GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילן גילאון: אני לא שומע אותך טוב.
<טובי לין בן שלום: זה לא נושא שהמשטרה אדישה אליו, זה מה שאני מנסה אליו.
שלי יחימוביץ': את יכולה לקרב אלייך את המיקרופון ותיישרי אותו.
שלי יחימוביץ': זה לא משהו אישי, זה טכני.
אילן גילאון: לא אישי נגדך, פשוט לא שומעים אותך.
<טובי לין בן שלום: אז דיברתי על ההרצאות, זה נעשה לחלק מהחוקרים של יחידות המחוז.
<טובי לין בן שלום: עד סוף השנה לדעתי נהיה בכל המחוזות, ברובם כבר היינו מטבע הדברים, אנחנו בדצמבר.
<טובי לין בן שלום: נושא נוסף הוא שנערכו דיונים במשרד המשפטים וגם נערכה עבודת בקרה של הפרקליטות וחלק מההרצאות שלנו גם זה להטמיע את הלקחים שהועלו בבקרה שעשתה הפרקליטות בעבודה השוטפת של החוקרים, להפיק לקחים במקום שיש תקלות, שמקרים כאלה לא יישנו.
שלי יחימוביץ': יש לי שאלה, יש תאונה, אדם נהרג או נפצע קשה, ניידת מגיעה למקום מטבע הדברים ואמבולנס גם, מה קורה החל מהרגע הזה באתר הבנייה?
שלי יחימוביץ': האם אתר הבנייה נסגר?
<טובי לין בן שלום: זה הופך להיות זירת אירוע לכל דבר.
שלי יחימוביץ': כמה זמן נמשכת זירת האירוע הזאת?
<טובי לין בן שלום: כמו כל אירוע אחר, זירה זה זירה.
שלי יחימוביץ': לא, אבל זה לא כמו כל אירוע אחר.
שלי יחימוביץ': כשיש תאונת דרכים, זה אירוע קשה, מגיעה ניידת, מפנים, מתחילים את החקירה.
שלי יחימוביץ': אתר בנייה, אתר שאירע בו מקרה כזה, אני חושבת, ההיגיון אומר וזה גם מה שקורה בארצות הברית, סוגרים אותו מיד, סוגרים אותו עד לבירור והוא לא חוזר לתפקד עד שמגלים מה קרה.
שלי יחימוביץ': זה לא שמפנים את הגופה, מדברים עם כמה אנשים, הולכים והעבודה נמשכת כסדרה כאילו כלום.
שלי יחימוביץ': אז אני שואלת, מבחינתכם, כזירה שקרה בה יכול להיות פשע ממש, מה אתם עושים, כמה זמן הזירה סגורה.
<טובי לין בן שלום: אז משך הזמן שזירה אמורה להיות סגורה הוא משך הזמן הדרוש, כמו בכל זירה אחרת, לאיסוף כלל הראיות למניעת שיבוש הליכי חקירה והעלמה של ראיות ותפיסה של מסמכים, תפיסה של הכשרות שנעשו לעובדים - - -
שלי יחימוביץ': כמה זמן זה לוקח בדרך כלל?
שלי יחימוביץ': יום, שעתיים?
שלי יחימוביץ': שבוע, חודש?
<טובי לין בן שלום: אני מתנצלת, אני מוכנה לברר ולהשיב לוועדה.
שלי יחימוביץ': שלוש שעות?
שלי יחימוביץ': אתם נורא זריזים בחקירה אם זה שלוש שעות.
<טובי לין בן שלום: לא, זה לא כולל זימון אנשים לחקירה למסירת עדות.
אלי אלאלוף: חבר'ה, לחברת כנסת מותר, אתם עוד לא מתערבים, תעצרו את התשובה.
<טובי לין בן שלום: חקירה, אם מישהו פה אמר שלוש שעות, זה לא כולל זימון לגביית עדויות שנעשית בחדר חקירה, באזהרה וכדין, כמדינה שומרת חוק אנחנו משתדלים לעשות את זה - - -
שלי יחימוביץ': כן, אבל שיבוש הליכים יכול להיות גם - - -
<טובי לין בן שלום: בזירה אנחנו צריכים רק לתפוס את הראיות.
<קריאה: אני יכול להשלים את התשובה, אם אפשר?
<טובי לין בן שלום: אני הייתי שמחה אם מי שבאמת עוסק בתחום בפועל ולא גורם מטה ידון בזה.
<קריאה: אז חבל שהמשטרה לא שלחה נציג כזה לדיון.
אלי אלאלוף: אני הייתי ממליץ שתשלימי את התשובה שלך ואחר כך נחזור להתייחס לשאלות.
שלי יחימוביץ': אבל אתם לא חוששים בכל זאת משיבוש הליכים אם מיד חוזרים לעבודה?
אלי אלאלוף: שלי, ברשותך, זו נקודה מאוד מרכזית, בואו לא נעשה אותה צדדית מדי.
<טובי לין בן שלום: לא אמרתי שסוגרים מיד, אמרתי שההנחיות שלנו זה להתייחס למקום שאירעה בו תאונת עבודה כזירת עבירה לכל דבר.
<טובי לין בן שלום: אני לרגע לא אמרתי שחוזרים לסדר היום ומאפשרים העלמת ראיות.
<טובי לין בן שלום: אמרתי הפוך.
