין שקד: סליחה.
<שמרית גיטלין שקד: אומרים לי פה 20', 21'.
<שמרית גיטלין שקד: תחליטו בבקשה.
אלי אלאלוף: 21'.
<שמרית גיטלין שקד: פסקה (6), הקראתי אותה קודם, אני אחזור עליה: "הוראות סעיף זה יחולו גם על קבלת תעודה לפי סעיף 48 לחוק", שזה קלינאי התקשורת המפוצלים – שיש רק שמיעה או רק שפה ודיבור.
אלי אלאלוף: תסבירי בבקשה.
<שמרית גיטלין שקד: "תקנות ראשונות לפי פרט 6(3)(א) ולפי פרט 7(2) שבתוספת הראשונה.
<שמרית גיטלין שקד: " פרט 6(3)(א) בעצם מונה את התנאים לקבלת תעודה במקצוע הפודיאטריה, והוא אומר שאחד מהתנאים זה: "עיסוק כדין, במדינת חוץ בכל הפעולות שקבע המנהל בתקנות, לאחר קבלת הרישיון;" – אז הפעולות האלה צריכות להיקבע בתקנות.
<שמרית גיטלין שקד: וגם לעניין פודיאטריה ניתוחית, בסעיף 7(2) החוק קובע שצריך: "הכשרה מעשית במשך שנתיים, במדינה שבה השלים את לימודיו במוסד שהוכר על ידי הרשות המוסמכת של אותה מדינה, שבמהלכה הוכשר לבצע את הפעולות שקבע המנהל בתקנות.
אלי אלאלוף: אז רק שיהיה ברור.
אלי אלאלוף: יש חוק שקשור לפודיאטריה.
אלי אלאלוף: מה שהיה חסר זה תקנות, שהתחילו ב-2009?
<אביטל וינר אומן: 2011.
אלי אלאלוף: וגם תוקנו ב-2011.
<אביטל וינר אומן: התיקון היה ב-2010 ונכנס לתוקף ב-2011.
אלי אלאלוף: יש תקנה.
אלי אלאלוף: לא הושלמו התקנות, ולכן אנחנו פה קבענו בהתייעצות עם השר שתוך שלושה חודשים התקנות יוכנו.
יעקב ליצמן: אני אביא את זה לכאן.
<אריאל ארליך: כן, אבל כל התיקון של החוק הזה כולו לא חל על פודיאטרים.
אלי אלאלוף: רגע, מישהו אישר לך לדבר?
<אריאל ארליך: אני מבקש.
<שמרית גיטלין שקד: חבר הכנסת אלאלוף, אבל אם אני מבינה את ההסכמה, זה נמחק מהחוק, כלומר מה שכתבתי לא יהיה בחוק.
אלי אלאלוף: לא יהיה בחוק היום.
יעקב ליצמן: אני, לפי הבקשה של יושב-ראש הוועדה, התחייבתי שתוך שלושה חודשים אני מביא את התקנות כאן לוועדה.
<שמרית גיטלין שקד: אתה לא צריך להביא אותן לוועדה.
<שמרית גיטלין שקד: זה לא תקנות שהן באישור ועדה.
<אביטל וינר אומן: אנחנו נפרסם אותן.
אלי אלאלוף: לידיעת הוועדה.
עודד פורר: השר התחייב תוך שלושה חודשים.
אלי אלאלוף: אני רוצה בבקשה לתת זמן לרוקחים.
<קריאה: הרוקחים לא בחוק.
<שמרית גיטלין שקד: לפני שאנחנו מסיימים, מדובר בהצעת חוק פרטית.
<שמרית גיטלין שקד: עמדת משרד האוצר נתבקשה.
<שמרית גיטלין שקד: ביקשנו מהם, הפצנו להם גם את הנוסח המעודכן שהופץ היום לקראת הדיון, ומשרד האוצר, רפרנט בשם אורן גבע, מסר לנו שהצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, אין לה היבט תקציבי, ולכן אני מציעה לוועדה לקבוע שמדובר בהצעת חוק לא תקציבית.
