GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רז הילמן: אנחנו ישבנו אתמול אחרי הישיבה בוועדה עם הצוות הבין-משרדי וביחס לסעיף הזה אנחנו הסברנו שיש קושי לשמור את כל המסמכים ברמת אצווה באופן שבו זה מוצג כי תאגידי מזון בינלאומיים בעצם מנהלים את האיכות שלהם באופן כזה שלא מבצעים כל בדיקה ובדיקה ביחס לכל אצוות מזון אלא בודקים לפי אותו מודל של ניהול סיכונים ובהתאם לזה מבצעים את הבדיקות.
<רז הילמן: כך שלא ניתן ביחס לכל אצווה שיהיו את כל הבדיקות.
<רז הילמן: לכן גם בהמשך התהליך, אתם תכף תראו, יש הסדרים חלופיים לזה שעדיין מתייחסים ומבטיחים שבכל אצווה יש את כל מה שצריך להיות, אבל זה נעשה בצורה שהיא לא כמו שכתוב כאן, באופן כללי.
<רז הילמן: לכן ההמלצה שלנו היא לתקן את הסעיף שעכשיו אתם מגדירים אותו כ-126(1) ולעניין מזון רגיש פשוט לשמור את כל מסמכי המשלוח.
<רז הילמן: נאמר על ידי משרד הבריאות שהעניין ייבחן.
אלי אלאלוף: מה ההצעה שלך?
<רז הילמן: במקום לעניין מזון רגיש לכל אצוות מזון רגיש שייבא, יהיה לעניין מזון רגיש, לשמור את כל מסמכי המשלוח.
<רז הילמן: בעצם בהמשך ייקבע בדיוק מה זה אומר מסמכי המשלוח.
<נעה בן שבת: אז זה בעצם כמו מזון רגיל.
<רז הילמן: יכול להיות שזה אותו דבר כמו מזון רגיל.
<רז הילמן: אני אגיד לך מה ההבדל.
<רז הילמן: ההבדל הוא שבהמשך תראי שביחס למזון רגיש המסמכים שנדרשים הם הרבה יותר מפורטים.
אלי אלאלוף: משרד הבריאות, מה אתם אומרים?
<אלי גורדון: קודם כל, נכון שאתמול ישבנו ויש כל מיני שינויים והגענו להבנות לגבי כל סעיף וסעיף.
<אלי גורדון: לכן אני מציע שקודם כל נתחיל לקרוא את כל ההסדר ואז נתייחס מהותית כי יש קשר ויחס בין סעיפים לסעיפים.
<אלי גורדון: לנקודה הפרטנית הזאת.
<אלי גורדון: הבקשה אתמול לא נסגרה ואנחנו צריכים לעשות בדיקה.
אלי אלאלוף: האם אתם חושבים שזה נראה חריג או לא מתאים?
<אלי גורדון: לא בקשה חריגה.
<אלי גורדון: הניסוח המוצע קצת מטעה ולכן אנחנו היינו בדעה שרצוי להתחיל מזה שאנחנו רואים מהו ההסדר החלופי ויש התייחסות לכך בהמשך, בסעיפים העתידיים, ובהתאם לזה כבר להגיע להסדר הכולל.
<אלי גורדון: הסעיף הזה הוא סעיף עקרוני וברמת העיקרון לטעמנו כן אנחנו רוצים למסור את המסר שתוצאות בדיקה יהיו לכל אצווה ואצווה.
<אלי גורדון: אחר כך יש הסדר חלופי כפי שרז ציין.
אלי אלאלוף: רז מציין שהיום יש דרישות במזון הרגיל שמתאימות גם למזון הרגיש.
אלי אלאלוף: זאת הכוונה?
<רז הילמן: הכוונה היא שבעצם בכלל, בסעיף 126, מספיק לכתוב שיבואנים צריכים לשמור את מסמכי המשלוח ואחרי כן, בסעיפים המפורטים יותר, כותבים שביחס למזון רגיל צריך לשמור איקס וביחס למזון רגיש צריך לשמור ואי.
<רז הילמן: זה בעצם מה שאני אומר, שצריך לפשט את הכלל.
אלי אלאלוף: לגבי מזון רגיש איקס ולגבי מזון רגיל, ואי.
<רז הילמן: במזון רגיל זה פחות.
<רז הילמן: הדרישות של המסמכים ביחס למזון רגיל הן פחותות.
אלי אלאלוף: תסתפק בהסבר שנעשה את זה תוך כדי קריאה נוספת.
<רז הילמן: בהחלט.
<ענת מימון: 128.
<ענת מימון: שמירת תווית שסומנה על גבי מזון יבואן של מזון ארוז מראש – זה ביטוי שחוזר על עצמו לאורך הפרק כולו וצריך לבדוק אם אנחנו רוצים להגדיר מה זה מזון ארוז מראש על ידי יצרן או ארוז מראש באופן כללי - המיועד לשיווק קמעונאי, ישמור את כל אלה:
<נעה בן שבת: כאן המשמעות היא על ידי היצרן.
<נעה בן שבת: ארוז מראש על ידי היצרן.
<ענת מימון: התווית המקורית של היצרן מחוץ לישראל כפי שסומנה על ידי היצרן על גבי המזון לצורך שיווקו.