אילן גילאון: מגיע לשם מז"פ כמו - - -
<טובי לין בן שלום: לפי העניין.
<טובי לין בן שלום: אני מזכירה לכם גם שבמצבי קיצון כאלה, שזה גרימת מוות, שיש קורבן, אז גם מעבר למד"א גם מגיעים נציגים של משרד הכלכלה, שהם מומחי תוכן לפחות לגבי כל ההנדסה, דברים שלחוקר משטרה אין את הכלים לדעת, אם המכונה הופעלה כדין או לא כדין.
<טובי לין בן שלום: הוא יכול לכל היותר, וזה אנחנו כן מתדרכים אותם לעשות, להקפיא מצב.
<טובי לין בן שלום: להקפיא מצב זה אומר לבדוק אם הוא היה עם רתמות - - -
אלי אלאלוף: יש דיווח מיידי למשרד הכלכלה מטעם המשטרה?
<טובי לין בן שלום: כן, ודאי.
שלי יחימוביץ': אדוני, בבקשה, עוד שאלה אחת קטנה.
שלי יחימוביץ': הרי הרבה פעמים המוות הזה נגרם כתוצאה מכך שלא נשמרו הוראות הבטיחות.
שלי יחימוביץ': אני לא יודעת, באינסטינקט, זה נראה לי לא הגיוני אפילו לחזור לעבודה אחרי כמה שעות אם אנחנו לא מוודאים שהאחראי לא מפסיק לעשות את אותה עבירה שהביאה למוות.
שלי יחימוביץ': יש כאן משהו שהוא בלתי נתפס, הוא לא דומה לזירת פשע דומה, כי אם יש אחראי והוא יזומן לחקירה בעוד שבוע, ימצו איתו את הדין, הוא יביא עורך דין, אז יכול להיות שאחרי שאתם הולכים העובדים ממשיכים לעבוד בלי קסדות, למשל.
<טובי לין בן שלום: לא, זה לא מה שאמרתי.
<טובי לין בן שלום: אני אבהיר.
<טובי לין בן שלום: אל"ף, אני לא נתתי את הנתון של שלוש שעות, זה מישהו אחר נתן, אני לא עומדת מאחוריו ו - - -
שלי יחימוביץ': אבל את לא נותנת נתון חלופי.
<טובי לין בן שלום: אני יכולה לברר ולשוב לוועדה עם תשובה, אחרי דיון עם אנשים שעסקו בתיקים כאלה, אבל אני כן יכולה להדגיש שבוודאי שבאירוע חמור כזה לא ממתינים לתיאום גרסאות ולא ממתינים להעלמת ראיות מהזירה, הטיפול נעשה מיידית.
שלי יחימוביץ': אני לא רוצה להציק לך, אבל את לא עונה לשאלה שלי.
אלי אלאלוף: שלי, אני מתנצל, אנחנו הולכים לאיזה פינה ונתקעים ולא מסתכלים על התמונה.
אלי אלאלוף: יש אנשים שעובדים - - -
שלי יחימוביץ': זה לא פינה.
אלי אלאלוף: זה פינה, בשלב זה זה פינה באסון הגדול.
<טובי לין בן שלום: חשוב לי להגיד שלא עוזבים את הזירה כשמשאירים ראיות בה שמאפשרים עבירות נוספות נלוות של שיבוש שהן לא פחות - - -
<טובי לין בן שלום: יש כמובן הכשרות שנעשות במכללה, יש נוהל שמסדיר את תהליך העבודה כדי להבטיח אחידות ואכיפה של הנושא הזה וכמובן יש תיאום עם הגופים האוכפים, השותפים שלנו.
אלי אלאלוף: ארז מימון, ראש תחום החקירות במשרד הכלכלה, בבקשה.
אלי אלאלוף: אתה יכול להשלים לנו?
<ארז מימון: כן.
<ארז מימון: קודם כל אני רוצה ככה להגיד, אני מרגיש שיש פה איזה שהוא כתב אישום, אני חושב שעל כולנו חלה אחריות פה לחולל פה את המהפך.
<ארז מימון: אני, כמי שנכנס לארגון הזה, למינהל הבטיחות, אחרי כחמישה חודשים מסתכל על הארגון הזה גם מלמעלה וגם מבחוץ, אני יכול להגיד את הדברים הבאים, תחיקה קיימת.
<ארז מימון: טובה יותר, טובה פחות, היא קיימת, היא גם בתהליכי שיפור כל הזמן.
<ארז מימון: תחיקה קיימת.
<ארז מימון: ידע קיים.
<ארז מימון: אנחנו רואים את המינהל שלנו, יש לנו ידע, יש לנו ניסיון, יש לנו אנשים מטובי המוחות, גם בארץ וגם בעולם, חלק מהאנשים שלנו טסים למקומות אחרים להסביר איך עושים בטיחות.
<ארז מימון: מוטיבציה קיימת.
<ארז מימון: תכנית עבודה קיימת.
<ארז מימון: מה חסר לנו?
<ארז מימון: חסר לנו את האמצעים לבצע את העבודה ואני אפרט.
אלי אלאלוף: במפלגה שלי, יש לנו הכול חוץ ממצביעים.
<ארז מימון: זאת ההזדמנות לך, כבוד חבר הכנסת, להשפיע ולעזור, ואני אפרט.
