GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר כהן: אני תומך גדול מאוד בחוק הזה, אבל אדוני היושב ראש, אנחנו צריכים להיזהר מרפורמות שמטפלות לכאורה בעיקר אבל מהר מאוד דורסות כל מיני פרטים שקשורים לחוק.
מאיר כהן: אני חייב להגיד שכראש עיר, בדיקות המשנה בעירי – ואני משוכנע שכמעט בכל עיר – לא אחת מנעו כניסה של קטסטרופה.
מאיר כהן: אני מבין את החוק הזה שבא ואומר שאני רוצה במקום 8,000 או 7,000 לעשות עשרים או שלושים.
מאיר כהן: יש בזה הגיון.
מאיר כהן: אני לא בטוח שזה עשרים או שלושים, אבל אין שום הגיון בזה שהחוק הזה בצורה בוטה וברגל גסה לוקח עובדים, ולא משנה אם הם מאתיים או 300 או 400, והופך אותם לעובדי קבלן.
מאיר כהן: החוק הזה גם קובע מה יהיה שכרם.
מאיר כהן: אני לא מכיר חוק במדינת ישראל, מעט מאוד, שמתערב ברגל גסה בביטחון התעסוקתי של האנשים ולא משנה מי הם.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת זחאלקה, ברוך הבא.
ג'מאל זחאלקה: נקווה שנקבל החלטות טובות.
אלי אלאלוף: בעזרתך, תמיד.
אלי אלאלוף: תרשו לי לקדם בברכה גם את חבר הכנסת באסל גטאס.
מאיר כהן: ברשותך אדוני, אני ממשיך.
מאיר כהן: אמרתי, אנחנו צריכים מאוד מאוד להיזהר ואני מצפה, בוודאי ממך אדוני היושב ראש עם הרגישות שלך לכל שאלת העובדים ושכרם של העובדים, שהחוק הזה לא יחוקק לפני שבאמת תהיה סדרה של ישיבות בין אנשי המקצוע לבין נציגי הרופאים ברשויות.
מאיר כהן: בתאגידי המים למי שזוכר, והייתי ראש עיר עת הקימו את תאגיד המים, הלכו לכיוונים כאלה של לקחת את כל עובדי הרשות שעובדים עשרים ושלושים שנים וגם ארבעים שנים והעבירו אותם לתוך התאגידים.
מאיר כהן: אנחנו ישבנו על זה עם מרכז השלטון המקומי והגענו להסכמות לפיהן הם יושאלו לתאגידים ואחרי שלוש שנים הם יחליטו אם הם נשארים ברשות או שעוברים לתאגיד, אבל בשום פנים ואופן אסור לחוקק לפחות את הסעיף הזה בחוק כלשונו מאחר שזאת סכנה, זאת התערבות גסה וזה עוול.
מאיר כהן: לכן עם כל הכבוד למשרד הבריאות ולמשרד החקלאות, דבר כזה אנחנו לא יכולים להרשות.
מאיר כהן: שישבו עד שיצא עשן לבן.
מאיר כהן: אנחנו לא רוצים לפגוע בחוק, אנחנו רוצים לדאוג שהחוק הזה יעבור ואנחנו מאמינים גדולים בהסדרה הזאת, אנחנו מאמינים גדולים וחפצים בהורדת יוקר המחיה, אבל אסור לפגוע בעובדים.
מאיר כהן: אני מכיר חלק מהאנשים האלה, הם מבועתים ומבוהלים.
מאיר כהן: בן אדם בן 50, 55, 45, עובד ובאים אליו ואומרים לו שמעכשיו הוא לא עובד רשות אלא הוא עובד תאגיד.
מאיר כהן: אנחנו גם נכפה על התאגיד כמה כסף לתת לו.
יעל גרמן: רק לשנה.
מאיר כהן: רק לשנה.
מאיר כהן: אדוני, הרגישות שלך חייבת לבוא לידי ביטוי.
יעל גרמן: אדוני היושב ראש, חבריי, אני קודם כל מצטרפת לחבריי שמתנגדים בתוקף – גם אני מתנגדת בתוקף – לכך שהווטרינרים בתאגיד יהיו תלויים על בלימה.
יעל גרמן: אני יודעת שגם שמוליק מאוד מאוד מתנגד לכך.
יעל גרמן: אני חושבת שיש כאן התנגדות באמת מקיר לקיר.
יעל גרמן: אבל אני דווקא רוצה לדבר על הסעיפים האחרים.
יעל גרמן: אני לא רוצה לומר יותר מהותיים, אבל אחרים וכאן אני דווקא לא מסכימה עם חברי איימן עודה.
יעל גרמן: אני מאוד בעד השינויים האלה כמי שניהלה רשות מקומית בינונית במשך 14 וחצי שנים.
יעל גרמן: אני חושבת שבדיקות המשנה הן אמנם חשובות אבל אני חושבת שהן מיותרות.
יעל גרמן: הן מיותרות לאור ההצעה הנוכחית שכולה באה לפשט את התהליכים ולהוזיל את העלויות של כל מי שעוסק במזון.
יעל גרמן: אני יכולה גם לומר לך אדוני היושב ראש שלפחות בהרצליה בדיקות המשנה עושים באיזושהי רחבה היא אפילו לא מרוצפת, רחבת עפר.
אלי אלאלוף: הרצליה היא עיר מבוססת.
יעל גרמן: יש לה עודפים והכול.
