GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עדנה הראל: זה כמו התנאים ברישיון.
<עדנה הראל: זה אותו הדבר.
<אלי גורדון: כל מה שאמרנו זה שזה יתחדש במסגרת רישיון יצרן.
<אלי גורדון: אם יש הגבלה לרישיון יצרן ואחת ההגבלות יכולה להיות שלא ייצא, בסופו של דבר זה עושה סיבוב אבל מגיע שוב למנהל שירות המזון.
אלי אלאלוף: יש אינסטנציה גבוהה יותר.
<נעה בן שבת: אם כן, יש השגה.
<נעה בן שבת: אנחנו נוסיף את זה לסעיף ההשגה, סעיף 203.
<נעה בן שבת: נוסיף את הסימן הזה.
<בועז סיטי: האם אפשר לקבוע לפחות בסעיף שהסמכות לא תהיה של המפקחים?
<בועז סיטי: אלא של מנהל שירות המזון?
<בועז סיטי: מפקח בשטח לא יוכל להחליט.
אלי אלאלוף: אל תפגע בהם.
<נעה בן שבת: יש כאן הערה חשובה.
<נעה בן שבת: בסעיף ההשגה כתבנו שזה לא מונע את ביצוע ההחלטה.
<נעה בן שבת: כאן בדיוק המצב הוא הפוך.
<נעה בן שבת: הייתה החלטה וזה לא פוגע בתוקפה של ההחלטה.
<נעה בן שבת: ההחלטה נכנסת לתוקף.
<נעה בן שבת: ההוראה הפרטנית נכנסת לתוקף ואי אפשר לייצא.
ישראל אייכלר: אני מקווה שזה לא ייקח חודשים עד שהמנהל יחליט.
<נעה בן שבת: אולי בהשגה צריך להוסיף בתוך שלושים ימים.
<נעה בן שבת: אולי צריך לקבוע תקנות לגבי איך משיגים.
אלי אלאלוף: נקבל נוסח מתוקן וסופי.
<בועז סיטי: תודה רבה אדוני.
<נעה בן שבת: אנחנו יכולים לעבור עכשיו לסימן הבא.
<דבי מילשטיין: יש את התיקון שרצינו לאור ההערה בפעם הקודמת, שתהיה אחידות בין החוק לפיקוח על ייצור הצמח ומוצריו ורצינו לגרום לכך שתהיה איזושהי אחידות ושלא יהיו שני משרדים שמטפלים באותו נושא.
<נעה בן שבת: זה בתיקון העקיף לחוק הפיקוח על ייצוא הצמח?
<דבי מילשטיין: נכון.
<דבי מילשטיין: בנושא של שימורי צמחים ומוצרים המופקים מצמחים, זה יהיה שר הבריאות בהתייעצות עם שר הכלכלה ואז כל הנושא הוא בעצם אצל שר הבריאות ולא משגעים את המערכת עם שני שרים.
<נעה בן שבת: אנחנו מתקנים את סעיף 316 להצעת החוק.
<נעה בן שבת: הוא לא מופיע בקובץ שלפני
<נעה בן שבת: כם אלא בנוסח השלם.
<נעה בן שבת: יש בו תיקון לסעיף 6 לחוק הפיקוח על ייצוא הצמח ומוצריו ולסעיף 9.
<נעה בן שבת: את מציעה לעשות גם בסעיף 1 להגדרה את הנושא של שימורי צמחים ומוצרים המופקים מהצמח שההכרזה עליהם תהיה על ידי שר הבריאות בהתייעצות עם שר הכלכלה.
<דבי מילשטיין: כן.
אלי אלאלוף: למה שר הכלכלה?
<דבי מילשטיין: כי אנחנו בעולם של ייצוא וכמו שהסברנו, הייבוא והייצוא, כמו פקודת ייבוא וייצוא.
<אמיר רשף: מה הייתה ההערה?
<דבי מילשטיין: בהגדרה של צמח בחוק לפיקוח על ייצוא צמח ומוצריו, כרגע זה שר הכלכלה בגלל ההכרזה של הממשלה שהעבירה את זה לשר הכלכלה, יבוא עכשיו שר הבריאות בהתייעצות עם שר הכלכלה.
<אמיר רשף: הכוונה היא להעביר את הסמכות לשר הבריאות?
<דבי מילשטיין: אז אין כפל רגולציה והכול נמצא תחת שר הבריאות.
<בועז סיטי: אז יבוטל מנגנון הסעיף הזה?
<ענת מימון: רק הסמכות לגבי שימורי צמחים, עוברת משר החקלאות, כפי שזה מופיע היום בחוק, לשר הבריאות בהתייעצות עם שר הכלכלה.
<בועז סיטי: כל החוק?
<ענת מימון: רק שימורי צמחים.
<בועז סיטי: רק ההכרזה?
<ענת מימון: רק ההכרזה על שימורי צמחים.
<בועז סיטי: שאר החוק, תקנות וכדומה, נשאר אצל משרד החקלאות.
אלי אלאלוף: נחזור לדיון.
<נעה בן שבת: אנחנו בתיקונים בנושא השיווק ויש כמה תיקונים.
<נעה בן שבת: אנחנו בסעיף 150 בעמוד 46.
<נעה בן שבת: הייתה הערה אחת לעניין הדרישה של החזקה ברישיון עסק ועמידה בתנאיו והיא דיברה על מה קורה עם רישיון זמני לעסק.