<ארז מימון: אנחנו מדברים פה על אכיפה, קודם כל לגב' שלי יחימוביץ, אנחנו שותפים לחקירות, כגוף מקצועי בתוך משרד הכלכלה אנחנו מגיעים לכל אירוע ואירוע.
<ארז מימון: אגב, אנחנו - - -
<טובי לין בן שלום: לא לכל אירוע.
<ארז מימון: מדברים על אירועי מוות, היא דיברה על אירועי מוות.
<ארז מימון: אנחנו מגיעים לכל אירוע מוות.
<ארז מימון: אגב, ברוב המקרים אנחנו מגיעים עם אוטובוס ועם תיק על הגב, כי רכב לחוקרים שלנו וגם למפקחים אין.
<ארז מימון: עם זה אנחנו מגיעים, אלא אם כן יש לנו רכב פרטי שמשולם באופן חלקי.
<ארז מימון: כך אנחנו מגיעים לאירועים.
<ארז מימון: לשאלתך באופן נקודתי, אתר שאנחנו מגיעים אליו, עד שאנחנו לא כבר מגיעים אליו - - -
שלי יחימוביץ': הוצאות רכב אתם מקבלים?
<ורדה אדוארדס: אחזקת רכב ברמה לא גבוהה.
<ארז מימון: אחזקת רכב, זה לא שווה ערך.
<ארז מימון: אגב, גם מפקחי בנייה מגיעים לאתר הבנייה או עם אוטובוס ותיק על הגב או עם הרכב הפרטי שרק חלק מ - - -
שלי יחימוביץ': זאת אומרת שאין לכם נגיד משהו שהוא שווה ערך לאמבולנס או ל - - -
<ורדה אדוארדס: ממש לא.
אלי אלאלוף: אוקיי, בואו נמשיך.
<ארז מימון: רק לסבר את האוזן, התקן של יחידת חוקרים - - -
אלי אלאלוף: לא, אני מבקש, קל מאוד להיתפס לשטויות.
אלי אלאלוף: אז אני מבקש, תנאי עבודה לא הולמים.
אלי אלאלוף: תמשיך הלאה - - -
<קריאה: אבל זה לא שטויות.
אלי אלאלוף: לא, רגע, את לא מנהלת לי את הישיבה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להתקדם לבעיות המרכזיות.
אלי אלאלוף: התחלנו להגיע.
אילן גילאון: מה יש יותר, פקחים של עבודה בשבת או של אתרי בנייה?
<ארז מימון: אני לא יודע כמה פקחים של השב"כ, אני יודע מה יש לנו.
<קריאה: לא, הוא שאל בקשר לשבת.
שלי יחימוביץ': גם פקחים של עבודה בשבת אין מספיק ויש הרבה עובדים מנוצלים בשבת, אם כבר מדברים.
אלי אלאלוף: מימון, בבקשה.
<ארז מימון: חברים, אז רק לסבר את האוזן, בסופו של דבר זה הכול עניין של מספרים.
<ארז מימון: יש לנו תקן ל-11, מעולם הוא לא אויש, המקסימום שהצלחנו לאייש זה שבעה חוקרים, רק ארבעה מתוכם מוסמכים וגם אלה שבתהליך הכשרה, הם כל הזמן עוזבים אותנו.
<ארז מימון: רק לפני יומיים התבשרתי שעוד חוקר מתלמד, שכבר השקענו בו חצי שנה, עוזב אותנו.
<ארז מימון: צריך להסתכל על התמונה השלמה, אנחנו יכולים לדבר עד מחר על מספר האירועים וכמה אנחנו חוקרים וכמה הפרקליטות מצליחה לייצר פה תיקים שיש להם משקל בבית המשפט, ואני גם עשיתי ניתוח של חלק גדול מפסקי הדין שהגיעו לכדי הכרעה והתמונה היא לא טובה.
<ארז מימון: אם רוצים, פה צריך לטפל בשורש הבעיה.
<ארז מימון: יש חוק, יש תקינה, צריך לתגבר את הכוח שיודע לשים את השיניים במקום.
אלי אלאלוף: תודה
אילן גילאון: צריך להסתכל לאורך השנים, מ-2010 עד עכשיו, אין שום תיקי אישום, אין לכם כלום.
<ארז מימון: זה מה שאני אומר, זה בדיוק מה שאני אומר.
אלי אלאלוף: גב' הדס גפני, בבקשה.
אלי אלאלוף: נציגת הפרקליטות, שם, תפקיד.
<הדס פורר גפני: שמי הדס פורר גפני, אני מנהלת מחלקה בפרקליטות מחוז תל אביב, פלילי, אני גם יושבת ראש הפורום לרשלנות בפרקליטות.
<הדס פורר גפני: אני אומר ככה, יש הרבה מה להגיד, אבל הזמן קצר אז אני אתרכז בשאלה שנשאלה פה לגבי כתבי אישום.
<הדס פורר גפני: אנחנו מגישים כתבי אישום כשיש לנו ראיות וכשיש סיכוי סביר להרשעה.
<הדס פורר גפני: עכשיו אמר מר מימון, שורש הבעיה.
<הדס פורר גפני: שורש הבעיה בתיקים האלה הוא כל כך עמוק, אני מ-2012 נואמת בכנסת, ואני לא חברת כנסת, בכל ועדה שמזמינים אותי, מה הבעיה בחקירות של תאונות עבודה.