זאב אלקין: יש גם החלטת ממשלה, לכן זה לא רלוונטי, אבל - - -
זאב אלקין: למען הסר ספק.
אלי אלאלוף: נא לרשום.
זאב אלקין: אם הממשלה תשנה את עמדתה, זה יעזור.
אלי אלאלוף: אנחנו ביקשנו משני דוברים לדבר, נציגי הרוקחים והאופטיקה, בבקשה.
<אילנה קוסקס: שלום, שמי אילנה, אני מנהלת עמותת "ניצוץ יונתן" שהוקמה לפני כשנה וחצי.
<אילנה קוסקס: אנחנו יזמנו והובלנו את כל העניין של אופטיקאים ואופטומטריסטים.
<אילנה קוסקס: אומנם, העניין של האופטיקאים פחות מעניין אותנו פה כי זה לא מקצוע רישוי, זה מקצוע טכני.
<אילנה קוסקס: מה שחשוב להדגיש בעניין הזה זה שיתוף הפעולה המקצועי והמדהים שנעשה עם משרד הכלכלה, ששיתף פעולה ותוך שישה חודשים הגענו להסכם רשמי איתם, שבעל תעודתBTS – כולם שמעו פה נראה לי על המושג הזה, זה סוג של תעודת הנדסאי - יכול להגיע לארץ ולהמיר את התעודה.
<אילנה קוסקס: זה חשוב מאוד להגיד ששיתוף הפעולה נעשה בקשר לסילבוסים שאנחנו השווינו.
<אילנה קוסקס: אנחנו ישבנו שעות עם נציגים של משרד הכלכלה, עם נציגים שלנו אנשי מקצוע דוברי צרפתית ודוברי עברית שהשוו את כל היקף הלימודים והכול, והגענו למסקנה שהתעודה היא כבר הומרה לגמרי.
<אילנה קוסקס: מבחינת האופטומטריסטים, שכבר זה יותר מעניין אותנו פה, אנחנו היינו בתמונה על מה שמדובר בדיוק בחוק הזה, זאת אומרת שאופטומטריסט לומד במכללה בצרפת, הוא לא לומד באוניברסיטה, הוא מקבל תואר הנדסאי והוא מקבל תואר של אופטיקאי.
<אילנה קוסקס: התואר הזה יכול לתת לו נקודות זכות להשלמת תואר פה בארץ, אנחנו נלחמנו כדי שהאוניברסיטאות פה בארץ יוכלו להכיר בזה.
<אילנה קוסקס: אני רק רוצה להגיד בהקשר למה שאנחנו דיברנו עכשיו, בהקשר לקלינאי תקשורת - - -
אלי אלאלוף: יצאנו מבולבלים, אני חייב להגיד.
<אילנה קוסקס: לא, לא, לא.
אלי אלאלוף: יצאנו מבולבלים, אני מודה.
<אילנה קוסקס: יש קשר מאוד מאוד חזק עם מה שמדובר פה עכשיו לגבי קלינאי תקשורת ואודיולוגים, שאנחנו יכולים לעשות את אותן תוכניות השלמת תואר כמו שאנחנו כבר עשינו לאופטומטריסטים.
<אילנה קוסקס: אנחנו מוכנים לעשות את זה.
<אילנה קוסקס: ברגע שאתם תכירו בחוק - - -
אלי אלאלוף: אני מציע שאתם תנהלו משא ומתן עם משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: כם רוצה לעבור להצבעה.
עודד פורר: אני רוצה רק לציין משהו לגבי הפודיאטרים, הבהרה.
עודד פורר: נאמר פה שנושא התקנות שיותקנו לפי החוק לא יחולו על הפודיאטרים מצרפת כי החוק לא חל על מקצוע הפודיאטריה מצרפת.
<אביטל וינר אומן: החוק הזה שעכשיו אנחנו מעבירים, הוא חל על ארבעת המקצועות הראשונים בלבד, לא על פודיאטריה.
אלי אלאלוף: פודיאטריה, יש לזה תקנה משלו, לא?
