GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעה בן שבת: זאת אומרת, חקיקת המזון גוברת בסופו של דבר.
<נעה בן שבת: זאת ההבחנה לגבי סוגי המשווקים.
<נעה בן שבת: משווק גדול יכול כמו יצרן, יבואן וכל האחרים לדעת מה מחייבת אותו חקיקת המזון.
<רוברט סגל: באותו נושא.
<רוברט סגל: סעיף 182 אליו הפנית אותנו, כולל רק רישיון אחסנה.
<נעה בן שבת: הם צריכים להיות מאוחדים בסעיף אחד, אלא שלגבי רישיון הובלה, כמו שאמרנו, יש חריג לגבי משך השנים בהן תקף הרישיון ולכן הם פוצלו.
<זאב שמואל פרידמן: אני מבקש להבהיר, בדיוק לנוכח מה שאמר אדוני היושב ראש, לגבי הוראות החוק והוראות היצרן.
<זאב שמואל פרידמן: הוראות החוק גוברות על הוראות יצרן שמהוות רף מקסימום אבל בוודאי שאם הוראות היצרן מוסיפות על הוראות החוק, הוראות היצרן חלות.
<זאב שמואל פרידמן: אתה אומר שאתה רוצה טמפרטורה של עשרים מעלות, היצרן אומר שהוא רוצה רק 15 מעלות, מה שמחייב אלה ההוראות.
<זאב שמואל פרידמן: מבחינה חוקית אתה לא צריך לאכוף.
<אלי גורדון: הוראת יצרן לא צריכה לחרוג.
<זאב שמואל פרידמן: לא צריכה לחרוג אבל היא מחייבת.
<זאב שמואל פרידמן: אדוני היושב ראש, אני מזכיר את הדוגמה כאשר דיברנו על טורטיה.
<זאב שמואל פרידמן: אם היצרן מבקש משהו, אדוני היושב ראש אמר שאין סיבה שהצרכן יקבל מוצר נחות אם היצרן הורה שכך צריכים לשמור.
<זאב שמואל פרידמן: צריך להבהיר שהוראות היצרן אמנם לא גורעות מהוראות החוק, אבל במקום שהן מיטיבות עם הצרכן, כל השרשרת איננה משוחררת מההוראות הללו.
<נעה בן שבת: למעשה בנוסח שאומר אלא אם כן נקבע אחרת.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני רוצה להבין מה אמר זאב.
אלי אלאלוף: מי קובע מעל למה?
אלי אלאלוף: הוראות משרד הבריאות?
<זאב שמואל פרידמן: מי שקובע זה היצרן והוא לא יכול לקבוע הוראות שהן פחות מאשר הוראות החוק.
<ינון יוני: יש כאן שני מצבים.
<ינון יוני: יש כאן מצב שהוראות יצרן הן למעשה מחמירות יותר מהוראות החקיקה.
<ינון יוני: זאת אופציה אחת.
<ינון יוני: יש את האופציה השנייה לפיה הוראות היצרן הן פחותות אבל הן לא יכולות להיות פחותות מהוראות החקיקה.
<ינון יוני: לנו אין מניעה.
<ינון יוני: לכן, נעה, כמדומני הנוסח הוא בכפוף להוראות החקיקה.
אלי אלאלוף: נקשיב לעוד דעה.
<רוברטו דלה רוקה: אני יועץ בכיר בתחום המזון.
<רוברטו דלה רוקה: אני מסכים עם מה שנאמר אבל צריך לזכור שלמשל בעניין של הטמפרטורה שאם נגיד יצרן מחר רוצה להוביל ביצים, והיום על פי החוק עשרים מעלות והטמפרטורה המתאימה היא 12-14 מעלות והוא רוצה להביא בארבע מעלות, הוא פוגע בסחורה ולא משפר אותה.
<רוברטו דלה רוקה: לפעמים יש גבולות תחתונים שאסור לעבור אותם.
<רוברטו דלה רוקה: לכן הנוסח בכפוף להוראות החקיקה נותן מענה.
<נעה בן שבת: אם אומרים בכפוף, יכול להיות שאנחנו לא מאפשרים ליצרן לשמור על הוראותיו.
<רוברטו דלה רוקה: אם הוא רוצה לתת יותר.
<זאב פיקובסקי: לפעמים היותר טוב הוא האויב של הטוב ואפילו של המצוין.
מאיר כהן: זאת הסיסמה של תנובה?
<זאב פיקובסקי: כן.
<זאב פיקובסקי: אני אסביר למה.
<זאב פיקובסקי: אני אומר למה אנחנו עלולים להגיע אם הוועדה תקבל את המלצתו של זאב.
<זאב פיקובסקי: כאשר מסומן על שקית חלב לשתייה לשמור בארבע מעלות צלזיוס או במקרר, זאת המלצה לצרכן הסופי כדי שהמוצר יגיע לסוף חיי מדף בצורה האופטימלית ולא מקולקל.
<זאב פיקובסקי: יחד עם זאת, החוק מאפשר הובלה של החלב הזה בדרכי השיווק בטמפרטורה של שבע מעלות צלזיוס לתקופות מסוימות שהן דרכי השיווק וכדי לאפשר ייבוא הגיוני.
<זאב פיקובסקי: מה שיקרה זה שאם יפתח פקח משאית וארבע מעלות זה מה שיקבע וימצא שם חמש או שש מעלות בפרק זמן מסוים, לכאורה זאת תהיה עבירה על החוק והשמדת התוצרת.