<נעה בן שבת: לשם כך תוקנה ההגדרה רישיון עסק בסעיף 26 להצעת החוק והיא כרגע כוללת את כל המגוון של רישיונות העסק, של האישורים שאפשר לקבל לפי חוק רישוי עסקים, ובעמוד 11 יש רישיון, היתר ואנחנו נוסיף "לרבות היתר זמני או אישור לפי חוק רישוי עסקים שעניינו מזון לרבות הובלת מזון או אחסון מזון".
<נעה בן שבת: אם כן, יש מתן מענה לגבי ההיתר הזמני.
<לילך דחוח: זה עדיין לא מתיישב כל כך עם סעיף 150(1) כי כתוב אם נדרש רישיון עסק, אם הוא בעל רישיון עסק בתוקף.
<לילך דחוח: גם בהתחשב בתיקון, ההגדרה לא בהכרח נותנת לזה משהו זמני.
<נעה בן שבת: למה?
<נעה בן שבת: רישיון עסק בתוקף.
<נעה בן שבת: נניח שיש לו היתר זמני וההיתר הזמני עדיין בתוקף, אז יש לו רישיון עסק בתוקף.
<אמיר רשף: לצורך החוק הזה, רישיון עסק הוא גם היתר זמני.
<אמיר רשף: זה נותן מענה למה שרוני העלה.
<אמיר רשף: אנחנו אומרים ב-150(1) בעל רישיון תקף.
<רוני סורקיס: רציתי לציין שלא תמיד ניתן היתר זמני ולא תמיד ניתן היתר ולא תמיד ניתן רישיון עסק וגם לא רישיון זמני.
<רוני סורקיס: יש מצבים שמסתכלים על העסק עובד כבהיתר זמני והוא נמצא באיזשהו תהליך לא ברור.
<רוני סורקיס: אני חושב שזאת כניסה לנושא מאוד מאוד מורכב שקוראים לו רישיון עסק ושם יש חוק ותקנות וצווים.
<רוני סורקיס: עצם הכניסה לדבר כזה מהווה סוג של צו סגירה כי בן אדם שהרשות כן מאפשרת לו כרגע לעבוד בידיעה והיא לא מוציאה לו שום אישור משום סוג שהוא, בעצם לא יכול לנהל את העסק שלו, עסק של מזון, על פי הסעיף הזה.
<רוני סורקיס: צריך לשבת ולחשוב האם זה נכון בכלל שרישיון עסק יופיע כאן כי בעצם חובת ניהול עסק עם רישיון עסק, זאת חובה על כל העסקים, בין אם זה מזון או לא מזון.
<קריאה: זה רק לעסקים טעוני רישוי.
<רוני סורקיס: אני מדבר על עסקים טעוני רישוי.
<קריאה: לא כל העסקים הם טעוני רישוי.
<רוני סורקיס: לכן אני חושב שאנחנו כאן מסבכים את הנושא קצת ומפריעים לשיקול הדעת של נותני האישור השונים בשטח.
<נעה בן שבת: אבל אין כאן נותני אישור.
<נעה בן שבת: אני רוצה להזכיר שאנחנו מדברים בעולם של משווקים.
<נעה בן שבת: הם לא מקבלים לא תעודת יבואן רשום ולא מקבלים רישיון ייצור אלא הם משווקים.
<נעה בן שבת: אנחנו רוצים שלכל הפחות יהיה אדם שאם הוא צריך רישיון עסק, יש לו רישיון עסק.
<נעה בן שבת: אתה אומר שהמצב מול הרשות לא ברור.
<נעה בן שבת: אם הוא לא היתר זמני והוא לא היתר והוא לא אישור והוא לא רישיון - - -
<רוני סורקיס: אני אתן לך דוגמה.
<רוני סורקיס: לצורך העניין, עסק שיש לו את כל האישורים הנדרשים, פג תוקף אישור שימוש חורג והוא כרגע בהליך מול העירייה.
<רוני סורקיס: אין לו שום היתר, אין לו לכאורה רישיון ויש לו אישור משרד הבריאות, אישור הכבאות, אישור המשטרה אבל אין לו אישור לשימוש חורג כרגע כי יש דיון על השומה או לא משנה מה.
<רוני סורקיס: הוא בעצם עסק שמבחינת החוק הזה אמור להפסיק לשווק מזון.
<רוני סורקיס: זה המצב.
<קריאה: הוא נמצא בתהליך של הסדרת רישיון העסק מול הרשויות.
אלי אלאלוף: אתה רוצה חריגה?
<רוני סורקיס: אני לא רוצה חריגה.
<רוני סורקיס: אני חושב שלא נכון לנהל את הנושא הזה של רישיון עסק כאן במקום הזה.
<רוני סורקיס: אני חושב שניהול רישיון עסק צריך להופיע בחוק רישוי עסקים ולהיות במקום שהוא אחראי עליו.
<לילך דחוח: איך זה תורם לאלי מבחינת משרד הבריאות?
<לילך דחוח: אני צריכה ממנו מבחינת משרד הבריאות את אישור משרד הבריאות.
<לילך דחוח: אנחנו מערבים כאן איזשהו חוק שגם כך הוא מורכב וכשלעצמו הוא טעון בלי קשר לחוק הזה ומרבית האנשים שיושבים כאן מודעים לו.
