GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלי גורדון: להפך, הממשלה לא מעבירה רק סמכויות אלא היא מושיבה איש פיקוח שהוא חלק בלתי נפרד מעבודה יום יומית של אותו מפעל.
<אלי גורדון: זה השוני.
מאיר כהן: רבותיי, אני נועל את הישיבה.
מאיר כהן: הישיבה תתחדש מחר יום רביעי, בין השעות 08:30 עד 11:00 וביום חמישי משעה 09:30 עד 16:00.
מאיר כהן: צהרים טובים.
אלי אלאלוף: היום ה-29 לאוקטובר 2015, ט"ז בחשון התשע"ו, השעה 09:40 ואני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
<נעה בן שבת: אדוני, הגיעו לכאן נציגים של לקט ישראל אתם היה לנו דיון ביום שני.
<נעה בן שבת: הנושא שלהם לא נסגר.
<נעה בן שבת: בסוף הישיבה הועלו תהיות ואולי אפשר קודם לשמוע אותם.
<נעה בן שבת: ביום שני סיימנו את הדיונים בנושא של ארגונים לחלוקת מזון ועדיין לא חזרנו לנושא הזה.
<נעה בן שבת: כיוון שנמצאים כאן היום נציגי לקט ישראל, אנחנו רוצים לנסות לסכם את הנושא הזה.
<נעה בן שבת: אני רוצה לחזור על התיקון בו דובר.
<נעה בן שבת: הוא לא מופיע בנוסח שנמצא בפניכם כיום אבל היה בנוסח הקודם.
<נעה בן שבת: קבוצה של ארגונים יקבלו אפשרות, בדמיון מסוים לאפשרות שקיבלו היצרנים לעשות שימוש במזון שהתאריך האחרון המומלץ לשימוש בו עבר, אם הם קיבלו את אישורו של יצרן המזון, יצרן אותו מזון – אצל היצרנים מדובר רק בחומר גלם וכאן מדובר שיכול להיות שהוא סופי – להארכת התאריך האחרון המומלץ לשימוש בו לתקופה מוגבלת כמובן, אם הם קיבלו את האישור הזה מראש לפני שחלף אותו תאריך אחרון מומלץ לשימוש, תהיה להם האפשרות לעשות שימוש במזון כזה.
<נעה בן שבת: אנחנו מציעים שתהיה הוראה כזאת.
<נעה בן שבת: יתכן שבעתיד אנחנו כנראה נצטרך להציע לחברי הכנסת לדון מחדש בסעיף 37 בגלל עוד הערות שהתקבלו לגביו.
<נעה בן שבת: יתכן שבמסגרת זו אפשר יהיה בסעיף 37 להסמיך את השר לקבוע תקנות שבכלל יסדירו את אפשרויות השימוש ואת התנאים לשימוש במזון שחלף התאריך האחרון המומלץ לשימוש בו באופן שיבחין בין הנושא הזה של התאריך המומלץ לשימוש לבין התאריך שאנחנו קוראים לו היום פג תוקף או שיש פגיעה בבטיחות המזון.
אלי אלאלוף: יש לך נוסח?
<נעה בן שבת: אני רוצה להציע בסעיף 189(א), זה אותו נוסח עליו דיברנו ביום שני ואנחנו רוצים לחזור עליו, שייאמר: "היתר לשימוש ארגונים לחלוקת מזון שחלף המועד המומלץ לשימוש בו.
<נעה בן שבת: על אף הוראות סעיף 37, רשאי תאגיד מזון לעשות שימוש במזון שאינו מזון רגיש ואינו מזון ייעודי ושהתאריך האחרון המומלץ לשימוש בו חלף, אם קיבל את אישורו בכתב של יצרן המזון להארכת התאריך האחרון המומלץ לשימוש לתקופה מוגבלת ולבד שהאישור ניתן לפני אותו תאריך ושהשימוש ייעשה באותה תקופה".
<נעה בן שבת: זאת אומרת, אם נתנו להם הארכה לעוד שלושים ימים, השימוש ייעשה בתוך אותם שלושים ימים.
<ענת פרידמן קולס: לקט ישראל.
<ענת פרידמן קולס: אנחנו רצינו לשאול.
<ענת פרידמן קולס: הסעיף הזה מתייחס רק ליצרניות.
<ענת פרידמן קולס: הרבה מאוד מזון מגיע גם ממשווקים ומיבואנים.
<ענת פרידמן קולס: השאלה אם ניתן ואפשר להרחיב את הסעיף הזה גם למזון שמגיע ממקומות כאלה, כמובן בהינתן כל האישורים הנדרשים.
אלי אלאלוף: נראה הגיוני.
<נעה בן שבת: השאלה אם אתם רוצים את זה עכשיו או במסגרת תקנות כאשר אז יהיה אפשר לבחון יותר היבטים של הנושא הזה כי היבואן, בניגוד ליצרן המזון שבאמת מכיר ויכול לדעת מתי אנחנו מתקרבים למועדים בהם המזון באמת מאבד מטיבו, במיוחד כאשר אנחנו מאפשרים יבוא חדש.
<ענת פרידמן קולס: יבואן המזון יידרש להמציא את האישור הזה מהיצרן אתו הוא עובד או ממנו הוא ייבא או אם הוחלט אחרת להעביר את זה כאן, כמו שדובר, לטכנולוג מזון או למעבדה שתאשר את זה.