<זאב פיקובסקי: מה זה יגרום, אם ההחלטה הזאת תתקבל?
<זאב פיקובסקי: שהסימון על האריזה יהיה לשמור בשבע מעלות.
<זאב פיקובסקי: האם זה מה אנחנו רוצים?
<זאב פיקובסקי: אני בטוח שלא.
<זאב פיקובסקי: לכן הוראות החוק גוברות גם בנושא הזה ולא צריך להיגרר אחרי פופוליזם שאומר שהוראות היצרן גוברות.
<זאב פיקובסקי: הן מכוונות לצרכן הסופי.
<זאב פיקובסקי: האריזה מדברת על הצרכן הסופי והיא לא הוראת חוק.
<זאב פיקובסקי: הסימון על האריזה צריך להבחין בינו לבין הוראת החוק.
<זאב פיקובסקי: הוראת החוק לקחה בחשבון סיכונים וכל מיני מצבים לאור דרכי השיווק.
<זאב פיקובסקי: הייתי מבקש גם ממשרד הבריאות שיתייחס לזה.
אלי אלאלוף: לפי דבריך, אם אני אנסה להבין, וסליחה אם טעיתי, לא אכפת לך איך זה מגיע בסוף למדף, העיקר שיהיה במדף בטמפרטורה שרשומה על האריזה.
אלי אלאלוף: זה התפרש מדבריך.
<זאב פיקובסקי: אני אומר שכאשר מוצר כזה כמו שקית חלב נמצא בדרכי השיווק פרק זמן קצר, הוא יכול להיות עד שבע מעלות כפי שקובע החוק.
<זאב פיקובסקי: ההמלצה, מה שכתוב על האריזה זאת המלצה לצרכן הסופי, היא לשמור את שקית החלב במקרר בארבע מעלות צלזיוס.
<זאב פיקובסקי: על זה מדובר והיא לא יכולה להחליף הוראת חוק.
<רוית ארבל: השאלה מה אומר עכשיו הנוסח.
<נעה בן שבת: הנוסח עכשיו אומר אלא אם כן נקבע אחרת בחקיקת המזון.
<נעה בן שבת: לכאורה היא גוברת בכל מקרה.
<רוית ארבל: לכן הנוסח הקיים הוא בסדר.
אלי אלאלוף: אנחנו מסכמים.
אלי אלאלוף: שירות המזון קובע.
אלי אלאלוף: אם הוא קובע, הוא גם גובר על כל ההוראות ושרשרת היצרן.
<זאב שמואל פרידמן: אדוני היושב ראש, מה שנאמר כרגע זה שלמעשה המחוקק מנסה לתת אתה רף התחתון ביותר וזה כדי להקל עד כמה שהדבר ניתן.
אלי אלאלוף: למה אתם קוראים לזה הרף התחתון?
אלי אלאלוף: אם הם קבעו את זה בשירות המזון, שזה הרף הנדרש, שלום על ישראל.
<זאב שמואל פרידמן: ביי דפנישן, זה המכנה המשותף הרחב ביותר.
אלי אלאלוף: תאמין לי, אני מכיר את החבר'ה כאן ויודע שאף אחד לא יוותר להם.
<נעה בן שבת: משאירים את זה: אלא אם כן נקבע אחרת בחקיקת המזון.
<נעה בן שבת: זה אומר שכלל קביעה אחרת בחקיקת המזון, למעלה או למטה, היא הקובעת.
<קריאה: עדיין נשארת הבעיה של הלמעלה, אם היצרן קבע יותר.
אלי אלאלוף: אם הוא קבע שזה יותר, הוא צריך לשכנע אתכם ואתם תשנו את זה.
אלי אלאלוף: לא יכולה להיות סתירה בין היצרן לביניכם בדברים האלה.
אלי אלאלוף: כדאי שהצרכן בסוף יקבל מסר אחד מתואם בין המערכות.
אלי אלאלוף: זה עניין של תיאום ביניכם.
אלי אלאלוף: אי אפשר להוציא שתי הוראות מתי הוא קובע ומתי אתם קובעים.
אלי אלאלוף: תתאמו את זה ביניכם ובסוף הצרכן יבין שיש הוראה אחת בדוקה ומתואמת.
<זמר בלונדהיים: אני מציע שנבדוק את זה כי בעצם ההוראה הזאת אולי מכוונת למכירה לצרכן אבל היא לא באמת צרכנית במהותה וצרכן לא יודע לבדוק אם עכשיו הטמפרטורה כאן בסופר היא מינוס ארבע או מינוס שמונה ובמקרר שלו הוא לא באמת שולט בטמפרטורה ושם יש לו מצב של 1, 2 וכולי.
<זמר בלונדהיים: בעצם זאת הוראה שמיועדת למשווקים.
<זמר בלונדהיים: כאשר יצרן קובע טמפרטורה מסוימת, איקס או 12, והם קובעים הוראה 16, אז בסדר, ברור שזה גובר, אבל כשהם קובעים טווח, אנחנו צריכים לוודא.
<זמר בלונדהיים: אנחנו לא יכולים לשנות את הטווח לכל יצרן.
<זמר בלונדהיים: כשהם כותבים לא יותר והוא עושה קצת פחות, אנחנו רוצים לבדוק את הנושא.
אלי אלאלוף: זה עניין באחריות שירות המזון.
