GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נדב גלאון: אמרו קודם שהמשאיות עולות מיליון שקלים ואין מערכת שתעלה פחות מעוד כמה מיליוני שקלים.
מאיר כהן: אני חייב להגיד לכם שאני כל הזמן חושב על חמישים טון בשנה בירושלים ועל עוד לפחות מאה טון שלא תפסו והצליחו למכור אותם.
<יוסי נסינג: וטרינר עירוני, נס ציונה.
<יוסי נסינג: הוזכרו כאן מפעלים שנמצאים בפיקוח ומגיעים האמריקאים לבדוק ולתת אישורים.
<יוסי נסינג: אנחנו בעד קדמה.
<יוסי נסינג: דיבר האדון המכובד כאן על בקרות במשאיות.
<יוסי נסינג: במהלך חודש אוגוסט האחרון השמדתי 980 קילוגרם משאית של מילועוף, מוצרים קפואים.
<יוסי נסינג: מפעל בטופ של הטופ.
<יוסי נסינג: במקום מינוס 18, הטמפרטורה במשאית הייתה פלוס 18.
<יוסי נסינג: טמפרטורה בתוך המוצרים הייתה פלוס 5 מעלות.
<יוסי נסינג: הסחורה עברה מהמשאית ישירות לדחסן העירייה.
מאיר כהן: אם היו מקפיאים אותם ועוד פעם שמים אותם?
<יוסי נסינג: בתיאוריה הכול טוב ויפה.
<יוסי נסינג: אני הייתי מציע לכל חברי הוועדה, אולי זאת הצעה מעט קיצונית, לקום יום אחד ולצאת לשווקים ולראות היכן אנחנו מסתובבים ואיזה משאיות אנחנו בודקים.
<יוסי נסינג: כאשר המצב יהיה כזה טוב, אולי נוכל לוותר על הבדיקות בדרך כי היום זה לא המצב.
<יוסי נסינג: אנחנו נחזור לטנדרים ותהיה חגיגה שלמה כאן.
<משה רפאלוביץ: אדוני, ביקשנו תוספת לסעיף הזה.
<משה רפאלוביץ: שתהיה מערכת שמתריעה על תקלות בהובלה.
<נעה בן שבת: זיהוי כשלים והתרעה בתהליכי הייצור, האריזה וההובלה.
<משה רפאלוביץ: התרעה בזמן אמת.
מאיר כהן: דקה אחת לנסח את מה שאתם רוצים.
<משה רפאלוביץ: כאשר מדברים על ההובלה, בסעיף (2), אנחנו מבקשים להוסיף שם מערכת התרעה בזמן אמת על תקלות בהובלה.
<משה רפאלוביץ: זאת מערכת שכבר קיימת.
מאיר כהן: נרשם בפרוטוקול.
<אלי גורדון: גם אם קיבלת כרגע את ההערה, זאת לא המשמעות שאנחנו כן מקבלים אותה.
מאיר כהן: אמרתי נרשם.
מאיר כהן: יש הבדל גדול מאוד.
מאיר כהן: ההערה נרשמה.
<אלי גורדון: רק רציתי לוודא.
מאיר כהן: אנחנו עוברים לתעודת משלוח.
מאיר כהן: אתם רוצים להתייחס עכשיו או אתם תשבו ותדונו על זה אתם?
<אלי גורדון: להצעתך.
<אלי גורדון: זה נרשם.
<נעה בן שבת: "תעודת משלוח למוצר בשר" – תעודת משלוח למוצר בשר שהנפיק יצרן של מוצר בשר או בעל היתר הפעלה, כאמור בסעיף 211.
<נעה בן שבת: "תעודה וטרינרית" – תעודה החתומה בידי רופא וטרינר מוסמך במפעל בשר או במפעל שחיטת בשר, שניתנת למוצר בשר טרם הוצאתו מהמפעל.
<נעה בן שבת: יש לנו כאן איזושהי אי בהירות.
<נעה בן שבת: דיברנו למעלה על מפעל בשר וגם מפעל שחיטת בשר ואנחנו לא יודעים לאיזה מפעל הכוונה.
<ינון יוני: את מדברת בין תעודת משלוח לבשר לבין תעודה וטרינרית?
<נעה בן שבת: תעודת משלוח, ראינו את הסעיפים ואנחנו יודעים שזאת תעודת משלוח מצורפת לכל משלוח, תעודה וטרינרית רק לסוגי בשר שחייבים בזה, אבל השאלה היא על איזה מפעל אנחנו מדברים.
<נעה בן שבת: האם גם על מפעל בשר וגם על מפעל לשחיטת בשר.
<קריאה: יש תעודות וטרינריות גם למפעלים.
מאיר כהן: תבהיר את זה בבקשה.
<ינון יוני: יש צורך בתעודה וטרינרית במפעל בשר וגם למפעל שחיטת בשר.
<נעה בן שבת: "תעודות" – תעודת משלוח למוצר בשר ותעודה וטרינרית.
<נעה בן שבת: אדוני, יש הגדרה נוספת שקשורה לפרק הזה והיא גם קשורה לחלק הכללי אבל השארנו אותה לדיון בנושא הזה.
<נעה בן שבת: זאת הגדרה של רופא ממשלתי.
<נעה בן שבת: היא מופיעה בסעיף 26, עמוד 1,411.
אחד מאלה: רופא מחוזי – רופא הממונה עליו ורופאים הכפופים לו במחוז או בנפה.
