GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דבי מילשטיין: לכן יש גם מחויבות בינלאומית להודיע מראש, כמובן אם זה לא מקרה חירום או משהו כזה, ויש שישים ימים למדינות החברות לשאול שאלות ולהתעניין ברגולציה.
<דבי מילשטיין: לכן זה חשוב גם לנו.
אלי אלאלוף: לארגון הסחר הבינלאומי יש השפעה עלינו?
<אלי גורדון: כן, ודאי.
<דבי מילשטיין: ל-WTO?
אלי אלאלוף: מזל שלא ראיתם היכן הוא יושב בז'נבה.
<אלי גורדון: ראינו.
אלי אלאלוף: בתנאים כאלה, אני לא חושב שהם עובדים.
<דבי מילשטיין: אם אנחנו מדווחים, ואנחנו חייבים לדווח, לכל המדינות יש את הזכות לשאול שאלות.
אלי אלאלוף: הלוקסוס של הארגונים הבינלאומיים.
<דבי מילשטיין: אנחנו משלמים ללוקסוס.
איציק שמולי: אל תהיה מוטרד אדוני היושב ראש, או-טו-טו זורקים אותנו גם משם.
<נעה בן שבת: סעיף 85 שעברנו התייחס לנושא של מפר אמון.
<נעה בן שבת: הייתה כאן הערה שביקשה שברירת המחדל של ההחלטה על מפר אמון תהיה לשנה אלא אם אפשר לקצר את התקופה.
<נעה בן שבת: הנושא נבדק, גם מפר אמון שקיים בחקיקה אחרת, והוחלט להשאיר את זה כפי שזה.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, אפשר לקבוע תקופות כדי לראות באדם מפר אמון ובלבד שזה לא יעלה על שנה.
<נעה בן שבת: סעיף 90, הכרזה זמנית.
<נעה בן שבת: גם כאן יש הוראה שאומרת שאפשר לקבוע תנאים להכרזה כאמור, שוב, במטרה להתייחס לסוגי מזון שונים, לשלבי היבוא השונים או לתנאים אחרים שנדרשים.
<נעה בן שבת: הנושא של הכרזה.
<נעה בן שבת: דובר גם על הנושא של הפרסום באתר האינטרנט, בסעיף קטן (ה).
<נעה בן שבת: ההכרזה נכנסת לתוקף עם פרסומה ברשומות או במועד המאוחר ביותר שנקבע בה.
<נעה בן שבת: יש את האפשרות לתת הוראות לתחנת ההסגר עוד לפני הפרסום ברשומות אבל ההוראות המוקדמות צריכות להיות מפורסמות באתר האינטרנט.
<נעה בן שבת: הנושא של החלטה על יבוא מזון רגיש.
<נעה בן שבת: הייתה בקשה שבאישור יבוא מזון רגיש תהיה אפשרות, במקרה של חידוש אישור כזה ליבוא מזון רגיש, להארכה במקרה שלא ניתנה החלטה במועד מסוים.
<נעה בן שבת: כיוון שבשונה מרישיון ייצור אין מועד שבו חייבים להגיש את הבקשה, אנחנו קבענו טווח זמנים שבו אפשר להגיש את הבקשה ואז יראו את אותו אישור כאילו הוא נמשך עד למועד ההחלטה בבקשה.
<נעה בן שבת: ההחלטה כמובן יכולה להיות גם שלילית.
<נעה בן שבת: אפשר גם אחרי המועדים האלה להחליט שלא נותנים את אותו אישור ייבוא מוקדם אבל בתקופת הביניים שעד אותה החלטה יש הארכה של ההוראה.
<נעה בן שבת: אני אקרא את סעיף 91.
<נעה בן שבת: לשם קבלת אישור מוקדם לייבוא של מזון רגיש או חידוש אישור כאמור, יגיש יבואן למנהל שירות המזון או לעובד שירות המזון שהוא הסמיכו לכך (בתת סימן זה – נותן האישור) בקשה בהתאם להוראות סעיף 92.
<נעה בן שבת: החלטה בבקשה לקבלת אישור מוקדם לייבוא של מזון רגיש תינתן בתוך 45 ימים מהמועד שבו הוגשה הבקשה המלאה.
<נעה בן שבת: הוגשה בקשה לחידוש אישור מוקדם לייבוא 45 ימים לפחות לפני פקיעת האישור אך לא מוקדם מתשעים ימים לפני פקיעתו, בצירוף המסמכים הנדרשים, ולא ניתנה החלטה עד מועד הפקיעה, יראו כאילו הוארך האישור עד מועד החלטה בבקשה שכאמור יכולה להיות גם שלילית.
<נעה בן שבת: על אף האמור בסעיף קטן (ב) ו-(ג), נותן האישור רשאי לעכב את הטיפול בבקשה אם מצא כי לא צורפו המסמכים, הטפסים או המידע הנדרשים לפי סעיף 92(א)(2) עד לצירופם בתוך מועד שיקבע ואם לא צורפו במועד כאמור, רשאי הוא לדחות את הבקשה.
<נעה בן שבת: יש כאן גם קביעת לוחות זמנים למתן האישור המוקדם לייבוא.
<נעה בן שבת: קודם לא הייתה הגבלת זמנים ועכשיו יש הגבלת זמנים.