<הדס פורר גפני: בעיות קשות ביותר.
<הדס פורר גפני: התחילה חברת הכנסת יחימוביץ והיא התחילה את ההתחלה.
<הדס פורר גפני: יש זירת מוות, יש זירת פציעה, המשטרה סוגרת, צריכה לסגור את הזירה, לבצע חקירה במקום, לתפוס את כל המצגים.
<הדס פורר גפני: זה לקח המון זמן עד שהגענו ויש היום נוהל של המשטרה, משנת 2012, איך צריך להתנהג בזירת עבירה, נוהל שהייתי שותפה לכתיבתו, איך לסגור זירה, איך לחקור ואיך לקחת את האנשים, מה לעשות וכו'.
<הדס פורר גפני: צריך היה פה עזרה של משרד הכלכלה, כי מדובר בתיקים קשים ביותר לחקירה.
<הדס פורר גפני: לא מדובר בתאונות דרכים, שיש בוחנים מקצועיים שיודעים לעשות את זה, לא מדובר בחקירות של פשעים ועבירות, שזה מה שחקירה לומדת, מדובר, אני אומרת לכם מניסיון אישי, בתיקים קשים ביותר לניהול.
<הדס פורר גפני: ב-1997 התחלתי לנהל את תיק אסון גדר המכבייה שהיה אסון שכולם מכירים אותו.
<הדס פורר גפני: הייתי צריכה ללכת ללמוד הנדסת גשרים בעזרת הטכניון ובעזרת המומחים של הטכניון.
<הדס פורר גפני: לא כל אחד יכול לעשות את זה, לא כל שוטר יכול לעשות את זה במסגרת העבודה שלו, זו עבודה בלתי אפשרית.
<הדס פורר גפני: המשטרה חייבת הייתה עזרה וצריכה עדיין עזרה של משרד הכלכלה.
<הדס פורר גפני: התיקים הללו לא הגיעו לכדי מיצוי, התיק היה מגיע לפרקליטות, לא נחקר כמו שצריך, לא מבחינת המשטרה, לא מבחינת משרד הכלכלה.
<הדס פורר גפני: חוות דעת המומחים של משרד הכלכלה לא הייתה מספיקה.
<הדס פורר גפני: שמעתם עכשיו, יש ארבעה מומחים על כל מקרי המוות ועל חלק ממקרי הפציעות הקשות, חוות דעת מומחים שאין די בהם כדי להגיש אותם לבית המשפט - - -
אילן גילאון: - - - לסדר את העניין ביניכם?
<הדס פורר גפני: רגע, סליחה, אני אסביר עוד.
אילן גילאון: ראש הממשלה ו - - - מתקשרים - - -
<הדס פורר גפני: לא, אנחנו מתקשרים - - -
אילן גילאון: או יכול להיות שרוב האנשים פשוט באים לבניין להתאבד, והם קופצים ואין שום סיבה ל - - -
<הדס פורר גפני: תן לי בבקשה, אני אסביר.
<הדס פורר גפני: הנושא עלה במלוא העוז בשנת 2014, המשנה לפרקליט המדינה כינס את כל הגורמים החשובים שיושבים כאן מבחינת המשטרה, כל גורמי האכיפה במשרד הכלכלה, והתחילה עבודה מאוד רצינית.
<הדס פורר גפני: באוגוסט 2015 המשנה לפרקליט המדינה התחיל להנחיל הנחיה שצריכה לעבור עדיין שתהיה הנחיית פרקליט המדינה לגבי שיתוף פעולה בכל תאונה של מוות, בין המשטרה, שהיא זאת שתהיה אחראית על החקירה, לבין משרד הכלכלה שייתן לנו את חוות דעת המומחה, כי הם לא יכולים בלי חוות דעת המומחה ובין פרקליט שילווה כל תאונה במוות.
<הדס פורר גפני: כל פעם שנופל פועל, מתקשרים במחוז הרלוונטי לנציג הפרקליטות שמטפל בתאונות רשלנות והוא מיד נותן ייעוץ עם מי לדבר, מה לעשות, את מי לחקור וכו' וכו'.
<הדס פורר גפני: הנוהל הזה עדיין לא יצא לכדי נוהל של פרקליט המדינה, הוא ייצא בזמן הקרוב, כפי שנמסר לי, אבל כבר נעשתה עבודת מטה.
<הדס פורר גפני: גילינו שבחלק מהתיקים המשטרה לא הגיעה בזמן, בחלק מהתיקים משרד הכלכלה, לא הגיע חוקר בזמן ולא נסגרה זירה ולא נתפסו ראיות, בחלק מהתיקים לא נקבעו - - - אני אגיד לכם גם מה הבעיה, חבר הכנסת זחאלקה עלה על נקודה מאוד חשובה, חלק מהעובדים הם עובדים זרים.
<הדס פורר גפני: ברגע שאתה לא חוקר אותם מיד בזירה, תופס, לוקח עדויות וכו', אחר כך אני לא יודעת לאן הם נעלמים.
<הדס פורר גפני: הייתה לנו פה תקופה שלמה במדינת ישראל שהיו עובדים מסין, הלכו, חזרו, לא יודעים, נמצאים או לא נמצאים.