אחד מאלה: רופא וטרינר שהוסמך כרופא ממשלתי על ידי מנהל יחידה וטרינרית והוא אחד מאלה: עובד מדינה.
אחד מאלה: עובד רשות מקומית.
אחד מאלה: כאן התבקשנו על ידי מרכז שלטון מקומי להוסיף שראש הרשות המקומית נתן הסכמה להסמכתו או עובד התאגיד.
מאיר כהן: להסמכתו למה?
<שלמה דולברג: להסמכתו מטעם המדינה, בודק מטעם המדינה.
מאיר כהן: סליחה שאני שואל, ואתה יודע שאני ראש רשות לשעבר, אבל אני נותן הסמכה למורה שהוא מחנך ילדים מטעם המדינה?
מאיר כהן: תבהירו לי.
<שלמה דולברג: אתה לא נותן, אבל אם משרד החינוך רוצה לקלוט מנהל בית ספר תיכון, הוא לא יקלוט בלי אישור שלך למשל.
מאיר כהן: יש לי הפתעות בשבילך.
<שלמה דולברג: אלה ההוראות.
מאיר כהן: אלה לא ההוראות.
מאיר כהן: מי שרוצה לעשות פוליטיקה, אבל מי שלא, נותן למשרד לבחור.
<שלמה דולברג: אם הוא נותן למשרד, זה בסדר.
<שלמה דולברג: אבל אם הוא לא רוצה, המשרד לא ימנה.
<מירה סלומון: למעשה ההגדרה והבקשה שלנו מתכתבת עם סעיף בהמשך בו הרופא הממשלתי הוא עובד הרשות המקומית, לא רופא ממשלתי שהוא עובד המדינה, ולגביו ניתנת הסכמה של ראש הרשות להסמכה.
<נעה בן שבת: אולי מיותר לכתוב את זה כאן בהגדרה.
<מירה סלומון: יכול להיות.
<נעה בן שבת: זה ממילא קיים בסעיף המהותי.
מאיר כהן: עכשיו הבנתי.
<משה רפאלוביץ: אנחנו כמובן מתנגדים לדבר הזה, אדוני.
<משה רפאלוביץ: אנחנו חושבים שמי שכבר הוסמך פעם אחת גם על ידי הרשות המקומית וגם על ידי המדינה, צריך להישאר מוסמך.
<משה רפאלוביץ: יש כאן עכשיו עניינים של הרופאים שקיימים ברשויות המקומיות, איך יהיה המעבר שלהם לתוך התהליך החדש, והדברים האלה במגעים בינינו לבין האוצר גם ברגעים אלה שאנחנו יושבים כאן.
מאיר כהן: אני חושב שגם השלטון המקומי צריך להיות בלופ הזה של המגעים.
מאיר כהן: מה בינך לבין האצר?
<משה רפאלוביץ: גם הם הלופ הזה.
מאיר כהן: יושב כאן המנכ"ל.
<משה רפאלוביץ: הם התחילו לדבר.
<שלמה דולברג: אבל עוד לא סגרנו.
<משה רפאלוביץ: יש דיבורים שהם לא סגורים והם קורים עכשיו תוך כדי.
<נעה בן שבת: אתה מדבר על הוראת מעבר שתגיד שמי שהיה מוסמך, ימשיך להיות מוסמך?
<מירה סלומון: אי אפשר להכפיף.
<משה רפאלוביץ: אני לא רוצה כרגע להיכנס לזה.
<משה רפאלוביץ: יש כאן שאלה של עובדים קיימים, מה יהיה גורלם.
<משה רפאלוביץ: לכן להתנות את זה עכשיו בהסכמות או באי הסכמות לפני שהדברים נסגרו שם, אני מציע רגע לעצור עם הדבר הזה.
<אפרת אביאני: אנחנו מדברים על הסמכה של הרגולטורים לתפקידי פיקוח.
<אפרת אביאני: הדבר הזה הוא סופר בתחום שיקול הדעת המקצועי של הרגולטורים.
<אפרת אביאני: זה לא רלוונטי אילו הסכמות יהיו כאן כרגע.
<אפרת אביאני: יש כאן משהו מאוד יסודי במבנה של החוק.
<אפרת אביאני: הרגולטור שמסמיך את הרופא הווטרינר עושה את זה משיקולים מקצועיים שלו.
<אפרת אביאני: יכולים להיות דיונים על שכר, על תנאי העסקה, אבל בסופו של דבר ההחלטה להסמיך עובד ציבור כלשהו, אם הוא עובד רשות מקומית או עובד תאגיד או עובד מדינה, בסמכויות של פיקוח שלטוני – היא הסמכה שהיא לחלוטין בתחום שיקול הדעת המקצועי.
<אפרת אביאני: למשל אצלנו יש לנו מפקחים שלא הוסמכו בסמכויות פיקוח, אבל עדיין זה לא אומר שהם מפוטרים.
<אפרת אביאני: שיקול הדעת בהסמכה הרגולטורית חייב להישאר בידי הרגולטור ולא חלק מהדיון הזה.
<מירה סלומון: אני מבקשת להמשיך את דבריה של היועצת המשפטית של משרד החקלאות ולהפנות לסעיף 334יג שעדיין לא הוקרא בעמוד 1,542.
<מירה סלומון: שם הוראת המעבר שדיברה עליה היועצת המשפטית של הוועדה.