<נעה בן שבת: אני מבינה היום אתם חלק מהדברים עושים בזמן יותר קצר אבל זה הזמן המקסימלי שהוא קצר יותר מהטווח המקסימלי שנתון לכם היום.
<אלי גורדון: אני מתנצל.
<אלי גורדון: הסעיף מוסכם והכול נכון ובכל זאת מכיוון שכרגע הבהרנו שההחלטה יכולה להיות גם חיובית וגם שלילית, אבל מהנוסח כפי שהוא ברור לכולם שההחלטה יכולה להיות גם שלילית.
<קריאה: בחידוש?
<נעה בן שבת: יכול להיות שההחלטה לא ניתנה במועד, ההחלטה על חידוש לא ניתנה במועד, ולאותו יבואן בינתיים הוארך האישור אבל שבועיים אחר כך התקבלה החלטה שאומרת, לא, אתה לא תוכל.
<אלי גורדון: משמעות הדבר היא שאם יש סירוב, אם התשובה היא שלילית בעת העמידה במסגרת לוחות זמנים, זה אומר שכבר המנגנון של ההארכה האוטומטית לא תקף.
<אלי גורדון: זאת משמעות הדברים ואנא מכם, תזכרו את זה כי אני אזכיר בבוא היום.
<שרון גוטמן: המשמעות היא שגם אם עברו 45 ימים ואחרי שבועיים נניח ניתנה החלטה שלילית, גם אם היבואן הסתמך על זה שלא ניתן לו במועד, לא יהיה לו אישור ייבוא אחרי שבועיים.
אלי אלאלוף: זה מיידי?
אלי אלאלוף: מהיום להיום?
אלי אלאלוף: ברגע שיש הודעה שלילית.
<שרון גוטמן: אני מזכירה שהבקשה לכל המנגנון הזה הייתה בקשה של מר רז הילמן להשוות את התנאים לרישיון יצרן.
<שרון גוטמן: זאת הייתה הבקשה שלו ואנחנו נענינו בחיוב.
<שרון גוטמן: אנחנו סברנו שזה לא טוב ליבואן אבל נענינו לבקשה בכל זאת.
<שרון גוטמן: שיהיה ברור שאם לא ניתנה החלטה במועד ובכל זאת היבואן הסתמך על זה, שייקח בחשבון שיכול להיות שהוא יקבל תשובת דחייה במועד מאוחר יותר.
<רז הילמן: בכל מקרה זה יהיה לפני מועד של סיום התוקף הקודם שלו.
<רז הילמן: אתם בכל מקרה תצטרכו לתת תשובה בתוך 45 ימים כי זה לא קשור לסעיף הזה.
<אלי גורדון: זה שאנחנו צריכים לעמוד בלוחות זמנים, זה ברור ואנחנו עומדים בלוחות הזמנים.
<אלי גורדון: היה וקרה משהו ולא עמדנו בלוחות זמנים, לאחר 45 ימים היבואן מקבל אישור אוטומטי כבקשתכם.
<אלי גורדון: יחד עם זאת, אם ביום ה-48 נתנו תשובה שלילית, משמעות הדבר היא שאישור שקיבלתם או הארכה אוטומטית שהתקבלה, היא לפרק זמן של שלושה ימים.
<אלי גורדון: האם זה מקל או מקשה על היבואן?
<אלי גורדון: זה לשיקול דעתו של היבואן.
אלי אלאלוף: לאור הדיון שהיה לנו על הבשר הקפוא, תרשו לי הערה.
אלי אלאלוף: שתפו את נציגי הבשר הטרי בדיונים ביניכם.
<רוית ארבל: הסעיף תוקן בעקבות הבקשה להשוות לחידוש רישיון יצרן אלא שכאן ניתן חצי זמן.
<רוית ארבל: או שנקצר גם שם.
<אלי גורדון: אי אפשר.
<אלי גורדון: אני מצטער שאני מתפרץ, אדוני היושב ראש.
אלי אלאלוף: אתה עונה.
אלי אלאלוף: זה המשך דיון.
<אלי גורדון: רוית, תפסת מרובה לא תפסת.
<אלי גורדון: התהליכים הם שונים וצריך להכיר בזה.
<אלי גורדון: לוחות זמנים הם שונים.
<אלי גורדון: ה-SLA המקסימלי נכון להיום שניתן כאן לחידוש, הוא שונה.
<רוית ארבל: תשעים ימים לעומת 45 ימים.
<רוית ארבל: זה נעשה במודע?
<אלי גורדון: במודע, ביודעין, בהפנמה.
<נעה בן שבת: נעבור לסעיף 93.
<נעה בן שבת: לסעיף 93 הייתה הערה.
<נעה בן שבת: ביקשו להאריך את התקופה בה אפשר לדווח על השינוי בפרט מן המסמכים שמסר היבואן.
<נעה בן שבת: אני מזכירה שאנחנו מדברים על אישור מוקדם לייבוא מזון רגיש.
<נעה בן שבת: הנושא הזה נדון ובסופו של דבר אני מבינה שהממשלה לא הסכימה להאריך את המועדים.
<נעה בן שבת: היא הסבירה את הייחוד של אישור מוקדם לייבוא לעומת הנושא של הייצוא.
<נעה בן שבת: הייבוא הוא לא פעולה מתמשכת אלא זאת יכולה להיות פעולה חד פעמית כאשר מביאים את מזון והמזון נכנס לערי ישראל והנושא הזה יכול להיות מאוד קריטי.