אלי אלאלוף: הם יתאמו.
אלי אלאלוף: במידה והיצרן רוצה משהו אחר, שיתאם את זה אתם.
<זמר בלונדהיים: אבל הם קובעים קטגוריה ויכול להיות שיצרנים שונים רוצים משהו אחר.
אלי אלאלוף: יכול להיות שהם ישתכנעו.
אלי אלאלוף: תן להם את הרשות?
<זמר בלונדהיים: אין בעיה, אבל יכול להיות שהם רוצים לקבוע טווח וכל יצרן יעשה בטווח הזה מה שהוא רוצה.
<זמר בלונדהיים: אנחנו רוצים לוודא.
אלי אלאלוף: אני חושב שכאשר יורדים לפרטי פרטים, מפספסים את העיקר.
<נעה בן שבת: כרגע אנחנו נשארים בנוסח הזה אלא אם כן תהיה הצעה.
<נעה בן שבת: בסעיף 186, בהתאמה למה שאמרנו, להבחנה בין טמפרטורה מוגדרת לטמפרטורה מבוקרת, אנחנו נקרא לה טמפרטורה מוגדרת אם כי ברגע שהיא תיקבע בתקנות לפי סעיף 186, היא מיד תהפוך להיות חלק מחקיקת המזון ותהפוך להיות טמפרטורה מבוקרת.
<נעה בן שבת: אדוני, אנחנו עוברים עכשיו לתת סימן ב', לעניין ארגונים לחלוקת מזון.
<נעה בן שבת: אנחנו בעמוד 58.
<נעה בן שבת: השינויים נעשו בהתאם למה שנאמר בדיון.
<נעה בן שבת: אנחנו לא מדברים יותר על ארוחות מזון אלא אנחנו מדברים על מזון לנזקקים ולא רק על ארוחות מזון וזאת כדי לאפשר גם להכניס ארגונים אחרים שמטפלים בנושא של חלוקת מזון לנזקקים ולא רק בתי תמחוי או מקומות שמכינים ארוחות לנזקקים.
<נעה בן שבת: נושא נוסף.
<נעה בן שבת: אנחנו מאפשרים בהוראה, בסעיף קטן (ב) – כל ההוראות שהיו עד עכשיו הפכו להיות סעיף 187(א) וסעיף קטן (ב) נוסף ואומר – "תאגיד המספק מזון לתאגיד מזון ומתקיימות בו הוראות פסקה (2) עד (4), יראו אותו כתאגיד מזון לפי סעיף זה".
<נעה בן שבת: אנחנו בעצם מכניסים עוד דרגה.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, יש לנו את תאגיד המזון שבו מתקיימות כל ההוראות האמורות לעניין סוג הפעילות שלו, המבנה הארגוני שלו, החובה שלו להירשם באתר האינטרנט וגם התאגיד שמספק לו מזון ומתקיימות בו כל ההוראות למעט זה שהוא עצמו מספק את המזון ואז יראו גם אותו כתאגיד מזון.
<נעה בן שבת: בסעיף 188 אמרנו שהארכת משך הפטור תהיה באישור הוועדה כי אחרת אנחנו כאן נותנים לו סמכות לתת פטור - ויש לזה משמעות של הפקעה של הוראת החקיקה - לעוד שנתיים נוספות.
<נעה בן שבת: אנחנו רוצים שזה יהיה לפחות באישור הוועדה.
<נעה בן שבת: ההבהרה היא שההארכה היא רק לשנתיים נוספות בסך הכול.
<נעה בן שבת: ההוראה הנוספת היא לגבי סעיף 189א.
<נעה בן שבת: זה בהמשך לדברים שנאמרו על ידי עורכת הדין עדנה הראל בדיון הקודם לגבי ההיתר לשימוש של ארגונים בחלוקת המזון, במזון שחלף המועד המומלץ לשימוש בו.
<נעה בן שבת: סעיף 189א אומר: "על אף הוראות סעיף 37, רשאי תאגיד מזון לעשות שימוש - אני מבינה שאתם אומרים לעשות שימוש לא רק לשם הכנת הארוחות לנזקקים - במזון שאינו מזון רגיש".
<מנדי בלוי: את הכנת הארוחות צריך למחוק.
<מנדי בלוי: אלה לא ארוחות אלא מדובר במזון יבש.
<נעה בן שבת: אנחנו אומרים: "רשאי תאגיד מזון לעשות שימוש במזון שאינו מזון רגיש ואינו מזון ייעודי ושהתאריך האחרון המומלץ לשימוש בו עבר אם קיבל את אישורו בכתב של יצרן המזון להארכת התאריך האחרון המומלץ לשימוש בו לתקופה מוגבלת ובלבד שהאישור ניתן לפני אותו תאריך ושהשימוש ייעשה בתוך אותה תקופה".
<נעה בן שבת: בתוך התקופה שאמורה באותו מסמך הארכה.
<נעה בן שבת: מצד אחד נותנים כאן אפשרות לתאגיד המזון להשתמש במזון ואנחנו לא מדברים על מזון שפג תוקפו אלא במזון שרק חלף המועד המומלץ לשימוש בו.
מאיר כהן: אפשר לקבל הסבר מה ההבדל ולמה דורשים דבר כזה?
מאיר כהן: לא מספיק שהם עניים, אתה גם תיתן להם מזון שפג תוקפו?
<קריאה: זה לא מזון שפג תוקפו.