נורית קורן: למה היא לא מרוצפת?
יעל גרמן: מפני שלמצוא מקום מתאים שאליו יגיעו משאיות הקירור הגדולות, לפעמים שתיים-שלוש משאיות קירור, צריך היה למצוא רחבה מאוד גדולה והרחבה הגדולה שנמצאה הייתה באיזשהו מקום די מרכזי לא מרוצף עם הרבה מאוד אבק ולדעתי גם זיהום.
נורית קורן: למה לא מרצפים אותה?
אלי אלאלוף: נורית, באמת.
יעל גרמן: נורית, אנחנו לא עוסקים בזה עכשיו.
יעל גרמן: בואי תקשיבי לעיקר.
יעל גרמן: אני רוצה לומר שברגע שבאמת יהיו הרבה יותר וטרינרים שיבדקו את הסחורה ויבדקו את הבשר בנקודות הקצה, זאת אומרת, בנקודות בהן משווקים אותו, שאלה המרכולים וחנויות השיווק, להערכתי זה הרבה יותר בטוח וזה הרבה יותר נכון.
יעל גרמן: זה גם יוזיל בצורה משמעותית את כל העלויות של המשווקים למיניהם.
יעל גרמן: אני לא צריכה לפרט כי אני חושבת שזה ברור.
יעל גרמן: לכן אני שוב חוזרת ואומרת שאני מאוד בעד השינוי.
יעל גרמן: דרך אגב, אני חושבת שצריך לעשות אותו כמה שיותר מהר.
יעל גרמן: אני מברכת על כך שמי שיהיה לו GMP, גוד מנג'מנט פרקטיס, מי שיהיה לו אישור, צריך לתרגם לעברית מה זה GMP אבל כולנו יודעים מה זה.
אלי אלאלוף: בעיקר האוכלוסייה החלשה יודעת.
יעל גרמן: מי שיהיה לו אישור ייצור הולם, אני חושבת שזאת המילה, בהחלט ניתן לשחרר אותו כמה שיותר מהר ואני בעד זה שישחררו כמה שיותר מהר את אותם יצרנים שיעמדו בדרישות של החוק וכמה שיותר מהר באמת יוכלו להשתחרר מבדיקות המשנה, ואני מברכת על כך.
יעל גרמן: אני מבינה שצריכה להיות איזושהי תקופת ביניים, אני מבינה שצריכה להיות היערכות ואני אשמח שהתקופה הזאת תהיה קצרה ככל האפשר.
אלי אלאלוף: חברת הכנסת נורית קורן ואחר כך חבר הכנסת גטאס שחייב לרוץ לוועדת הכספים.
נורית קורן: גם אנחנו רצים לשם.
נורית קורן: כולנו באותה סירה.
איציק שמולי: צריך לתת תמריץ למתמידים ולא לבורחים.
אלי אלאלוף: אתה לא בא ממשפחה ברוכת ילדים בה תמיד הילדים הרציניים והמתמידים לוקחים אחריות.
אלי אלאלוף: אין ברירה.
נורית קורן: אני מצטרפת לכל הדברים שנאמרו כאן.
נורית קורן: אני רוצה להזכיר לאדוני היושב ראש את הרפורמה בדואר ומה קרה לעובדים.
נורית קורן: אנחנו לא רוצים שעוד פעם יהיה לנו מצב שהעובדים לא יהיו מוגנים, יורידו בשכרם, יורעו תנאי העבודה שלהם.
נורית קורן: אני לא חושבת שצריך לעשות את זה כאן לגבי הווטרינרים ולכן צריך לחשוב עשרים אלף פעמים.
נורית קורן: אני חושבת שמה שמציעה חברתי יעל גרמן שיהיה במרכולים, אני חושבת שזה יצריך יותר אנשי מקצוע או פחות אנשי מקצוע?
יעל גרמן: יותר.
נורית קורן: נכון, אז איך נוזיל כאן את העלויות?
נורית קורן: אני מסכימה אתך שזה בסדר שיהיה בכל מרכול.
יעל גרמן: העלויות האלה לא מושתות.
יעל גרמן: הן מושתות על המדינה.
דוד ביטן: בשלב ראשון.
דוד ביטן: בשלב שני, לא בטוח.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת דוד ביטן, נכבד גם את הנוכחות המדהימה והמרשימה של החברים שאינם חברי כנסת ונאפשר גם להם להתייחס.
אלי אלאלוף: אם נהפוך את זה לוויכוח בין חברי הכנסת, בוא נשחרר אותם.
נורית קורן: אנחנו שואלים שאלות.
נורית קורן: אני חושבת שמעל הכול אם הרפורמה הזאת באה להסדיר את בריאות הציבור, שזה לשמור על כך שלא יהיו כל מיני חומרים אסורים בתוך הבשר - ולגבי בשר מעובד, רק אתמול שמענו שיצא מחקר שבשר מעובד גורם לסרטן - אלה דברים מאוד מבורכים ועל הדברים האלה צריך להשגיח ושיהיו מפקחים במפעלים של הבשר שיראו שהדברים האלה אכן מתקיימים.
נורית קורן: לא קראתי את כל החוק, אבל יש כאן גם רפורמה של הירקות.
<נעה בן שבת: ברפורמה כללית שעליה עברנו בשבועות האחרונים מדובר גם על פירות וירקות ועל מזון בכלל.
<נעה בן שבת: כאן יש דבר שמתייחס לפיקוח הווטרינרי על מוצרי בשר, עוף ודגים.