<מירה סלומון: מי שערב יום התחילה היה מוסמך למפקח לפי הפקודה הקיימת, הוא ימשיך לרבות הרופאים הממשלתיים, עובדי הרשויות המקומיות, הוא ימשיך ויוסיף להיות מפקח גם לפי החוק הזה עד תום שלוש שנים מיום התחילה.
<מירה סלומון: לכן כרגע מי שעד עכשיו הוסמך, ממשיך למשך שלוש השנים הקרובות להיות מוסמך.
<מירה סלומון: אנחנו לא הזנחנו את הנקודה הזאת.
<נעה בן שבת: אם כן, התוצאה היא שלגבי ההגדרה של רופא ממשלתי, אנחנו משאירים אותה כפי שהיא, כפי שהייתה סגורה בנוסח הכחול, בלי הסכמת ראש הרשות כי זה כתוב בדרישות המהותיות.
מאיר כהן: ממילא.
מאיר כהן: ממשיכים.
סימן משנה א': רצינו להבהיר האם אנחנו מדברים כאן על תנאי ייצור נאותים.
סימן משנה א': בחלק הכללי של הפרק הזה הייתה התייחסות לתנאי ייצור נאותים.
סימן משנה א': אנחנו מדברים כאן על עוד קומה שהיא מעל האישור של תנאי ייצור נאותים או שאלה הוראות מיוחדות לעניין אישור תנאי ייצור נאותים של מוצרי הבשר?
<ינון יוני: מדובר כאן באותן הוראות.
<ינון יוני: ככל שקשור לפיקוח משרד החקלאות, יש סייגים והתאמות.
<ינון יוני: אבל ככל שמדובר בפיקוח של משרד הבריאות, המפעלים של משרד הבריאות, מדובר באותו GMP לצורך העניין.
<נעה בן שבת: במהלך ההוראות אנחנו ננסה לראות שאנחנו באמת מפנים ושלא נוצר כאן איזשהו בלבול.
<אלי גורדון: אדוני היושב ראש, אם יורשה לי משפט אחד, בעקבות השאלות לגבי חלוקת סמכויות בין משרד החקלאות למשרד הבריאות.
<אלי גורדון: כאן למעשה התחלנו כבר את ההסדרות, כבר הרבה לפני הנושא שהועלה אתמול-שלשום בדיונים כאן.
מאיר כהן: בואו נמשיך.
<נעה בן שבת: 205.
<נעה בן שבת: החובה לקבל אישור ייצור נאות יצרן של מוצר בשר לא ייצר מוצר כאמור אלא אם יש בידיו אישור ייצור נאות מאת מנהל שירות המזון.
<נעה בן שבת: הכללים והתנאים שנקבעו לפי סעיף 75(3) לגבי קבלת אישור ייצור נאות בהיעדר חובה כאמור בסעיף 67(ב) יחולו על מתן אישור ייצור נאות לפי סעיף קטן (א).
<נעה בן שבת: אנחנו קצת התבלבלנו עם ההפניות ומהי ההפניה הנכונה.
<נעה בן שבת: מה אנחנו מתכוונים בהפניה לסעיף 75(3)?
<נעה בן שבת: מה אנחנו רוצים?
<נעה בן שבת: האם אנחנו מדברים על התנאים המהותיים או האם בסעיף 75(3) מפנים לדרך הגשת הבקשה והוראות כאלה?
<נעה בן שבת: לא היה ברור לנו האם מדובר בתנאים המהותיים או במעטפת של הגשת הבקשה.
<אלי גורדון: אני שוב אחזור על אותו מסר.
<אלי גורדון: הבסיס הוא שמפעל מזון שכרגע מחויב בקבלת רישיון יצרן, מקבל את רישיון היצרן.
<אלי גורדון: אותו בסיס מהצד השני, אם זאת משחטה והיא מחויבת בקבלת היתר הפעלה מטעם השירותים הווטרינריים, מקבלת את אותו היתר הפעלה.
<אלי גורדון: מתווספת לזה כדרישה מערכת אבטחת בטיחות ואיכות שיכולה להיות מכל מיני סוגים.
<אלי גורדון: לכן זה נכתב כפי שזה נכתב.
<אלי גורדון: אנחנו נותנים לזה עוד איזשהו נדבך כדי לעשות את האינטגרציה הנכונה בין שני המשרדים.
מאיר כהן: אלי, היות ודבריך לא מובנים, בבקשה תסביר.
<אלי גורדון: השאלה הזאת תחזור בעוד סעיפים.
מאיר כהן: תסביר את זה לאט ונבין את זה מהר.
<אלי גורדון: אני אנסה להסביר.
<אלי גורדון: כל יצרן מזון, לפי ההגדרות שכבר קראנו, מחויב בקבלת רישיון יצרן.
<אלי גורדון: מצד שני, מכיוון שההסדר הזה הוא הסדר משלב שתי ישויות – ישות אחת, משחטה לצורך הדוגמה, שהיא לא מחויבת והיא פטורה מקבלת חובת רישיון יצרן ויחד עם זאת בהתאם לחקיקה של משרד החקלאות היא מחויבת בקבלת היתר הפעלה.
<אלי גורדון: זה הבסיס לכל ההסדר הזה.
<אלי גורדון: מכיוון שפיקוח בהתאם לסוגי רישיונות שמונפקים לאותו בית עסק, נבנה עוד נדבך שמדבר על פיקוח, מי עושה את הפיקוח הזה.