<לילך דחוח: גם כך עסק שנמצא בתהליך לקבלת רישיון עסק.
<נעה בן שבת: כשאת אומרת שאת צריכה מאלי את האישור, למה את מתכוונת?
<נעה בן שבת: במסגרת חוק רישוי עסקים את לא צריכה ממנו את האישור.
<לילך דחוח: אישור משרד הבריאות.
<נעה בן שבת: לא יהיה אישור כי אם תורידי את הדרישה לרישיון עסק, הוא לא יטרח להוציא רישיון עסק.
<נעה בן שבת: אז נהיה במצב של סתירה עם החוק האחר וגם את זה צריך להביא בחשבון.
<נעה בן שבת: כאשר מחוקקים חוק ומתעלמים מקיומה של חובה חוקית שקיימת בחוק אחר, זאת גם בעיה.
<לילך דחוח: אנחנו לא מתעלמים.
<לילך דחוח: יש לאלי את הכלים גם בדרך הזאת.
<לילך דחוח: אולי כדאי לא לציין את העניין הזה כאן.
<לילך דחוח: אני חושבת שזה לא מתאים כי זה מסבך את הדברים.
<לילך דחוח: זה מתעלם ממצב שקורה בשטח כל הזמן.
<לילך דחוח: זה לא דבר איזוטרי שקורה בסניף אחד.
אלי אלאלוף: אני רוצה לחזק את הטענה שלך.
אלי אלאלוף: אני בהחלט מסכים לה.
אלי אלאלוף: יש כאן היום הרבה מאוד עסקים שפועלים לא רישיון עסק.
ישראל אייכלר: חוקים אחרים קשורים לרישיון עסק או לדברים כאלה שאינם רלוונטיים לחוק עצמו?
<נעה בן שבת: אני יכולה לבדוק אם הם קשורים אבל חוק רישוי עסקים, יש ממש דרישה לקבל את אישור משרד הבריאות כאר מדובר בעוסקים במזון.
<נעה בן שבת: יש דרישה לקבל את אישור משרד הבריאות.
ישראל אייכלר: כדי לקבל רישוי עסק.
<נעה בן שבת: לצורך רישוי עסק.
ישראל אייכלר: למה משרד הבריאות צריך להיות צמוד לעיריות ולרישיונות העסקים שלהן?
<נעה בן שבת: זה גם נדרש לצורך רישיונות אחרים בחוק כמו רישיון ייצור וכולי.
<נעה בן שבת: בדקו שם את התנאים המהותיים.
<נעה בן שבת: שם מדובר על תנאים לפי סעיף 10(א) לחוק רישוי עסקים כי זה מהווה איזשהו בסיס לבדיקת העסק.
<נעה בן שבת: כאן זה הרישוי היחיד.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, אין רישוי חוץ מרישוי העסק.
<נעה בן שבת: המשווק יכול להיות כל אדם שעוסק במכירת מזון.
ישראל אייכלר: אבל העירייה יכולה להגיד לו שהחשמל אצלו לא בסדר, הוא לא שילם ארנונה, דברים שלא קשורים לבריאות.
<לילך דחוח: אנחנו מדברים על עסקים שכן פועלים באופן כשר והמטרה שלהם היא כן לעבוד תחת רישוי עסקים.
<לילך דחוח: לעתים רבות יש תהליכים שלוקחים זמן.
<לילך דחוח: עדיין היום המציאות היא שכל עוד אתה נמצא בתהליך, גם אם אין לך את רישוי העסק, אתה רשאי לשווק מזון ולמכור מזון.
<לילך דחוח: הסעיף הזה אומר – ואגב, היום חוקים אחרים לא ממש אומרים את זה – שאני לא רשאית היום למכור מזון, היום אני מפירה חובה חוקית גם אם אני נמצאת בתהליך, שאגב, לא ניתן שם היתר זמני אלא אני פשוט נמצאת בתהליך.
<נעה בן שבת: השאלה מה זה התהליך.
<לילך דחוח: זה לא משנה.
אלי אלאלוף: התהליך לדעתי לא רלוונטי.
<אלי גורדון: אני רוצה להבין למה לילך רוצה להגיע.
<אלי גורדון: לילך, מה שאת אומרת זה שיש לך חוק רישוי עסקים שהוא מחייב אותך לקבל רישיון לניהול עסק והוא למעשה אומר שתפעלי גם אם אין לך רישיון לניהול עסק?
<לילך דחוח: זה לא מה שאני אומרת.
<לילך דחוח: אתה יודע שהמציאות מורכבת יותר.
<אלי גורדון: זה שהמציאות מורכבת בשלושים אחוזים או בארבעים אחוזים מהעסקים, הכול טוב ויפה אבל בואי נשים את זה כרגע בצד.
<לילך דחוח: אבל היום אני מפירה חוק של בריאות הציבור כאשר לפעמים בכלל אין קשר בין זה שעדיין אין לי רישיון עסק לבריאות הציבור.
<אלי גורדון: הנקודה ברורה.
<אלי גורדון: לפעמים אין ולפעמים יש.
<אלי גורדון: עכשיו נצלול לתוך רישוי עסקים.
<אלי גורדון: חוק רישוי עסקים, כדי לצמצם את הבירוקרטיה, בחלק מהעסקים על דעת כל גורמי הפיקוח אומר שאני אתן לכם רישיון אחד מטעם כולם ואני אתכלל את התהליכים.