נורית קורן: אני חושבת שבכנסת הזאת יש קונצנזוס שלם על בריאות הציבור ואנחנו צריכים לדאוג לבריאות הציבור, לחומרים מסרטנים, לחומרים משמרים שאסורים בשימוש וכל מיני נוסחאות שהצרכן לא יודע וגם את הסימון של המוצר צריך להכניס כאן כדי שהצרכן ידע מה הוא קונה.
נורית קורן: לגבי מוצרים של חקלאות – ירקות ופירות – גם שם צריך לראות אם יש חומרי הדברה שאסור להשתמש בהם ושבפירוש יהיו מפקחים שיפקחו על הדברים האלה.
אלי אלאלוף: באסל גטאס.
באסל גטאס: אדוני היושב ראש, יש לי הרבה מה להגיד על כל החוק אבל לא השתתפתי בדיונים ואני סומך על החברים שהם חברים מלאים בוועדה שעשו את העבודה.
באסל גטאס: אנחנו סיימנו רק לפני חודש-חודשיים רפורמה גדולה בעוד רשות ממשלתית, שזה משרד הכלכלה, שם הוקמה רשות חדשה שתהיה אחראית על כל מה שנקרא חדשנות טכנולוגית שזה המדען הראשי שהיו לו סמכויות ותקציבי עתק בסכום של שלושה מיליארד שקלים.
באסל גטאס: הוא הופרד והוקמה צורה של תאגיד, לא חשוב איך זה נקרא.
באסל גטאס: זאת רשות.
באסל גטאס: עלתה שאלת העובדים שהיא שאלה מכרעת ומרכזית.
באסל גטאס: אני מציע לך ולוועדה שתראו מה התנהל שם ואיך הובטחו זכויות העובדים במעבר משירות המדינה לרשות החדשה.
באסל גטאס: שם זה התעכב חודשיים וגפני וכל חברי ועדת הכספים, עמדנו על זה שצריך לשמור ולהגן על זכויות העובדים.
באסל גטאס: אני מביא את זה כדוגמה כי זה אפשרי גם לעשות את הרפורמה.
באסל גטאס: אם מסכימים לעשות את הרפורמה, זאת שאלה נפרדת, אבל אם נעשה, איך נגן על העובדים.
באסל גטאס: זה עוד מקרה אחד שזה נעשה ולדעתי בהצלחה וכעובדה, כל ועדי העובדים הסכימו.
באסל גטאס: הם היו בכמה וכמה דיונים וכולם הסכימו.
אלי אלאלוף: אני מוכן להצטרף מילה במילה למה שאמרת בנושא העובדים.
אלי אלאלוף: אנחנו באמת דנו בנושא הזה.
אלי אלאלוף: הסיסמה שלי שהיא מחייבת אותי לפחות, לא להפוך שום עובד לעבד.
אלי אלאלוף: נשמור על העובדים, על עבודתם, על יכולתם, נשפר את היכולת שלהם ונשמור עליהם, לא נפגע בהם ולא נזרוק אותם.
אלי אלאלוף: אני מצטרף לכל מילה שלך.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת דוד ביטן.
דוד ביטן: לצערי הרב יש תחרות בין משרדי ממשלה מי יעשה רפורמות ולא תמיד הרפורמות יעילות ולא תמיד הן מביאות את התוצאה הרצויה.
דוד ביטן: הקמת תאגיד שיטפל בעניין הזה, אני לא בטוח שהוא יביא את התוצאה הרצויה.
דוד ביטן: ראינו בנושא המים עת הקמנו תאגידי מים והמחירים עלו וההוצאות עלו.
דוד ביטן: העובדה שהמדינה מתחייבת כאן לשלם את ההוצאות, זה רק זמני.
דוד ביטן: אני מבטיח לכם שבעוד שנתיים-שלוש זה יושת על הציבור.
אלי אלאלוף: המדינה לא מתחייבת.
דוד ביטן: אני מתייחס לדבריה של יעל גרמן.
דוד ביטן: לכן אני לא בטוח שאני אתמוך בהקמת תאגיד בכלל.
דוד ביטן: אני חושב שצריך לחזק את התהליכים אבל לא להקים תאגיד.
דוד ביטן: אני לא חושב שצריך לפגוע בעובדי הרשויות, בוודאי בעובדי התאגיד החדש שיוקם.
דוד ביטן: לא צריך לעשות רפורמה על גב העובדים.
דוד ביטן: צריכים להתייחס גם לעובדים בסופו של דבר ואנחנו כאן כדי לשנות את זה במסגרת הוועדה.
אלי אלאלוף: אני מקדם בברכה את חבר הכנסת דב חנין.
דב חנין: אני בריצות בין הוועדות השונות.
אלי אלאלוף: חברי הכנסת, תרשו לי להעביר את רשות הדיבור למוזמנים.
אלי אלאלוף: שי בירן, מנכ"ל אגף הכלכלה בהסתדרות הכללית.
<שי בירן: שלום.
<שי בירן: תודה על רשות הדיבור.
<שי בירן: יש לנו כאן רפורמת קורנפלקס, יש בתוכה פרק כבד ומורכב של שינוי רגולציה שהעיקר שלו הוא ניסיון, למיטב ידיעתי די מוסכם, לשפר את מצב הפיקוח כדי לשמור על בריאות הציבור.