<נעה בן שבת: מבחינתנו הנושא של אישור בכתב של יצרן, לא משנה מי הביא את האישור הזה.
<נעה בן שבת: יכול היבואן להביא אותו ואת יכולה גם להשיג אותו מיצרן.
<נעה בן שבת: אני מתכוונת לארגון כמובן.
אלי אלאלוף: אתם מקבלים ישר מהיצרן בחוץ לארץ?
<ענת פרידמן קולס: לא.
<ענת פרידמן קולס: ברוב המקרים לא.
<ענת פרידמן קולס: מהיבואן.
אלי אלאלוף: מראש, לא.
אלי אלאלוף: זאת אומרת, בחוק אתם ארגונים שמקבלים תרומות מזון, לא יקבלו אותם מהיצרן מחוץ לארץ.
<ענת פרידמן קולס: נכון.
אלי אלאלוף: נקבע את זה כדי שלא נצטרך לעשות חקיקה מיוחדת וזה יסבך אתכם בהרבה מאוד בדיקות מיותרות ופרוצדורות כבדות.
אלי אלאלוף: מדובר כאן על האפשרות שאלה לא רק יצרנים אלא משווקים וגופים אחרים.
<נעה בן שבת: למרות שבאופן תיאורטי הם יכולים להיות יבואנים כי פוטרים אותם מחובת הרישוי בשנתיים הראשונות.
אלי אלאלוף: מי היבואן?
<נעה בן שבת: עקרונית הם יכולים להיות יבואנים.
אלי אלאלוף: אני מציע שלא.
אלי אלאלוף: אם זה יתחיל, יהיה כאן פסטיבל.
אלי אלאלוף: מניסיון מתרומות אחרות שבאות מחוץ לארץ, אז יש סכנות.
אלי אלאלוף: גילוי נאות, אני מאוד אוהב את לקט וגופים שעוסקים בזה, אבל אני לא חושב שאנחנו צריכים לאפשר יבוא מזון על ידי הגופים שמחלקים את המזון.
אלי אלאלוף: בשום פנים ואופן לא, מפני שזה דורש מהם מיומנות וזה גם מאפשר כל מיני סיפורים לא נעימים שלא המקום להזכיר אותם.
אלי אלאלוף: שיהיה ברור, לא לייבא מזון באמצעות הגופים האלה.
<אלי גורדון: באופן עקרוני הנוסח המוצע לא סותר את האפשרות כפי שאת מציעה אותה נכון לרגע זה.
<אלי גורדון: ברגע שאנחנו מתייחסים ליצרן באופן תיאורטי, היה ויבואן יכול למסור את ההתייחסות של היצרן בחוץ לארץ לעניין הארכת נוספת לתאריך, הדבר הזה לא נפסל.
<אלי גורדון: יש לזכור שאנחנו מוסיפים עוד סעיף לפיו שר הבריאות רשאי להתקין תקנות לעניין זה.
<אלי גורדון: אני מציע לא להרחיב כרגע בדיוק כפי שציין אדוני היושב ראש.
<אלי גורדון: לא להרחיב מדי את היריעה אלא בצורה הגיונית וסבירה לעשות.
<אלי גורדון: כרגע יש מענה לעניין של יצרן, גם אם הוא בחוץ לארץ וגם אם הוא בארץ.
<אלי גורדון: הסעיף לא מגביל את העמותות לקבל מזון מהיבואן ובתנאי שליבואן יש התייחסות של היצרן בעניין הה.
<נעה בן שבת: אבל הם יכולים לייבא בעצמם.
<אלי גורדון: הם לא עומדים בתנאים.
אלי אלאלוף: אני בכלל הייתי הולך יותר רחוק ומבקש שלא כל אחד יהיה רשאי לקבל תרומות מסוג זה.
<אלי גורדון: אנחנו הסדרנו את זה בצורה כזאת שרק עמותות שיירשמו וידווחו שהן קיימות, יש הסדר שלם שמדבר על תנאי סף, אלה שיקבלו פטורים מהכנת מזון, רישיון ייצור, רישיון הובלה וכולי.
<אלי גורדון: כרגע למעשה כל הסוגיה, בדיוק כפי שאתה מציין, סגורה ברמה של החקיקה.
אלי אלאלוף: כל ההערות שהערתי באות מתפקידי הקודם.
אלי אלאלוף: זה ידע אישי מבוסס, לפחות בעיני.
<רוני סורקיס: האם במקרה של פרייבט לייבל אתה תדרוש בעצם אישור ממני או אישור מהמפעל שמייצר עבורי את המוצרים?
<אלי גורדון: לדעתי גם פרייבט לייבל במקרה הזה הוא די מקביל לצורך הדוגמה לייבוא.
<אלי גורדון: לך כפרייבט לייבל יש קשר עם היצרן ואתה יכול לקבל את התייחסות היצרן במידה שאתה רוצה לתרום, לפני שאתה תורם.
<אלי גורדון: אתה כן צריך לעמוד באותו עיקרון או באותו סעיף.
<אלי גורדון: קרי, לקבל התייחסות של היצרן ובהתאם לכך אתה יכול גם להעביר את זה.
<אלי גורדון: אתה יכול להיות צינור העברה לא רק של המזון אלא גם של המידע לגבי המזון.
<אלי גורדון: לכן זה לא מגביל את רוב רובם, או משהו שהוא בסיכון נמוך ואפשר בהסדרים ברמה של חקיקה ראשית לתת, ניתן כאן.