<אלי גורדון: תכלול התהליכים בא לידי ביטוי בכך שכל גורם פיקוח נותן חוות דעת.
<אלי גורדון: אני לא יודע אם אלה 32 טפסים.
<אלי גורדון: יכול להיות שזה יותר ויכול להיות שזה פחות.
<אלי גורדון: אני באמת לא יודע.
<אלי גורדון: מה שכן אני יודע זה שלצורך הדוגמה מחלקה לבריאות הסביבה בכל מחוז ומחוז יודעת לטפל בבקשות מסוג זה כשהן מגיעות מרשות מקומית, מעירייה כזו או אחרת.
<אלי גורדון: במסגרת חוק רישוי עסקים ומתוקף חוק רישוי עסקים, שר הבריאות, בהסכמת שר הבריאות, מונפקות תקנות או הנחיות שקובעות תנאי תברואה כאלה או אחרות לעניין שיווק מזון.
<אלי גורדון: כל התקנה שבעתיד נכתוב אותה, נכון להיום היא פועל יוצא של חוק רישוי עסקים.
<אלי גורדון: לכן לבוא ולומר תתעלמו מדרישות חוק רישוי עסקים, זה לא הדבר הישים.
<אלי גורדון: מה שכן, הפנמנו את הבעיה ולכן נתנו הסבר מהיום הראשון בו הועלתה הסוגיה הזאת ולכן תמוה בעיני שהיא עולה שוב.
<אלי גורדון: יש הסדרים לקבלת רישיון לניהול עסק זמני ובמסגרת רפורמה של חוק רישוי עסקים ניתן לזה מענה.
<אלי גורדון: אנחנו מציעים שזה ייחשב כפתרון.
<אלי גורדון: אני בטוח שלא תמיד יהיה פתרון אבל זה מה שיש.
<אלי גורדון: אנחנו לא יכולים בחוק שלם לבוא ולומר שאין לנו התייחסות, שאנחנו מתעלמים מחקיקת חוק רישוי עסקים שהוא למעשה קובע את תנאי האחסון והשיווק.
אלי אלאלוף: אני מכיר את הבעיה הקשה של רישוי עסקים, ולא מפני שיש לי עסק, של קבלת אישורים ברשויות מסוימות לעומת רשויות אחרות, ותמיד אנחנו קושרים בין הדברים.
אלי אלאלוף: זה אותו דבר בנושא הבנייה.
אלי אלאלוף: אם אתה לא מביא את זה, אתה לא מקבל את זה, ואם אתה לא מקבל את זה, אתה לא יכול לעשות את זה ואת זה.
אלי אלאלוף: בסוף זה שיתוק מוחלט.
אלי אלאלוף: אנחנו חייבים למצוא פתרון לפיו ניתן לתת רישוי שהוא זמני כל עוד הוא לא פוגע בבריאות הציבור.
אלי אלאלוף: לדעתי צריך למצוא פתרון כזה ולתקופה מוגבלת, כדי לשחרר.
אלי אלאלוף: אתם יודעים, אני לא רוצה להשתמש במילה הגסה כולנו משתמשים בה ולא מעזים להגיד אותה כאן, ובצדק, אבל התלות הזאת יוצרת לחצים ואינטרסנטיות מטורפת.
אלי אלאלוף: אני מציע שתחפשו פתרון שמאפשר את זה.
אלי אלאלוף: אמר לי מישהו שבסוף הוא נאלץ לפתוח וזה עולה לו כסף, הסחורה בפנים, הוא משלם שכר הדירה והוא משלם את הארנונה.
אלי אלאלוף: זה האבסורד כי אתה לא מקבל רישוי עסק, אבל אתה משלם ארנונה.
אלי אלאלוף: אם הרשויות ידעו שיש אפשרות אלטרנטיבית למצב הזה, אולי הן יתייעלו ויעשו את מה שהן צריכות לעשות.
אלי אלאלוף: בלי לפגוע באף אחד, תחפשו פתרון כדי לשחרר עשייה חיובית וחשובה.
ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, דוגמה למה שאמרת בבנייה.
ישראל אייכלר: חברת חשמל מתחננת אלינו היום שנשחרר אותה מהאיסור לתת חשמל לבניין שלא גמר את חובות הבנייה לעירייה או כל מיני סיבות אחרות.
ישראל אייכלר: אנשים מחברים חשמל באופן לא חוקי, עשרות בניינים ויישובים במגזרים שונים, בעיקר באוכלוסייה הערבית אבל גם במגזרים אחרים, תוספות בנייה וכל מיני דברים כאלה, מתחברים.
ישראל אייכלר: חברת החשמל אומרת שכמו שמותר לחברת המים לתת מים גם במקומות כאלה, ומבקשת שייתנו גם לה לתת חשמל.
ישראל אייכלר: אנחנו עוד לא מסכימים כי אף אחד לא רוצה שיהיה הפקר, כי חייב להיות לו טופס 4.
ישראל אייכלר: טופס 4 אומר שהקבלן סיים אתה עבודה עד הגדר האחרון והדשא האחרון כי אחרת אין לדייר חשמל.
ישראל אייכלר: הרבה דיירים עומדים בחוץ, משלמים שכר דירה, כי הקבלן עוד לא גמר עם העירייה את טופס 4.
ישראל אייכלר: חברת חשמל אומרת לנו שהיא כן רוצה לתת חשמל אבל עדיין אנחנו אומרים שאי אפשר כי אי אפשר לעשות הפקר.