<נעה בן שבת: כאן הייתה לנו אי בהירות כי האמירה "שיווקו מחוץ לישראל", לא היה ברור האם התווית היא של היצרן מחוץ לישראל או שהמוצר חייב להיות משווק מחוץ לישראל.
<נעה בן שבת: האם לא יכול להיות שהמוצר לא משווק מחוץ לישראל אלא מגיע רק לשיווק בישראל?
<אלי גורדון: בהמשך יש התייחסות.
<נעה בן שבת: התייחסתם בהמשך.
<ענת מימון: התווית בעברית כפי שסומנה על גבי המזון לצורך שיווקו בישראל, אלא אם כן המזון יובא כאשר הוא מסומן על ידי היצרן בתווית מקורית בשפה העברית.
<ענת מימון: גם כאן השאלה אם התווית בעברית כפי שסומנה, האם היבואן מסמן או מסמן היצרן?
<אלי גורדון: התווית בעברית?
<אלי גורדון: בדרך כלל זאת תווית שהיבואן אחראי עליה.
<ענת מימון: אם כן אולי צריך לציין שזה בידי היבואן.
<אלי גורדון: אמרתי בדרך כלל.
<ענת מימון: כן, אבל הסיפא אומרת אלא אם כן זה סומן על ידי היצרן.
<ענת מימון: יש את שתי החלופות.
אלי אלאלוף: אם זה יבוא ישר מהיצרן, זה אפשרי?
<אלי גורדון: אנחנו יצרנו בהירות בעניין הזה.
אלי אלאלוף: ואם זה יבוא אחר כך?
<אלי גורדון: היבואן רשאי.
<אלי גורדון: זה אפשרי.
<אלי גורדון: הכול אפשרי.
<אלי גורדון: צריך להסדיר את זה.
<אמיר רשף: יכול להיות שצריך להוסיף משהו בנוסח כדי למנוע חוסר בהירות.
<רז הילמן: גם בעניין הזה היו שתי נקודות.
<רז הילמן: גם על הסעיף הזה דנו אתמול והיה נושא אחד שהסכמנו עליו שהתווית לא צריכה להיות מקורית.
<רז הילמן: זמר אמר שהוא ינסח.
<נעה בן שבת: מה זאת אומרת היא לא מקורית?
<נעה בן שבת: לא היצרן הוא זה ששם אותה?
<רז הילמן: לא צריך את זה, את הקופסה, את כלי הקיבול.
<נעה בן שבת: סריקה או צילום שלה.
<רז הילמן: איזשהו מסמך.
<אלי גורדון: אנחנו נגיע לנוסח שנעביר את המילה "מקורית" לא במובן הזה שצריך לשמור את הקופסה עצמה אלא התוכן של התווית והאריזה בצורה הגיונית סבירה שמאפשרת גם תיעוד מצד אחד.
<נעה בן שבת: לגבי האריזה יש להם צילום או סריקה.
<רז הילמן: זאת הנקודה הראשונה.
<רז הילמן: הנקודה השנייה היא שיבואן שהמזון שלו בעצם מסומן כבר במקור, יש כאן איזושהי אי בהירות לגבי מה הוא צריך לשמור וגם את זה זמר אמר שהוא יבחן.
<נעה בן שבת: האם את העברית או גם את העברית וגם הלועזית.
<אלי גורדון: תינתן התייחסות נפרדת לשאלה שנשאלה כי כנראה יש כאן אי בהירות למרות שלטעמנו לא.
<אלי גורדון: מקרה שיבואן מייבא מוצר מזון מהיצרן עם ציון בעברית ותהיה התייחסות נפרדת גם לעניין הזה.
<נעה בן שבת: אנחנו נחזור לפרקים.
<נעה בן שבת: אנחנו קוראים כרגע כדי למפות ולראות היכן היו התיקונים ואחרי כן נצטרך לחזור לסעיפים האלה.
<רוית ארבל: לסעיף 128.
<רוית ארבל: הסעיף מעלה את אותה סוגיה שדיברנו עליה גם אתמול בקשר לתווית והנושא של מה זה בדיוק לצורך קמעונאי, לצורך שיווק קמעונאי.
<רוית ארבל: האם הכוונה הייתה רק ליבוא המקביל או מעבר לזה?
<רוית ארבל: אני עוד לא הצלחתי לקבל תשובה לעניין הזה.
<רוית ארבל: גם אתמול הוא נשאר פתוח.
<רוית ארבל: אתמול זה עלה בהקשר של - - -
<נעה בן שבת: בהקשר של הבקשה, מה מצרפים לבקשה.
<רוית ארבל: כן, נכון.
<רוברט סגל: גם הועלה על ידי דוקטור מעוז גרופר הנושא של בטיחות הצרכן שקשור להסתמכות על תווית המוצר בלבד ולא על מפרט כולו, כמו היבואן הרגיל כדוגמה בנושא אלרגנים כאשר רשימת האלרגנים שונה בין מקומות שונים בעולם.
<רוברט סגל: בארצות הברית שמונה אלרגנים, באירופה 14 אלרגנים ובמקומות אחרים אני לא יודע.
<רוברט סגל: בארץ תהיה תקנה אחרת.
<רוברט סגל: נושא נוסף שלא עלה אתמול אבל נדון בינינו היום, זה נושא של ריקול.
<רוברט סגל: יכול יבואן מקביל לייבא ממקום מסוים בעולם בו אין חובת סימון אתר הייצור של המזון אלא רק סימון המשווק.