<הדס פורר גפני: יותר מזה אני אגיד, גם אם אנחנו מגישים כתב אישום, תוך שנה אנחנו נמצאים בבית המשפט בבעיה אסטרונומית, חבר הכנסת גילאון, כתבי האישום זה לא חזות הכול, אחרי שבוע - - -
אילן גילאון: לא, אני מסתכל על שנה כמו 2011, לדוגמה, 16 תיקים, כתבי אישום - 0.
אילן גילאון: זה הכול בגלל שהמשטרה - - -
<הדס פורר גפני: לא, זה לא מה שאני אמרתי.
<הדס פורר גפני: הסטטיסטיקה שאתה מחזיק בידך זו סטטיסטיקה שנעשתה - - -
אילן גילאון: זה מה שמשטרת ישראל מנפיקה.
<ורדה אדוארדס: יש להתייחס לנתונים האלה בהסתייגות.
<הדס פורר גפני: חבר הכנסת גילאון, אם זה אפס כתבי אישום, אז היה אפס תיקים שיכולנו להוכיח אותם בבית משפט וזה לא נובע מעצלנות שלנו.
אילן גילאון: זה מה שאמרת, שהאשמה במשרד הכלכלה, שאנשים לא - - -
<הדס פורר גפני: אני לא מאשימה אף אחד, אני עושה תיאור מצב.
<הדס פורר גפני: בגלל המצב הזה פנינו לראש אגף החקירות של משטרת ישראל, פרקליט המדינה פנה, אנחנו פנינו וכן מנסים להרים את הנושא הזה ולשקם, כי הנושא יקר בדיוק כמו לנו.
<הדס פורר גפני: ואמרתי, זה נמצא בדרך של שילוב של כל כוחות האכיפה, שיעשו את זה ביחד, אבל זה לוקח זמן.
<הדס פורר גפני: לוקח זמן ולצערנו הדברים לא נעשים מיד.
<הדס פורר גפני: אני יכולה לומר שהתיקים האלה, אתם צריכים להבין, תיקים מאוד קשים לחקירה - - -
אילן גילאון: 16 מקרי מוות, 0 כתבי אישום.
אילן גילאון: את אומרת שהכול באשמת משרד הכלכלה.
<הדס פורר גפני: לא, אני לא אומרת.
<הדס פורר גפני: אני לא מכירה את התיקים האלה.
<הדס פורר גפני: סתם לתת לך תשובה, זה לא יהיה רציני מצדי.
<הדס פורר גפני: אם היה לי - - -
אילן גילאון: לא, לא צריך להכיר את התיקים האלה, 16 מקרי מוות, 0 כתבי אישום.
אילן גילאון: זאת אומרת 16 אנשים מתו, איש לא אחראי לכך.
<הדס פורר גפני: ואם ב-16 התיקים הללו, ואני לא מכירה אותם, לכן אני רוצה לענות לך תשובה רצינית כי אני מחשיבה את עצמי בן אדם רציני, אם ב-16 התיקים הללו קיבלו הנחיות כמו שצריך, היה אזן תיכון בפיגומים, כל התקנות מולאו, כל פקודה בבטיחות מולאה, הכול היה כמו שצריך, היה מנהל עבודה וקרה משהו אחר שלא קשור לרשלנות?
<הדס פורר גפני: אז כן, אז 16 תיקים לא הוגשו.
<קריאה: בכל ה-16?
<קריאה: מבחינה סטטיסטית זה בלתי אפשרי.
<הדס פורר גפני: אדוני, סטטיסטיקה אומרת שאם יש פה אישה אחת בהריון בחודש תשיעי אז יש פה תשע נשים בהריון בחודש ראשון.
<הדס פורר גפני: סטטיסטיקה, עם כל הכבוד לה, היא לא חזות הכול.
אילן גילאון: מי מדבר על סטטיסטיקה?
אילן גילאון: אני מדבר על מספרים מוחלטים, אלא אם כן כל ה-16 קפצו מקומה 20 למטה אל מותם.
<הדס פורר גפני: חבר הכנסת גילאון, אני מנסה לתת לך תשובות רציניות.
<הדס פורר גפני: אני לא מכירה את ה-16 תיקים.
אלי אלאלוף: גב' גפני, ברשותך, את יכולה לסיים את דברייך.
<הדס פורר גפני: מתי שאדוני יגיד לי לסיים אני אסיים.
אלי אלאלוף: לא, אני מבקש, יש לך עוד שתי דקות, אבל שימי את הדגש ב - - -
<הדס פורר גפני: הדגש הוא שכשיש ראיות - - - בכלל אין פה עניין של 'אין עניין לציבור', התיקים האלה זה עניין לציבור מספר אחד נקודה.
<הדס פורר גפני: בן אדם מת, מבחינתי זה קדוש, נקודה.
<הדס פורר גפני: אף אחד לא מתווכח על זה וזה לא משנה לי אם זה שר, פלסטינאי, ערבי, יהודי, אשכנזי, כל הדברים ששמעתי פה.
<הדס פורר גפני: לנו זה לא משנה בפרקליטות, לאף אחד זה לא משנה, אבל אני צריכה בשביל זה ראיות, אני צריכה מצגים, אני צריכה מומחה שיעמוד בבית המשפט ולא יתמוטט אחרי שתי שניות בבית משפט, כמו שקרה לי בתיק לפני שבוע ונגמר לי התיק.
<הדס פורר גפני: לא אישית, אבל בפרקליטות.