עודד פורר: התקנות שיביא השר בעוד שלושה חודשים יחולו גם על הפודיאטרים מצרפת?
<שמרית גיטלין שקד: ככלל, הן יסדירו את מקצוע הפודיאטריה.
<אריאל ארליך: אבל אם החוק הזה לא יתוקן גם על פודיאטרים, אז זה לא יהיה רלוונטי לפודיאטריה מצרפת.
<קריאה: אתם מבלבלים.
<קריאה: זה לא יחול על כירופודים, זה יחול על פודיאטריה.
יעקב ליצמן: אם זה התנאי, אין חוק.
יעקב ליצמן: יש גבול גם לכל הדברים שאתם מעלים.
יעקב ליצמן: אני חושב שהלכנו כל כך את כברת הדרך, שאתם פשוט מנסים לפוצץ את הכול, לחטוף את הכול.
יעקב ליצמן: לחטוף את הכול, אין כלום.
יעקב ליצמן: זה אני אומר לכם חד-משמעית.
יעקב ליצמן: אני הלכתי אתכם הרבה-הרבה מעל ומעבר למה שחשבתם אפילו בהתחלה.
יעקב ליצמן: אם אתם רוצים לקבל את הכול, אני קם והולך, וגמרנו את כל הנושא הזה.
<קריאה: לא, אנחנו לא מבקשים הכול.
<שמרית גיטלין שקד: החוק של הפודיאטריה נחקק.
<שמרית גיטלין שקד: רק כדי להפעיל אותו צריך את התקנות.
אלי אלאלוף: תסבירי את זה בבקשה.
<שמרית גיטלין שקד: החוק של הפודיאטריה נחקק כאן בוועדה הזאת, הוועדה קיימה ישיבות ממושכות והסדירה את מקצוע הפודיאטריה.
אלי אלאלוף: באיזה תאריך?
אלי אלאלוף: באיזה מועד?
<שמרית גיטלין שקד: ב-2010 זה נחקק.
<שמרית גיטלין שקד: החוק הזה נחקק.
<שמרית גיטלין שקד: החוק הזה רק קבע שהתנאי לזה שאתה תקבל תעודה בפודיאטריה זה שעסקת בפעולות מסוימות שקבע המנהל בתקנות.
<שמרית גיטלין שקד: זה מה שיהיה בתקנות.
סופה לנדבר: מה זה מסוימות?
עודד פורר: התקנות שיבואו בעוד שלושה חודשים.
<אביטל וינר אומן: התקנות שנביא.
<שמרית גיטלין שקד: ועדת העבודה והרווחה לא רצתה להיכנס בדיוק להבחנה – חיתוך רגליים, הרדמה, וכו'.
עודד פורר: אני מציע שנצביע.
זאב אלקין: הוא מכיר גם בתעודה, נכון?
<שמרית גיטלין שקד: לא, הוא דורש תואר דוקטור בפודיאטריה ממוסד בארצות הברית או תואר אקדמי ראשון בפודיאטריה שניתן על-ידי מוסד להשכלה גבוהה בחוץ-לארץ.
<קריאה: זה לא קיים בצרפת.
אלי אלאלוף: אנחנו נקיים דיון בנפרד על זה.
אלי אלאלוף: אני אקיים דיון בנפרד בנושא הזה.
<אמיר ניצן: אמיר, אני מנכ"ל הסתדרות הרוקחים.
<אמיר ניצן: אני רוצה להגיד שאנחנו מקבלים הרבה מאוד פניות, ואני רק מבקש להעיר הערה, אני יודע שנושא החקיקה בתחום הרוקחים מתנהל בערוץ נפרד.
<אמיר ניצן: ההערות שאנחנו מקבלים הן בעיקר על הנושא של בחינה בשפה זרה, ואין לנו ספק שבחינה היא דבר מאוד חשוב בהיבטים האלה של חוקים ותקנות שקשורים למקצוע הרוקחות בישראל.