<נעה בן שבת: לכן חשוב להשאיר את זה על שבעה ימים שהם שבעה ימי עבודה.
<נעה בן שבת: לסעיף 96.
<נעה בן שבת: הנסיבות או העילות בהן אפשר לשלול את האישור המוקדם לייבוא, להתלות אותו, לבטלו או לסרב לחדשו.
<נעה בן שבת: כאן היו כמה שינויים כאשר הראשון הוא שנוספה פסקה (5א) לפיה בעל האישור מפר אמון לפי סעיף 85.
התקיים אחד מאלה: בעל האישור הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אינו ראוי לדעת נותן האישור לקבל אישור מוקדם לייבוא מטעמים של שמירה על בריאות הציבור.
התקיים אחד מאלה: בעל האישור, ואם הוא תאגיד - הוא או נושא משרה בו, הורשע בעבירה הקשורה בעיסוקו ושמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לדעת נותן האישור לקבל אישור מוקדם לייבוא.
התקיים אחד מאלה: הוגש נגד בעל האישור, ואם הוא תאגיד – נגדו או נגד נושא משרה בו, כתב אישום בעבירה הקשורה בעיסוקו ושמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לדעת נותן האישור לקבל אישור מוקדם לייבוא.
התקיים אחד מאלה: כאן רוכזו כל החלופות לגבי הנושא של הרשעה ולגבי הנושא של כתב אישום כאשר מדובר בעבירה שקשורה בעיסוק כאשר זה כמובן תלוי בנסיבותיה ובחומרתה.
התקיים אחד מאלה: סעיף נוסף שתוקן, סעיף 98.
התקיים אחד מאלה: הבהרנו שבנושא של בירור חשד, ההחלטה נתונה לנותן האישור.
התקיים אחד מאלה: סעיף 105.
התקיים אחד מאלה: אנחנו חוזרים לנושא של פרטי ההצהרה בדבר יבוא מזון רגיל.
התקיים אחד מאלה: אני אקרא את הסעיף.
התקיים אחד מאלה: ההצהרה בדבר ייבוא מזון רגיל תכלול את הפרטים האלה: שם היבואן, מענו ומספר תעודת היבואן הרשום.
התקיים אחד מאלה: שם המזון הרגיל שבכוונתו לייבא בעברית ובאנגלית, ושמו המסחרי, ככל שקיים, כפי שמופיע על תווית הזון כשהוא נמכר במדינה שממנה יובא ככל שהוא נמכר בה.
התקיים אחד מאלה: ככל שהוא נמכר בה, כי לפעמים הוא לא נמכר באותה מדינה אלא רק מיוצר בה.
ממטרות אלה: אם לא חל לגביה פטור, כמובן פטור מוחלט.
ממטרות אלה: (3א) משקל יחידת מזון וטור אריזת המזון ואם יש מגוון של משקלים או סוגי אריזות, פירוט לגבי כל אחד מהם.
ממטרות אלה: שם יצרן המזון לרבות מדינת הייצור וכתובתו של אתר ייצור המזון במדינה האמורה, וכאשר מיובא המזון האמור באמצעות ספק, גם שם הספק, לרבות מדינת הספק.
ממטרות אלה: לעניין סימן זה – "ספק", מי שיבואן מתקשר עמו לאספקת מזון למטרת ייבוא.
ממטרות אלה: האם יש בידיו לפחות אחד מהמסמכים האמורים בסעיף 131(א), אם לאו.
<רוית ארבל: אנחנו ביקשנו שבסעיף הזה, וזה הוסכם בישיבות הפנימיות, יתווסף שאחד המסמכים יהיה התחייבות של הספק.
<רוית ארבל: היבואן יציג התחייבות מהספק שבמקרה של ריקול, הוא יודיע.
<רוית ארבל: במקרה של ריקול מהיצרן, הוא יודיע.
<נעה בן שבת: רצינו להציע להוסיף את זה בתוספת השלישית.
<נעה בן שבת: אני לא יודעת אם זה המקום המתאים.
<נעה בן שבת: בעוד 76, העמוד האחרון בקובץ שלפניכם, להוסיף את התחייבות, שאותה התחייבות שמוסר היבואן - - -
<קריאה: זה נותן מענה.
<רוית ארבל: תודה רבה.
<אמיר רשף: אדוני היושב ראש, אנחנו עשינו בדיקה.
<אמיר רשף: היה איזה חשש בהתחלה שהדרישה הזאת שהגיעה מהתעשיינים מייצרת איזשהו חסם ליבואן חדש אבל היא לא יוצרת חסם ומבחינתנו אין מניעה להוסיף את ההצעה.
אלי אלאלוף: הנה, קיבלתם.
<אמיר רשף: התעשיינים מאוד חרדים מעניין הייבוא.
<רז הילמן: גם בדיון הקודם אמרת אמירה.
<רז הילמן: הדאגה שלנו היא לבטיחות הצרכן וזה אמיתי.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם שהאווירה הזאת של דיון ענייני, לצערי זה לא מובן מאליו מבחינת התקשורת שמתעניינת בנושא.
<נעה בן שבת: לסעיף 106, לעניין שפת ההוראות למילוי ההצהרה.
<נעה בן שבת: דיברנו על זה בדיון, האם זה נדרש כי בכל מקרה אלה טפסים שמוציא שירות המזון.