<הדס פורר גפני: אני צריכה כלים ללכת איתם לבית המשפט.
<הדס פורר גפני: אני מקווה שבקרוב מאוד הכלים האלה ישתפרו ויהיה לנו יותר קל.
<הדס פורר גפני: תודה רבה.
אלי אלאלוף: בבקשה, שלי עכשיו ואחר כך איימן עודה.
שלי יחימוביץ': חשבתי שאתה רוצה להרגיע אותי.
אלי אלאלוף: לנסות אפילו אני לא מנסה, אני יודע שזה אבוד מראש.
שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, קודם כל תודה על הדיון הזה, הוא ממש ממש חשוב וגם על הרצינות שאתה מייחס לזה.
שלי יחימוביץ': אני לא רוצה להישמע קיצונית, אבל כמות ההרוגים בענף הבניין בשנה הזאת היא גדולה מההרוגים בגל הטרור האחרון ואין לי טענות לאף אחד מאנשי המקצוע שיושבים כאן, לא מהמשטרה, לא ממשרד הכלכלה, לא מהפרקליטות.
שלי יחימוביץ': יש כאן משהו מאוד עקום ומאוד מעוות באתוס הבסיסי, ואני אומרת לכם את זה ואני אומרת לכם באחריות.
שלי יחימוביץ': לו היה מדובר ב-26 הרוגים השנה שהם מתוך המיינסטרים של החברה הישראלית, אנשים ממעמד הביניים, יהודים, אשכנזים, כל המדינה הייתה רועדת, אבל ההרוגים הם או פלסטינאים או סינים או ערבים ישראלים ואם הם ישראלים יהודים אז הם או עולים חדשים או מזרחיים.
שלי יחימוביץ': קשה לי להגיד את זה, אבל אני יודעת בוודאות גמורה שזה היה אחרת אם זהות ההרוגים הייתה שונה.
שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, חשוב לי שתשמע את זה, ההתעקשות שלי על זירת האירוע היא לא סתמית ואני לא חושבת שזה אזוטרי.
שלי יחימוביץ': אני אומרת לך שבמדינות מתוקנות, כשאדם נהרג באתר הבנייה אתר הבנייה הזה נסגר עד להודעה חדשה.
שלי יחימוביץ': הקלות הזאת שבה באים כמה מומחים, רושמים כמה דברים, לוקחים את כל הראיות שבעולם, ואני ראיתי את זה במו עיניי, בסביבה שלי יש המון בתים - - -
<קריאה: את צריכה חוק בשביל זה.
שלי יחימוביץ': אני גרה באזור שיש בו תנופת בנייה אדירה, באזור כרם התימנים בדרום.
שלי יחימוביץ': אני עוברת ליד אתרי בנייה, אני כבר ראיתי תאונות קשות וחוזרים לעבודה תוך שעה.
שלי יחימוביץ': לפני עשר שנים רציתי, סליחה שאני מדברת משהו אישי, רציתי לקנות דירה בבניין מסוים, דירה נהדרת שעמדה בכל הסטנדרטים שחיפשנו אבל פשוט ידעתי שחצי שנה קודם נהרג שם פועל בניין.
שלי יחימוביץ': לא הייתי מסוגלת לקנות דירה, פשוט חשבתי שדמו יזעק אליי מהקירות כל הזמן.
שלי יחימוביץ': יכול להיות שהתרופה לזה היא אפילו לא דרך הכיס ולא דרך הכיס, אלא שיימינג, שאנשים יידעו שבבניין הזה נהרג בן אדם, שהדברים לא ימשיכו סתם.
שלי יחימוביץ': וחלק מהדבר זה להדמים את האתר, להדמים אותו.
שלי יחימוביץ': גם מה פתאום, יכול להיות שיש מי שאחראי להרג והוא ממשיך לתפקד שנייה אחרי.
שלי יחימוביץ': אתם מזמנים אותו לחקירה, אתם עושים כל מה שאתם צריכים, אבל העולם ממשיך לנוע ומחולל המוות ממשיך לעבוד והסכנה נמשכת.
שלי יחימוביץ': זה לא הגיוני, חבר'ה, זה פשוט לא הגיוני בתפיסה הבסיסית.
שלי יחימוביץ': אותו דבר הסיפור עם הפקחים שמגיעים באוטובוס כי אין להם רכב?
שלי יחימוביץ': זה לא שולי בכלל, אדוני יושב ראש הוועדה.
שלי יחימוביץ': זה בדיוק עדות ליחס שהמדינה מעניקה למוות הזה.
שלי יחימוביץ': תגידו, מה השכר של האנשים שם?
שלי יחימוביץ': ספרו לי מה השכר.
שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, חשוב לי לדעת מה השכר.
אלי אלאלוף: מאוד נמוך.
שלי יחימוביץ': מה שכר היסוד?
<קריאה: את לא יודעת מה השכר של עובדי המדינה?
שלי יחימוביץ': לא, שכר היסוד של פקחים.
<ארז מימון: אני יכול לספר, החוקר האחרון שעכשיו הודיע לי שהוא עוזב אותי, ביקשתי לדעת למה הוא עוזב אותי, אז מעבר לזה שאין לו רכב כמובן והוא הנדסאי חשמל, שכר הבסיס שלו 3,192.90.
<ארז מימון: זה שכר הבסיס.