<אלי גורדון: כל השאר יהיה ברמת התקנות.
אלי אלאלוף: אני מציע שבכלל כקו מנחה, הנותן ממילא, לפני שהוא מקבל את הסחורה, עומד בכל הדרישות של משרד הבריאות כי הוא מקבל את זה מחוץ לארץ, מייצר את זה במקום ומשווק.
אלי אלאלוף: את כל הדברים האלה יש לו.
אלי אלאלוף: כאן אנחנו צריכים שמי שנותן, זה עם תאריך ברור שזה התאריך של סוף השימוש של התרומה וזה הדבר הכי פשוט.
אלי אלאלוף: אל תסבכו את זה יותר ממה שזה.
אלי אלאלוף: בהחלט מאפשרים.
אלי אלאלוף: אני בעד לתקן כבר עכשיו.
אלי אלאלוף: גם יצרנים, גם משווקים למיניהם.
אלי אלאלוף: הם לא הולכים לחנויות הקטנות.
אלי אלאלוף: גם המשווקים הגדולים שמוכנים לתרום, הם לא רוצים שיחריגו אותם כי יש להם כאן תפקיד גג, הם מקבלים ומחלקים בשיקול דעת מאוד מסודר ומחליטים למי לתת.
אלי אלאלוף: הם מחוברים לכמה עשרות או מאות עמותות שמקבלות מהם את המזון.
אלי אלאלוף: יש להם מספיק אחריות על זה, אבל אל תסבכו את זה.
אלי אלאלוף: תקלו עליהם.
<אלי גורדון: זאת הכוונה וזאת הסיבה.
<אלי גורדון: כדי לא להקשות כרגע מבחינת החקיקה הראשית, יש הסדר שלם שמדבר על כך שבמה
<אלי גורדון: לך שנתיים – וזה גם בסיכום עם כל העמותות – ראשונות לאחר כניסת החוק לתוקף, אנחנו כן מתכוונים בהידברות עם העמותות להגיע למצב שבו תהיינה הגדרות מפורטות שמצד אחד מקלות ומצד שני מסדירות את כל ההתנהלות בצורה הכי נאותה כאשר בין היתר יינתן מענה גם לאופן התרומה, להעברת מזון וכולי.
<ענת פרידמן קולס: רק לומר תודה לאלי על כל ההבנות ולוועדה שדנה בסעיפים האלה.
אלי אלאלוף: אנחנו שמחים להיות שותפים לדברים האדירים שלכם.
<זאב שמואל פרידמן: אדוני היושב ראש, אני רק רוצה לחדד נקודה אחת שמתחברת גם לדברים שאדוני אמר וגם לדברים שאלי אמר.
<זאב שמואל פרידמן: לא כל העמותות הן בקנה מידה מספיק גדול.
<זאב שמואל פרידמן: מן הצד השני, לקבל את האישור של היצרן, לפעמים גם מצד - - -
אלי אלאלוף: אמרנו רק מי שנותן כאן.
אלי אלאלוף: מי שנותן כאן את הדברים.
אלי אלאלוף: אם הוא יצרן, אם הוא משווק, שייתן את האישור להשתמש עד תאריך מסוים.
<זאב שמואל פרידמן: לזה בדיוק אני מכוון ורוצה לחדד את העניין.
<זאב שמואל פרידמן: זה לא תמיד כל כך פשוט לקבל את האישור הזה משום שלפעמים זאת גם פרוצדורה אבל לא רק פרוצדורה אלא לפעמים בן אדם יבוא ויגיד שהוא לא מוכן לקחת אחריות למרות שהמוצר הוא בטוח לחלוטין.
אלי אלאלוף: שלא יחלק.
<זאב שמואל פרידמן: לא תמיד הוא המחלק.
<זאב שמואל פרידמן: לא תמיד היצרן הוא המחלק.
<זאב שמואל פרידמן: צריך להשאיר את שיקול הדעת לאלי.
אלי אלאלוף: תמיד יש שיקול דעת.
אלי אלאלוף: אני האחרון שאנסה לשכנע אותך שחס וחלילה מי שנהנה מהתרומות האלה, לא יקרה משהו אלא זה צריך להיות מבחינת הבריאות שלו ושל הציבור.
<זאב שמואל פרידמן: ללא ספק.
אלי אלאלוף: מצד שני, כל הזמן מכבידים על העמותות שיצמצמו את ההוצאות.
אלי אלאלוף: ברור שמי שתורם, לא יממן בדיקות.
אלי אלאלוף: אם הוא תורם, שיתרום מסודר ומלא בלי להכביד על המערכת שמקבלת.
<זאב שמואל פרידמן: בדיוק לזה כיוונתי.
<נעה בן שבת: אנחנו נשארים עם זה שצריך לקבל את האישור מהיצרן.
אלי אלאלוף: מהיצרן המקומי, אם הוא התורם הישיר.
<נעה בן שבת: אבל לא ממשווק.
<זאב שמואל פרידמן: התקנות האלה לא יכולות לגרוע ממה שכתוב באופן מפורש בחוק.
<זאב שמואל פרידמן: אם בחוק כתוב שאתה חייב לקבל ישירות מהיצרן, פירושו שגם אם תתקין תקנות, זה עדיין יהיה חייב במסגרת של לקבל את האישור מהיצרן.
<זאב שמואל פרידמן: במקרה כזה אתה לא יכול לכתוב תקנות שמבטלות את מה שכתוב אלא אם כן תכתוב במפורש.