ישראל אייכלר: אם מחוקקים חוק שעוסק בענייני בריאות, צריך להתמקד בבריאות, כמו שאמר היושב ראש.
ישראל אייכלר: אתה נותן לו תעודה לגבי הדברים הבריאותיים.
ישראל אייכלר: שאר העניינים שיש להם עם העירייה, תן לו לשנה, תן לו לשנתיים כדי שיגמור אותם, אבל לא יכול להיות שהעיריות יוכלו לשתק את כל המערכת העסקית והשיווקית באמצעות משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: פעם משרד הבריאות ישתק את המערכת בגלל הבנייה.
אלי אלאלוף: תבדקו את האפשרות הזאת בבקשה.
<שרון גוטמן: בסימן העונשין, אין על הסעיף הזה ענישה.
<שרון גוטמן: זאת אומרת, בהיבט ההצהרתי באמת לסגור מעגל מול חוק רישוי עסקים.
<שרון גוטמן: בזמנו היו דיונים בעניינים האלה אצל המשנה ליועץ המשפטי לממשלה וההנחיה שבזמנו עורכת הדין שרית דנה הייתה ברוח הזאת שההסתכלות על רישוי עסקים צריכה להיות במובן הרחב ולא לאפשר חריגות בחקיקות ספציפיות, כדי באמת להסתכל על זה במובן הרחב שרישוי עסקים הוא לא איזה משהו שדורשים אותו רק נקודתית אלא באמת הרעיון הוא שכל הרשויות יאכפו וכל הממשלה תתממשק לאותו רעיון.
<שרון גוטמן: לכן גם לא הוספנו סעיף ענישה, רק לסעיף השני שמדבר על מתי לא דרוש רישיון עסק.
אלי אלאלוף: לסיכום הנקודה הזאת.
אלי אלאלוף: אני מבקש שתעיינו עוד פעם בשני הסעיפים ביחד ותבדקו את הפתרון שלא מתנה אחד בשני ואת השלישי ברביעי וכדומה.
אלי אלאלוף: זה מעגל מטורף כזה, מעגל קסמים מסוכן לדעתי.
<אפרת אביאני: משרד החקלאות.
<אפרת אביאני: בסעיף 150(2) נכתב שאם לא נדרש רישיון עסק, הוא רשום כתאגיד או פועל כעוסק מורשה או אם אינו רשום ופועל כאמור, הוא חבר באגודה שיתופית חקלאית.
<אפרת אביאני: ניסיתי לברר למה נכנס העניין הזה של חבר באגודה שיתופית חקלאית.
<אפרת אביאני: צריך לדעת שיש חקלאים שהם לא חברים באגודות שיתופיות חקלאיות.
<אפרת אביאני: חקלאים פרטיים למשל, כל המגזר הערבי, כל החקלאים שם הם לא חקלאים באגודות שיתופיות חקלאיות.
אלי אלאלוף: יש הרבה חקלאים עצמאים גם במגזר היהודי.
<אפרת אביאני: מספיק לדרוש עוסק מורשה.
<אפרת אביאני: התוספת הזאת מיותרת.
<נעה בן שבת: לא יכול להיות חקלאי שהוא לא עוסק מורשה?
<אפרת אביאני: אז הוא עבריין מס.
<אפרת אביאני: החברות באגודה שיתופית כאן, היא לא רלוונטית.
<קריאה: זה רק אם הוא לא עוסק מורשה.
<אפרת אביאני: אתה נותן עדיפות ליהודים כי לרוב רק יהודים הם חברים באגודות שיתופיות.
<אפרת אביאני: אתה נותן כאן אופציה למישהו שהוא לא עוסק מורשה אבל הוא כן חבר באגודה שיתופית חקלאית לשווק את התוצרת שלו למשווק.
<אפרת אביאני: מי שהוא לא עוסק מורשה וגם לא חבר באגודה שיתופית חקלאית כי הקרקע שלו היא פרטית והוא לא קיבל אותה מהמינהל דרך האגודה השיתופית, בקיצור, זה לא רלוונטי.
<אלי גורדון: מה את מציעה שיהיה?
<אפרת אביאני: פשוט למחוק את החבר באגודה שיתופית.
<אפרת אביאני: זה לא רלוונטי.
<נעה בן שבת: לא יכול להיות חבר באגודה שיתופית שהוא לא עוסק מורשה בגלל המבנה של אגודה שיתופית?
<אפרת אביאני: אבל למה זה רלוונטי לכך שהוא חבר אגודה שיתופית?
<קריאה: הוא חייב להיות עוסק מורשה.
<אפרת אביאני: החברות באגודה שיתופית היא חלק מהמבנה של ההתיישבות.
אלי אלאלוף: ההיסטורית.
<אפרת אביאני: זאת דרך לקבלת קרקעות וכולי.
<נעה בן שבת: את אומרת שזה שהוא רשום כתאגיד, כולל גם את האגודה השיתופית?
<אפרת אביאני: יש חקלאים שהם גם חברי אגודה שיתופית אבל הם גם פועלים כתאגיד.
<אפרת אביאני: יש חקלאים שהם לא והם עוסק מורשה.
<אפרת אביאני: בכל מקרה הם צריכים להיות עוסק מורשה.
<אלי גורדון: זה לא סותר.