<ארז מימון: אתה אמור לחקור מקרי מוות - - -
שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, אתה יודע כמה חשובות לי זכויות עובדים, זה לא קשור רק לזכויות עובדים, זה קשור לחשיבות שאנחנו מעניקים למקרי המוות הזה.
שלי יחימוביץ': זה שאין רכב ייעודי עם צ'קלקה שמגיע במהירות למקום, אלא הם באים באוטובוס עם תיק על הגב.
שלי יחימוביץ': זה דבר שהוא פשוט בלתי נתפס לחלוטין.
שלי יחימוביץ': יש המון דברים שאפשר לעשות.
שלי יחימוביץ': אני דווקא חושבת שיש גם הרבה דברים שלא כרוכים, אלא באמת כרוכים בשיימינג.
שלי יחימוביץ': ממש, אני אומרת את זה בבירור, שיימינג.
שלי יחימוביץ': כי המון פעמים החיים של האנשים האלה זולים, לקבלנים קל לחסוך על החיים שלהם והם לא ייתנו את הדין באמת, ואחרי שנייה חוזרים לעבודה כאילו כלום.
שלי יחימוביץ': לפעמים אני רואה מחזות שמפחידים אותי, אני עומדת ואני צועקת מלמטה 'תיזהר', כי זה דבר שהוא בלתי נסבל.
שלי יחימוביץ': אני לא צריכה לבקש ממך, כי אני רואה שאתה כבר עושה את זה, אדוני היושב ראש, אני אשמח להיות שותפה פעילה בדבר הזה, להוביל סט של חקיקות ותקנות שפשוט ישימו קץ למוות הנורא והמיותר הזה.
אלי אלאלוף: חשוב לדבר על המתים, אבל גם על החיים.
אלי אלאלוף: 70,000 שנפגעו זה גם משפחות שנהרסו, זה גם פגיעה אנושה בהם, גם אם הם ממשיכים לנשום, חלק מהם.
שלי יחימוביץ': אני רוצה עוד משפט אחד.
שלי יחימוביץ': אבא שלי היה פועל בניין ואני הייתי המון באתרי בנייה כשהייתי ילדה, הייתי הולכת להביא לו סנדביצ'ים ודברים כאלה.
שלי יחימוביץ': לא במקרה יש כאן הרבה ח"כים ערביים, כי חלק גדול מהציבור שהם מייצגים - - -
אילן גילאון: אפילו אני, רומני.
אילן גילאון: גילוי נאות, אני רומני.
אלי אלאלוף: אל תתחיל עם המרוקאים.
אילן גילאון: לא, פועלי בניין.
שלי יחימוביץ': אבל אמר לי פעם חבר הכנסת לשעבר, עפו אגבארייה, הוא סיפר לי בדיחה על זה שסבא עובר עם הנכד שלו ליד בניין ואומר לו 'אתה יודע, אני הייתי פעם פועל בניין', אז הילד שואל 'סבא, אתה היית ערבי?' אני מצטערת, שזה ככה, אבל אני חושבת שאנחנו צריכים פה לייצר איזה שהיא שותפות גורל משותפת, שלא יהיו כאן רק חברי כנסת ערבים ואילן ואני.
אלי אלאלוף: איימן, בבקשה.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.
שלי יחימוביץ': סליחה, דב, פשוט לא ראיתי אותך.
שלי יחימוביץ': אתה רגיל, הא?
ג'מאל זחאלקה: את לא רוצה להעליב שהוא ערבי, בסדר.
אילן גילאון: הוא גם ערבי, לא?
דב חנין: אני נחשב לכל הצדדים, זה בסדר.
איימן עודה: תרשו לי, בבקשה, לברך כמה אנשים שנמצאים פה, מר כוכבי, ממלא מקום יו"ר ההסתדרות ויו"ר הסתדרות עובדי הבניין.
איימן עודה: גם באגף לקידום השוויון, חברנו ג'מיל אבו ראס, גדיר ניקולא מקו לעובד ואזרחים מודאגים, נידאל ענטר ושאדי חמוד, שאיבדו חבר יקר שעבד בבניין.
איימן עודה: המספרים מדברים בעד עצמם, 30 עד 35 עובדים נהרגים מדי שנה, מאז שנת 2000 עד עכשיו 500.
איימן עודה: אם עושים השוואה עם בריטניה, למשל, אז 750% הרוגי עבודה בישראל יותר מבריטניה.
איימן עודה: וזה לא רק מספרים, מאחורי כל מספר יש בן אדם, יש עולם ומלואו, יש משפחה, יש דמעות.
איימן עודה: אני קראתי מה שכתב נידאל לנסאר ענטר, שכאשר מדברים על כל משפחה ומשפחה זה ממש עולם ומלואו.
איימן עודה: מה שאמרה חברתי שלי זה כל כך נכון, יש מי שרוצים לעשות הפרטה, לא רק בכלכלה, גם בפוליטיקה, לא לדבר בראייה הוליסטית.
איימן עודה: יש אנשים שרואים שמצבנו מצוין בניכוי המוחלשים, סוף סוף המדינה תומכת בפתרון שתי המדינות, מדינת הפריבילגיה ומדינת המוחלשים, ואלה המספרים, בדיוק כך.
איימן עודה: אני חושב שהבעיה היא לא בהחלטות ולא להבין את הסיטואציה ולקבוע מה אנחנו צריכים לעשות.