<שי בירן: אבל בתוך הכסות הזאת מכניסים מהלך שפוגע בעובדים בהרבה מאוד צורות שאני אדבר עליהן מאוד בקצרה.
<שי בירן: קודם כל, יש לנו כאן ניתוק כפוי של יחסי עובד-מעביד, ניתוק שאין בו צורך.
<שי בירן: כדי לשפר את הפיקוח, בהינתן שיש רגולטור, בהינתן שאולי יהיה תאגיד כזה והוא יוכל להיות המלווה המקצועי, מזה לא נגזר שצריך לקחת את העובדים האלה ולנתק אותם מההסכמים הקיבוציים שמגנים עליהם, לנתק אותם מהמסגרת, מהמשרד שלהם, מאנשי הקשר שהם רגילים לעבוד מולם, מאנשי הקשר שהם רגילים להיעזר בהם לביצוע עבודתם.
<שי בירן: הרי את מי מזמינים כשיש בלגן בזמן ביקורת?
<שי בירן: מזמינים את הפיקוח העירוני, מזמינים עזרה.
<שי בירן: הפגיעה הזאת בעובדים דרך זה שלא בטוח כולם ייקלטו, מנוסח החוק הנוכחי לא בטוח שכולם יאפשרו את קליטתם בתאגיד, ולגבי אלה שייקלטו לא ברור למה צריך להחליף להם את המעביד כאשר אנחנו אומרים גם ככה אותו רגולטור ואותה מסגרת לאומית.
אלי אלאלוף: קראת את החוק עד הסוף?
<שי בירן: כן.
אלי אלאלוף: זה לא חובה.
<שי בירן: לא חובה לקלוט אותם.
אלי אלאלוף: לא חובה שיוחלף המעביד.
אלי אלאלוף: תשתדלו לדייק.
אלי אלאלוף: לא נעים לי להגיד לחברים שלי, לחברי הכנסת, אבל לפחות אתם שאתם מלווים את החוק, תנסו לצטט דברים מדויקים.
<שי בירן: אני רוצה להסביר למה התכוונתי.
אלי אלאלוף: יש אופציה להמשיך להעסיק את העובדים באמצעות הרשויות המקומיות.
<שי בירן: אני רוצה להסביר.
אלי אלאלוף: לא, תקשיב לדבריי.
אלי אלאלוף: מותר לי להתערב וזה חלק מהסמכות שלי.
אלי אלאלוף: המעסיק, דהיינו היום הרשות המקומית או גוף אחר, יכול להמשיך הוא להעסיק את העובדים בלי להעביר אותם לתאגיד.
אלי אלאלוף: אנא מכם, היות ואני השקעתי כמה שעות לימוד וקבלת הסברים והדרכה, יכול להיות שאני אטעה ואז יתקנו אותי, אבל תשתדלו להיצמד לחוק.
<שי בירן: כבוד היושב ראש, אני מתנצל אם הובנתי שלא כהלכה.
<שי בירן: מה שאמרתי לא היה מתוך חוסר הכרות עם החוק אלא פשוט העובד לא שולט בזה שהרשות המקומית תחליט להעביר אותו.
<שי בירן: זאת כוונתי.
<שי בירן: אם הובנתי אחרת, לא לכך התכוונתי.
מאיר כהן: זה בדיוק תאגידי המים.
מאיר כהן: העובד לא שולט.
מאיר כהן: הרשות יכולה להגיע להסכמים מעל הראש שלו.
אלי אלאלוף: עם זה צריך להתמודד.
<שי בירן: עניין נוסף הוא נושא ההסמכות.
<שי בירן: הנוסח הנוכחי שמדבר על חידוש הסמכה מדי 12 חודשים יוצר סכנה לפיטורים שרירותיים.
<שי בירן: הרי אם יש וטרינר שלא מתפקד, בואו, תפתחו נגדו הליך משמעתי על בסיס זה שהוא עשה עבודה רשלנית ותדיחו אותו.
<שי בירן: הצורך לחדש הסמכה מדי 12 חודשים, גם מסכן את אי התלות של שומרי סף, את היכולת שלהם לעמוד בפני לחצים, וגם לוקח אנשים שנמצאים כיום במסגרת של ביטחון סוציאלי עם ליווי מקצועי ורגולטור מעליהם, ומסכן אותם כל 12 חודשים להתבשר שאולי לא תהיה להם הסמכה, ואם לא תהיה להם הסמכה כנראה שגם לא יהיה להם צורך בעבודה שלהם.
<שי בירן: גם זה דבר שמאוד מאוד משפיע.
אלי אלאלוף: אני בטוח שלא התכוונת לא להגיד את האופציות.
אלי אלאלוף: הסמכה, שלוש שנים להשלים אותה.
אלי אלאלוף: יש כאן נקודה מאוד מרכזית שהיא מתחשבנת ומתחשבת במצב של העובד.
אלי אלאלוף: יש לו שלוש שנים להשלים את זה.
אלי אלאלוף: לא יזיק לנו שיהיו קצת יותר מומחים בדברים שקשורים לבריאות של כל אחד מאתנו.
<שי בירן: לא זו הכוונה כבוד היושב ראש.
<שי בירן: הכוונה היא שמרגע שמישהו קיבל הסמכה, מדי 12 חודשים היא תחודש.
<שי בירן: זאת הכוונה ולא עניין השלוש שנים ולא עניין ההכשרה.
<שי בירן: לא עניין המקצועיות אלא עניין החידוש הזה.