מאיר כהן: אני רוצה להבין מה ההבדל.
<קריאה: זה תאריך מומלץ וזה משהו אחר לגמרי.
<אלי גורדון: אנחנו מדברים על תאריך מומלץ לשימוש.
<אלי גורדון: דנו בסוגיה הזאת בוועדה יותר מפעם אחת.
<אלי גורדון: החקיקה נכון להיום מתייחסת לשני מועדים לפקיעת חיי מדף של המוצר.
<אלי גורדון: לשימוש עד, זה למזונות שהם רגישים לקלקול מיקרוביאלי ולאחר פגיעת התאריך לשימוש עד, הם לא ניתנים לצריכה.
<אלי גורדון: לעומת זאת, קטגוריה נוספת היא הקטגוריה של מוצרים שהם אינם רגישים לקלקול מיקרוביאלי.
<אלי גורדון: שימורים, פסטה.
<אלי גורדון: מוצרים יבשים.
<אלי גורדון: לעומת זאת, לשימוש עד, אלה מוצרים שהם בדרך כלל מוצרי חלב.
מאיר כהן: מה מונע מיצרן לבוא ומחר בבוקר ללכת לבג"ץ ולהגיד שאם אתם מאשרים את זה לתאגיד, לתת את זה לנזקקים או איך שתקראו לזה, למה מונעים ממנו למכור את זה?
מאיר כהן: אם זה בריא וזה כשר.
אלי אלאלוף: מאוד חשוב להבדיל בין חלוקה אישית לחלוקה לתאגידים ולעמותות.
אלי אלאלוף: אתה יכול להעביר משהו לעמותות ולהגיד שתקופת השימוש היא זאת.
אלי אלאלוף: לאדם פרטי, אתה חייב לעמוד על כך שיש תאריך שימוש עד לתאריך זה וזה.
אלי אלאלוף: אתה יכול לסמוך על תאגיד ולא להעביר את זה לאדם פרטי.
מאיר כהן: תקום איזו רשת ותגיד שהיא רוצה שזה יחול עליה והיא רוצה למכור את זה בזול כי היא רוצה להוריד את יוקר המחיה.
אלי אלאלוף: אתה נופל בקטגוריה למכור למישהו ולא לתאגיד.
מאיר כהן: אני לא מדבר על למכור.
מאיר כהן: אני אומר שתבוא רשת ותגיד על אותו הגיון שאתם רוצים לתת לנזקקים, היא רוצה להוריד את יוקר המחיה וההמלצה של היצרן, היא תביא המלצה של היצרן, והיא תמכור את זה בעשרים אחוזים פחות.
<אלי גורדון: תרשה לי להשלים את התשובה.
<אלי גורדון: אני מאמין שניתן לך תשובה.
<אלי גורדון: אותו תאריך מומלץ לשימוש עד, מטבע הדברים מדבר על זה שצרכן יודע להסתכל על המוצר במסגרת הבית שלו, כאשר המוצר כבר ברשותו, ולעשות שימוש בהתאם לכך.
<אלי גורדון: לעומת זאת, המועד הראשון שדיברנו עליו, שזה לשימוש עד, מבחינת הצרכן, זה תאריך אחרון או מועד אחרון בו אפשר להשתמש במוצר.
<אלי גורדון: ברמה של חוק, בסעיף 37 הגדרנו הוראה כללית שאומרת שאי אפשר לייבא מוצר, אי אפשר לייצר מוצר ואי אפשר למכור מוצר ששני התאריכים הנקובים פגו במוצר מסוים.
<אלי גורדון: זאת אומרת, בדרכי השיווק כמו שמשלוח מזון לא אמור להיות מיובא עם התאריכים האלה, זאת אומרת, ברגע שחיי המדף של המוצר תוקפם פג.
<אלי גורדון: לעומת זאת, להשתמש כן או לא, זאת סוגיה אחרת.
<אלי גורדון: זה כבר לא אקט של המכירה אלא שימוש.
<אלי גורדון: זה בדיוק כמו שהיושב ראש אמר.
<אלי גורדון: זה ההבדל שאנחנו עושים ולכן אמרנו שאפשר להשתמש בזה ובתנאי שזה שתורם, כי האקט של התרומה, וגם זה נדון כאן, לא מתבצע אחרי פקיעת תוקף אלא האקט של התרומה מתבצע לפני פקיעת תוקף.
<אלי גורדון: האקט של העברת המזון מתבצע לא לאחר אותו מועד מומלץ לשימוש אלא לפני כן.
<אלי גורדון: השאלה שנשאלת היא מה עושה עמותה כאשר ברגע שמצד אחד קיבלה את המזון, היא קיבלה את המזון לרשותה ולא הספיקה לחלק אותו או לא הספיקה להשתמש באותם חומרי גלם להכנת ארוחות.
<אלי גורדון: זאת הסוגיה ולסוגיה הצרה הזאת אנחנו נותנים מענה.
מאיר כהן: אני חושב שהסעיף הזה פותח פתח בעייתי ביותר.
מאיר כהן: לי היו המון דיונים עם אוספי המזון השונים, הכול בסדר אבל אני אומר לכם שיקום מחר בבוקר יצרן או רשת מסוימת ויגיד שהוא רוצה שזה יחול על התוצרת שלו כי הוא רוצה להוריד את יוקר המחיה.
מאיר כהן: מי יכול להגיד לו לא?