<אלי גורדון: נכון להיום, צוין גם היום יותר מפעם אחת ודובר על כך שבחלק מהתעשייה, קרי במשחטות, כבר נכון להיום מיושם פיקוח צמוד שזאת אחת הדרישות הקבועות לאורך כל הדרך, ויש חובת יישום מערכת אסאפ.
<אלי גורדון: בחלק השני של המתרס, במפעלים שהם בעלי רישיון יצרן, נכון להיום אין הסדרה מסוג זה.
<אלי גורדון: כל שינוי קודם כל מחייב ברמה של יחידות יצרניות, לאחד את הדרישה ומכולם לדרוש בעוד ארבע שנים – אמנם לא נגענו בזה – את מערכת אבטחת איכות ובטיחות ברמת חובה, ללא תלות אם היא מקבלת היתר הפעלה או מקבלת רישיון יצרן.
<אלי גורדון: עד כאן הייתי ברור?
<נעה בן שבת: אתה רוצה להרחיב גם על מפעלים שהם לא בעלי היתר הפעלה אלא יש להם רישיון יצרן, גם עליהם אתה רוצה להפעיל את החובה לקבל אישור ייצור נאות.
<נעה בן שבת: כאשר אתה אומר שהכללים שנקבעו לפי סעיף 75 בהיעדר חובה לפי סעיף 67(ב), למה אתה מתכוון?
<נעה בן שבת: מה יחול עליהם?
<אלי גורדון: התנאים הם תנאים זהים.
<נעה בן שבת: אתם רוצים שהתנאים המהותיים יהיו וגם הליכי אישור הבקשה יהיו?
<נעה בן שבת: זאת אומרת, כולל האישור וכולל תנאים נוספים שיכולים להיקבע לפי סעיף 68, שכל המערכת הזאת תחול גם עליהם.
<ינון יוני: התשובה כן.
<נעה בן שבת: צריך לתת לזה ביטוי בנוסח.
<נעה בן שבת: כרגע זה לא כתוב.
<רוברט סגל: בסעיף המקורי שדן באישור ייצור נאות, נתונה בעצם הסמכות לשר הבריאות – נדמה לי סעיף 67 – לקבוע על פי ניהול סיכונים על מי הוא רוצה להחיל את החובה הזאת.
<רוברט סגל: מה שנעשה בסעיף הזה, זאת חובה רוחבית וגורפת לכל ענף ייצור הבשר בישראל.
<רוברט סגל: אנחנו רוצים להזכיר שראשית, אין לנו התנגדות לאישור ייצור נאות באופן כללי, אבל יש כאן תקופת היערכות שנדרשת ויש כאן סיוע שאנחנו ביקשנו ממשרד האוצר, במיוחד למפעלים קטנים.
<רוברט סגל: צריך להבין שהחוק הזה מדבר על יוקר המחיה.
<רוברט סגל: מדובר על מפעלים קטנים שההיערכות שלהם לצורך GMP היא כרוכה בעלויות עבורם הן יהיו בלתי אפשריות.
מאיר כהן: מה הצעתם?
<רוברט סגל: אנחנו ביקשנו קרן סיוע ממשרד האוצר לארגונים קטנים.
<רוברט סגל: דבר שני, ביקשנו שזה לא יהיה גורף, שתינתן הסמכות על פי ניהול סיכונים להחליט למי כן ולמי לא.
<אלי גורדון: כמו שאמרתי, ואני מקווה מאוד שהסברתי את עצמי, הכוונה כאן שרגולטור בצורה אחידה רוצה להגיע למצב שבו בכל הענף הזה, תעשייה גדולה ביותר ועד לתעשייה הקטנה ביותר, תיושם מערכת אבטחת איכות ובטיחות.
<אלי גורדון: מכיוון שכבר ידענו שיש קושי ליישם את זה ברמה של תעשייה קטנה, ראשית, ניתן זמן התארגנות שכבר מופיע ברמה של חוק, ובמקביל, אמיר, אם תרצה, תוכל להתייחס.
<אמיר רשף: אנחנו הבנו את הצורך שהעלו משרדי הבריאות והחקלאות בנושא העלאת סטנדרט של יצרני הבשר ומצד שני גם הבנו את הצורך של התעשייה, בעיקר העסקים הקטנים והבינוניים לסיוע, ואנחנו נפעיל כלי באמצעות משרד הכלכלה שייתן מענקים למפעלי מזון שמייצרים בשר כדי שיוכלו להשיג את ה-GMP.
<אמיר רשף: הכלי יופעל בצורה הדרגתית במשך השנים הקרובות.
מאיר כהן: היות והייתי שר בממשלה, אני משתדל לא להתפוצץ מצחוק.
מאיר כהן: תגיד לי, מה אמרת?
<אמיר רשף: שאנחנו נקצה תקציב.
מאיר כהן: מה אנחנו, סלאח שבאתי?
מאיר כהן: תגיד החלטתם, לא החלטתם.
<אמיר רשף: אני פשוט לא יודע את הסכומים כי אנחנו צריכים להבין את היקף המפעלים.
<אמיר רשף: אנחנו יודעים שמפעל בודד במאות אלפי שקלים עד מיליון שקלים, עלות ההקמה הנדרשת ממנו.
מאיר כהן: העסקים הקטנים, האנשים הקטנים, יכולים לקבל כאן - ברור לכולנו, אם אנחנו לא ניתן להם את מרחב הנשימה המתאים - מכת מוות.
מאיר כהן: על זה כולם מסכימים.