<שי בירן: אותו חידוש מדי 12 חודשים חושף את העובדים לפיטורים שרירותיים וזאת כוונתי וחס וחלילה לא התכוונתי שעובד לא צריך לקבל את מלוא הכישורים המקצועיים וההכשרות.
<שי בירן: זאת אומרת, הסמכה/מינוי.
<שי בירן: האופן שבו האגרות מנוסחות, בסעיף שהוא כביכול טכני, הנוסח המוצע מדבר על אגרה שמנוסחת במלים עלות העסקת וטרינר.
<שי בירן: זו התערבות גסה בחקיקה בנושאים שמקומם ביחסי עבודה.
<שי בירן: אני לא אאריך בזה יותר כי לפי דעתי זה מדבר בעד עצמו.
אלי אלאלוף: אין שום תקדים להערה החשובה שלך?
אלי אלאלוף: אפשר לקבוע מראש את המסגרת.
<שי בירן: עושים את זה בצורה אחרת.
<שי בירן: בדרך כלל עושים את זה במונחי התפוקות הרלוונטיות.
<שי בירן: לדוגמה, עלות פר קילוגרם, עלות פר שעות הפיקוח הנדרשות לעשות פיקוח כזה או פיקוח אחר.
<שי בירן: הרי במקרה הזה זה מאוד לא מדיד.
<שי בירן: יש לך מפעלים שכתוצאה מאורך תהליך הייצור וסוג המוצר מצריכים יותר שעות פיקוח או פחות שעות פיקוח.
<שי בירן: את הדבר הזה לא צריך לנסח במונחי עובדים ועלות עובדים ולקבוע מראש מסגרת מחייבת שתגביל את היכולת לנהל משא ומתן קיבוצי בעניין העובדים האלה.
אלי אלאלוף: היום קיים הסכם קיבוצי למקצועות האלה?
<שי בירן: היום קיים הסכם קיבוצי בין מרכז השלטון המקומי, באישור משרד האוצר, מול ארגון הרופאים הווטרינריים והתנאים שלהם מוסדרים בהסכם קיבוצי ארצי.
<שי בירן: יש רופאים שמועסקים בנקודות הייצור עצמן בחוזים אישיים ועליהם לא חלה מסגרת ההעסקה הקיבוצית אבל מרבית הרופאים, בוודאי כל אלה שמועסקים על ידי הרשויות המקומיות ועל ידי מועצת ענף הלול, מועסקים במסגרת הסכמים קיבוציים.
<שי בירן: שני הסכמים שונים, אחד של המרכז לשלטון מקומי ואחד של מועצת ענף הלול.
<שי בירן: נקודה אחרונה ובה אני מסיים ותודה רבה על הסבלנות.
<שי בירן: מנוסח החוק הנוכחי ממש לא ברור שכל העובדים שכרגע מועסקים בתפקידים האלה ומבצעים את הפעילות הזאת אכן ייקלטו לאחר הרפורמה.
אלי אלאלוף: דוקטור משה רפאלוביץ.
<משה רפאלוביץ: אני רופא וטרינר רשותי מזה כ-25 שנים ואני משמש בשנים האחרונות כיושב ראש ארגון הרופאים הווטרינריים ברשויות המקומיות.
<משה רפאלוביץ: ברשותך, ביקשנו להציג כאן מצגת שתסקור את עיקרי הטיעונים שלנו.
אלי אלאלוף: קיבלתם לכך אישור מראש.
<משה רפאלוביץ: אני מודה על הנכונות ועל ההיתר שקיבלנו.
<משה רפאלוביץ: אנחנו חושבים שהפרק הזה גורם לפגיעה בלתי הפיכה גם בנושא של בריאות הציבור וגם בבטיחות המזון - כתוב כאן בטעות איכות אבל הכוונה היא לבטיחות המזון - גם ברופאים הווטרינריים וגם בנקודות הייצור, וכל זה בלי לגרום להורדה במחירי המזון.
<משה רפאלוביץ: כשאני מדבר על בשר, אני מדבר על בשר, עופות ודגים שכולם נכנסים לתוך אותה קטגוריה.
<משה רפאלוביץ: אני חושב שהמחיר לא ירד אלא נתרום כאן לעלייה ותכף אני אסביר.
<משה רפאלוביץ: אין לנו ספק, ואנחנו נוכיח את זה, שהפרק הזה הספציפי ברפורמה יגרום לעלייה במחירי המזון.
<משה רפאלוביץ: מצב בדיקות המשנה היום הוא קצת שונה מזה שמכירה חברת הכנסת יעל גרמן מתקופת היותה ראשת עיר.
<משה רפאלוביץ: אנחנו היום, במקום נקודת בדיקת משנה בכל עיר, נערכים יחד עם מרכז שלטון מקומי לבדיקה ב-20 עד 21 נקודות שנמצאות בצמתים מרכזיים.
<משה רפאלוביץ: זה כבר עובד.
<משה רפאלוביץ: עכשיו זה בסוף הליך המחשוב שלו אבל זה כבר עובד ועובד בצורה יעילה.
<משה רפאלוביץ: בעשרים הנקודות האלה – אני תכף אראה אותן ונסביר איך זה עובד – ההיגיון מחייב שבדיקה בעשרים נקודות תהיה גם יעילה יותר וגם זולה יותר מאשר ב-85 אלף עסקים שמוכרים מזון מהחי.
דב חנין: אלא אם כן לא מתכוונים שזה ייבדק.