<רוברט סגל: כך נהוג במקומות שונים בעולם, שמסמן רק את ה-פוד אופרייטור.
אלי אלאלוף: בוקר טוב לחבר הכנסת ישראל אייכלר.
<רוברט סגל: לכן לצורך הדוגמה, אם מישהו קנה מזון מצד ג' שקנה אותו ממפעל בהודו.
<רוברט סגל: אותו מפעל יכול לעשות ריקול כי מצא בעיה במוצר.
<רוברט סגל: זה יכול לקרות וזה לגיטימי.
<רוברט סגל: אנחנו לא יודעים איך משרד הבריאות בארץ ידע שאותו מפעל בהודו שייצר את המוצר הספציפי עושה ריקול למוצר הזה ואיך הוא ישמור על בריאות הצרכן בישראל, כך שיעשה ריקול גם בארץ.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה לטרמינולוגיה.
אלי אלאלוף: קחו את היבואן הרגיל הוותיק והיבואן החדש במקביל.
אלי אלאלוף: אני לא מסכים לזה.
אלי אלאלוף: היבואן הוותיק, בבקשה, אבל היבואן החדש הוא לא יבואן מקביל.
אלי אלאלוף: זה עושה פחיתות בתודעה הציבורית ליבואן החדש.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה לא יבואן מקביל אלא הוא יבואן.
אלי אלאלוף: אתם רוצים לציין שהוא חדש, אז שיהיה חדש, אבל אין שום סיבה לקרוא למישהו יבואן מקביל.
<רוית ארבל: אדוני, זה ניסוח שכבר קיים בחקיקה אחרת.
<רוית ארבל: הכוונה היא לא ליבואן חדש.
<רוית ארבל: יכולים להיות יבואנים רשמיים חדשים שקונים ישירות מהיצרן.
<רוית ארבל: הכוונה היא ליבואן שקונה שלא מהיצרן, לא מהמקור.
אלי אלאלוף: כן, אבל הוא כאילו ספק בדרגה ב'.
אלי אלאלוף: אין שום סיבה לזה.
אלי אלאלוף: אתמול כל הדיון היה, וההערות שלי היו לכך, שברגע שיש יבואן חדש בתחום הזה שמייבא מוצר קיים, הוא צריך להיות בתנאים שכולם יודעים שהוא טוב כמו אחר.
אלי אלאלוף: אני מבקש שכך תתייחסו גם בטרמינולוגיה.
אלי אלאלוף: לא לתת איזו דרגת ייחוס לישן ודרגה פחותה לחדש.
אלי אלאלוף: לכן המושג של מקביל, תדעו, זה לא מושג בדרך כלל מכובד.
ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, למה שאתה אומר, יש תופעה כזאת ולא רק לגבי יבואנים.
ישראל אייכלר: כמעט בכל מקום בעבודה היום – אני מדבר על משרדי הממשלה – יש דור א' ודור ב' עם שלילת זכויות נוראיות מהדור החדש לעומת הדור הישן, דור המדבר.
ישראל אייכלר: שמעת על המושג הזה כאשר מחליפים חוקים.
ישראל אייכלר: אני חושב שזה סותר את חוק חופש העיסוק ושוויון בהזדמנויות בעבודה.
ישראל אייכלר: כוועדת העבודה אתה צריך לעשות בזה מהפכה של ממש.
ישראל אייכלר: לא יתכן ששני עובדים שעובדים באותו מקום, באותו שולחן ובאותו משרד.
אלי אלאלוף: אתה רוצה מהפכה ביום?
ישראל אייכלר: לא ביום.
ישראל אייכלר: עם הסבלנות שלך אפשר לעשות אותה.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת אייכלר, ההערה נכונה מאוד.
אלי אלאלוף: אני מכבד ומכיר את המצב ואתה מאוד צודק בנושא העובדים.
אלי אלאלוף: כל ההשפלות האלה שבעצם המדינה שהיא המעסיק הגדול בתחום, זה כדי לחסוך את הגרושים על חשבון העתיד ורמת ההכנסה של האזרח הפשוט במיוחד.
אלי אלאלוף: אני חוזר לנושא.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים תחרות חדשה ואפילו הייתי אומר קשה למרות שהייתי רוצה להגיד אבל לא אשתמש בה.
אלי אלאלוף: תחרות.
אלי אלאלוף: תחרות היא בין שווים.
אלי אלאלוף: החדש בעיני הוא שווה לוותיק.
אלי אלאלוף: לכן גם התנאים, לא אכפת לי שתורידו משהו מהוותיק, צריכים להיות שווים.
אלי אלאלוף: זה מה שהסברתי לך אתמול ואני חוזר.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים לתת הזדמנות לחדשים להיכנס לענפים שהם היום, לפי ההגדרות שלכם, מונופול ולהפסיק את זה.
אלי אלאלוף: מונופול, זה מתחרים שווים בתנאים.
אלי אלאלוף: עם כל הכבוד לוותיקים, אבל הם קיבלו את שכרם והרוויחו יפה ולפעמים באכזריות על חשבון האזרח, אבל החדשים יהיו בתנאים של הוותיקים.
<אמיר רשף: אני רוצה להתייחס בהקשר לזה ובהקשר להערות שהגיעו מהתאחדות התעשיינים שאני מאוד שמח שפתאום כל מה שמעניין אותם זאת שמירה על בריאות הציבור.