<אמיר רשף: אין לנו כוונה כזאת.
מאיר כהן: בוודאי שאין לכם כוונה אבל הדברים קורים.
מאיר כהן: אני לא משער חלילה, לא מאשים אותך כמי שמחכך ידיים אם מישהו נופל, אבל הדברים קורים בגלל שזאת מערכת גדולה.
מאיר כהן: האם יכול להיווצר מצב שנניח החוק הזה יצא לאור – אני שואל אותך, אלי – ונחייב אותם בהשוואה רוחבית והדברים של משרד האוצר לא יקרו?
<אמיר רשף: אנחנו ב-2016 נפעיל את תכנית המענקים.
<קריאה: יש ארבע שנים להגיע לזה.
<אמיר רשף: יש ארבע שנים להקמה.
מאיר כהן: אתה אומר לי שלא יקרה מצב כזה.
<אמיר רשף: אני לא אומר כאן סכומים כי אנחנו כן צריכים להבין את המספרים ולגבש ולראות מה היקף המענקים שמעמידים למפעל בודד ביחס לגודלו וכל מיני היבטים כאלה.
<אמיר רשף: אני לא רוצה לצאת כאן באיזה סכום שהוא לא נכון.
מאיר כהן: אבל ברור שהדרישה הזאת תקוים?
<אמיר רשף: אמרתי את זה גם בישיבה להתאחדות התעשיינים שביקשו שנגיד את זה גם לפרוטוקול.
<אמיר רשף: הנה, אני אומר.
<אמיר רשף: אנחנו נעמיד מענקים כבר בשנת 2016 כדי שמפעלים קטנים ובינוניים בתחום תעשיית הבשר יוכלו לעמוד בסטנדרטים הנדרשים לפי החוק.
<אלי גורדון: גם היום חלק מתעשייה קטנה נסגרת, מתבטלים רישיונות יצרן מסיבה שאותה תעשייה או אותו עסק – אני בכוונה אדבר על הפרט – ברמת העסק יתכן מאוד שעסק כזה או אחר, או שהוא ירצה להיכנס לתהליך הזה, וזה מאוד תלוי ברצון כי הממשלה תעשה את כל המאמצים להרים את הרמה.
<אלי גורדון: ברור שלא נתפשר ברמה של איכות ובטיחות כי שמענו עד כמה ניתנת חשיבות רבה לרמת היחידה היצרנית.
<נתן ויטנברג: אני יועץ גם לעסקים קטנים.
<נתן ויטנברג: החלה של GMP בצורה גורפת יכולה לגרום לסגירה של עסקים כי בחלק מהמקרים גם לא כסף אלא התשתית לא תעבור תקינה.
מאיר כהן: תשתית זה כסף.
<נתן ויטנברג: אלי, אנחנו יודעים בדיוק לאיזה עסקים מתכוונים.
<נתן ויטנברג: תשתית היא לא בהכרח כסף.
<נתן ויטנברג: אני יכול להראות מקומות ספציפיים שאם נרצה להסמיך אותם ל-אסאפ והיום יש להם רישיון יצרן כבר הרבה זמן, אם נרצה לעשות הסמכה אמיתית, הם לא יעמדו בה.
<נתן ויטנברג: הם לא יעמדו בה כי המבנה לא יעמוד בה ואז אנחנו אומרים לאותו עסק או תיסגר או תעבור מבנה.
<נתן ויטנברג: זה קורה בהרבה מקרים.
<שלמה דולברג: זאת הסיבה שאנחנו במקרה הזה, בהתאם לעמדת התעשיינים אבל לא רק.
<שלמה דולברג: אנחנו ביקשנו תקופת מעבר מהרבה סיבות ובין היתר גם עניין הסטנדרטים לדעתנו מחייב תקופת מעבר של ארבע שנים עם אפשרות לקצר לשנתיים.
<שלמה דולברג: אנחנו חושבים שזאת אחת הסיבות להיענות לבקשה.
<אלי גורדון: אנחנו מכירים בעובדה שזה לא רק יישום מערכת אבטחת איכות ובטיחות אלא מדי פעם זה ברמה של התשתיות של המפעל וזאת הסיבה שאמיר ציין שטווח המחירים הוא מעשרות אלפי שקלים עד למיליון שקלים לצורך הדוגמה.
<אלי גורדון: לכן התשובה היא חד חד-ערכית, כן מבחינת הממשלה יש לנו רצון גם להדריך, גם להוביל וגם לתמוך כלכלית.
מאיר כהן: אתה לא מתייחס להערה של מרכז השלטון המקומי והתעשיינים לגבי פרק זמן של ארבע שנים.
<אלי גורדון: אנחנו כתבנו בחוק ארבע שנים עם אופציה לרדת.
<אלי גורדון: זה מה שמופיע כרגע.
<נעה בן שבת: זה מה שמציעים השרים אבל הוועדה יכולה לחוקק.
מאיר כהן: זה יבוא להחלטת ועדה.
<גליה שגיא: שני דברים.
<גליה שגיא: שמענו אתמול בוועדה שרוצים לקצר את משך הזמנים.
<גליה שגיא: אנחנו מדברים כאן על ארבע שנים אבל אתמול כבר דיברו על שנתיים.
<גליה שגיא: הייתי מבקשת, מאחר ואנחנו שומעים ויודעים שהסכומים הם סכומים מאוד גדולים, לקשור בין המחויבות של המפעלים או בין החובה שהם חייבים יהיו לעמוד בתנאי ייצור נאותים עם אותה הקמה של קרן כי בסוף זה יעבור והקרן לא תוקם דבר שיהווה גזר דין מוות.