<אפרת אביאני: זה לא סותר.
אלי אלאלוף: אתה יכול להיות חבר בעמותות שונות או באגודה.
אלי אלאלוף: אתה חייב להיות עוסק מורשה.
<נעה בן שבת: יכול להיות שהוא פרט והוא עצמו לא תאגיד, אבל הוא חבר באותו תאגיד, באותה אגודה שיתופית.
<אפרת אביאני: זה לא משנה.
<אפרת אביאני: גם אם אתה חבר מושב, אתה חבר באגודה חקלאית, אתה עדיין צריך להיות עוסק מורשה.
<אפרת אביאני: זה שבמקרה אתה חבר קיבוץ או חבר מושב, במגזר הערבי אין קיבוצים ואין מושבים, אז למה שאלה שהם חברי קיבוץ או מושב יוכלו לשווק ואלה שהם חקלאים פרטיים לא יוכלו לשווק?
ישראל אייכלר: כך נוצרה המדינה בשנות ה-50.
<אפרת אביאני: אז עכשיו נמשיך את זה?
אלי אלאלוף: המושג הזה של אגודה שיתופית בחקלאות זה סופר פסה.
אלי אלאלוף: אין שום הצדקה לשים את זה.
ישראל אייכלר: ראיתי שזה חוזר בכל הסעיפים.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת אייכלר, אתה לא מרגיש טוב?
אלי אלאלוף: אתה משנה היסטוריה כאן.
אלי אלאלוף: אתה משכתב היסטוריה.
ישראל אייכלר: אני לא מתחיל עם הסוציאליזם.
אלי אלאלוף: גם זאת מילה גסה.
<נעה בן שבת: בסעיף 151(ג) אנחנו אומרים שההיתר למכירת מלאי מזון שיוצר או יובא כדין טרם תחילתה של ההחלטה.
<נעה בן שבת: אני חושבת שדיברנו על זה בדיון הקודם אבל אי לא בטוחה.
<נעה בן שבת: סעיף 151 לעניין שימוש במלאי מזון של יצרן או יבואן שרישיונו או התעודה שלו בוטלו.
<נעה בן שבת: המלאים מתייחסים למצב של טרם תחילת ההחלטה.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, יכול להיות שההחלטה ניתנה קודם אבל חלף זמן עד שהיא נכנסה לתוקף.
<נעה בן שבת: אם כן, זה ממועד שהיא נכנסה לתוקף.
<נעה בן שבת: תיקון נוסף בסעיף 153.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על מזון פטור.
<נעה בן שבת: הרבה פעמים זאת דווקא תוצרת חקלאית.
<נעה בן שבת: אנחנו מוחקים את המלים "מי שקיבל מזון פטור" ואומרים שהוא קיבל מזון פטור, לא משנה ממי, הוא יכול לקבל אותו מהחקלאי שהוא לא יצרן, הוא יכול לקבל אותו מהיצרן או מהיבואן.
<נעה בן שבת: כך גם בהמשך, בשורה הרביעית, שם אנחנו אומרים: "יחזיק הוכחה אחרת כמי שממנו התקבל המזון, מבעל רישיון עסק בתוקף וכולי, בעל רישום תקף כתאגיד או כעוסק מורשה" ואת אומרת שגם כאן להוריד את החבר באגודה שיתופית חקלאית.
ישראל אייכלר: זה בגלל שוויתרו על משרד החקלאות.
<אפרת אביאני: אנחנו לא ויתרנו על משרד החקלאות.
<נעה בן שבת: סעיף 154.
<נעה בן שבת: היו כמה סעיפים שהתייחסו לחובה לקיים את הוראות היצרן לגבי המזון ואלה סעיפים 154, 36 ו-184.
<נעה בן שבת: רצינו להציע לאחד את כל הסעיפים האלה ולקבוע חובה מסודרת לגבי אחזקת המזון וגם להתייחס לאחזקה שלו, לא רק של יצרן בכלל, וגם לגבי הנושא של הטמפרטורה המבוקרת ולאחד את כלה הוראות בסימן ז', בתחילת סימן ז', ולהגיע לשם.
<נעה בן שבת: לשם כך נמחקה מכאן הוראת סעיף 154.
<נעה בן שבת: סעיף 36 , אולי יהיה צריך לבקש לדון בו מחדש.
אלי אלאלוף: את רוצה לדון בו עכשיו?
<נעה בן שבת: אני מבקשת שאת כל הרביזיות נעשה במועד אחד ואז נדון באופן מרוכז.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על כך שהמשווק אחראי לוודא את קיומם של פרטי הסימון המפורטים בתוספת העשירית לגבי מזון ארוז מראש שהוא מוכר.
<נעה בן שבת: זאת אותה תוספת עשירית אותה הוספנו ומדברת על פרטי סימון מסוימים, שם היצרן, תאריך אחרון לשימוש, תאריך מומלץ אחרון לשימוש ואזהרות לעניין החנק.
<נעה בן שבת: סעיף 156 נקי מהערות.
אלי אלאלוף: חוץ מהכותרת.
<נעה בן שבת: יש כאן הרבה שינויי נוסח ואנחנו משתדלים להתעכב על הדברים שהם יותר מהותיים.
<נעה בן שבת: סעיף 157, בסיפא, בסעיף קטן (ב).
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על המשווק הגדול.