<אלי גורדון: קודם כל, יש לנו כוונה - אנחנו עדיין דנים בסעיפים האלה.
<אלי גורדון: כמו שאתה רואה, אנחנו בדינמיקה של עבודה - להסמיך את השר לבצע עדכון למקרים האלה שציינת.
<אלי גורדון: במקרים שנרצה בצורה כזו או אחרת להגיע למתווה מסוים או לקבוע תנאים, אנחנו כן חשבנו לתת לשר הבריאות לבצע עדכון.
<נעה בן שבת: אני רוצה להבהיר שכרגע ההוראות שקבועות הן מאוד מגבילות.
<נעה בן שבת: רשת מזון לא תוכל להיחשב.
<נעה בן שבת: זה צריך להיות גוף שפועל ללא מטרות רווח ולא פועל למכירת מזון בצורה אחרת.
<זמר בלונדהיים: נכון, אבל מה שאלי אומר שבסעיף 37 עצמו, בסעיף האוסר היתר כללי על בסיס הוראות שיקבע השר.
<זמר בלונדהיים: כלומר, אנחנו מבינים, גם בעקבות דוח מבקר המדינה וגם בעקבות פניות שקיבלנו שהנושא של תאריך אחרון מומלץ לשימוש, הוא נושא שיש בעיה בשיקוף שלו מול היצרן.
<זמר בלונדהיים: לעתים טועים וחושבים שזה דומה לפג תוקף כאשר צריך לזרוק, במקום זה שאני יכול להשתמש בזה אחרי כן ובעצם אין בזה קביעה בריאותית בטיחותית.
<זמר בלונדהיים: לכן אנחנו נקבע תקנות ונאפשר לשר לקבוע הסדר מסוים כי חייב להיות ברור לצרכן שהוא קונה את זה כך ומישהו צריך להיות אחראי לזה וכולי.
<אלי גורדון: עם זריקת מזון או בזבוז מזון כפי שזה מוגדר מתמודד היום כל העולם.
<אלי גורדון: זאת אומרת, הפערים קיימים ודוח מבקר המדינה התייחס למספר מישורים שצריך לתת את הדעת עליהם בעניין הזה, בין היתר בהדרכת הציבור ובין היתר בנושא של הצלת מזון, בעיקר מזון מבושל, והצלת פירות וירקות.
<אלי גורדון: אלה שלושת המישורים.
<אלי גורדון: היו עוד מספר דברים.
מאיר כהן: יש איזה סעיף שמטפל – היות ואני התעסקתי בזה המון – באולמות אירועים?
<נעה בן שבת: הסעיף אמר מטבח מוסדי והם פטורים מקבלת רישיון ייצור.
<אלי גורדון: קודם כל, יש סעיף כזה.
<אלי גורדון: השאלה במה הוא מטפל.
מאיר כהן: שם נזרק אוכל.
<אלי גורדון: ברשותך, אני אענה.
<אלי גורדון: יש מענה באמצעות סעיף שאומר שהשר רשאי להתקין תקנות לעניין שארית מזון וגם מנהל שירות המזון, למיטב זיכרוני, רשאי לפרסם מוצרים או סוגי מזונות שאפשר להשתמש או סוגי פעולות שבעקבותיהם אפשר להשתמש.
<אלי גורדון: עדיין הם לא ייקראו שארית מזון.
<אלי גורדון: זאת אומרת, יש גם סעיף כזה.
<אלי גורדון: נתנו לכל הנושא של הצלת מזון את הגמישות הנדרשת כדי שמצד אחד להציל מזון שעדיין בטוח ומצד שני לא לזרוק אותו.
<ענת פרידמן קולט: לקט ישראל.
<ענת פרידמן קולט: אני קודם כל רוצה להודות לכל העושים במלאכה שהגענו עד הלום והנושאים האלה נדונים בוועדה.
<ענת פרידמן קולט: לגבי השאלה של המזון לשימוש עד, זה בהחלט מעלה אותנו בדרגה מול העמותות וזה נותן לנו כעמותות גג את האפשרות לבקר אותן.
<ענת פרידמן קולט: לשאלתך, כאשר אתה מוכר את זה לצרכן הפרטי אתה בעצם מאבד את השליטה.
<ענת פרידמן קולט: ברגע שאתה מעביר את זה לעמותות ואתה בודק אותן, עוקב אחריהן ודואג שזה יהיה בשימוש עד התאריך הנקוב שאושר על ידי היצרן, אני חושבת שיש כאן איזשהו מעקב שמבטיח את השימוש ההולם במוצר.
<ענת פרידמן קולט: (היו"ר מאיר כהן)
מאיר כהן: דחו את הצעת החוק שלי לגבי ביטחון תזונתי.
מאיר כהן: לא יהיה לכם את מי לבקר.
<ענת פרידמן קולט: אנחנו נמשיך לעשות כפי שעשינו עד היום.
<רוברטו דלה רוקה: אני רוצה לתרום מניסיוני ומידיעתי.
<רוברטו דלה רוקה: אני יועץ מזון אבל בנושא הזה אני מוריד את הכובע.
<רוברטו דלה רוקה: אדוני יודע כמה מזון נזרק בעולם?
מאיר כהן: האמן לי שאני יודע.
מאיר כהן: עסקתי בזה הרבה מאוד.
<רוברטו דלה רוקה: המוצרים האלה הם טובים המון זמן גם אחרי התאריך הזה.