<נעה בן שבת: בסופו של דבר ירצו להנגיש את ההוראות וראוי להנגיש אותן ויעשו את ההנגשה.
<נעה בן שבת: לא צריך הוראה בחקיקה רק להצהרה הזאת.
<נעה בן שבת: לכן אנחנו מבקשים למחוק את הסעיף הזה.
אלי אלאלוף: סעיף 106, נמחק.
<נעה בן שבת: את סעיף 106.
אלי אלאלוף: אז צריך לעדכן את כל מספרי הסעיפים.
<רז הילמן: ההגדרה של ספק היא כאילו מכלילה גם את היצרן בחוץ לארץ.
<רז הילמן: אולי צריך להחריג ולומר ובתנאי שזה לא היצרן.
<ענת מימון: סעיף 105(4).
<דבי מילשטיין: אני מחכה לשמוע מנציגי הממשלה.
<אמיר רשף: את רוצה שננסח את זה ונציג את זה אחר כך?
<אמיר רשף: בסדר.
<אמיר רשף: דבי רצתה להעיר שלעניין התוספת להצהרת היבואן, קיבלתי מהספק - - -
<נעה בן שבת: זאת התחייבות.
<נעה בן שבת: זאת לא הצהרה אלא התחייבות.
<אמיר רשף: התחייבות לעדכן אותי במקרה שקיבל הודעה.
<אמיר רשף: במקרה שהגיעה לספק הודעה, הוא יעביר אותה אל היבואן.
<קריאה: נודע לו.
<אמיר רשף: במידה ונודע לו על הודעה לריקול, הוא יעביר אותה ליבואן.
<נעה בן שבת: אנחנו נתקן בהתאם.
<שרון גוטמן: עוד הערה לתוספת.
<שרון גוטמן: "אין בידי אחד מבין המסמכים".
<נעה בן שבת: זה צריך להיות בהצהרה.
<שרון גוטמן: אנחנו צריכים לבדוק איזה מסמכים כי כאן מתייחסים לכל תת הסימן.
<נעה בן שבת: נושא של תשלום האגרה.
<נעה בן שבת: ביקשת, אדוני, שיבחנו מחדש את סכום האגרה בה דובר.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על אגרה, אי מסירת הצהרה כתנאי למסירתה.
<נעה בן שבת: מדובר על סכום של 481 שקלים חדשים.
<נעה בן שבת: אולי האוצר ירצה להציג את הנושא.
<אמיר רשף: התבקשנו לבדוק.
<אמיר רשף: בתיאום עם צוות התקציבים והכספים של משרד הבריאות בחנו מחדש את האגרה.
<אמיר רשף: מה שנעשה בנוסח, לקחנו את האגרה הקיימת והטמענו אותה כדי שזה לא יצטרך לחכות לתקנות.
<אמיר רשף: כרגע אנחנו מוצאים שאפשר להפחית עשרים אחוזים מהסכום הנקוב, מה שמוריד קרוב למאה שקלים בסכום האגרה אבל כמובן שעם זה מצטרפת הסמכות של השר לעדכן את האגרה בתקנות ככל שנמצא שהשירות וההיערכות של שירות המזון דורשת סכום יותר גבוה.
אלי אלאלוף: זאת בשורה טובה.
אלי אלאלוף: הורידו לכם עשרים אחוזים מהאגרה.
<אמיר רשף: הנושא הזה חוזר גם בסעיף 117 שזאת האגרה על תעודת שחרור של מזון רגיל.
<נעה בן שבת: גם שם האגרה הייתה באותו סכום והסכום הופחת בהתאם וגם שם זה הוכפף לאפשרות של שינוי בידי השר.
<לילך דחוח: מה עם 117(ב)?
<לילך דחוח: למה בסעיף קטן (א) מציינים את הסכום ובסעיף 117(ב) לא מציינים את הסכום?
<אלי גורדון: לא רק שם אנחנו לא מציינים.
<אלי גורדון: גם ברמה של מזון רגיש, אם תשימי לב, אין סכום שמתייחס לגובה האגרה של אישור ייבוא ולא בכדי.
<אלי גורדון: השר רשאי להתקין תקנות לעניין של מזון רגיש והסכום ייקבע.
<אלי גורדון: עד אז, נכון להיום, הסכום הקיים תקף, 480 ומשהו שקלים.
<לילך דחוח: הוא חל גם על מזון רגיש.
אלי אלאלוף: המדיניות הזאת של הורדת עלות האגרה, זה רק לחוק המזון או זאת מדיניות כוללת של משרד האוצר?
<אמיר רשף: אני לא יכול להגיד שזאת מדיניות כוללת כי אגרות זה נושא מאוד רחב וקיים בהרבה מאוד שירותים של המדינה.
<אמיר רשף: אני כן אגיד שיש גורמים בתוך האוצר שכרגע מנסים לבדוק את הנושא הזה יותר רוחבית, אבל אני עוד לא יכול להגיד שיש איזו מדיניות גורפת להורדת גובה האגרה.
אלי אלאלוף: אבל כאן בחוק המזון, כן.
<אמיר רשף: כאן עשינו בדיקה נקודתית לאור בקשת היושב ראש ולאור ההערות שעלו מהיבואנים, בכפוף לכך שתישאר הגמישות לעדכן את זה בהמשך.