<רוני סורקיס: התקנות לא יכולות להחליף חקיקה ראשית.
<זאב שמואל פרידמן: אלא אם כן תשאיר לעצמך סמכות מפורשת אחר בדיקה ובחינה.
<נעה בן שבת: אני רוצה להציע.
<נעה בן שבת: אמרנו שסעיף 37 הוא סעיף שכבר הוצבע.
<נעה בן שבת: כדי לפתוח אותו, צריך לעשות רביזיה ואנחנו מציעים, אדוני, שאת הרביזיות אנחנו נעשה לקראת סיום הדיונים בהצעת החוק.
אלי אלאלוף: גם אני מציע כך.
<נעה בן שבת: כי אנחנו רואים שבדרך יש לנו עוד כמה דברים שצריכים לדון בהם.
אלי אלאלוף: אם זה ייכנס לרביזיה, זה רק בגלל שהחלטתם לתקן את זה.
<נעה בן שבת: אדוני החליט.
<נעה בן שבת: חברי הכנסת רוצים לתקן.
אלי אלאלוף: נעביר את זה לאיציק שהוא יותר מסודר ממני בבדיקות שלו.
אלי אלאלוף: אם לא, אני מציע שתתנו מה שהכי קל למקבל.
אלי אלאלוף: תדונו ביניכם בהשתתפות נציג לקט שנמצא כאן ואם תגיעו להסכמה, תשנו.
אלי אלאלוף: אם לא, אני הייתי חי עם מה שקיים.
<נעה בן שבת: אם אפשר יהיה לעשות את זה בהסמכה בתקנות, לקבוע הוראות באמצעות השר.
אלי אלאלוף: עם שליטה של המערכת על רשימת המקבלים.
<נעה בן שבת: על רשימת העמותות.
<נעה בן שבת: הארגון שרוצה להיות תאגיד מזון, חייב להירשם וגם להודיע היכן הוא מחלק את המזון כדי שאנשים שמעוניינים לקבל את המזון, יוכלו לפנות אליו.
אלי אלאלוף: יש שתי סכנות.
אלי אלאלוף: הראשונה, החאפרים, והשנייה, אלה שמקבלים ומוכרים מחדש.
<אלי גורדון: לזה נתנו מענה.
אלי אלאלוף: לכן אני גם לא בעד לייבא ישירות.
אלי אלאלוף: יש כאלה שחס וחלילה יכולים להתפתות.
<נעה בן שבת: אולי צריך לציין גם את ארגוני הגג.
<נעה בן שבת: בנוסח שהקראנו אנחנו הבחנו בין ארגוני הגג שלכאורה לא אמורים להירשם - כי האדם שבאמת נזקק לא יכול לפנות אליהם אישית והם כאילו הארגון הסיטונאי, אם נשווה את זה למשווקים - לבין ארגוני הקצה שמחלקים את המזון.
<נעה בן שבת: אולי כדאי שגם הם יירשמו באותו מרשם באינטרנט.
אלי אלאלוף: מי יירשם?
אלי אלאלוף: המקבל?
אלי אלאלוף: כל ארגון שרוצה לקבל תרומה ממפעל, ממשווק, הוא חייב להירשם.
<אלי גורדון: יתרה מכך.
<אלי גורדון: גם אם הוא רוצה לקבל פטור מחובות של יצרן, אם הוא מכין מזון.
<אלי גורדון: אם הוא רוצה להוביל עם פטור ורוצה לחלק כי היום שיווק הוא גם חלוקה בחינם וגם בתשלום, כל זה מוסדר ברמת החוק כאשר החוק מחייב אותו להירשם כדי להכיר באותו ארגון.
<אלי גורדון: אלה ההסדרים שכבר נתנו אותם.
<ענת מימון: יש כאן מטרה כפולה, גם כדי שאתם תכירו את אותו ארגון וגם שהציבור יוכל לראות.
<ענת מימון: לכן צריך את כלל הארגונים, גם את ארגוני הגג, להכניס לרישום הזה, מה שלא כללנו.
<ענת פרידמן קולס: זה הוכנס בסעיף החדש שהכנסתם.
<ענת מימון: אמרנו עד פסקה (4) ולא עד פסקה (5).
<ענת מימון: גם פסקה (5) צריכה להיות.
אלי אלאלוף: אתם הולכים להתכנס?
אלי אלאלוף: תבדקו את כל הדברים כאשר נציגת לקט ישראל תהיה אתכם בדיון.
אלי אלאלוף: תסכמו את זה.
אלי אלאלוף: הכיוון של הסעיפים האלה ברור.
<גליה שגיא: בקשה לאלי.
<גליה שגיא: כל עוד מדובר ביצרנים, גם אנחנו רוצים להיות בדיון הזה.
<אלי גורדון: אין בעיה אלא שפחות או יותר ההסדר כבר קיים.
<אלי גורדון: הרבה לא ישתנה כאן.
אלי אלאלוף: תהיו בדיון.
אלי אלאלוף: אף פעם לא שמעתי שמישהו נזרק מדיון.
<נעה בן שבת: אדוני, אולי נתחיל קודם כל בסעיפי העונשין.
<נעה בן שבת: נתחיל בסימן י', עונשין.
<נעה בן שבת: במהלך היום יהיה אפשר לחזור לנושאים נוספים.
<קריאה: יש לנו הערות לגבי הסעיפים.