<רוברטו דלה רוקה: בשוק המשותף מתנהל דיון בשנה האחרונה ויש שלוש מדינות שהובילו מערך להכיר במוצרים עם עדיף להשתמש עד, גם אחרי התאריך כמוצרים טובים לכל דבר בפיקוח של משרד הבריאות למכירות בחנויות מיוחדות לאנשים נזקקים.
מאיר כהן: אני חושב שכל אחד בוועדה יודע את זה.
מאיר כהן: בוא נמשיך הלאה.
<רוברטו דלה רוקה: כאן יש הצעת חוק פרטית ורוצים לעשות את זה עבירה פלילית.
<רוברטו דלה רוקה: לפי דעתי זה משהו שהוא לגמרי נגד הזרם, נגד כל מה שקורה בכל העולם.
מאיר כהן: גרתי בקיבוץ הרבה שנים ואני מעולם לא הבנתי למה באמת הושמדו יבולים ורק לימים הבנתי למה משמידים אותם, וזה נורא.
<קריאה: בגלל המחיר.
מאיר כהן: דיברת באופן כללי על כמה מזון נזרק.
מאיר כהן: מזון ושאריות מזון.
<רוברטו דלה רוקה: מזון עם עדיף להשתמש, נזרקים עד 350 אלף טון רק בשוק המשותף בשנה.
<רוברטו דלה רוקה: 350 אלף טון מזון טוב, סגור, שימורים, פסטות, ביסקוויטים וכולי.
<רוברטו דלה רוקה: זה בגלל שאנשים פוחדים להתעסק עם התאריך הנקוב.
<רוברטו דלה רוקה: זה פשוט איום ונורא.
<אלי גורדון: זאת הסיבה שאמרתי שגם בהמלצות מבקר המדינה שדן בסוגיה הזאת, אחת ההמלצות היא הדרכה של הציבור כי הציבור, כפי שדוקטור רוברטו דלה רוקה ציין כרגע, לא יודע מספיק טוב מה הם ההבדלים ומתייחס לכל תאריך וכל מועד כאל מועד אזהרה מפני שימוש.
מאיר כהן: לקט, אתם עושים עם זה משהו, נכון?
מאיר כהן: יש איזה פרויקט לחנך ציבור.
<ענת פרידמן קולט: יש לנו תכניות במסגרת התקציבים המוגבלים שלנו.
<רוברטו דלה רוקה: חינוך הציבור הוא מאוד חלש.
<רוברטו דלה רוקה: בארצות הברית ובאירופה זה מאוד חזק.
<אהוד פלג: בסעיף 189(א), כדי לאפשר את הכוונה שאני רואה ששותפים לה כאן, ובצדק, לאפשר לעמותות לעשות שימוש גם במזון שפג תוקפו, ההתניה כאן היא באישור של יצרן המזון.
<אהוד פלג: אני חושש שהתנאי הזה עלול להיות תנאי מכביד ואני מציע שבצד זה, לא לוותר על זה, לתת עוד חלופה ולומר או של מעבדה מוכרת או מוסמכת על מנת שתהיה יותר מכתובת אחת.
<אהוד פלג: לעתים לעמותות האלה יהיה קשה להגיע ליצרן המזון.
<אלי גורדון: אנחנו בחנו את הסוגיה בכובד ראש.
<אלי גורדון: יש כאן בעיה מסוימת שצריך להבין אותה.
<אלי גורדון: אם יצרן לא יודע לתת מענה לסוגיית בטיחות של אותו מזון כי ההבדל בין לשימוש עד לבין מומלץ לשימוש עד הוא שתכונות איכותיות של המזון באופן הדרגתי מתחילות לרדת.
<אלי גורדון: זה לא אומר שמחר בבוקר מוצר לא בסדר, הוא עדיין ממשיך להיות בטוח, אבל יחד עם זה תכונות האיכות יורדות.
<אלי גורדון: היה ואתה לא נמצא באיזושהי התקשרות ובאיזשהו מצב שבו היצרן יודע לקבוע מהו טווח ביטחון נוסף שבו המזון עדיין נשאר בטוח, תוצאת הבדיקה של מעבדה תיתן תמונת מצב נכון להיום והיא יכולה להתייחס יום לפני כן אבל לעולם לא תתייחס ליום אחרי כן.
<אלי גורדון: לכן רצינו את הטווח שמדבר על תקופה שהיא בטוחה מבחינת השימוש ונקבעה על ידי היצרן.
<אלי גורדון: הייתי ברור?
<אהוד פלג: ההסבר היה מאוד ברור וגם מקובל אלא שצריך לזכור שליצרן יש גם איזשהו אינטרס – ושוב, אני אומר את זה מאוד מאוד בזהירות – שאורך חיי המוצר לא יהיה יותר מדי ארוך על מנת שירכשו מוצר חדש.
<אהוד פלג: אנחנו כאן צריכים לכוון לאפשרות וקיבלתי את הקושי עליו הצבעת, אלי, ולכן יכול להיות שמעבדה באמת נותנת תמונת מצב רק לרגע נתון וצריך טכנולוג מזון וצריך אותך.
<אהוד פלג: אבל צריכה להיות עוד אפשרות.
מאיר כהן: הסוגיה הזאת סגורה.
<מומו נקווה: יושב ראש ארגון נכי ישראל.