אלי אלאלוף: לא כל.
<אמיר רשף: ההערות האחרונות היו לגבי הצרכן והציבור שחס וחלילה לא ייפגעו מיבוא של יבואן חדש.
אלי אלאלוף: המדינה תרוויח מזה שהם ירוויחו.
<רוית ארבל: אנחנו לא מבינים מה זה המונח שיווק קמעונאי ולמה מתכוונים כאן.
אלי אלאלוף: נגיע לזה.
אלי אלאלוף: אתמול ביקשתם הגדרות.
<אמיר רשף: לגופו של עניין.
<אמיר רשף: יש כאן הסדר של יבואנים, גם ליבואנים ותיקים כמו שאתה קורא להם וגם ליבואנים חדשים, שמציב דרישות שהן סבירות מצד אחד.
<אמיר רשף: זאת אומרת, הם יוכלו לעמוד בהן ולהביא את המזון לישראל.
<אמיר רשף: מצד שני, שירות המזון עומד מאחורי זה ואני אומר שבאמצעות המסמכים האלה, באמצעות הבדיקות שהוא עושה, אני יכול לשמור על בריאות הציבור.
<אמיר רשף: אני לא מבין את כל הטענות האלה שפתאום איך בכלל יכול להיות שיבואן חדש ייבא לישראל ואיך הוא ידע שהוא לא מטעה את הצרכן וכל מיני אמירות כאלה.
<אמיר רשף: יש כאן סט של מסמכים, יש כאן פרק עקיבות שעוד נגיע אליו ונדבר עליו, יש כאן הסדרים כדי לייצר את ה-ריקול, את האיסוף מהשוק במידה וצריך, ואני חושב שיש כאן לא מעט סעיפים שיוצרים את המעטפת כדי למנוע את כל הטענות שנשמעו על הונאת הצרכן ופגיעה בציבור דרך היבוא החדש.
אלי אלאלוף: זה לא סותר כל מה שאמרתי.
אלי אלאלוף: אני מסכים מילה במילה.
אלי אלאלוף: יש לנו כאן יבואן חדש לפי ההגדרה שלי, אייל רביד מחברת ויקטורי.
אלי אלאלוף: אם תרצה להתייחס, בבקשה.
<רוברט סגל: אנחנו ממש ממש לא באים ממקום של התנגדות ואלה לא הערות חדשות שניתנו עכשיו למעט ריקול שזה באמת משהו שלא חשבנו עליו לפני כן.
<רוברט סגל: אנחנו חוזרים – וסליחה על הטרמינולוגיה אדוני היושב ראש – רק לנושא היבוא המקביל עליו דיברנו בישיבות הקודמות.
<רוברט סגל: לא הייתה לנו שום התנגדות שהתווית, התווית בלבד, תהווה הוכחה או תחליף למפרט ושאר המסמכים.
<רוברט סגל: אנחנו רק רוצים להשאיר את זה במצב עליו סוכם לפני כן.
<רוברט סגל: זה הכול.
<רוברט סגל: אין לנו שום כוונה אחרת.
<רוית ארבל: אנחנו רוצים להבין את הטרמינולוגיה.
<רוית ארבל: אם אנחנו מחריגים את זה רק ליבואן החדש.
אלי אלאלוף: אני חוזר ואומר, תקשיבו לי.
אלי אלאלוף: אני מקשיב לכל מילה וזה לא אומר שבסוף אני מבין את מה שאתם אומרים.
אלי אלאלוף: כשאני אומר, אני גם מתכוון שתקשיבו לכל מילה שאני אומר.
אלי אלאלוף: אני רוצה תנאים שווים לוותיק ולחדש.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה שהחדש ייחשב מאכער בעיני התודעה הציבורית.
אלי אלאלוף: אני יודע שיש תרגילים ובין היתר אנחנו חייבים לראות אם באמת גברת לבנת פורן קיבלה מחמאות בדוח מרכז המחקר והמידע.
אלי אלאלוף: היא משתמשת בזה כדי להמשיך ולהטעות את הציבור ואני באמת מבקש שתעשו איזו בדיקה בעניין זה.
ישראל אייכלר: הם עושים לימונדה מלימון.
ישראל אייכלר: כל הדיון שהיה, הם לוקחים את זה.
אלי אלאלוף: יש אחד שהפך אותו לחיובי והקדים את החוק החדש וזה לטובת הציבור, אבל מה שהיא עושה, זאת פרשנות לא נכונה של הדוח של מרכז המחקר שלנו.
אלי אלאלוף: אני חוזר ואומר שזה עניין של תודעה ולטווח ארוך כולם ירוויחו מזה.
אלי אלאלוף: כך אני חושב.
ישראל אייכלר: אני רוצה משהו מאוד כללי ומאוד מובן, ואני מצטט את מנחם בגין שהיה אומר שהמובן מאליו צריך שייאמר.
ישראל אייכלר: אני מבקש שיהיה ברור לכל אורך החוק, כמו שאישור תקן של בריאות לא יכול להיות אלא על ידי משרד הבריאות, ולא יעלה על הדעת שמישהו יכתוב משהו בלי שיהיה לו רגולטור, כך בכל מה שקשור לכשרות.