אלי אלאלוף: אנחנו מקריאים עד סוף הסעיף ואחר כך יבואו השאלות והתשובות.
סימן י': 283.
סימן י': עונשין העושה אחד מאלה, דינו - מאסר שנה או כפל הקנס כאמור בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין, התשל"ז-1977 (להלן – חוק העונשין), ואם נעברה העבירה בידי תאגיד, דינו – כפל הקנס החל על יחיד כאמור:
סימן י': הקנס לפי סעיף 61(א)(3) הוא 75,300 שקלים וכפל הקנס הוא כפל הקנס.
סימן י': בידי התאגיד זה כפל הקנס שחל על יחיד, זאת אומרת, פי ארבע מאותו סכום.
איציק שמולי: כפל על כפל.
<נעה בן שבת: מייצר, מייבא או מוכר מזון בניגוד לתקנות המנויות בחלק א' של התוספת החמישית, בניגוד להוראות סעיף 28.
<נעה בן שבת: בימים אלה עובדים על הכנת רשימת התקנות שייכללו בתוספת החמישית כאשר גם זה נושא מורכב כשלעצמו מבחינת הרשמה.
איציק שמולי: הצעה לסדר, אדוני היושב ראש.
איציק שמולי: אני חושב שלפחות לי, כאשר מקריאים את זה כך, זה לא ברור לי.
איציק שמולי: אני מבקש או מהממשלה או מהיועצת המשפטית להגיד לנו בכל אחד מהסעיפים הקטנים לאיזו עבירה מתכוונים.
<נעה בן שבת: עבירה של סעיף 28 היא שעוסק במזון לא ייצר, ייבא או ימכור בניגוד לחיקוק המנוי בפסקה (1) להגדרת חקיקת המזון אלא אם כן יקבע במפורש אחרת.
<נעה בן שבת: ההגדרה בפסקה (1) בחקיקת המזון היא יותר רחבה.
<נעה בן שבת: כאן מדובר על ממש תקנות וגם על הרשימה.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, העונשין צריך להיות יותר מוגדר או יותר מצומצם.
<זמר בלונדהיים: אי אפשר להגיד מראש שאני מפעיל כל תקנה אלא כל תקנה באופן ספציפי, צריך לבחון אם היא מתאימה להפעלה.
<נעה בן שבת: מייצר, מייבא או מוכר בשר כבשר טרי, בשר מיושן, בשר מיושן קפוא או בשר קפוא שלא בהתאמה למהותו בניגוד להוראות סעיף 33(ב).
<ענת מימון: סעיף 33(ב) קובע שעוסק במזון לא ייצר, ייבא או ימכור בשר טרי, מיושן, קפוא וכולי אלא אם כן הוא מוכר אותו כאותו בשר.
<ענת מימון: צריך להודיע על כך.
אלי אלאלוף: אמרו לי שהמושג של בשר מיושן לא קיים.
אלי אלאלוף: זה קיים בכתיבה אבל לא קיים בשוק.
אלי אלאלוף: מה זה בשר מיושן?
עמרי שרון: בשר מיושן זה בשר שהשאירו אותו בטמפרטורה של שתיים עד ארבע מעלות, אם אני לא טועה, במשך תקופה של שבועיים ולא הקפיאו אותו.
עמרי שרון: ברגע שמקפיאים את הבשר, עוצרים את כל תהליכי היישון שלו.
עמרי שרון: אתה גם פוגע בבשר עצמו כי עצם ההקפאה פוגעת בתאים בגלל שהמים מתרחבים, מסגרות התא נפרצות, חלק מהחומרים יוצאים החוצה והם יכולים להשפיע בעתיד על התיישנות.
עמרי שרון: לכן כל אמירה של מופשר מיושן, יש בה בעצם רמייה.
עמרי שרון: יכול היה להיות שאם יישנו בשר והקפיאו אותו ואז מביאים אותו, אז זה יכול להיות, אבל כל תהליך של יישון בשר אחרי שהוא הוקפא, יש בו הטעיית הציבור.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, יש בשר מיושן אבל אין דבר כזה בשר מוקפא מיושן.
<נעה בן שבת: בשר קפוא מיושן.
עמרי שרון: יכול להיות קפוא מיושן אם הוא יושן והוקפא.
עמרי שרון: הוא לא יכול להיות מוקפא ואז מיושן.
עמרי שרון: ההקפאה כאן יוצרת איזושהי השפעה על הבשר שלא מאפשרת לו להתיישן אחר כך.
עמרי שרון: חלק מהעניין של ההפשרה וההתנגדות שלנו, בעצם כדי לשמור על צורה של בשר שהופשר ועל הצבע שלו, משתמשים שם בכל מיני חומרים שמוסיפים לו על מנת לשמור על צבע, שימשיך לאגור מים, דברים שהם בעצם הופכים אותו לבשר מעובד.
<רוית ארבל: כל ההסבר הזה לא רלוונטי לסעיף עליו אנחנו מדברים.
<רוית ארבל: אנחנו מפספסים את מה שהסעיפים האלה עוסקים בהם ויש כאן
<רוית ארבל: מוקשים גדולים מאוד שאולי אנחנו לא מבינים אותם כי אנחנו לא עוברים סעיף-סעיף.
<רוית ארבל: מצד שני אנחנו עוסקים עכשיו במה זה בשר מיושן.