<מומו נקווה: אנחנו מחלקים קרוב לעשרים שנים אלפי סלי מזון ועושים זאת באופן קבוע.
<מומו נקווה: אתה נגעת כאן בסוגיה מאוד חשובה.
<מומו נקווה: אסור לתת לזה פתח שאפשר למכור את הדברים האלה אבל הייתי מציע גם מהניסיון שלנו כי כאשר אנשים רואים לשיווק עד או קצרי מועד, אני חושב שאם הייתה איזו תווית של משרד הבריאות על המוצר, זה היה מאוד חשוב והיה נותן ביטחון.
<מומו נקווה: תווית של משרד הבריאות רק למוצרים שנתרמים.
<מומו נקווה: המון משפחות נזקקות, אפילו שהן רעבות, חוששות לקחת את המוצר ופוחדות מקצרי המועד האלה.
<מומו נקווה: אפשר לחשוב על הנושא הזה של תווית של משרד הבריאות ובכך נפתור בעיה מאוד גדולה.
מאיר כהן: משרד הבריאות עסוק בתקנות.
מאיר כהן: הם יתייחסו לזה.
<מנדי בלוי: רציתי רק לומר שהרעיון של מעבדה נותן פתרון.
<מנדי בלוי: יש יבואנים שתורמים מזון.
<מנדי בלוי: המזון הגיע מחוץ לארץ ולאתר את יצרן המזון, זה בעייתי.
<מנדי בלוי: דווקא הפתרון של מעבדה יכול לתת פתרון למזון יבש ומיובא.
מאיר כהן: למעבדה ייקח שלושה-ארבעה חודשים לבדוק את המזון.
מאיר כהן: חברים, אנחנו עושים הפסקה בדיון כי תכף אנחנו נפרדים מוילמה שיוצאת לפנסיה אחרי 43 שנים.
מאיר כהן: אנחנו נחכה ליושב ראש שינהל את ישיבת הפרידה ממנה.
מאיר כהן: נשמח מאוד אם תישארו.
מאיר כהן: ישיבת ההמשך תתחדש בשעה 13:00 עת יגיעו שר הבריאות ושר האוצר.
אלי אלאלוף: אני חושב שיש לנו הזדמנות נדירה ומאוד מיוחדת ששני שרים – שר האוצר ידידי משה כחלון וכבוד שר הבריאות יעקב ליצמן – נמצאים אתנו בחוק כל כך מרכזי לחיים גם של היום ולחיינו העתידיים, הנושא של המזון.
אלי אלאלוף: הנושא של המזון הוא לא רק ההסדרה של כל החקיקה שקשורה למזון, כולל החי, אלא המטרה המרכזית שלו היא להוריד את יוקר המחיה.
אלי אלאלוף: קיבלנו מהמדען של משרד האוצר נתונים מאוד מזעזעים כמה נוצל הייבוא כדי לאפשר הימשכות מוגזמת על חשבון הציבור ובמיוחד הציבור החלש.
אלי אלאלוף: אני חייב לציין בפני השרים את העבודה המדהימה שנעשית ולא בזכותי אלא בזכות כל אחד מחברי הכנסת, מנציגי המשרדים השונים, הלשכה המשפטית של הוועדה והצוות המסור של הוועדה, עבודה אינטנסיבית שמתבטאת בעשרות שעות של עבודה כאשר כמעט כל יום אחרי עבודת הוועדה הצוותים המקצועיים ממשיכים בדיונים עד השעות המאוחרות של הלילה וזה כדי להביא את החוק הזה בזמן.
אלי אלאלוף: לוח הזמנים שלנו התקצר ואנחנו חייבים ב-4 לחודש להגיש את החוק במסגרת חוק ההסדרים.
אלי אלאלוף: יש כאן מהפכה לא קטנה שחייבת להיכנס לביצוע מיידי ולכן הדבר השני שבמקביל לתוכן של החוק אנחנו לוחצים עליו, זה לוח הזמנים של החוק ויישומו.
אלי אלאלוף: אנחנו מאוד מעוניינים – ואני חייב לומר שגם הצוותים המקצועיים – ורוצים לעשות את זה בלוח זמנים אפשרי אבל תחת לחץ לא קטן.
אלי אלאלוף: אני מבקש שנדע שכל עזרה שתאפשר את קיצור הזמן ליישום – אני אומר ליישום מלא של החוק – תהיה מבורכת לכל הצדדים.
אלי אלאלוף: אני חייב לציין חבריי השרים שזה לא רק טוב לכלכלה, זה לא רק טוב לעובדי המדינה אלא זה גם טוב לכל הפרטנרים כולל הנציגים של המגזרים השונים.
אלי אלאלוף: אני חייב לציין כאן שאם אלה הם נציגי הציבור ונציגי הארגונים שמגינים על הציבור ונציגי הארגונים שמאגדים את הגופים השונים, אם אלה היבואנים, אם אלה התעשיינים ולשכות המסחר למיניהן, כולם משקיעים בצורה הרצינית ביותר.
אלי אלאלוף: כאיש חדש במערכת אני חייב להגיד שאני מופתע מהכנות והיושר האינטלקטואלי והמקצועי של כל הגופים כדי להגיע לזה.
אלי אלאלוף: אין משרד שאנחנו פונים אליו והוא לא מגיע בשעות הלילה ובשעות היום לדיונים בוועדה אבל גם אחרי שעות העבודה ואנחנו מקבלים את התגובות הרציניות ביותר.