ישראל אייכלר: אני רוצה שיהיה ברור שנושא הכשרות וסמכות הרבנות להגדרת המונח כשר, לא ישתנה לרעה בחוק הזה, לכל אורכו.
<אמיר רשף: לא משתנה ואין נגיעה בנושא הכשרות.
<אמיר רשף: החוק הזה מדבר על הרגולציה הבריאותית לעניין מזון ואין כאן שום השפעה על הרגולציה או על נושא הכשרות וכולי.
אלי אלאלוף: היום זאת מילה גסה להגיד סטטוס קוו אבל זה כך.
אלי אלאלוף: לא נגענו, לא שינינו, לא הקלנו, לא החמרנו בנושא של הכשרות.
אלי אלאלוף: מה שהיה זה מה שיהיה גם אחר כך.
ישראל אייכלר: מי ששם חותמת כשר, צריך על פי החוק להיות באישור הרבנות.
<נעה בן שבת: אפשר גם לעשות שמירת דינים ולהגיד שאין בזה כדי לגרוע מהוראות חוק איסור הונאה בכשרות.
<אמיר רשף: כשרות לא בחקיקה.
אלי אלאלוף: אנחנו חושבים שלא כדאי לגעת בזה אלא כל הדרישות בנושא הכשרות, ימשיכו להיות.
אלי אלאלוף: האם אתה רוצה שיהיה משהו?
ישראל אייכלר: אומרת היועצת המשפטית שזה צריך להיות ברור ומובן מאליו.
ישראל אייכלר: בגלל שזה מובן מאליו, זה צריך להיות ברור.
אלי אלאלוף: אני מודיע שאם יהיה ויכוח מסביב למה שהיועצת המשפטית מציעה, אנחנו נמחק את הסעיף.
ישראל אייכלר: אני מקווה שלא יהיה ויכוח.
ישראל אייכלר: אין כאן שום ויכוח.
אלי אלאלוף: נסתפק בהערה הזאת.
אלי אלאלוף: גם אני כיהודי אוכל כשר, רוצה אותו הדבר.
ישראל אייכלר: זה אותו אינטרס לכולנו.
<ענת מימון: 129.
<ענת מימון: שמירת תיעוד של אריזת המזון יבואן מזון ישמור צילום או סריקה ממוחשבת לדוגמה של אריזת המזון כפי שהיא משווקת מחוץ לישראל וכן כפי שתשווק בארץ לפי דרישות חקיקת המזון.
<ענת מימון: לעניין מזון ארוז מראש – גם כאן עולה השאלה האם זה רק לשיווק קמעונאי - על ידי היצרן שנקבעה לפי סעיף 27 חובה לסמנו בקוד, ישמור היבואן גם מסמך המפרט את פענוח הקוד.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, דובר כאן על אריזת פח וכנראה שם היא מחויבת ויכול להיות שכך ייקבע לגבי אריזות אחרות.
<נעה בן שבת: אם כל אריזה שנקבע שצריך לסמן אותה בקוד, יהיה פענוח של הקוד.
<רז הילמן: גם הנושא הזה נדון, הנושא הזה של יבואן שצריך לשמור צילום או סריקה של האריזה.
<רז הילמן: הבנתי שגם זה בבחינה.
אלי אלאלוף: בנושא הזה יש לי אחר כך הצעה.
<נעה בן שבת: מה במקום צילום או סריקה?
<אלי גורדון: צילום או סריקה.
<אלי גורדון: שוב, גם לגבי אריזה וגם לגבי הסימון והתווית, סיכמנו שינוסח נוסח שמפרט בבירור מה הייתה כוונת המשורר כדי לא אחר כך לגרום לפרשנויות רש"י מיותרות.
<ענת מימון: מה באמת הייתה הכוונה?
<אלי גורדון: הכוונה היא שיהיה או צילום או סריקה, משהו שהוא בר בדיקה ובר אכיפה ולא איזושהי פתקית או צילם או הפניה לאתר אינטרנט של חברה בה יש צילום של אריזה וסימון.
אלי אלאלוף: זה תנאי שהיה קיים גם בעבר?
<אלי גורדון: זה קיים היום אבל בצורה אחרת.
<אלי גורדון: מכיוון שאנחנו למעשה כבר לא בודקים משלוחי מזון לפי המודל המוצע.
<אלי גורדון: משלוחי מזון לא ייבדקו בנמל.
<אלי גורדון: היום משלוחי מזון נבדקים בנמל ואז יש גישה למשלוח ויכולת לבדוק את המוצר וגם לאמת את האריזה ופרטי האריזה.
<אלי גורדון: נכון להיום, עם שינוי גישה שמשלוחי מזון רגיל ישוחררו כדיפולט, זאת אומרת, רובם ישוחררו למחסן יבואן, יגיעו למחסנים כמעט במידית אחרי שחרור של מערכת ממוחשבת, אנחנו רוצים שכל מידע לגבי המוצרים שישווקו בסופו של דבר, יהיו נגישים למפקח שיגיע או למחסן או לדרכי השיווק ויוכל אחר כך להשוות את המידע.
אלי אלאלוף: אני מציע, למרות שאני לא מבין כלום במחשוב, שתוותרו על צילומים שהם מתקלקלים ותלכו יותר על מחשוב.
<אלי גורדון: דיגיטלי.
<אלי גורדון: כן, ברור.
אלי אלאלוף: אז זה מאפשר מעבר מכל התחנות השונות.