<משה רפאלוביץ: אלא אם כן לא רוצים שייבדק.
דב חנין: אלא אם כן זאת פיקציה ומוותרים על הבדיקה של המזון.
דב חנין: זה באמת יהיה נורא זול.
דב חנין: כולנו נמות מהרעלות.
<משה רפאלוביץ: זה כמו להוזיל מחירים של רכב על ידי הוצאה של כריות אוויר.
<משה רפאלוביץ: אנחנו יודעים שכאשר הולכים להקים תאגיד, ואני תכף אראה את הדברים אבל אתם מכירים את זה מתאגידי המים, תאגיד מצריך כבר צוותים, מנכ"לים, תת מנכ"לים וכל הפונקציות שיהיו בהם כך שדבר אחד ברור – זול זה לא יכול להיות.
<משה רפאלוביץ: ברור לנו מדיונים מוקדמים שאוצר המדינה לא מתכוון להשתתף בעלויות של התאגיד הזה.
<משה רפאלוביץ: זאת אומרת, ברור שכל זה יגולגל על מחירי המזון.
<משה רפאלוביץ: אנחנו טוענים שחלק ניכר ממה שמדובר כאן הוא ניסיון להשתיק את שומרי הסף.
<משה רפאלוביץ: יש חלק מהרגולטורים שהיו שמחים לראות רופאים שתוקים שלא מגיבים ולא מראים את מה שקורה באמת במפעלים.
<משה רפאלוביץ: ארגון הרופאים הווטרינריים ברשויות בשנים האחרונות, אחרי שלא הצלחנו להתמודד בתוך משרדי הממשלה עם תופעות שאנחנו רואים, הוצאנו דברים החוצה, נאלצנו להוציא דברים החוצה, כדי להתריע על תקלות ועל מסוכנות של מוצרי מזון מסוימים שמגיעים לשווקים.
<משה רפאלוביץ: מה שחלק מהרגולטורים היו רוצים, לצערי, אלה רופאים שתוקים שלא מגיבים ואז קל מאוד להראות בטבלאות אקסל ובגרפים איך מצב המזון בישראל משתפר ובאמת יש בתוך מפעלי המזון מערכת של נהלים שמראים בדיוק איך צריכים לפקח ומה צריך להיות שם, מערכת של דיווחים שעוברת אחורה ומראה שהכול תקין אבל בפועל זה לא מיושם.
<משה רפאלוביץ: אני מראה כאן דוגמה שצולמה לפני מספר שעות מצומצם, זאת ממש תמונה טרייה מאוד מהלילה הזה, מאחת המשחטות.
<משה רפאלוביץ: אני בכוונה לא אומר את שם המשחטה כי הבעיה היא לא במשחטה אלא הבעיה היא בשיטה.
<משה רפאלוביץ: אנחנו רואים כאן – זה קצת מחוץ לפוקוס – בטן של עוף, את הקרביים של העוף אחרי שהוצאו אברי הפנים, ואתם יכולים לראות כאן את כל האזור הזה שזה אזור של לשלשת ותוכן קיבה שנשפך פנימה.
<משה רפאלוביץ: עוף כזה אמור היה להיפסל כולו אבל הרופא הווטרינר שיעז לפסול עוף כזה, זה אומר שלא יגיעו עופות לשווקים יותר.
<משה רפאלוביץ: אז העוף הזה הוא עוף שעבר את כל עמדות הפיקוח, המשיך הלאה בתהליך הייצור ורואים שכל אברי הפנים מנותקים – זאת אומרת, זה עבר כבר את כל תהליך הפיקוח, הכשרות והכול – וזה עוף שבדרך לבית של מישהו מאתנו.
<משה רפאלוביץ: הוא בדרך יעבור עוד באמבטיה גדולה בה הוא יעבור את תהליך הכשרות, יזהם גם את העופות האחרים עם הלשלשת הזאת וימשיך הלאה.
<משה רפאלוביץ: אפשר לעבור לתמונה הבאה.
<משה רפאלוביץ: אני משתדל לא לזעזע מדי אלא להביא רק כמה דברים.
<משה רפאלוביץ: יש כאן סרטונים שהתבקשתי לא להראות.
<אבשלום דולב: איך תעצור אותו?
<אבשלום דולב: ספר לכולם איך אתה עוצר עוף כזה.
<אבשלום דולב: איפה?
<אבשלום דולב: הוא ארוז?
<אבשלום דולב: הוא סגור?
<אבשלום דולב: איך אתה עוצר אותו?
<משה רפאלוביץ: אתה הרי יודע איך אני עוצר אותו.
אלי אלאלוף: נאפשר למשה להציג את התמונות הלא נעימות האלה.
<משה רפאלוביץ: אנחנו מראים כאן את הכלל הכלכלי הידוע ואני עובר רגע לכלכלה.
<משה רפאלוביץ: ניקח לרגע תהליך ייצור של רכבים.
<משה רפאלוביץ: אם בתהליך הייצור של רכב גיליתי תקלה שעולה דולר אחד לתקן אותה, אם אני אצטרך לתקן אותה בנקודות השיווק, במחסני התצוגה של הרכבים, זה כבר יעלה לי עשרה דולר, ואם אני אגיע לצרכן עצמו שהוא בעל הרכב ואצטרך לתקן אותה, זה יעלה לי מאה דולר לתקן.