<נעה בן שבת: אמרנו שהוא צריך להחזיק את המסמכים, שאפשר לדרוש ממנו להחזיק את המסמכים באופן זמין.
<נעה בן שבת: ההוראה המקורית דיברה על מקום עסק ואנחנו אומרים מקום העסק או באופן המאפשר נגישות מהירה אל המסמכים, אם זה באמצעים מחשוביים, אם זה באמצעים אחרים שמאפשרים נגישות מהירה אל המסמכים.
<קריאה: הסעיף שבוטל כבר שובץ בנוסח שנשלח?
<נעה בן שבת: זה סעיף 183(א).
<קריאה: אבל הוא הועבר רק לעניין האחסון וההובלה.
<קריאה: הוא צומצם בתוכן.
<קריאה: הסעיף לא עבר.
<ענת מימון: לרבות הוראות.
<ענת מימון: סעיף 183(א).
<קריאה: אני רואה.
<קריאה: עוסק במזון יקיים את הוראות היצרן לרבות הוראות בתנאים לעניין אחסון והובלה.
<קריאה: הבנתי.
<נעה בן שבת: סעיף 158.
<נעה בן שבת: בהתחשב בכך שאלה תקנות פטור, הוועדה הסכימה בדיון הקודם שאנחנו מדברים על הוראות באישור הוועדה.
<נעה בן שבת: אנחנו רוצים שגם יהיה אפשר להתחשב בהיקף הפעילות של המשווקים, בגודל וגם לסוג פעולת המכירה שמבצעים כך שלמשל אם זה מוביל, אפשר לתת לו הוראות נפרדות.
<נעה בן שבת: לגבי מוביל, מאחסן או מוכר במובן הפשוט של המילה, כדי להבחין בין סוגי המוכרים.
<נעה בן שבת: זה פשוט פירוט של סוגי המשווקים.
<נעה בן שבת: סעיף 158(א).
<נעה בן שבת: הקראנו את הסעיף החדש שיוצר חזקות שיוצרות הגנה מסוימת למשווק כי חזקה שלא הפר הוראות מסוימות.
<נעה בן שבת: הייתה בקשה להוסיף סעיפים מסוימים.
ישראל אייכלר: מה נותנת לו החזקה הזאת?
<נעה בן שבת: החזקה הזאת למעשה מגינה עליו גם במישור של העיצומים הכספיים.
<נעה בן שבת: החזקה עומדת לרשותו אם הוא מראה שהוא לא ידע.
ישראל אייכלר: צריך להוכיח שהוא הפר ולא הוא צריך להוכיח שהוא קיים.
<נעה בן שבת: אלא אם כן הוכיחו אחרת שהייתה הפרה ממשית, החזקה הזאת עומדת לרשותו וזה נוגע גם לעיצום כספי וגם לאחריות הנזיקית שלו.
<נעה בן שבת: לבקשת המשווקים הוסיפו כאן עוד שלושה סעיפים - סעיף 29(7)(ג), סעיף 31 וסעיף 33(ד)(1) בנוגע לבשר המופשר והסימון שלו.
<נעה בן שבת: סעיף 159.
<נעה בן שבת: אנחנו עוברים לפרטים שנדרשים להבטחת עקיבות המזון על ידי עוסק במזון.
<נעה בן שבת: כמו שאמרנו, יתכן שהמקום של ההוראות האלה הכלליות לגבי כל עוסק במזון הן לא בסימן שעוסק במשווק אלא במקום אחר ובכל זאת אלה הוראות שנוגעות לעקיבות.
<נעה בן שבת: אני אקרא את השינויים.
<נעה בן שבת: פרטי העוסק – יש הגדרה בסעיף 159.
<נעה בן שבת: מסמכים אלה – תעודת משלוח ככל שישנה.
<נעה בן שבת: אמרו לנו שלא תמיד היא נמצאת.
<נעה בן שבת: חשבונית עסקה, חשבונית מס או מסמך אחר שמשמש לייעוד דומה אף אם שמו אחר.
<נעה בן שבת: לעניין בשר – תעודת משלוח למוצר בשר כהגדרתם בסימן ח'.
<נעה בן שבת: לגבי מזון פטור – העתק של אחד מהמסמכים הנדרשים בסעיף 153(א) ובלבד שבאחד לפחות מהמסכים מופיעים לגבי מזון שאינו מזון פטור שם היצרן, שם המזון ומספר רישיון הייצור שלו או שם היבואן של המזון ומספר תעודת היבואן הרשום שלו לפי העניין.
<נעה בן שבת: כזכור, הייתה טענה שמספר השדות בחשבונית העסקה לא מאפשר לכלול את הפרטים ואנחנו אומרים, לא, אחד מהמסמכים האלה לפחות צריך להכיל את הפרטים.
<רז הילמן: שלושת המסמכים האלה, אני חושש שלא נותנים את המענה.
<רז הילמן: אני הצעתי כפתרון לבעיה הזאת שלמשל אצל סיטונאים שעל גבי מסמך, או תעודת משלוח או חשבון או חשבונית עסקה - יכולים להיות מאות פרטי מוצרים ומהם עשרות ספקים שונים, יצרנים ויבואנים שונים וזה פשוט לא מעשי שזה יופיע.