<נעה בן שבת: כל מה שכתוב כאן, הסעיפים – חוץ מהסעיף הראשון – יוצרים תיק.
<אלי גורדון: חלק מהצ'ג ליסט.
<נעה בן שבת: כולם באים זה בנוסף לזה אלא אם כן נקבע בתוך הסעיף שיש ביניהם חלופה.
ישראל אייכלר: אז הכול יהיה ממוחשב.
ישראל אייכלר: לא יצטרכו תיקי מסמכים של ניירות.
<זמר בלונדהיים: סעיף 202 לחוק שעוד לא הגענו אליו אומר שבכל מקום בחוק שלא נכתב אחרת, כאשדר כתוב שמירת מסמכים, אפשר לשמור באופן דיגיטלי.
ישראל אייכלר: זה כולל גם את הסעיף הזה?
<זמר בלונדהיים: בסעיף הזה אנחנו עוד צריכים לבדוק כי היה כתוב כאן תווית מקורית, אבל בגדול כן.
ישראל אייכלר: חשוב להגיד למה, אדוני היושב ראש.
ישראל אייכלר: אני מרגיש שהחוק הזה שכולנו בעד כדי שיסיר חסמים ויבטל בירוקרטיות ויפשט הליכים, כדי להוזיל את מחירי המזון, עלול להיווצר חוק שכל כך ייקר את הבירוקרטיות ואת הרגולציה, כך שמחיר המזון שוב יעלה בגלל ההוצאות האלה.
אלי אלאלוף: לכן שאלתי אם זאת הייתה דרישה קיימת או חדשה.
ישראל אייכלר: כי אנחנו רק מכבידים ומכבידים.
אלי אלאלוף: אני בטוח שהחברים היום מודעים לאור כל ההערות שהערנו.
ישראל אייכלר: אם זה יהיה ממוחשב, זה לא מכביד אבל אם הוא יצטרך לסחוב תיקים בכל מחסן עם כל מיני אישורים, זה יכול לייקר.
<אלי גורדון: לאור כל הדרך חשבנו על כך שהדיפולט אמור להיות – מבחינתנו לפחות רצוי מאוד, גם לנו כגוף מפקח הרבה יותר קל לפקח על מסמכים שהם שמורים לאורך כל הדרך מבחינה דיגיטלית – כל עוד מתקיימים תנאים של אמינות ואיכות של שמירת אותם מסמכים.
<אלי גורדון: אבל בכל זאת אם יש תעשייה או נציגים, יבואנים, שירצו לשמור מסמכים בדרך אחרת, אישרנו גם את האופציה הזאת.
ישראל אייכלר: אם כן, זאת אופציה והם לא חייבים.
<זמר בלונדהיים: הם יכולים לבחור איך לשמור.
<זמר בלונדהיים: אנחנו רק מבהירים שלא יהיה ספק שמותר לשמור גם באופן דיגיטלי וזה יהיה קביל.
אלי אלאלוף: הייתי מגביל את זה בזמן.
אלי אלאלוף: זה יותר קשה בדיגיטלי כי בדיגיטלי יש היסטוריה מצטברת אצל כולם.
<זמר בלונדהיים: אתה מגביל את התקופה בה חייבים לשמור את המסמכים.
<זמר בלונדהיים: אם הם רוצים לשמור מעבר, זאת בחירה שלהם.
ישראל אייכלר: שבע שנים.
<נעה בן שבת: שנה.
<אלי גורדון: התייחסנו באופן פרטני לכל מסמך ומסמך.
<נעה בן שבת: לא שנה מיום הוצאת המסמך אלא שנה מתום התוקף של מוצר המזון.
אלי אלאלוף: כם, בואו נשתדל להתקדם.
<ענת מימון: 130.
<ענת מימון: שמירת תוצאות של בדיקות מעבדה יבואן מזון ישמור לגבי כל אחת מהאצוות שבמשלוח המזון תוצאות של בדיקה המעידות על עמידת המזון בדרישות החלות עליו לפי חקיקת המזון ולפי הוראות שנתן מנהל שירות המזון לי דין.
<ענת מימון: לעניין סעיף זה, "בדיקה" - בדיקה שנערכה בידי יצרן מזון, מעבדה בישראל או מעבדה שאושרה או הוכרה על ידי אחד הגופים כאמור בסעיפים 68(א) ו-78(ב)(2).
<ענת מימון: על אף האמור בסעיף קטן (א) יבואן שיש לו קשר עם יצרן המזון, בין אם באופן ישיר או דרך ספק אשר יש לו קשר ישיר עם יצרן המזון, רשאי לשמור מסכים לפי פסקאות (1) ו-(2) שלהלן, במקום שמירת תוצאות בדיקה לפי סעיף קטן (א) - מסמך חתום על ידי יצרן המזון המעיד על הרכב המזון.
<ענת מימון: לעניין מזון המיוצר בהרכב ייעודי, המיוחד לצורך מכירה בישראל, יכלול המסמך גם אישור של היצרן שהמזון מיוצר במיוחד לצורך יצוא לישראל.
<ענת מימון: מסמך חתום על ידי יצרן המזון, בו מוצהר כי האצוות שבמשלוח עומדות במפרט של המזון שבמשלוח, כמשמעותו בסעיף קטן (ג), או תוצאות בדיקה כאמור בסעיף קטן (א) לגבי אחת לפחות מן האצוות שבמשלוח.