<משה רפאלוביץ: זה כלל שלא אני המצאתי אותו אלא הכלכלנים המציאו אותו ואני רק מאמץ אותו.
<משה רפאלוביץ: אנחנו נראה תכף שזה תופס גם במקום הזה.
<משה רפאלוביץ: אנחנו יודעים להגיד, מנתוני משרד הפנים, שיש בישראל כ-85 אלף – זה לא מספר מדויק אבל המספר הוא בקירוב – עסקים שמוכרים מזון מהחי.
<משה רפאלוביץ: אנחנו יודעים מנתוני משרד הפנים שלמעלה מארבעים אחוזים, קרוב לחצי מהם, עובדים בלי רישיון עסק וזה אומר שהם בכלל לא עומדים בתנאי הסף שקבעה המדינה והם תנאי סף לא גבוהים מאוד.
<משה רפאלוביץ: הם לא עומדים בתנאי הסף האלה ואלה עסקים שהמדינה יודעת עליהם.
<משה רפאלוביץ: זאת אומרת, אם פתחנו אתה ואני – אנחנו לא מתעסקים בזה – מחר בבוקר או אטליז או אולם שמחות, עד שלא הגשנו בקשה לרישיון, אף אחד לא יודע על המקום שלנו שהוא קיים.
<משה רפאלוביץ: זאת אומרת, המספר 85 אלף מתייחסים רק לאלה שיודעים עליהם אבל יש עוד רבים מאוד שלא יודעים עליהם וזאת האמת.
<משה רפאלוביץ: בהנחה שאין בדיקות משנה, כמות הביקורות שיצטרכו לבצע באותם 85 אלף עסקים, צריכה להיות בתדירות כזאת שאפשר יהיה למנוע החדרה של מוצרים פנימה.
<משה רפאלוביץ: הביקורות היום שעושה גם משרד הבריאות, שהן ביקורות מעטות צריך להגיד וגם אנחנו עושים, אלה ביקורות שנועדו לראות מה תנאי התברואה בתוך העסקים האלה אבל לא מאיפה מגיע המזון.
<משה רפאלוביץ: כדי לגלות שם מזון שהוא מזויף , מקולקל, מסוכן, צריך לעשות ביקורות תכופות יותר.
<משה רפאלוביץ: אנחנו יודעים שבמדינת ישראל יש פיתוי כלכלי גדול להחדיר מוצרים שהם באיכות ירודה.
<משה רפאלוביץ: אנחנו שונים קצת מהעולם בעניין הזה שיש לנו שכנים ברשות הפלשתינאית, יש לנו כאן תעשייה שלמה שמגלגלת וממחזרת מוצרי בשר פגי תוקף, מתגלים פעם אחר פעם גם בבדיקות המשנה וגם בפשיטות שנעשות על ידי משרדי הממשלה ועל ידינו, ובגלל המחיר הגבוה של המוצרים האלה, הפיתוי לא לזרוק מוצר שפג תוקפו אלא להחזיר אותו לשוק, הוא מאוד מאוד גבוה.
<משה רפאלוביץ: אנחנו יודעים שזמן השהייה של מוצר בשר, וגם בגלל המחיר שלו בתוך עסק, הוא ימים בודדים, אם בכלל.
<משה רפאלוביץ: זאת אומרת, אף אחד לא מחזיק בעסקי המכירה, בעסקי הקצה, את הבשר לאורך זמן ארוך.
<משה רפאלוביץ: אנחנו מדברים על ימים בודדים.
<משה רפאלוביץ: זאת אומרת, אם המרווח בין הבדיקות יהיה ארוך, לא נדע בכלל מה נמכר שם ולאף אחד לא יהיה מושג מה נמכר שם.
<משה רפאלוביץ: אנחנו חשבנו שאם מבטלים את הבדיקות האלה, ואנחנו מבינים שיש כאן רצון לייעל את המערכת, אנחנו כמובן לא נגד ייעול המערכת, אבל צריך להבין את המשמעויות של הייעול הזה ואם הייעול הזה הוא במירכאות או לא במירכאות.
<משה רפאלוביץ: חשבנו שצריכים בעסק ממוצע – יש עסקים טובים יותר, יש עסקים פחות טובים – לבקר לפחות פעם בשבוע-שבועיים כדי לדעת מה הולך שם כי עכשיו אנחנו כבר לא באים לבקר את התנאים ההיגייניים בתוך העסק ואיך שומרים שם על נהלי עבודה אלא רוצים לדעת מה נמכר שם.
<משה רפאלוביץ: פעם בשבוע עד 14 ימים, פעם בשבוע-שבועיים, ברור שאף אחד לא יממן את זה ולכן עשינו תחשיבים שמתבססים על ביקורת אחת בחודש.
<משה רפאלוביץ: ברור שזה לא מספיק, אבל ביקורת אחת בחודש בעסק ממוצע.
<משה רפאלוביץ: כמובן שיש עסקים שצריכים פחות מזה, אבל גם יש הרבה עסקים שצריכים יותר מזה.
<משה רפאלוביץ: עשינו תחשיב כמה זה עומד לעלות.
<משה רפאלוביץ: אנחנו יודעים שבשנה יש 220 ימי עבודה ואנחנו מעריכים, על פי מדידות שעשינו בשטח - - -
אלי אלאלוף: זה השקף האחרון שלך.
אלי אלאלוף: הבטחתם לנו פחות שקפים.
אלי אלאלוף: אי אפשר להקרין שקפים עליהם לא הודיעו מראש.