<אמיר ניצן: הבעיה היא שהתלונות מגיעות מכיוון שהתרגום של הבחינה הוא תרגום שנעשה באופן כזה שדוברי שפות זרות מאוד מתקשים להתמודד עם התרגום עצמו.
<אמיר ניצן: ולכן, גם אם יהיו בחינות, צריך - - -
אלי אלאלוף: היות ואתה בא לדיון של הרוקחים, זה דיון אחר.
<אמיר ניצן: כן, כן.
<אמיר ניצן: אני מעיר על התרגום של הבחינה.
<קריאה: אבל יש לנו אותה בעיה.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אני רוצה להצביע.
אלי אלאלוף: קודם כול, אנחנו הולכים להצביע על נוסח לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון מס' 4 והוראת שעה), התשע"ו-2016.
אלי אלאלוף: מי נמנע?
אלי אלאלוף: בעד – 4
אלי אלאלוף: עודד, שהיה כל כך פעיל, לא השתתף בהצבעה.
עודד פורר: אני לא יכול להצביע כי רק סופה לנדבר חברה בוועדה המשותפת.
עודד פורר: אני מקפיד על התקנות.
אלי אלאלוף: זה עבר פה אחד.
יעקב ליצמן: אתה יכול להצביע בכבוד.
עודד פורר: מגיע באמת יישר כוח גדול לשר הבריאות ולשר הקליטה על העבודה הזאת.
עודד פורר: זה אני חושב הישג גדול מאוד, שהתחיל – צריך לתת את הקרדיט - - -
ישראל אייכלר: תכניס את זה לפרסומים של ישראל ביתנו.
עודד פורר: ואתה תכניס אבל ב"יתד נאמן" גם את מה שאני אגיד בהמשך.
אלי אלאלוף: טוב, אני לא רוצה להתייחס, אני הייתי תייר.
עודד פורר: צריך לתת את הקרדיט – ותסכים איתי, היושב-ראש – לחבר הכנסת לשעבר שמעון אוחיון, שהגיש במקור את הצעת החקיקה הזאת עוד בכנסת הקודמת.
<פרופ' ארנון אפק: נכון.
עודד פורר: התחיל את תהליך העבודה ונלחם, והיה תהליך עבודה לא פשוט מול משרד הבריאות.
אברהם נגוסה: לא, הוא לא היה ישראל ביתנו, הוא היה ליכוד ביתנו.
<קריאה: עד יוני 2013.
<אביטל וינר אומן: מי שכתב את זה זה אנחנו.
עודד פורר: הקרדיט מגיע לכולם.
אלי אלאלוף: טוב, עכשיו קרדיט לכולם.
אלי אלאלוף: בבקשה תקראו את התקנות.
זאב אלקין: אנחנו משוחררים?
<שמרית גיטלין שקד: יש לכם את הנושא של השפות.
<שמרית גיטלין שקד: רציתם להחליט בקשר לשפות.
עודד פורר: גם פורטוגזית.
<אביטל וינר אומן: נבדוק כמה יש ונחליט לפי זה.
<שמרית גיטלין שקד: יש לנו שני סטים של תקנות.
<שמרית גיטלין שקד: בישיבה הקודמת של הוועדה אנחנו ביקשנו ממשרד הבריאות להסדיר שני נושאים, הן לעניין שפת הבחינות והן לעניין מתן פטור מחובת הכשרה מעשית.
<שמרית גיטלין שקד: התקנות הראשונות זה תקנות הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות.
<שמרית גיטלין שקד: אני אקרא את התקנה כדי שנבין על מה מדובר.
<שמרית גיטלין שקד: תקנה 4 היום אומרת: "הבחינה תהיה בכתב, בשפה העברית, בשפה הערבית או בשפה האנגלית.
<שמרית גיטלין שקד: " מוצע לתקן את התקנה כך שהיא תאמר: הבחינה תהיה בכתב, בשפה העברית, בשפה הערבית, בשפה האנגלית, בשפה הצרפתית, בשפה הרוסית או בשפה הספרדית; המנהל רשאי במקרים חריגים ומטעמים מיוחדים לאשר לנבחן עריכת בחינה בשפה נוספת.