<ענת מימון: על אף האמור בסעיפים קטנים (א) ו-(ב), רשאי יבואן לשמור לגבי מזון שאינו מיועד לשיווק קמעונאי, ובכלל זה חומרי גלם, מפרט (Specification) מהספק ביחס למזון שבמשלוח, במקום המסמכים הנדרשים בסעיפים הקטנים האמורים.
<ענת מימון: בסעיף קטן זה, "מפרט" – מסמך המתאר את תכונות האיכות והבטיחות של המזון ואת הרכבו בהתאם לדרישות לפי חקיקת המזון החלות על מזון בעניינים אלה או להוראות מנהל שירות המזון לפי סעיף 134.
ישראל אייכלר: שאלה בעברית חדשה.
ישראל אייכלר: מה זה אצוות?
ישראל אייכלר: לא מצאתי את זה בתנ"ך.
<רוית ארבל: מנות ייצור.
<רוית ארבל: אצווה היא מנת ייצור.
<ענת מימון: אולי צריך להגדיר מהי אצווה.
<אלי גורדון: אני אחזור על ההסבר.
אלי אלאלוף: אתמול קיבלנו הסבר אבל זה לא יזיק.
<אלי גורדון: בתהליכי ייצור של מוצר שמייצרים אותו יום יום, יצרן מגדיר את מנת הייצור ומגדיר אותה כמנה המייצגת.
<אלי גורדון: במהלך יום ייצור, אלה יכולות להיות מספר מנות.
<אייל רביד: בוקר טוב.
<אייל רביד: יש לי בעיה עם סעיף 130.
<אייל רביד: עם הפתיחה של תת סעיף (1) ו-(2), אתם מעקרים את כל מה שנקרא יבואן חדש.
<זמר בלונדהיים: מה זה (1) ו-(2)?
<ענת מימון: ב-(ב).
<אייל רביד: סעיף קטן (ב) אומר על אף האמור לעיל בסעיף קטן (א), יבואן שיש לו קשר עם יצרן.
<נעה בן שבת: יכול להיות שאין לו קשר.
<זמר בלונדהיים: הוא לא חייב.
<זמר בלונדהיים: זה חלופי ל-(ב).
<אייל רביד: אני הקשבתי ושמעתי איך היא קוראת את זה.
<אייל רביד: אולי לקרוא אני לא יודע, אבל כשאני שומע את זה באוזן, זה אומר לי שמה שקיים היום, יהיה קיים מחר ולכן לא עשינו כלום בכל הרפורמה הזאת.
<אייל רביד: אם אני כיבואן חדש צריך להביא מסמך של היצרן, אני לא הולך להיות יבואן חדש ושום דבר כאן לא יכול להשתנות.
<אייל רביד: חזרתי אתמול מתערוכה שעדיין קיימת בגרמניה והיום זה היום האחרון שלה, עם לפחות חמישים דילרים להביא סחורות לארץ.
<אייל רביד: חמישים אחוזים מהסופר יכול לבוא.
<אייל רביד: אי אפשר להביא שום דבר.
<אייל רביד: לפי מה שאתם כותבים בסעיף (ב)(1) ו-(2), אי אפשר להביא כלום.
<אייל רביד: אני לא רוצה להכיר את היצרנים, לא רוצה לדעת מי הם, אני רוצה לקנות את המותגים ודרך אותם מותגים יהיה אפשר להוריד את המחירים על המדף בארץ, כי אם מביאים את המותגים האלה לארץ דרכם, אפשר להוריד את כל הפירמידה של המחירים.
<אייל רביד: הכול יורד.
<אייל רביד: גם היצרנים המקומיים, לא תהיה להם ברירה והם יצטרכו להוריד מחירים דרך המוצר שמגיע מחוץ לארץ, אותו מותג שמגיע מחוץ לארץ.
<אייל רביד: אתם כותבים כאן שאני צריך להיות בקשר עם היצרן ולהביא מסמכים של היצרן.
<זמר בלונדהיים: אני אשמח לנסות להסביר לך.
<אייל רביד: אני הבנתי שמטרת הרפורמה הזאת, בין היתר בתחום היבואן החדש, היא מה שאמר קודם חבר הכנסת אייכלר, שהוא מצפה שזה יוריד את המחירים אבל במקרה שלכם זה לא יוריד את המחירים, במקרה של האוכלוסייה ממנה אתה בא בגלל הסעיף שדיברת קודם עם יושב ראש הוועדה בנושא כשרות ואני חייב לגעת בזה כי היום בעולם כאשר אתה נוסע לניו יורק, אתה פוגש חמישים כשרויות שונות שם.
<אייל רביד: חמישים.
<אייל רביד: יש כרטיס כמו כרטיס אשראי שיש עליו חמישים אייקונים של כשרויות.
<אייל רביד: בישראל החמישים האלה, 49 מהן לא מקובלות.
<אייל רביד: כשאתה נוסע ולוקח מטוס לניו יורק והולך לרבי או למישהו אחר שם, או שיש לך שם עבודה, שם אתה כן אוכל מהמוצרים האלה.
<אייל רביד: כשאתה כאן בארץ, אתה לא אוכל אותם.