איימן עודה: אני קורא מה האגף לקידום השוויון שעומד בראשותו ד"ר סוהיל דיאב, אז זה אומר הכול, צריך רשות, צריך הגברת מודעות, הגברת אכיפה, החמרת ענישה, עדכון דרישות ותקנות הבטיחות, ממש הכול נמצא.
איימן עודה: אז אנחנו פשוט מאוד צריכים לדעת איך לעקוב ביישום.
איימן עודה: זו השאלה החשובה ביותר.
איימן עודה: שלי, אמרת שאבא שלך היה עובד בניין, אבא שלי 45 שנים עובד בניין, חוזר הביתה עם האבק של עובד בניין, כל הדודים שלי הם עובדי בניין, אני בא מהמקום הזה בדיוק.
איימן עודה: לכן אני מציע - - -
אילן גילאון: אז כנראה שאתה ערבי גם.
איימן עודה: אתם המרוקאים של המערביים, אז אנחנו כולנו נמצאים באותו מקום, אבל אין ספק שיש ייחוד לאוכלוסייה הערבית.
איימן עודה: בקרב מוחלשים אני לא רוצה לראות זהויות, לא רוצה לראות זהויות בקרב המוחלשים ולא להסכים אף פעם שפריבילגים - - - מוחלשים מוחלשים.
איימן עודה: אנחנו צריכים לעמוד ביחד בסיטואציה הכואבת הזאת.
איימן עודה: לכן, אדוני היושב ראש, אני מבקש ממך, תן לי בבקשה את הפריבילגיה להיות לצדך, לעקוב אחרי יישום ההחלטות.
איימן עודה: אני מבקש את הזכות הזו, בבקשה.
אלי אלאלוף: רשם הקבלנים ואחר כך הנציגה של הקואליציה.
<אלון לוינץ: הרשם לא נמצא, אז אני - - -
אלי אלאלוף: בבקשה, שם ותפקיד.
<אלון לוינץ: עורך דין אלון לוינץ, יועץ של רשם הקבלנים.
<אלון לוינץ: בכל הקשור לתאונות עבודה רשם הקבלנים מטפל בעניינים האלה רק לאחר שמגיע לידיו פסק דין חלוט.
<אלון לוינץ: לפי הנתונים שראינו פה בשנים האחרונות לא ניתנו פסקי דין חלוטים, אז לא הגיעו לשולחנו של רשם הקבלנים פסקי דין או מקרים לטפל בהם בכל הנוגע לקבלנים במקרי - - -
<קריאה: לא צריך הרשעה.
<אלון לוינץ: זה בעניין של תאונות עבודה.
<אלון לוינץ: אנחנו פועלים בשנה האחרונה, או אפילו טיפה יותר, בשיתוף פעולה מאוד מאוד רחב וצמוד עם מינהל הבטיחות בכמה וכמה נושאים.
<אלון לוינץ: יש לנו סיורים משותפים באתרי בנייה, שאנחנו מגיעים ביחד עם הפקחים שלהם, הם מבצעים את הבדיקות שלהם ורשם הקבלנים מבצע את הבדיקות שלו באתרים.
<אלון לוינץ: אנחנו מגיעים ביחד, בכוח משותף, וזה מניב תוצאות טובות גם מבחינתנו וגם מבחינתם.
<אלון לוינץ: עניין אחר זה עניין של צווי בטיחות.
<אלון לוינץ: כאשר משרד הכלכלה, מינהל הבטיחות מוציא צו בטיחות, תוך יום לכל המאוחר מגיע צו הבטיחות לידיו של רשם הקבלנים.
<אלון לוינץ: לאחר מכן רשם הקבלנים פונה אל הקבלן בנושא צו הבטיחות.
<אלון לוינץ: מהמקרים שאנחנו שומעים ומשיתוף הפעולה בינינו אנחנו למדים שהפנייה של רשם הקבלנים הביאה ומביאה לכך שצווי הבטיחות מטופלים במהירות הרבה יותר גדולה מכפי שהיה בעבר.
<אלון לוינץ: זה פחות או יותר מנקודת מבט וראות של - - -
אלי אלאלוף: אז אתם מרוצים מהמצב?
<אלון לוינץ: אנחנו לא מרוצים מהמצב, אנחנו משתדלים לעשות את המיטב, אבל זה מנקודת המבט של - - -
אלי אלאלוף: יש לי שאלה, כשמישהו מבקש להירשם ברשם הקבלנים הוא מביא גם איזה תעודת יושר, שאצלו לא היו אף פעם תאונות כאלה?
<קריאה: אין הרשעות, אז - - -
<אלון לוינץ: לא, לא צריך להביא תעודת יושר שלא היו - - - תעודת יושר לא קשורה למקרים כאלה.
אלי אלאלוף: לא, מבחינה מקצועית, תעודה שמוכיחה שהוא - - -
<אלון לוינץ: כדי להירשם בפנקס הקבלנים צריך להיות - - -
אלי אלאלוף: לנושא של תאונות עבודה.
<אלון לוינץ: בנושא של תאונות עבודה לא צריך, אבל מרשם פלילי, אנחנו בודקים את המרשם הפלילי כדי לראות שאין עבירות פליליות.
ג'מאל זחאלקה: קודם כל אני לא אהבתי את המשפט שלך, שאתם מטפלים רק אם יש פסק דין.