אלי אלאלוף: אתה מקבל תגובה חיובית מהיבואנים?
<רז הילמן: אנחנו בהחלט מרוצים מהשינוי.
<אלי גורדון: מברכים על התהליך.
אלי אלאלוף: אני מזכיר לכם שמחר יהיו כאן שרי בריאות והאוצר.
אלי אלאלוף: אתם מוזמנים.
<נעה בן שבת: התיקון הבא הוא בסעיף 110.
<נעה בן שבת: כאן אנחנו מדברים על מה חלה אותה הצהרה ומתי תידרש מסירת הצהרה חדשה.
<נעה בן שבת: אני רוצה לציין שלמרות שבתוספת, בהצהרה בדבר ייבוא מזון רגיל, כתוב בסעיף 3 שאם יש שינויים, ידווחו לרשם היבואנים בכתב בתוך שבעה ימי עבודה.
<נעה בן שבת: הוא חייב לדווח על כל שינוי או תוספת בפרטי בקשה.
<נעה בן שבת: אין הוראה כזאת כאן בסעיפים המהותיים אלא רק אומרים לנו מתי תפסיק להיות ההצהרה מחייבת.
<נעה בן שבת: היא תחול על כל המשלוחים של המזון המסוים שבהצהרה.
<נעה בן שבת: מזון מסוים, בלבד שלא השתנה פרט מהפרטים לפי סעיף 105, אותה רשימה מסוימת של סעיף 105 של הפרטים.
<נעה בן שבת: סעיף קטן (2) אומר: "הרכב המזון כפי שהיה במועד שבו הוגשה ההצהרה".
<נעה בן שבת: גם זה לא השתנה.
<נעה בן שבת: אם השתנה, צריך להגיש הצהרה חדשה.
<נעה בן שבת: "לעניין זה, הרכב המזון, לפי מסמך חתום על ידי יצרן המזון בדבר הרכב המזון ואולם בייבוא מזון שנארז מראש על ידי היצרן, בידי יבואן שאין לו קשר עם היצרן כמשמעותו בסעיף 130, ייקבע הרכב המזון לפי ההרכב המסומן על גבי התווית המקורית של המזון כפי שנמכר במדינה ממנה יובא".
<נעה בן שבת: זאת אומרת, זה כדי לענות על ההערה שנשמעה כנגד המלים "המיועד לשיווק קמעונאי".
<נעה בן שבת: כאן אנחנו מבהירים שיש כאן חלופה.
<נעה בן שבת: אם יש קשר בין היבואן ליצרן, הוא צריך להמציא את המסמך החתום שמעיד על הרכב המזון, אבל אם אין לו קשר עם היצרן, ייקבע הרכב לפי ההרכב המסומן על גבי התווית המקורית של המזון, ואם היה בו שינוי בהרכב, צריך יהיה להגיש הצהרה חדשה.
<קריאה: רצינו להגיד שאנחנו מרוצים מהשינוי ותודה רבה.
סעיף קטן: צריך אולי לנקוב בזמן?
סעיף קטן: אולי כאן נכתוב שבעה ימים?
סעיף קטן: זה פרט מן הפרטים לגבי גודל האריזה, משקל ותכולה.
אלי אלאלוף: אתם רוצים להתייחס לזה?
<נעה בן שבת: אתם רוצים להגביל את זה בזמן?
<אלי גורדון: קראנו סעיף אחר ולכן לא בדיוק הקשבנו.
<אלי גורדון: מתנצלים.
אלי אלאלוף: תחזרי בבקשה על ההערה שלך.
אלי אלאלוף: אולי שבעה ימים?
<נעה בן שבת: דיווח, שינוי בפרטים כגון שינוי גודל האריזה או משקל, האם אלה פרטים שאתם רוצים להגביל בזמן את מסירת הדיווח על השינוי?
<אלי גורדון: אני חושב בקול רם.
<אלי גורדון: האינטרס של היבואן במקרה הזה הוא לא להיות עבריין בעל כורחו.
<אלי גורדון: לכן אף אחד לא מונע ממנו, ברגע שמשלוח יוצא מנמל יעד והוא מקבל כבר מידע, לעדכן את זה בו בזמן.
<קריאה: גם סעיף 93 נותן לזה מענה.
<אלי גורדון: לכן לדעתי אין צורך.
<אלי גורדון: זה ייעשה הרבה יותר מהר.
<נעה בן שבת: אם כן, אנחנו משאירים את זה כאן בלי קביעת מועדים.
<נעה בן שבת: לסעיף 114.
<נעה בן שבת: בדיון הקודם רז ביקש להקדים לשני ימי עבודה הקודמים למועד שבו הגיע משלוח המזון לישראל.
<נעה בן שבת: בסופו של דבר בדיונים שהתקיימו אתה הסכמת שזה יישאר יום עבודה אחד.
<נעה בן שבת: כמובן גם ההחלטה - אנחנו מדברים על אישור קבלת הצהרה – גם היא ניתנת לא יאוחר מיום עבודה שלאחר יום קבלת הבקשה כפי שמופיע בסעיף 116.
<אמיר רשף: זאת לא קבלת הצהרה אלא תעודת שחרור שמאפשר להוציא את הסחורה מהנמל.
<נעה בן שבת: תעודת שחרור.
<נעה בן שבת: לסעיף 117.