<שמרית גיטלין שקד: זה התיקון.
אלי אלאלוף: אין מתנגדים ואין נמנעים.
אלי אלאלוף: בבקשה, עוד תקנה.
<שמרית גיטלין שקד: "תקנות הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (הכשרה מעשית) (הוראת שעה), התשע"ו-2016 היום, התקנות הקיימות נותנות בעצם פטור מחובת הכשרה מעשית.
<שמרית גיטלין שקד: החוק מחייב לעשות הכשרה מעשית כתנאי לקבלת תעודה באותם מקצועות, אבל הוא אומר - מי שהוא בעל תואר אקדמי ממוסד להשכלה גבוהה מחוץ לישראל שהוא בעל הרישיון או התעודה, והוא בעל ניסיון עבודה של שנה לפחות במדינת חוץ, פטור מהכשרה מעשית.
<שמרית גיטלין שקד: ובעצם, התקנה הזאת נותנת את הפטור גם לאנשים שהם לא בעלי תואר אקדמי אלא אנשים שמוכנסים לחוק הזה לפי החוק שכרגע אישרנו, גם הם יהיו פטורים מחובת הכשרה מעשית.
<אביטל וינר אומן: להמיר את זה בשנת עבודה.
מירב בן ארי: היום 30 בדצמבר 2015, י"ח בטבת תשע"ו.
מירב בן ארי: אני פותחת את ישיבתה השנייה של ועדת המשנה של עבודת הרווחה, העבודה והבריאות, לטיפול בצעירים ובצעירות חסרי בית.
מירב בן ארי: מאז הישיבה האחרונה שלנו אנחנו מתקדמים כל פעם עם הנושא.
מירב בן ארי: אני רוצה רק לומר משהו מהתקופה מאז הישיבה להיום.
מירב בן ארי: אני חושבת שיש כאן כבר שינוי.
מירב בן ארי: יש שינוי ואני לא חברת כנסת ותיקה, אני בסך הכל תשעה חודשים ולפני שבאתי לכנסת אמרו לי שלאנשי הסיעה אין מה לעשות בכנסת, כי בכנסת יש הרבה דיבורים.
מירב בן ארי: אני אמרתי להם שזה לא נכון, כי זה באמת באמת פרסונאלי, ואדם שבא לעשות לא יכול לקום בבוקר אם הוא לא עוסק בעשייה.
מירב בן ארי: ולכן אני כבר חושבת שאנחנו מה שנקרא עושים.
מירב בן ארי: וכשאני שומעת שהולכים לחפש מבנים, זה כבר אומר לי שהנה, אנחנו שמנו על סדר היום החברתי של מדינת ישראל, את הנושא של חסרי בית.
מירב בן ארי: אתמול דיברתי עם יואב ואמרתי לו – נכון, אני עוסקת בחסרי בית, אבל כל הנושא של דרי רחוב הוא קרוב ואמרתי לו – תנצל אותי לדברים שאתה צריך.
מירב בן ארי: וכבר ההחלטה של משרד השיכון, שתיכף אני אדבר עליה, רלבנטית לכולם.
מירב בן ארי: אז באמת הוועדה הזאת מטרתה לקדם.
מירב בן ארי: אני יכולה להגיד לכם שאני לומדת המון ואני יכולה להגיד לכם שבאמת יש כאן צוות מסור, ואת ציפי שהיא אדם אחד, וגם על זה אנחנו צריכים באמת לחזק את ציפי.
מירב בן ארי: לא יכול להיות שאדם אחד נושא באחריות כזאת.
<ציפי נחשון גליק: אם הייתי עמותה, כבר מזמן היו לי שני פרוייקטורים.
מירב בן ארי: נכון, צודקת.
<ציפי נחשון גליק: אז בזה את צריכה לעזור.
מירב בן ארי: אני אעזור, אני בהחלט אעזור.
מירב בן ארי: כבר אתמול דיברתי עם ראש המטה של המנכ"ל.