<נעה בן שבת: כי כמה פעמים נשמעו טענות שמוצא בשר מהשוק ומונעים מכירה של בשר.
<רוית ארבל: התשובה היא שבשר מיושן מבשר טרי נשאר בחוק כהגדרה.
<רוית ארבל: זאת אומרת, בשר מיושן צומצם לבשר מיושן מטרי ולזה מתייחסים כאן, אני מניחה כך, אבל זה לא העיקר כאן.
<רוית ארבל: יש כאן דברים אחרים.
<רוית ארבל: מתי נדבר?
אלי אלאלוף: יש גם יושב ראש שלא יודע הכול ומה שהוא יודע זה שהוא לא יודע כלום.
אלי אלאלוף: זה הדבר היחיד שאני מוכן להעיד על עצמי.
אלי אלאלוף: שמעתי שאין יותר בשר מיושן ולכן אני מקבל כאן הסבר, אמנם מפורט מאוד.
אלי אלאלוף: יש שיווק של בשר מיושן, כך שברור שהוא ייכלל כאן.
<מירה סלומון: בהמשך לשאלה של אדוני.
אלי אלאלוף: אני קיבלתי תשובה.
<מירה סלומון: יש הגדרות של בשר מיושן ויש הגדרה של בשר מיושן קפוא ושתיהן בסעיף 33.
<מירה סלומון: יש הגדרות בחוק הזה.
<נעה בן שבת: מייצר, מייבא או מוכר מוצר בשר מעובד, שאינו מסומן בהתאמה לסוגו, בניגוד לסעיף 33(ד).
<ענת מימון: סעיף 33(ד) למעשה קובע את החובה לסמן מוצרים מעובדים, בין אם זה מוצר בשר, עוף או דג.
<ענת מימון: אמרנו גם שיש אפשרות לשר לקבוע אחרת לעניין הסימון הזה.
<נעה בן שבת: מייבא או מוכר מזון שהתאריך האחרון לשימוש בו או שהתאריך האחרון המומלץ לשימוש בו חלף, או עושה שימוש במזון כאמור, בניגוד להוראות סעיף 37.
<נעה בן שבת: יכול להיות שנצטרך להכניס כאן את הפטור לארגונים, למרות שיש קשר בין הסעיפים.
<אלי גורדון: יש קשר בין הסעיפים.
<אלי גורדון: לא צריך.
<קריאה: אולי כדאי לרשום למעט אם מותר.
<נעה בן שבת: בהרבה סעיפים יש כל מיני היתרים אבל כיוון שאנחנו מפנים לסעיף, אנחנו אומרים בניגוד לסעיף, אנחנו ממילא מביאים בחשבון את כל ההיתרים ואת כל החריגים שיכולים להיות באותם סעיפים.
<נעה בן שבת: מייחס למזון, בדרך של סימון, מסירת מידע או פרסום, סגולה של חיזוק או ריפוי הגוף או אחד מאיבריו או מערכותיו או של מניעת מחלה או ריפויה, בניגוד לסעיף 38.
<ענת מימון: סעיף 38 אוסר על ייחוס סגולות מרפא.
<ענת מימון: אני אדגיש ואומר שהסעיף מדבר על כל אדם ולא רק על העוסק במזון והוא גם מדבר על דרך של פרסום, סימון ומסירת מידע.
<נעה בן שבת: מייצר או מייבא מזון המסומן בסימון אשר אינו תואם את המזון, בניגוד להוראות סעיף 39(א).
<ענת מימון: בסעיף 39(א) החובה היא להתאים את הסימון למזון אלא אם כן יש החרגה בחקיקת המזון שמאפשרת לסמן בצורה שונה.
<נעה בן שבת: מוסר מידע המתייחס למזון שהוא מייצר או מייבא, אשר אינו תואם את המזון, בניגוד להוראות סעיף 39(ב).
<ענת מימון: סעיף 39(ב) מדבר על יצרן ויבואן לגבי מסירת מידע.
<ענת מימון: יש איסור גם למסור את המידע הזה וגם לפרסם אותו.
<ענת מימון: נוסף כאן איסור הפרסום.
<נעה בן שבת: מוסר מידע המתייחס למזון שהוא מוכר שאינו תואם את המזון, ולעניין מזון ארוז מראש – שאינו תואם את המזון במפרט מהותי העשוי לסכן את בריאות הציבור, בניגוד להוראות סעיף 39(ג).
<נעה בן שבת: גם כאן ההחרגות והסייגים שנקבעו באותו סעיף, ממילא חלים.
<מירה סלומון: זה העשוי לסכן את בריאות הציבור ולא בריאות הצרכן?
<נעה בן שבת: בריאות הציבור.
<נעה בן שבת: כך הופיע בנוסח של הסעיף.
<מירה סלומון: בנוסח שחולק כתוב הצרכן.
<נעה בן שבת: בסעיף המהותי אנחנו צריכים לדבר גם על פרסום.
<נעה בן שבת: מוסר מידע ומפרסם.
<נעה בן שבת: לא מדווח על שינוי במסמכים או בפרטים בניגוד להוראות סעיף 59, סעיף 71, סעיף 93, סעיף 110(ד) או סעיף 144.
<ענת מימון: למעשה הסעיפים האלה הם סעיפים שקובעים חובה לעוסקים לדווח על שינויים במסמכים שהם הגישו לגבי רישיונות או אישור לקבלת אישור ייצור נאות, קבלת הצהרה של יבואן.