<משה רפאלוביץ: אני מתנצל.
<משה רפאלוביץ: יכול להיות שהייתה בעיה בפקס, אבל יש כאן דברים מאוד חשובים.
אלי אלאלוף: זה השקף האחרון.
אלי אלאלוף: הוא כבר לא בין אלה שהעברתם לנו.
<משה רפאלוביץ: ברשותך, אני מבקש עוד אחד או שניים כי יש כאן דברים שהם קריטיים.
אלי אלאלוף: אתה יכול לדבר בעל פה אבל בלי שקפים.
<משה רפאלוביץ: זה באמת חשוב אדוני.
אלי אלאלוף: אתה יכול לדבר בעל פה, בלי שקפים.
<משה רפאלוביץ: ברשותך אדוני, אם תסתכל על השקף הבא, השקף הבא הוא חשוב כי הוא המשך של אותו חישוב.
<משה רפאלוביץ: אם תרשה לי עוד שקף אחד אחריו.
אלי אלאלוף: בלי שקפים.
<משה רפאלוביץ: אני אסביר בעל פה.
<משה רפאלוביץ: אנחנו יודעים להגיד שרופא ב-200 ימי עבודה יכול לבצע במקסימום – המספרים שלנו קצת יותר נמוכים אבל הלכנו בכוונה על נתונים מחמירים - 1,300 ביקורות בשנה.
<משה רפאלוביץ: אם לוקחים 85 אלף עסקים עליהם דיברנו, לעשות בהם 12 ביקורות בשנה, זה למעלה ממיליון ביקורות.
<משה רפאלוביץ: אם מחלקים את מספר הביקורות שצריך לעשות בשנה בכמות ביקורות שרופא יכול לעשות בשנה, אנחנו מגיעים ללמעלה מ-770 רופאים שצריכים לבצע את הביקורות האלה וזה עוד לפני שלקחנו כוחות עזר שצריכים לעזור לביקורות האלה כי לפעמים הרשות המקומית מקצה לזה כוחות עזר.
<משה רפאלוביץ: אם אנחנו לוקחים את הנתון הזה של למעלה מ-700 רופאים ומכפילים אותו בעלות העסקה שהאוצר קבע בתוך החוק הזה, ממוצע עלות העסקה של 34 אלף שקלים לחודש, אנחנו מגיעים לעלות שנתית כוללת של למעלה מ-300 מיליון שקלים.
<משה רפאלוביץ: זה כאשר בדיקות המשנה היום, שמדברים על ביטולן, עולות פחות משלושים מיליון שקלים.
<משה רפאלוביץ: עולות עשרים ומשהו מיליון שקלים בסך הכול.
דב חנין: אתה מבטיח דיון נוסף בוועדה, בעוד חצי שנה, על ביטול הרפורמה.
אלי אלאלוף: מי שמכיר את תפקוד הכנסת, אין הרבה יותר טובים ממך.
אלי אלאלוף: בסוף נבוא ונתייעץ, אבל איימן עודה כבר אמר את זה שנצטרך עוד התייעצויות ונעשה החלטה.
מאיר כהן: אתה יכול לתת את הנתון של כמה טונות בשר בחודש אתם פוסלים?
<משה רפאלוביץ: זאת שאלה טובה.
<משה רפאלוביץ: יש לי במצגת נתונים כאלה שאני לא יכול להראות אבל אין לי סיכום של שנה.
<משה רפאלוביץ: המערכת הזאת הייתה עד לאחרונה לא ממוחשבת והיא מתחילה להתמחשב רק בחודשים האחרונים.
<משה רפאלוביץ: אין לנו את הנתון הזה.
<אסף בריל: חמישים טון בשנה בירושלים.
<משה רפאלוביץ: דוקטור אסף בריל הוא הרופא הווטרינר הראשי של עיריית ירושלים.
<משה רפאלוביץ: תחשבו כמה אנשים אוכלים את הבשר הזה וכמה יכולים להיות מורעלים.
<משה רפאלוביץ: ברשותך, אני אתקדם לעוד דבר אחד.
<משה רפאלוביץ: עשרים תחנות נמצאות על צירי תנועה ראשיים, לא מפריעות להובלה, מבטיחות עלייה.
אלי אלאלוף: עשרים זה פחות ממה שקיים.
<משה רפאלוביץ: זה הרבה פחות ממה שקיים.
אלי אלאלוף: זה אומר שאתה בלאו הכי עושה שינוי מהותי בהתארגנות.
<משה רפאלוביץ: השינוי הזה כבר קיים.
אלי אלאלוף: זה חייב להיות.
אלי אלאלוף: זה כבר לא פר עיר ולא פר ישוב.
אלי אלאלוף: אלא אתה מתחיל לבנות תאגידים, תת תאגידים.
<משה רפאלוביץ: זה לא תת תאגידים.
אלי אלאלוף: רק שיהיה ברור.
אלי אלאלוף: אנחנו עוד לא החלטנו מה שאתה מציע אבל לא להצהיר שזה אפשרי אם עושים כך.
אלי אלאלוף: תחזור עם המספרים שלך ועשרים תאגידים, זה משאיר לך עוד עשרות אלפים פר מקום.
<משה רפאלוביץ: אם תרשה לי להבהיר את עצמי בעניין הזה.
<משה רפאלוביץ: אנחנו לא מקימים תאגידים חדשים אלא עשרים התחנות האלה מתבססות על רשויות מקומיות.