מירב בן ארי: בעיני זה חמור שנושא כזה חשוב – ואנחנו יודעים שאת עושה בלי סוף ותיכף גם את תתייחסי.
מירב בן ארי: אז קודם כל אני גם רוצה להגיד שזו בשורה.
מירב בן ארי: היום כבר ראינו את הכתבה הזאת, אמנם יש בה קצת נתונים אחרים, אבל זה שבכותרת ראשית, בכלל בעיתון הארץ, עם הפניה לעמוד מרכזי, מעלה את חסרי הבית הצעירים, זה כבר אומר הנה, אנחנו בדרך.
מירב בן ארי: נכון, זה תהליך וזה לוקח זמן ומבנים והצטיידות ואחרי זה שיפוץ ואחרי זה למצוא ולתת להם את התקנות ואת העובדים המתאימים, אבל אנחנו כבר מתקדמים כאן בתהליך שלא היה כאן אף פעם בהיסטוריה של הכנסת.
מירב בן ארי: אז כבר אני רוצה להודות לכם, כי אנחנו עושים כאן עבודה מצוינת.
מירב בן ארי: אני אתחיל קודם כל כמובן עם ההחלטה של משרד השיכון שהיא החלטה חשובה, שמצטבר כסף.
מירב בן ארי: ואמרתי היום ליועץ של כחלון, שלפחות כשמצטבר כסף במשרד השיכון, אז חושבים איך לתת אותו לחלשים ולא למי שלא צריך.
מירב בן ארי: אז יש לנו החלטה של אשל ארמוני, מנכ"ל משרד השיכון, חשוב לי לציין לפרוטוקול שיחד עם משרד האוצר הגיע לסיכום שבשנת 2016 תבוטל ההפחתה ההדרגתית בשכר דירה לקבוצת דרי הרחוב.
מירב בן ארי: המשמעות של הריהוט דווקא היא כן, היא 5,427 שקלים.
מירב בן ארי: אחרי זה אני אסביר לך את החישוב שלהם, כי היה לנו שיח.
מירב בן ארי: מה שחשוב הוא שמהשנה השלישית זה לא ירד ל-1,004 אלא יישאר 1,170 שקלים ובשנה רביעית לא ירד ל-883 שקלים אלא יישאר 1,170 שקלים.
מירב בן ארי: אני הבטחתי גם למרינה וגם ליואב, שלקראת 2017 בהחלט אני אעלה את הנושא של להגדיל את השכר.
מירב בן ארי: הוא גם ככה נמוך.
מירב בן ארי: זה יהיה בתקציב 2017, להעלות את השכר.
מירב בן ארי: אבל לפחות כבר אנחנו יכולים.
מירב בן ארי: זו החלטה טיפשית להוריד בשנה השלישית והרביעית, כאילו ששכר הדירה בארץ הולך ויורד, בעוד שכר הדירה רק הולך ועולה.
מירב בן ארי: זאת אומרת יש פה החלטה שלא מחוברת למציאות, אבל באמת המשרד סבור שיש לפעול להגדלה משמעותית של הסכום והם מתאמים את זה מול משרד האוצר.
מירב בן ארי: מכירים את הנפשות הפועלות ואת רגישותם לנושא.
מירב בן ארי: דרך אגב, הנה, מה שאני אמרתי גם משרד השיכון סבור שיש לפעול להגדיל את שכר הדירה לשנת 2017, אז זה בתהליך של משרד האוצר ומשרד השיכון.
<רעות גיא: הם אמרו לכמה?
מירב בן ארי: לא, אבל אנחנו עושים על זה דיונים.
מירב בן ארי: בוא נגיד שהם שותפים שלנו להחלטה וזה חשוב.
מירב בן ארי: דבר שני, אנחנו תיכף נשמע עדכונים מהעמותות וגם מהעיריות של תל אביב וירושלים.
מירב בן ארי: אני יודעת שבירושלים גם מחפשים מבנה.
מירב בן ארי: אמרתי גם שנתגייס לעזור.