<ענת מימון: כלומר, בכל פרט שהם מוסרים, יש להם גם חובה לעדכן כמובן אם אחד הפרטים משתנה.
<ענת מימון: כאן נקבעת עבירה לאי דיווח.
<נעה בן שבת: לא שומר או מתעד תלונות שהתקבלו, בניגוד לסעיף 191(ו).
<ענת מימון: סעיף 191 עוסק באחריות לעניין מזון מזיק כאשר סעיף קטן (ו) בתוכו קובע חובה לתעד.
<ענת מימון: עוסק צריך לתעד את כל התלונות שהוא מקבל על מזון מזיק לתקופה של שלוש שנים.
<נעה בן שבת: אדוני, אני מציעה שנדלג על פסקאות (11) עד (15) כי הן נוגעות לפרק של הפיקוח הווטרינרי.
<נעה בן שבת: כאשר תהיה לנו תמונה סופית על ההוראות שנקבעו שם בפרק הזה, נוכל גם להתאים את ההוראות העונשיות אליהן.
<נעה בן שבת: אני עוברת לפסקה (16).
<נעה בן שבת: (16) מפריע למפקח במילוי תפקידו לפי פרק זה.
<נעה בן שבת: זאת הוראה כללית של הפרעה למפקח שיכולה להיות במגוון צורות.
אלי אלאלוף: קפצנו על סעיפים קטנים (11) עד (15).
<נעה בן שבת: כאשר יהיו לנו העבירות בפרק הפיקוח, ואולי עוד נשדרג את ההצעה של חבר הכנסת שמולי, כך שכאשר נקרא את הסעיפים בפרק הפיקוח הווטרינרי, נקרא לצדם גם את הפסקאות המתאימות בפרק העונשין.
אלי אלאלוף: כל אחד עד שלוש דקות בבקשה.
<רוית ארבל: תודה.
<רוית ארבל: הרישא, אני חושבת שההפניה צריכה להיות ל-61(א)(2) ולא ל-61(א)(3) שמתייחסת לעבירה של עד שנה מאסר שזאת העבירה כאן.
<רוית ארבל: מבחינת תקופת המאסר, הקנס התואם הוא 61(א)(2).
<נעה בן שבת: אם לא היינו קובעים קנס, היינו מסתמכים על המאסר ולפיו קובעים את הקנס, אבל כאן רוצים להגיד במפורש שאנחנו רוצים קנס בגובה מסוים.
<רוית ארבל: הגובה המסוים, רק כדי שנבין מה אנחנו מאשרים כאן - - -
אלי אלאלוף: אתם לא מאשרים.
<רוית ארבל: על מה אנחנו דנים כאן.
<רוית ארבל: כמה הערות כלליות לפרק העונשין.
<רוית ארבל: פרק העונשין, החוק הזה קובע עיצומים כספיים.
<רוית ארבל: יש כלי אכיפה מאוד מאוד אפקטיבי ותכף נראה שהוא גם מאוד דרקוני עם עונשים מאוד כבדים שהוא בערוץ המינהלי.
<רוית ארבל: הענישה הפלילית, הפרק הזה הוא בנוסף לו.
<נעה בן שבת: אי אפשר להטיל אותם במקביל.
<נעה בן שבת: אם אתה מעמיד לדין.
<רוית ארבל: ברור.
<רוית ארבל: אתה צריך לבחור או זה או זה, אבל אני חושבת שכיוון שיש את כלי האכיפה של העיצומים הכספיים, אנחנו צריכים, כאשר אנחנו בוחנים את הפרק הזה ואת הסעיפים השונים בו, לייחד אותו לעבירות החמורות במיוחד.
<רוית ארבל: המשמעות כאן היא שאלה לא רק העונשים אלא זה רישום פלילי, זה מאסר שנה וזה קנס של עד 75 אלף שקלים כשזה לא כפל ולתאגיד הקנס כפול מהסכום הזה.
<רוית ארבל: לכן אני חושבת שבכל הרשימה הארוכה הזאת שקראנו, יש המון עבירות שהן עבירות טכניות, כמו למשל אי סימון או אי התאמה וצריך לייחד אותן לאותם מקרים בהם או שמדובר במזיד, בעבירה שבוצעה במזיד כמו לצורך העניין ייבא ללא אישור, זאת אומרת, דברים חמורים או לחילופין, גם אם זה לא נעשה במזיד, עם ההסתייגות של עלול, זאת אומרת, התרשלות כזאת שעלולה לסכן או מעלה חשש לסכנת בריאות הציבור.
<רוית ארבל: למשל אי סימון טכני, לא יכול להיות שתהיה כאן עבירה של שנה מאסר או קנס של 75 אלף שקלים.
<נעה בן שבת: צריך להזכיר שבפלילי, תמיד תידרש מחשבה פלילית
<רוית ארבל: אם תיתן לי התייחסות נוספת.
אלי אלאלוף: את חוזרת על כל משפט פעמיים.
אלי אלאלוף: אין טעם.
אלי אלאלוף: תחשבו שאנחנו מאוד מאוד לחוצים.
אלי אלאלוף: תתחשבי בזה.
אלי אלאלוף: זאת לא רק בעיה שלי אלא גם שלכם.
אלי אלאלוף: גם אתם מעוניינים שהחוק הזה יעבור.
<רוית ארבל: נכון מאוד.
<רוית ארבל: יש התייחסות למשל לסעיף הקטן הראשון שמפנה לרשימה ארוכה של תקנות שעוד לא הותקנו או חלקן הותקנו.