<רז הילמן: לכן הצענו שכל עוד לאותו עוסק, סיטונאי, לא משנה מה הוא, יש יכולת כאשר בא אליו מפקח של משרד הבריאות ושואל אותו האם המוצר, המק"ט הזה והזה, לאיזה מספר יבואן הוא שייך, לאיזה מספר יצרן הוא שייך, כל עוד הוא יודע לענות על זה, זה צריך להיות מספיק.
<רז הילמן: זאת אותה נגישות מהירה עליה דיברתם קודם בסעיף של המשווק.
<רז הילמן: זה נותן לך את המענה כמשרד הבריאות וזה לא מייצר את ההכבדה הנוראית בניירת.
<רז הילמן: אני ממש חושב שזה חשוב.
<אלי גורדון: יש כאן בעיה.
<אלי גורדון: צריך להבין שבסופו של דבר האמירות הן שצריך לתקף את המסמכים.
<אלי גורדון: אם אנחנו משאירים את זה לכל מיני אפשרויות עתידיות ויכולת להוכיח.
<רז הילמן: זה לא עתידי.
<רז הילמן: במקום.
<אלי גורדון: במקום, באיזו דרך?
<רז הילמן: יש לו מסמך שנותן לו המרה.
<רז הילמן: המק"ט הזה והזה שייך למספר יבואן כזה וכזה.
<אלי גורדון: ונניח שכרגע יש מצב שיש מוצר איקס שבאתי כמפקח לרז וביקשתי לדעת ממי הוא קיבל אותו, ורז אומר שהוא קיבל אותו מפלוני אלמוני.
<אלי גורדון: אני ניגש לפלוני אלמוני והוא אומר, מה פתאום, זה לא אני שסיפקתי לו סחורה.
<רז הילמן: מה ההבדל אם זה יהיה כתוב בתעודת משלוח או זה יהיה כתוב במסמך ההמרה הזה?
<אלי גורדון: התעודה הזאת מהווה הוכחה לכך שאכן בוצעה עסקה.
<רז הילמן: זה לא בהכרח מאותו בן אדם, מאותו פלוני אלמוני.
<רז הילמן: יש הרבה תחנות בדרך.
<רז הילמן: זה לא שאם כתוב בתעודת המשלוח, זה יותר חזק מאשר אם זה כתוב במקום אחר.
<אלי גורדון: גם אם זה פלוני אלמוני הראשון בקצה החוט.
<רז הילמן: נגיד שזה לא הראשון?
<אלי גורדון: על אחד אחריו, אני כבר לא מדבר כי אני מחייב כאן את ההתקשרות ברמה של קונה ומוכר.
<רז הילמן: אם אנחנו לא בראשון אלא אנחנו בין השני לשלישי, אם מספר יבואן יהיה רשום בתעודת המשלוח או אם הוא יהיה רשום במסמך המרה שנמצא אצל המשווק, זה בדיוק אותו הדבר.
<רז הילמן: אין שום הבדל.
<נעה בן שבת: מסמך המרה הוא מסמך שממיר קוד לשם ולמספר הרישיון?
<נעה בן שבת: השאלה אם זה ברמה של קוד שכתוב לי מספר מסוים וזה מפנה למספר הרישיון של היצרן, או שזה מסמך המרה שאני יודעת שאני תמיד מקבלת את המוצרים האלה והאלה מיבואן כזה או אחר.
<רז הילמן: זה מסמך שאומר שאני יודע שהמק"ט הזה והזה והפרטים הנוספים שכתובים עליו בתעודת המשלוח הם שייכים למספר יבואן כזה וכזה או למספר יצרן כזה וכזה שזה השם שלו וזאת הכתובת שלו.
<רז הילמן: זה מה שהמסמך הזה בעצם אומר.
<נעה בן שבת: ומי מאשר לך את המסמך הזה?
<נעה בן שבת: מי הכין לך את המסמך הזה?
אלי אלאלוף: מה הבקשה שלכם?
<רז הילמן: הבקשה שלי היא שלא יהיה צורך שמספר יבואן ויצרן יופיע בתעודת המשלוח ובחשבונית עסקה אלא שתהיה יכולת לאותו משווק, אם שואלים אותו של מי המוצר הזה והזה, מי היבואן או היצרן שלו, הוא יודע להגיד את זה.
<רז הילמן: אגב, על המוצר גם יש את הפרטים האלה.
אלי אלאלוף: זה חסכון של שורה אחת.
<רז הילמן: וזה דרמטי.
<יוספה הולצשטיין: זה דרמטי.
<רז הילמן: הנה, היבואנית אומרת שזה דרמטי.
<אלי גורדון: אני לא יודע למה היבואנית אומרת שזה דרמטי.
<יוספה הולצשטיין: במערכות מחשוב להכניס שורה נוספת, זה מהפך.
<יוספה הולצשטיין: אם אנחנו רוצים להוסיף איזושהי שורה לתוך חשבונית קיימת, מערכות ERP שתומכות בכל הדאתה שעובר בין ספקים למפיצים, זה מהפך עולם ומלואו.
<יוספה הולצשטיין: יכול להיות שמישהו גדול יכול לעשות את זה, אבל לא מישהו קטן.
<יוספה הולצשטיין: זאת נראית אולי מילה אחת או שורה אחת אבל זה בהחלט מצריך המון משאבים כדי ליישם את זה.
<רוני סורקיס: אני רוצה להגיד שישנם גופים שלא יהיו מסוגלים לעשות את זה ואני מדבר על אותם משווקים שבעצם משווקים מתוך טנדר לעסקים שונים.