מאיר כהן: אני שאלתי את השאלות האלה.
<גליה שגיא: אבל זה מאוד מאוד משתנה.
<אמיר רשף: ראשית, אף אחד לא אמר הקמת קרן.
<אמיר רשף: שנית, יש הרבה דברים שהממשלה מחויבת בהם ואנחנו לא כותבים בחוק.
<אמיר רשף: גם לא מדובר על הקמת קרן.
<אמיר רשף: מדובר על העמדת מענקים למפעלים.
<אמיר רשף: אני לא יודע מה אומר המונח קרן.
<אמיר רשף: קרן זה הרבה דברים.
<אמיר רשף: יש קרנות ממשלתיות, יש קרנות לא ממשלתיות, יש קרנות הון סיכון.
<אמיר רשף: לא יודע איך זה קשור.
מאיר כהן: העמדת מענקים.
<אמיר רשף: אנחנו נעמיד מענקים באמצעות משרד הכלכלה ליצרני בשר קטנים ובינוניים.
מאיר כהן: אדוני, אתה רוצה להתייחס לזה?
<גיל הכהן: כן.
<גיל הכהן: בבקשה.
<גיל הכהן: כאזרח ולאו דווקא כרופא.
<גיל הכהן: מהדברים של משרד האוצר והתעשיינים עולה שמתכוונים להוציא מאות מיליוני שקלים עד מיליארדים למערכת חדשה וזאת כשיש מערכת שעובדת ועושים זאת כדי לחסוך כסף.
<גיל הכהן: לא הצלחתי להבין את זה.
<נעה בן שבת: המערכת שלכם עובדת בבדיקות המשנה או שהיא גם מחוברת למפעלים?
<אלי גורדון: אני רוצה לחדד ולהדגיש.
<אלי גורדון: תעשיית בשר היא תעשייה שהיא בין הרגישות ביותר.
<אלי גורדון: לכן מערכת אסאפ, יישום של מערכת אבטחת איכות ובטיחות ברמה של כל מפעל ומפעל, לדעתנו ללא תלות בכל שאר שיטות הפיקוח, יהיו אשר יהיו, חייבות להיות וזאת הסיבה שזה מופיע ברמת החוק היום.
<אלי גורדון: ללא תלות.
<אלי גורדון: להפך, המדינה כאן נותנת מענה לצורך הכרחי לשדרג את התעשייה שאיננה עומדת היום בקריטריונים שהם כלל עולמיים וברור לכולם שבלי אסאפ יצרן בשר לא יכול לחיות.
מאיר כהן: זה ברור.
<גליה שגיא: אתה מדבר על GMP ולא אסאפ.
<רון אייפר: משרד ראש הממשלה.
<רון אייפר: חשוב לי להבהיר שאנחנו היינו חלק מהסיכום עם מרכז השלטון המקומי וכל משרדי הממשלה הסכימו לו, שתקופת המעבר תהיה ארבע שנים עם אפשרות קיצור לשנתיים.
<רון אייפר: זה היה בבסיס ההסכמות שלנו וזאת מכמה סיבות כאשר אחת הסיבות היא הסיבה עליה אנחנו מדברים עכשיו וזאת הייתה החלטת הממשלה עת היא העבירה את החוק.
<אלי גורדון: אתמול לא נאמר קיצור.
<אלי גורדון: לפחות מה שאני הבנתי.
מאיר כהן: נמצא כאן נציג משרד ראש הממשלה שאמר ארבע שנים עם אפשרות לשנתיים.
מאיר כהן: כך הבנתי את הדברים וכך הם נרשמו.
מאיר כהן: אני לא מתחייב שכך זה יהיה וזה עדיין בדיונים.
<נעה בן שבת: מכיוון שזה בא במענה לבקשת יושב ראש הוועדה, אולי כדאי לדון בזה.
מאיר כהן: זה יחזור לכאן.
מאיר כהן: זאת החלטת הוועדה.
<רוית ארבל: מה נקבע בסוף לגבי 205(ב)?
<נעה בן שבת: הנוסח המדויק לא הובהר אבל הובהר לנו שהוראות שחלות על קבלת אישור ייצור נאות יחולו גם לגבי אישור ייצור נאות לעניין זה, כולל לעניין הבקשה ולעניין התנאים.
<רוית ארבל: למה בכלל צריך לציין את זה?
<רוית ארבל: אני לא מצליחה להבין.
<נעה בן שבת: סעיף קטן (ג) משלים את זה.
<נעה בן שבת: אין בהוראות סימן משנה זה כדי לגרוע מהוראות בדבר אישור ייצור נאות לפי הוראות תת סימן ג' של סימן ג'.
<רוית ארבל: לשם מה צריך את סעיף (ב).
<רוית ארבל: מעבר למטרות הגדולות - - -
מאיר כהן: למה צריך שתתפרצי בלי להגיד את שמך כדי שנכבד אותך ותרשמי לפרוטוקול?
<רוית ארבל: מעבר לכל המטרות הגדולות, אנחנו גם רוצים שבסוף החוק הזה יהיה ברור ואם אנחנו לא מצליחים להבין אותו, איך יבינו אחרים?
<רוית ארבל: יש כאן מערכות מסורבלות וכפולות ואנחנו כך יוצרים את החוק.