<נעה בן שבת: התייחסנו לתיקונים, להפחתה בסכום האגרה.
<נעה בן שבת: לסעיף 119.
<נעה בן שבת: דובר על בדיקת המשלוח בתחנת ההסגר כתנאי למתן תעודת שחרור.
<נעה בן שבת: בפתח הסעיף נאמר שמשלוח מזון ייבדק כולו או חלקו בידי מפקח בתחנת ההסגר כתנאי למתן תעודת שחרור.
<נעה בן שבת: כאשר אנחנו מדברים על משלוח שכולל מזון רגיש ומזון רגיל, יש כאן שיקול דעת למפקח האם להשאיר את כל המשלוח לבדיקה או לשחרר את חלקו.
<נעה בן שבת: בנוסף לזה, פסקה (3) לגבי הנושא של בדיקה יזומה, אני אקריא את הנוסח אותו אנחנו מציעים.
<נעה בן שבת: חלקו הועבר לכאן מסעיף 122 בו הייתה התייחסות וחשבנו שלהבהרת הדברים נכון יותר להכניס אותם לכאן, לפסקה (3).
<נעה בן שבת: זה אחד התנאים בהם תהיה חובת בדיקה כתנאי לתעודת שחרור.
<נעה בן שבת: "בדיקה יזומה של בקשה לשחרור משלוח בהתאם להוראה של מנהל שירות המזון לפי שיקול דעתו המקצועי המבוסס בין השאר על ניהול סיכונים ועל נתונים שברשות משרד הבריאות לגבי היבואן, יצרן המזון, ארץ המוצא או המזון המסוים, לרבות אם משלוח המזון נפסל לייבוא ולייצוא בידי מדינה אחרת או התקבל ממדינה אחרת או מארגון בינלאומי בתחום המזון על מניעת שיווק המזון או שנתקבל מידע בכל דרך אחרת על פגם במזון או הפרת חקיקת המזון לגביו או על חשש לפגם או הפרה לגביו".
<נעה בן שבת: זאת אומרת, יש כאן רשימה של מקרים אבל היא לא רשימה סגורה.
<נעה בן שבת: יש כאן שיקול דעת רחב של מנהל שירות המזון להורות על בדיקה יזומה של המשלוח, כמובן בהתחשב בניהול סיכונים ובנתונים שבידיו.
<נעה בן שבת: נושא נוסף בסעיף 120.
<נעה בן שבת: יש כאן תוספת שנעשתה לבקשת איגוד לשכות המסחר: 120.
<נעה בן שבת: עיכוב במתן תעודת שחרור בשל הצורך לבצע בדיקה במזון.
<נעה בן שבת: תעודת שחרור לא תינתן אם המפקח בתחנת ההסגר הורה על בדיקה לפי סעיף 119 ובדיקה כאמור טרם בוצעה אולם רשאי המפקח להורות על ביצוע הבדיקה לאחר מתן תעודת השחרור בכפוף לתנאים שייקבעו בתעודת השחרור לרבות לעניין ביצוע הבדיקה.
<נעה בן שבת: העיקרון הוא שלא משחררים, לא נותנים תעודת שחרור לפני ביצוע בדיקה באותן נסיבות אבל יש אפשרות המפקח יורה שאת הבדיקה יעשו במחסני היבואן, זאת תעודת שחרור מותנית שלא תחול אם הבדיקה לא נעשתה או שהיו בעיות בתוצאות שלה, אבל אפשר יהיה לעשות את הבדיקה במחסני היבואן.
<אלי גורדון: הבהרה קטנה.
<אלי גורדון: שיהיה ברור שזה מותנה בזה שאכן אפשרי לעשות את הבדיקה הזאת ברמת המחסן.
<אלי גורדון: זאת אומרת, זה לא דפוס ההתנהגות הכללי אלא במקרים מסוימים ובתנאים מסוימים.
אלי אלאלוף: זאת גמישות.
<אלי גורדון: זה מה שרצית.
<נעה בן שבת: אתם לא רוצים להגיד שרשאי המפקח בנסיבות מיוחדות או משהו כזה?
<נעה בן שבת: אתם משאירים את שיקול הדעת למפקח.
אלי אלאלוף: זה מספיק.
<זאב שמואל פרידמן: אדוני היושב ראש, שאלה.
<זאב שמואל פרידמן: הסעיף הזה, האפשרות הזאת שבסעיף 119 כפופה כמובן להצהרה של עמידה בהוראות.
<זאב שמואל פרידמן: זאת אומרת, יש מצב כזה שיש פער בין החקיקה כאן לבין המזון שיכול להיפסל במקום אחר ולהגיע לכאן?
<אלי גורדון: אתה מדבר על 119.
<זאב שמואל פרידמן: כן.
<זאב שמואל פרידמן: זה מגיע בכל מקרבה עם הצהרה שזה עומד בחקיקת המזון.
<אלי גורדון: יכול להיות שישנם כמה מצבים במקרה הזה.
<אלי גורדון: קודם כל, יתכן מאוד שהיבואן הצהיר על מוצר שהוא תקין.
<אלי גורדון: יחד עם זאת, תוך כדי, התקבלה הודעת ריקול וכל דבר אחר שמצביעה על איזשהו סימן או חשד לכך שמוצר פגום.