<נעה בן שבת: חלקן הותקנו.
<רוית ארבל: הסעיף הראשון אומר כל הפרה של תקנות מאלה שהשר הסמיך להתקין לפי סעיף 27, זאת רשימה ארוכה ואנחנו עברנו עליה.
<רוית ארבל: מדובר שם גם בהפרות טכניות ולא רק מייצר בשר שאינו ראוי למאכל אדם או הדברים החמורים האלה אלא גם ההפרות הטכניות.
<רוית ארבל: יש כאן הפניה גורפת לרשימה הזאת.
<זמר בלונדהיים: היכן שתחשבו שבתוספת קראנו משהו שלא מתאים, תדברו על זה.
<רוית ארבל: אבל התוספת עדיין לא קיימת.
<זמר בלונדהיים: ולכן, אם היא לא קיימת, אם היא ריקה, הסעיף הזה ריק והוא חסר תוכן.
<זמר בלונדהיים: הוא יכול גם להישאר ריק.
<זמר בלונדהיים: אפשר לחוקק את החוק הזה בלי התוספת החמישית ואז המשמעות היא שפסקה (1) היא קבוצה ריקה כרגע ואי אפשר להפליל.
<זמר בלונדהיים: צריך לתקן את התוספת כדי ליצוק לזה תוכן ואתם תהיו שם כדי לדבר על כל סעיף שנכניס.
אלי אלאלוף: אני רוצה לשאול שאלה, ברשותך.
אלי אלאלוף: את מרשה לי לשאול?
<רוית ארבל: אני סיימתי.
אלי אלאלוף: מערכת העונשין כאן נגמרה?
<זמר בלונדהיים: ביחס לקיים?
<אביגיל סון פלדמן: היום בפקודה העונש הוא שנה.
אלי אלאלוף: כמה היה לפני כן?
<אביגיל סון פלדמן: בפקודה זה שנה, שנת מאסר.
<אביגיל סון פלדמן: עכשיו יש לנו מדרג של שנתיים ושנה.
<אביגיל סון פלדמן: זאת אומרת, יש הרבה עבירות שהן שנתיים.
אלי אלאלוף: מה הסיבות שהביאו אתכם להחמיר בעונש?
<זמר בלונדהיים: קודם כל, עשינו כאן השוואה לענישה מקובלת בהסדרים מקבילים.
<זמר בלונדהיים: היא לא חמורה יותר ממטריות מקבילות.
<זמר בלונדהיים: הפקודה היא בכל זאת די ישנה ואלה הסטנדרטים היום.
<זמר בלונדהיים: זה לא שבקלות נותנים עונשי מאסר.
<זמר בלונדהיים: אני חושב שכמות העוסקים במזון שנכנסו לעונש מאסר, גם לפי הפקודה, אני לא יודע כמה מקרים כאלה יש.
<זמר בלונדהיים: זה לא שבקלות כל כך עושים את זה.
אלי אלאלוף: למרות שיש כאלה שמגיע להם.
אלי אלאלוף: מי שמביא במודע מזון מקולקל לשוק, שיחטוף.
<זמר בלונדהיים: נכון, אבל זה לא קורה כל כך הרבה.
<אלי גורדון: זאת הכוונה אדוני היושב ראש, מכיוון שנכון להיום אין לנו כרגע בפקודה התייחסות לעיצומים.
<אלי גורדון: הדבר היחידי שאנחנו יכולים לעשות כרגע ברמה של האכיפה זה לפתוח תיק ולנהל תיק בבית משפט על העבירות כאשר בדרך כלל בית המשפט לא מגיע לרמות של מאסר אלא ממיר את זה לקנס כזה או אחר.
<אלי גורדון: צריך לקחת בחשבון שאנחנו מדברים על ניהול תיק שמתנהל לא במשך יום ולא יומיים ואפילו לא במשך חודשיים אלא במשך תקופה יותר ארוכה.
<אלי גורדון: מצד שני, לרשותנו עומד נכון להיום, לפי חקיקת שעת חירום, קנס מינהלי בגובה של אלף שקלים שיחסית הוא תחום מבחינת המקרים והעילות שאפשר להטיל אותו.
<אלי גורדון: אחת הכוונות ואחד התכנונים, ולאורך כל הדרך אנחנו מדברים על זה.
<אלי גורדון: זה שלצד ההקלות ולצד זה שאנחנו מאפשרים לתהליכים לזרום יותר, אנחנו כן רוצים שמערך האכיפה שניצור אותו, תהיה לו תשתית גם של ענישה יעילה.
<אלי גורדון: זאת הסיבה שעברנו ורוצים לעבור למערך של עיצומים כספיים מצד אחד, ומצד שני גם שדרגנו.
אלי אלאלוף: יש דירוג של סוג העבירות?
אלי אלאלוף: ואז יש דירוג של הקנסות?
<אלי גורדון: אכן כך.
<אלי גורדון: לא קנסות, עיצומים.
אלי אלאלוף: אומר לנו מר גורדון, זה מה שמופיע בחוק, למיטב ידיעתכם?
<אביגיל סון פלדמן: העונשין מחולק לשני מדרגים וגם העיצומים מחולקים לשני מדרגים.
אלי אלאלוף: מה זה שני מדרגים?
אלי אלאלוף: מה גובה הקנס המינימלי?
<אלי גורדון: 25.