<רוית ארבל: אם יש מערכת של אבטחת איכות והיא מטופלת בפרק ג', להפנות לשם ודי.
<אפרת אביאני: אלה ענייני נוסח שנבדוק במשרד המשפטים.
<אפרת אביאני: אפשר לקצץ קצת.
<אלי גורדון: לא סתם דיברתי על קיום שתי ישויות שכן צריך לקחת אותן בחשבון.
<אלי גורדון: מצד אחד היתר הפעלה ומצד שני רישיון יצרן.
<נעה בן שבת: כל הנושא הזה לא בא לידי ביטוי.
<נעה בן שבת: מה שבא לידי ביטוי זה שיש איזו אי בהירות, איזה אישור נאות צריך ואת הנושא הזה צריך להבהיר בנוסח.
<קריאה: נבהיר את זה עם שי.
<נעה בן שבת: 206.
<נעה בן שבת: אישור ייצור נאות למפעל שאושר לייצוא על אף האמור בסעיף 205(ב), הכללים והתנאים למתן אישור ייצור נאות למפעל שאושר לייצוא יהיו הכללים והתנאים למתן אישור לייצוא לפי החוק לפיקוח על ייצוא של בעלי חיים.
<נעה בן שבת: כאן אנחנו מתייחסים עכשיו למפעלים הקיימים ואומרים שהם לא יצטרכו את אישור ייצור נאות לפי החוק הכללי שלנו אלא הם ימשיכו להתנהג לפי החוק לפיקוח על ייצוא בעלי חיים.
<אפרת אביאני: זה לא מה שזה אומר.
<אפרת אביאני: זה אומר שאלה יהיו אותם כללים.
<אפרת אביאני: שמפעל לא יקבל הוראות פעם מכוח החוק הזה ופעם מכוח החוק לפיקוח על ייצוא ושתהיה סתירה בין ההוראות, אלא שאלה יהיו אותם כללים.
<אפרת אביאני: זאת בעצם אמירה למחוקק המשנה ולרגולטורים שמפעילים את הסמכויות מכוח שני הדינים הללו, שיקבעו את אותה מערכת של כללים כדי לא לשגע את המפוקחים.
<נעה בן שבת: יתכן שאנחנו צריכים באותו סעיף שמסמיך לקבוע את הכללים ואת התנאים, להתייחס שם למפעלים ולא כאן כי כאן לא כל כך ברור.
<אפרת אביאני: בסדר, אבל זאת האמירה העקרונית בסעיף הזה.
<נעה בן שבת: כרגע זה לא כל כך ברור.
מאיר כהן: אני חוזר על דבריה של רוית שאכן צריך שהדברים יהיו מאוד ברורים.
<אפרת אביאני: זאת אמירה לגבי הכללים והתנאים.
<אפרת אביאני: מי קובע תנאים וכללים?
<אפרת אביאני: הרגולטור שגם הוא כפוף לחוק.
<נעה בן שבת: את אומרת שאי אפשר להסתפק בכללים שנקבעו לפי החוק לפיקוח על ייצוא בעלי חיים כי אם אפשר להסתפק, אנחנו אומרים מי שיש לו את אישור הייצוא, הוא ממילא יש לו אישור ייצור נאות אבל את לא בדיוק אומרת את זה.
<אפרת אביאני: זאת לא האמירה.
<אפרת אביאני: זאת אמירה לרגולטורים.
<אפרת אביאני: זאת לא אמירה למפוקחים.
<אפרת אביאני: זאת אמירה לשני הרגולטורים שכפופים גם הם לחוק לקבוע כללים ותנאים בעניין תנאי ייצור נאותים שהם מתואמים.
<אפרת אביאני: זאת כל האמירה.
<אפרת אביאני: זאת אמירה חשובה.
<רוית ארבל: סעיף (א) עומד בזה אבל סעיף (ב) לא עומד במה שאת אומרת.
<רוית ארבל: יש מצב שהם יהיו פחותים.
<אפרת אביאני: זה אומר שמה שקובע יהיה הסטנדרט הגבוה.
<קריאה: זאת אמירה לרגולטור.
<רוית ארבל: זה אומר שאין את אותו סטנדרט.
<אפרת אביאני: ככל שיש שוני, מה שיקבע זה הסטנדרט הגבוה.
<אפרת אביאני: גם זאת אמירה שהיא חשובה כדי לייצר את התיאום.
<רוית ארבל: סעיף (ב) מעקר את כל הרעיון של אחידות.
<רוית ארבל: זה אומר שיהיו שני סטנדרטים, כפל דרישות ונראה מה יותר חמור ואת זה נחיל.
<רוית ארבל: זה מה שזה אומר.
מאיר כהן: את מוכנה לחזור על דבריך ולהתייחס להערה שלהם?
מאיר כהן: על פניו נראה שהם צודקים.
<אפרת אביאני: גם לי, אני מודה.
<אפרת אביאני: לא אני ניסחתי את הסעיף הזה.
<קריאה: מבחינתנו אפשר לעצור כאן.
<אפרת אביאני: זה בטח לא.
<אפרת אביאני: בואו נבין את המהות.
<נעה בן שבת: לי זה מאוד חשוב להבין מה אתם רוצים להגיד כאן.
<אפרת אביאני: בוא נגיד שהכוונה טובה ואחרי כן נחשוב איך לנסח אותה.
<אפרת אביאני: הרעיון הוא כזה.
<אפרת אביאני: יש לנו שני רגולטורים.