<אלי גורדון: סעיף 119 נותן את האפשרות קודם כל לעצור את המשלוח ולנקוט באיזה שהם צעדים, ובין היתר אחר כך גם לדגום אותו ולקבל החלטה בהסתמך על עובדות ולא על חששות בלבד.
<שרון גוטמן: זה אמנם לא נוגע רק לסעיף של מתן תעודת שחרור, אבל יש כאן עניין רוחבי.
<שרון גוטמן: כל הרפורמה וההקלה בייבוא מחד ומצד שני שיקול הדעת נותר בהרבה נקודות על המפקח, פותח כאן איזושהי סוגיה של אחריות מאוד רחבה שבעצם מוטלת עכשיו על כתפי המפקחים.
<שרון גוטמן: אנחנו פנינו למשרד המשפטים, גם לאור ההרחבה של כל הנושא הזה לגבי מזון רגיש, כפי שהיושב ראש ביקש, וביקשנו לסייג את האחריות הפלילית של עובדי המדינה.
<שרון גוטמן: אנחנו כמשרד נכווינו בכך אחרי פרשת רמדיה.
<שרון גוטמן: כמובן מדובר רק על מעשים שנעשים במהלך התפקיד ובתום לב, אבל באמת המפקחים שבסופו של דבר האחריות תוטל עליהם כי אם חס וחלילה יקרה איזשהו אסון, בסופו של דבר הציבור יישא את עיניו אליהם, הם צריכים להרגיש ולדעת במהלך כל פעולה שהם עושים שהם מכוסים מבחינה פלילית.
<אלי גורדון: הם מגובים.
<שרון גוטמן: הם מגובים ואנחנו כן מצפים שהמדינה כאן תיתן להם גיבוי.
איציק שמולי: מה קורה ברשויות אחרות?
<שרון גוטמן: התשובה שניתנה לנו על ידי משרד המשפטים היא שבאמת זה מעלה עניין רוחבי ואי אפשר לפתור את זה נקודתית בחוק אחד.
<שרון גוטמן: אנחנו סבורים שבגלל שכאן כן עושים רפורמה שהיא חדשנית ויכול להיות שהיא תביא עוד רפורמות כאלה בייבוא בתחומים אחרים, אנחנו כן סבורים שהפתרון כאן צריך להינתן - כפי שניתן סייג למשווקים בנקודות מסוימות - כך שיהיה מענה גם לגבי המפקחים.
<אלי גורדון: הנושא הזה כרגע עדיין נמצא בבדיקה של משרד המשפטים.
<נעה בן שבת: בהצעת החוק כרגע אין הגנה על המפקחים.
<נעה בן שבת: יש אחריות כללית בנזיקין לגבי דברים שהם עושים במסגרת תפקידם.
<נעה בן שבת: אחריות בנזיקין ניתנת לפי חוק.
<נעה בן שבת: כרגע לא דובר על אחריות פלילית.
<נעה בן שבת: אני מבינה שמשרד המשפטים בודק את המקרה.
<אלי גורדון: אנחנו לפחות עושים ניסיון להכניס איזשהו סעיף.
אלי אלאלוף: אני מאוד ממליץ שתהיה הגנה על המפקחים.
אלי אלאלוף: תדאגו שבלוח זמנים מתאים.
אלי אלאלוף: אני בטוח שתהוו תקדים לשאר המערכות.
<נעה בן שבת: אני רוצה לומר לאדוני שני דברים בהקשר הזה.
<נעה בן שבת: הפטור מאחריות נזיקית, אני לא רוצה להיכנס לנושא כי לא ידענו שהוא יעלה, ההגנה ואחריות נזיקית ניתנת גם בהסתמך על זה שאם המעשה באמת מגיע לרמה של פליליות, הוא ימצא מענה ברמה הפלילית.
<נעה בן שבת: אני לא אומרת שלא, אבל צריך להיזהר בשלילת האחריות הפלילית.
<נעה בן שבת: יכול היות שזה המקום המתאים ואלה הנסיבות המתאימות.
אלי אלאלוף: אני לא בעד שלילה.
אלי אלאלוף: אני בעד קודם כל לתת הגנה לעובד.
<אמיר רשף: כמו שאלי אמר, הנושא נבחן.
<אמיר רשף: זמר, נציג משרד המשפטים שתמיד מלווה אותנו, לא נמצא והוא גם זה שבוחן את זה.
אלי אלאלוף: אבל בלוח זמנים.
<אמיר רשף: כן, לוחות זמנים קצרים.
<אמיר רשף: אנחנו נחזיר את זה לדיון הפנים ממשלתי.
אלי אלאלוף: בלי הגנה, המפקח יתחיל לקחת פחות ופחות אחריות.
אלי אלאלוף: תנו לו הגנה כדי שהוא יוכל להיות אחראי למעשיו.
<זאב שמואל פרידמן: אדוני היושב ראש, אסור לנו להקל ראש בבקשה מצד אחד אבל צריכים לזכור שאנחנו עוסקים כאן באיזון.
<זאב שמואל פרידמן: אם אנחנו פוטרים את המפקחים ואת המנהל - - -
אלי אלאלוף: לא, לא אמרנו שנפטור אותם.
<זאב שמואל פרידמן: אני אומר אם.
<זאב שמואל פרידמן: אם אנחנו מקלים, אנחנו מאפשרים לו לקחת מרווח גדול יותר על חשבון הציבור.