<אייל רביד: בנושא חוק כשרות, עם כבר עסקינן בו, ונגעת בזה, כדי להוריד את המחירים ואתה אמרת שכל מטרת הרפורמה היא ביטול חסמים כפי שהגדרת את זה והורדת מחירים, בעולם של הציבור שלך, זה שלך זה לא יהיה וחבל שכך כי דווקא הציבור שאתה הגעת דרכו לכנסת, אני חושב שזה הציבור שהכי קשה לו.
<אייל רביד: לא שלאחרים פחות קשה או יותר קשה, אבל זה ציבור מעוט יכולת שעולם הכשרות פוגע בו ובגדול.
ישראל אייכלר: עם החצי הראשון של דבריך מאוד הסכמתי.
ישראל אייכלר: עם החצי השני אני לא מסכים באף מילה.
<אייל רביד: אני אחזור לנושא כי מה שאמרתי, הייתה נקודה אחרת.
<אייל רביד: אני אחזור לנושא שלנו.
<אייל רביד: אם יבואן חדש צריך להיות בקשר עם היצרן, אין יבואן חדש.
אלי אלאלוף: אתמול הצענו משהו.
אלי אלאלוף: תתייחס לזה.
אלי אלאלוף: אני העליתי בין היתר את הרעיון.
אלי אלאלוף: אני חושב שיבואן חדש שמייבא מדילר, כמו שאתה קורא לו - ואני אומר ספק ולא דילר, בוא נשתמש בטרמינולוגיה של חוק למרות שכולם מבינים – אנחנו מבקשים מהספק להעביר את הדרישות שיהיו על המוצר אותו הוא מספק לך, את הדברים שהוא סיפק לקונה ישיר שלו.
<נעה בן שבת: אנחנו גם צריכים להגדיר אותו.
אלי אלאלוף: דהיינו, שיסביר את איכות המזון שהוא מספק לך.
אלי אלאלוף: אני לא מבקש להיות בקשר אתו אלא ללכת לספק הראשי הזה ושהוא יספק לך את הדרישות.
<אייל רביד: זה לא עובד כך.
<אייל רביד: אני אסביר איך זה עובד כדי שכולנו נבין.
<אייל רביד: אתה הזכרת את המילה דילר, דווקא אני חושב שכן צריך להשתמש במילה דילר.
<אייל רביד: אותו דילר שאתה פוגש בסרביה, בפולין, בגרמניה, בהולנד, בספרד, לא משנה היכן, בארצות הברית, לא תמיד הוא קנה את הסחורה מהיצרן.
<אייל רביד: הסחורה הזאת עברה מדילר לדילר ומדילר לדילר.
<אייל רביד: היא יצאה מאותו בית.
<אייל רביד: לצורך העניין, היא יצאה מאותו מפורט אנד גמבל.
<אייל רביד: אם אני עכשיו רוצה להתגלגל ולהגיע מדילר איקס שהסחורה התגלגלה אליו - - -
אלי אלאלוף: אתה מקבל סחורה שאתה רוצה שתהיה באותה איכות של סחורה זאת שהיא קיימת דרך היבואן המסורתי שקונה ישר מהיצרן.
<אייל רביד: לכן יש כאן בדיקות מעבדה.
אלי אלאלוף: אני אומר שגם כדי לחסוך את בדיקות המעבדה הנוספות והמיותרות כי אני חושב שיש כאן הרבה בזבוז בבדיקות בתחנת הסגר ובעוד מקומות.
אלי אלאלוף: אני חושב שהספק שלך שמאפשר לך את היבוא הישיר שלך, הוא יכול לספק לך את הבדיקות שעשה היצרן.
אלי אלאלוף: לא אתה.
אלי אלאלוף: אל תלך ליצרן.
אלי אלאלוף: אני מסכים לכך שליצרן יש איזה הסכם שמגביל אותו והוא חייב לספק רק ליעקב כהן כל החיים ולעוד מאה שנים.
<אייל רביד: אני לא אגיד שזה בלתי אפשרי.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה אפשרי כי גם אותך זה מכסה.
אלי אלאלוף: גם אותך כיבואן זה מכסה.
<אייל רביד: הכול אפשרי אבל אני חושב שאם הייתי יכול לשים ו/או, זה היה קל יותר.
<נעה בן שבת: אבל זה בדיוק מה שיש.
<נעה בן שבת: מה שיש כאן זאת אפשרות להביא בדיקה על עמידת המזון בדרישות חקיקת המזון או מאת יצרן המזון או מאת מעבדה בישראל או מאת מעבדה אחרת שהוכרה על ידי אחד הגופים.
אלי אלאלוף: או מספק.
אלי אלאלוף: לא אכפת לי שהספק יספק לך.
<נעה בן שבת: אם יש לך קשר ישיר עם היצרן, אתה יכול להביא במקום זה את המסמכים האחרים.
אלי אלאלוף: חוץ מזה, עוד נקודה מאוד חשובה ותגובתך כאן היא מרכזית כדי שנבין יותר.
אלי אלאלוף: אנחנו לא רוצים שיהיו יבואנים עם זכויות יתר, עם תדמית שהם טובים, וכל יבואן חדש, הוא מאכער, הוא דילר, כי אז ידביקו לכם את התדמית הלא נכונה.
אלי אלאלוף: אני חושב שהוותיקים צריכים להבין שעולמם אינו מובטח לכל התקופה הבלתי מוגבלת שיש לו בהסכם שלו עם היצרן.