מירב בן ארי: אם זה מבנים של מינהל, בכלל גם בתל אביב במבנים של המינהל תשתפו אותי, המינהל שייך גם למשרד האוצר.
מירב בן ארי: נעזור.
מירב בן ארי: כבר שלחנו פנייה שלנו לגבי מבנה אחד, אז אני כבר אומרת שכל מבנה של מינהל מקרקעי ישראל, שנמצא בתחום שאמור להיות לחסרי בית, אני חייבת לדעת עליו, אני חייבת להיות מעורבת, אני גם אבוא לראות אותו אם צריך, כדי לנסות לקדם.
מירב בן ארי: לא לנסות.
מירב בן ארי: כדי לקדם את זה מול המשרדים.
מירב בן ארי: זה משרדים שלנו, אין סיבה שהם לא יתגייסו לעזור.
מירב בן ארי: עוד דבר.
מירב בן ארי: אני קבעתי למחר סיור בחיפה, לראות את הבית ברחוב חיים.
מירב בן ארי: אני יודעת שהוא לא נכנס בתוך החברה של ציפי, אבל כמו שאמרתי ליואב שאני אעזור גם לדרי רחוב ש - - -
<עמית פרלסון: יש לנו גם מבנה למטה, נשמח אם תבואי לבקר.
<עמית פרלסון: יש לנו חדר מתחת לבית.
מירב בן ארי: אוקיי, אז קודם כל תודה על ההערה שלך.
מירב בן ארי: מחר אני בחיפה.
מירב בן ארי: אני בפגישה גם עם ראש העיר לגבי המבנה הזה, שהוא נמצא במקום מאד בעייתי ואחרי זה אני אלך עם עמותות אותות ועם תמר לראות את הבית ברחוב חיים.
מירב בן ארי: אין לי בעיה, אני גם אבוא לראות אצלכם אם אני כבר שם.
<יואב בן ארצי: מה זה הבית ברחוב חיים?
מירב בן ארי: זה כמו קורת גג לצעירים.
מירב בן ארי: אמרתי, זה לא החברה של ציפי, כי זה צעירים יותר, זה נערים, אבל הבנתי שיש שם בעיה שהמבנה במיקום מאד בעייתי, מיקום מאד לא נעים.
מירב בן ארי: הבנתי שיש התנגדות של ראש העיר ולכן ביקשתי גם פגישה עם ראש שהעיר וגם סיור שם.
מירב בן ארי: זה חלק מהתפקיד שלי כיושבת ראש הוועדה.
מירב בן ארי: זה נכון שהצעירים הם חוד החנית, אבל אין ספק שיש בעיות וננסה לפתור אותן.
מירב בן ארי: מחר אני שם במטרה לטפל.
מירב בן ארי: עוד נושא אחד שחשוב להתייחס לגבי הקידום שלי, של ציפי ושל רות מנע ממשרד השיכון, היא גם שותפה שלנו, לקדם את נוהל הסיוע לצעירים וצעירות חסרי בית, כדי לעזור להם ולהפסיק את זה שהם כל פעם צריכים להיכנס לוועדת חריגים וכל פעם יש את ההתנהלות.
מירב בן ארי: פשוט לבוא ולנסות לקדם את זה מול משרד השיכון.
מירב בן ארי: הוועדה הזאת עובדת.
מירב בן ארי: היא עובדת.
מירב בן ארי: אני גם יוצאת לסיורים.
מירב בן ארי: אני שמחה לפחות שכשהגעתי לפה כבר ראיתי את הרוב, אבל כל זמן שיש עוד, אתם מוזמנים לחשוף אותי למקומות שאני לא מכירה, למרות שברוב המקומות הייתי, גם בתל אביב, גם בירושלים, אבל זו ועדה שהיא עובדת והיא עובדת בזכות שיתוף הפעולה שיש כאן ובזכות האנשים שמסורים לנושא הזה, גם הרשויות, כמובן משרד הרווחה וציפי וכל הצוות, מריה וכמובן העמותות שעושות ימים כלילות בשביל לטפל בסוגיה הזאת.