אלי אלאלוף: אני סומך על המשפטנים שימצאו את האיזון הנכון.
<עדנה הראל: משרד המשפטים.
<עדנה הראל: אני מתנצלת, הצטרפתי רק עכשיו, היה לי דיון בעניין אחר של חוק ההסדרים.
<עדנה הראל: עודכנתי שהנושא עלה אגב הישיבה בחלק האחרון שלה.
<עדנה הראל: אנחנו מבינים את השאלה שמעלה משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: לא רק הוא אלא גם אנחנו.
אלי אלאלוף: גם ההיגיון אומר את זה.
<עדנה הראל: ההיגיון, יש לו כמה היבטים, יש לו כמה פנים, יש גם היגיון כללי של אחריות מפקחים לפי הדין שחל עליהם ורצון להבטיח שמי שיש לו תפקיד לפי חוק, ימלא אותו באופן הראוי.
<עדנה הראל: לכן מה שנקרא סייג לאחריות פלילית, הוא מבחינתנו מעורר קשיים רבים באופן רוחבי ובעייתי ובשמירה על האינטרס הציבורי אנחנו לא חושבים שאפשר ליצור דין קונקרטי לפקחים לפי חוק מסוים לעומת חוק אחר.
<עדנה הראל: יחד עם זה, מכיוון שאנחנו מבינים את הטענה העקרונית שמעלה משרד הבריאות כאשר משנים את שיטת הפיקוח לפיקוח על לפי מתודה של ניהול סיכונים שעובר כחוט השני בתוך החוק הזה ובעצם משנה את שיטת ההסדרה, אנחנו מנסים לבדוק בשבועיים האחרונים איזושהי דרך לבטא את זה ששיקול הדעת של המפקח, כאשר הוא יופעל לפי הגישה שהחוק בעצם מנחיל של ניהול סיכונים, ייחשב כשיקול דעת סביר בתוך החוק, לפי החוק, בלי שזה יהיה בתוך תחום הסייגים לאחריות פלילית אלא בתוך ההנחיות למפקח.
<עדנה הראל: גם זה מעורר כל מיני שאלות ואנחנו מקווים שנוכל להביא תשובה מסודרת לוועדה, גם עם אנשי המחלקה הפלילית, בימים הקרובים.
אלי אלאלוף: הנימוק הוא כבד משקל, אבל שנדע שאם אין הגנה על המפקחים, הם לא ייקחו סיכונים.
אלי אלאלוף: שנית, האחריות שלהם גדולה מדי.
אלי אלאלוף: אם מבקשים מהם אחריות גדולה, כדאי שיהיו גם מוגנים ושתהיה עליהם הגנה טובה.
אלי אלאלוף: יכולות להיות טעויות והכול על בסיס עבודה בכנות.
אלי אלאלוף: כדאי שתחשבו איך מגינים עליהם.
אלי אלאלוף: אם אני חבר בהנהלה של עמותה או של חברה, יש לי ביטוח ואם אני טועה בתמימות, אני מבוטח.
אלי אלאלוף: כאן אי אפשר לשלוח את האנשים האלה לשטח בתחום שהוא לא כל כך קל בלי שתהיה עליהם הגנה אופטימלית.
<עדנה הראל: אם אפשר, ברשותך, עוד שתי מלים על הקושי אותו אנחנו רואים.
<עדנה הראל: אם החוק יוצא מנקודת הנחה שאפשר את האינטרס הציבורי לשמור באמצעות פיקוח מסוג מסוים, אנחנו לא היינו רוצים ליצור פיקוח שבעצם משוחרר מהחובה ליישם את הפיקוח הזה באופן המקצועי ביותר.
<עדנה הראל: אנחנו לא מדברים על ההגנות הרגילות.
אלי אלאלוף: יש כאן איזו דילמה.
<עדנה הראל: לכן יש כאן
<עדנה הראל: דילמה שאנחנו צריכים להתמודד אתה ויכול להיות שגם צריך לקחת את זה בחשבון עת יוצרים את אותו שיקול דעת כל כך רחב, איך אנחנו יוצרים שיקול דעת כל כך רחב ומבטיחים שהאינטרס הציבורי יוגן כאשר מי שצריך לבצע את זה, בסופו של דבר אלה בני אדם שהם פקחים.
<עדנה הראל: אולי בשיקול הדעת כן צריך קצת לשמור על צמצום.
<עדנה הראל: יש כאן איזשהו איזון.
אלי אלאלוף: תחשבו גם עליהם.
<עדנה הראל: נחשוב ונביא לכם בקרוב את תשובתנו.
אלי אלאלוף: אנחנו נשמח שזה יהיה כלול בחוק הזה, אם אפשר.
<נעה בן שבת: אנחנו ממשיכים בסעיף 122.
<נעה בן שבת: סעיף 122 היה מנוסח בצורה שהיה קצת קשה להבין.
<נעה בן שבת: כל מקבץ הסעיפים הזה, מ-122 עד 125 נועד לאפשר איזה שהן גמישויות מסוימות כדי להקל על היבואנים.
<נעה בן שבת: אני אקרא עכשיו את המקבץ הזה כי בנוסחו החדש היו שינויים.
<נעה בן שבת: 122.
<נעה בן שבת: מתן אישור למזון שנמצא בו פגם שאינו מהותי וניתן לתיקון אישורים – אישור מוקדם לייבוא או תעודת שחרור.