אלי אלאלוף: ברשותכם, נתחיל בדברי שר האוצר ואחר כך שר הבריאות.
משה כחלון: אדוני היושב ראש, חברי שר הבריאות, מנהלת הוועדה וילמה חסרה לנו ואני מניח שהיא תגיע.
משה כחלון: אני הייתי חבר ועדת העבודה והרווחה בשנים 2003-2006 והכרתי אותה עת הוועדה ישבה בחדרים הקודמים.
משה כחלון: לגבי רפורמת הקורנפלקס או הנושא בו אנחנו דנים בו היום, רק במשפט אחד, ואני מניח ששר הבריאות יתייחס, אומר שיש חשיבות גדולה לתחולת החוק, מתי הוא יתחיל.
משה כחלון: ביקשתי מהשר, ואני מניח שהוא יתייחס, כי הרפורמה הזאת צריכה לצאת לדרך.
משה כחלון: זאת רפורמה שחיכתה הרבה מאוד שנים וכל הזמן ידענו שאנחנו לא במצב של אם היא תקרה אלא אנחנו במצב של מתי היא תקרה ואני שמח שהיא קורית במסגרת חוק ההסדרים.
משה כחלון: הרפורמות שתופסות את מירב תשומת הלב בתקציב הזה שהוא באמת עמוס רפורמות ועמוס שינויים מבניים – רפורמות הדיור, בנקאות, כמובן המזון והפנסיה – מתקדמות באמת בקצב משביע רצון.
משה כחלון: אני באופן אישי מופתע מהדרך בה זה הולך והרבה הרבה בזכות ראשי הוועדות וכמובן בזכותו של אלי אלאלוף שמוביל את זה ביד רמה.
משה כחלון: אלה רפורמות מסובכות, קשות, מורכבות, עם הרבה גורמים, עם הרבה אינטרסנטים, ואני לא אומר את המילה אינטרסנטים במובן הרע של המילה, לא, ואפילו אומר אותה במובן הטוב של המילה כי כולם רוצים לעשות טוב אבל כל אחד בדרכו שלו.
משה כחלון: יושב כאן יושב ראש ועדה שאולי הוא לא מנוסה בכנסת אבל הוא מנוסה בעבודת הכנסת והוא מנוסה בארגון ובניהול והוא מגיע מהתחום וזה המזל שלנו.
משה כחלון: הכוח של אלי אלאלוף הוא במקום אחד.
משה כחלון: לפעמים מגיעים אנשים שיותר מבינים ממנו בתחום מסוים, במזון, בחקלאות, אבל הכוח של אלי אלאלוף הוא באובייקטיביות שלו.
משה כחלון: אלי לא חייב לאף אחד כלום אלא הוא חייב לציבור והכוח שלו הוא באובייקטיביות שלו.
משה כחלון: כשאלי מכריע, הוא מכריע ללא ספק.
משה כחלון: אנחנו יודעים במקורות שלנו שאין שמחה גדולה כשמחת התרת הספקות.
משה כחלון: כשאין לך ספק ואתה יודע מה אתה עושה ואתה בטוח במה שאתה עושה, החיים שלך הכי קלים.
משה כחלון: לכן בשיחות שלי עם אלי, גם בערבים, גם בטלפון, גם בבית, הבנתי ואני מרגיש שאלי יודע בדיוק לאן הוא הולך.
משה כחלון: לכן הדרך לא קלה אבל היא הרבה יותר נוחה ובטוחה.
משה כחלון: הרפורמה הזאת היא כמובן משפיעה על החיים של כולנו.
משה כחלון: המוצרים בהם אנחנו דנים כאן, אלה מוצרים שהציבור רוכש בסכום של כ-9,000 שקלים בשנה ואם נצליח להוזיל אפילו ב-10-15 אחוזים, תעשו את החשבון לבד.
משה כחלון: שוק המזון במדינת ישראל, ואני שמח שזה נחשף לאחרונה, הוא שוק מהריכוזיים במשק.
משה כחלון: ארבעים אחוזים מסל המזון נשלט על ידי ארבע חברות.
משה כחלון: זה משהו מטורף ולא אמיתי.
משה כחלון: תראו באירופה ובמקומות אחרים בעולם איזה מבחר וכמה חברות קיימות.
משה כחלון: בניתוח של משרד האוצר – אלי דיבר על זה – ראינו שהרווח המצרפי של עשרת הארגונים הגדולים עלה ב-230 אחוזים במהלך שמונה שנים.
משה כחלון: שינסו לחשוב כאן
משה כחלון: השכירים או העצמאים אם השכר שלהם עלה ב-230 אחוזים בשמונה השנים האחרונות.
משה כחלון: אל תעשו חשבון כי הוא גם לא עלה בעשרה אחוזים.
משה כחלון: חברים, שוק של 22 מיליארד שקלים רק למקטע הזה של המזון.
משה כחלון: היעד הוא הורדה של עשרות אחוזים במחירים.
משה כחלון: אנחנו צריכים לבוא בטענות גם לעצמנו.
משה כחלון: הרגולציה חונקת את היבואנים, הרגולציה חונקת את התחרות וגם כאן צריך לטפל, ואני שמח שהחוק הזה מטפל גם ברגולציה בשיתוף פעולה בלתי רגיל של משרד הבריאות.
משה כחלון: אנחנו נעזור גם ליבואנים ואנחנו נעזור גם ליצרנים.