<אפרת אביאני: כרגע יכול להיות גם שהסעיף הזה יתייתר כי הבטחנו להביא לוועדה הוראות שימנעו את החפיפה ואת הכפילות ברגולציה של מרד החקלאות ומשרד הבריאות, ויכול להיות שכאשר נביא אותן, הסעיף הזה יתייתר.
<נעה בן שבת: כדאי כמה שיותר מהר.
<אפרת אביאני: המצב כיום הוא שהסמכויות לפי החוק לפיקוח על ייצור הן בידי משרד החקלאות.
מאיר כהן: אנחנו יכולים לקבל מחר או מחרתיים את הסעיף הזה מנוסח ברור?
איציק שמולי: אני רוצה לשאול.
איציק שמולי: הרי כל החוק בנוי על העיקרון שבו נותנים יותר מקלות וגזרים.
איציק שמולי: אני רוצה לשאול על המקלות.
איציק שמולי: מה קורה למי שעובר על העבירות החמורות האלו?
איציק שמולי: בעיקר על העניין של רכבי ההובלה שמוציאים בשר ממקום הייצור או ממקום השיווק, ממקום שיווק אחד למקום שיווק אחר, שלא בהתאם לתקנים שקבועים בחוק?
איציק שמולי: לפי מה שאני מבין, העונש כאן הוא שנה מאסר.
איציק שמולי: אם נותנים לחברות כל כך הרבה בצד של הגזרים, זה צריך להיות שנה על כל קילו שיש במשאית.
איציק שמולי: אני לא יודע אם אפשר למצות את הדיון בחמש דקות אבל זה לא יכול להישאר כך.
<נעה בן שבת: בסעיף 288 יש לנו הוראת העונשין, לגבי עיצום כספי.
<נעה בן שבת: ב-283(ב)(45) יש את מייצר מוצר בשר בלי שיש בידיו אישור ייצור נאות.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, זה רק היצרן והמשווק ולא כולל את המוביל.
איציק שמולי: כך אני מבין.
<קריאה: מאסר שנתיים.
איציק שמולי: צריך להיות שנתיים על כל קילו ולא שנתיים.
<אבי צרפתי: אני מזכיר ארגון הרופאים הרשותיים.
<אבי צרפתי: לאור מה שאני שומע, ובמיוחד לאור מה שהועלה על ידי חבר הכנסת, אני מאוד תומך בגישתה של התאחדות התעשיינים, אנחנו כרופאים רשותיים מוצאים את עצמנו הרבה פעמים ככלבי השמירה בתהליך של הבריאות, במיוחד בסוף, בקצה, כמעט בקצה.
<אבי צרפתי: אני מאוד מאוד מציע אולי לחברי הוועדה המלומדים שבאמת גם יתנו את החלת הרפורמה הזאת קודם בהחלת כל הסעיפים על אבטחת האיכות, על ה-אסאפ, על ה-GMP וכדומה, ולאחר שכל התעשייה הגיעה לזה, כמובן שאחרי שהיא תהיה גם נתמכת על ידי הכספים המתאימים, יותירו או יוותרו על תהליך הפיקוח שהיום מתבצע בסוף הקצה על ידינו.
<אבי צרפתי: רק אז, במסגרת הזאת, אנחנו נוכל להבטיח את בריאות הציבור.
<אבי צרפתי: לי נראה היום שמהר מאוד הולכים להתיר את התהליך הזה לפני שדאגו באמת לכל הדברים האלה.
מאיר כהן: חבר הכנסת שמו לי, לפני שאנחנו מסיימים, אתה רוצה לחדד את ההערה שלך?
מאיר כהן: לא קיבלת תשובה.
איציק שמולי: הממשלה גם יכולה להגיד את עמדתה בפעם הבאה, ברשותך.
איציק שמולי: הממשלה הולכת כאן במתווה של חוק מקל וגזר.
איציק שמולי: מצמצמים את הרגולציה או משנים את מודל ההפעלה של הרגולציה וזה כמובן מקל מאוד על החברות וזה בסדר גמור.
איציק שמולי: אבל צריך להיות ברור, כמו באמריקה, שמי שמאבד את האשראי שם שהממסד נתן לו פעם אחת, חוטף נבוט אמיתי על הראש ולא נבוט בכאילו.
איציק שמולי: ההרתעה צריכה להיות כאן הרבה יותר משמעותית.
איציק שמולי: אני יודע שתגידו לי הגיון החקיקה וההשוואה לענישה בחוקים אחרים וכל הטיעונים הרגילים, אבל אני אגיד לכם שלפני שבועיים עת דיברו בכנסת על יידוי אבנים, על החמרת ענישה למיידי אבנים, אף אחד בכנסת לא עניין אותו היכן זה מסתדר במארג החקיקה.
איציק שמולי: אני מבקש שההערה הזאת תילקח בחשבון.
איציק שמולי: גם לשיטת הממשלה, אתם רוצים שההרתעה מול המפעלים תהיה גדולה מאוד.
<אלי גורדון: בהחלט יש סעיפי ענישה או כמו שהגדרת אותם ושאלת לגביהם, אבל יש לזכור שכל מקרה מסוג זה יקבל עונש בצורה יום יומית ברגע שלא תונפק לו תעודה וטרינרית והוא לא יוכל להוציא סחורה מהמפעל.
<אלי גורדון: מכל שאר התעשיות, יש כאן עוד תוספת מאוד מאוד משמעותית.