GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלי גורדון: אני רוצה שנבין כולנו שאם יש סטייה תהא אשר תהא, מה שכן צריך לעשות זה כפי שאומרות היום הנחיות וקווים מנחים למתכות כבדות.
<אלי גורדון: במקרה כזה יש הליך וכבר בתוך ההנחיות כתוב היום – ואני לא ממציא וזה נגיש באינטרנט - שאתם יכולים להגיש בקשה לניהול סיכונים, קודם להערכת סיכון, ובהתאם לזה לעדכן את הרמה.
<אלי גורדון: זאת המטרה של תהליך גמיש, נכון, הגיוני וסביר וזה לא משהו פרטני אלא שיקול דעת ועדכון חקיקה.
<אלי גורדון: לצורך הדוגמה, תקנות של תוספי מזון – ואני מאמין שכולכם מכירים אותן – מתעדכנות מעת לעת.
<אלי גורדון: כל מי שרואה שיש לו מגבלה, מגיש בקשה לוועדה והוועדה יכולה לדחות את הבקשה לעדכון של הרשימות ויכולה לא.
<אלי גורדון: בהתאם לזה מיובא מזון גם אם הוא חומר גלם - הוא מיובא וגם מיוצר - וגם אם זה מוצר מוגמר.
<אלי גורדון: כך זה צריך להיעשות ולא בדרך של הרחבת שיקול הדעת של המנהל כאשר פתאום כל דבר יהפוך להיות אחר כך סאגה לקבלת אישור כזה או אחר.
אלי אלאלוף: מי שמבין, שיגיד.
<עדנה הראל: רוני אמר שבמצב הקיים היום לפעמים אלי כן נותן אישורים לפטור, לחריגה מההסדרים.
<עדנה הראל: אם אני מבינה נכון את אלי, הוא אומר שגם אם זה היה קיים או קיים במקרים מסוימים, אני חושב שזאת לא הפרקטיקה שצריכה להיות.
<אלי גורדון: זה לא ברמת החוק.
<עדנה הראל: לא, סליחה.
<עדנה הראל: אם אתה חושב שנכון שתהיה לך סמכות כזאת, צריך לעשות את זה ברמת החוק.
<עדנה הראל: אני שמעתי אותך אומר שאתה לא חושב שאתה צריך סמכות כזאת.
<עדנה הראל: זה לא נכון, צריך לתקן את התקנות או את התוספת.
<עדנה הראל: אם אתה מסכים עם רוני שאתה צריך סמכות לתת אישורים פרטניים לרוני או למשה או לחיים, צריך לכתוב את זה בחוק.
<עדנה הראל: זה עניין שלי כמשפטנית לכתוב לך את זה בחוק.
<אלי גורדון: חברים, אני חושב שכל הרעיון - - -
<עדנה הראל: תגיד לרוני שאתה לא רוצה לתת לו אישורים פרטניים, אז בסדר.
<עדנה הראל: סליחה.
<אלי גורדון: אני חושב שכל הרצונות של כל הגופים הממשלתיים שיושבים כרגע וכצוות יצרנו את כל הסעיפים, נותנים מענה לכל, גם למקרים בהם באמת יש פגם והפגם הזה ניתן לתיקון ויש לזה הסדר.
<אלי גורדון: יותר מזה, לתת את כל האפשרויות כאלה ואחרות – לא מידתי.
<אלי גורדון: עם כל ההערכה, ואני לא יודע אם זה לפרוטוקול או לא, שיש לאלי גורדון, למנהל שירות המזון המכהן, הוא לא רוצה שיהיה דבר כזה ברמת החוק.
<אלי גורדון: נקודה.
<אלי גורדון: אני חושב שהסברתי את עצמי יותר מפעם אחת.
<עדנה הראל: אז גמרנו.
<עדנה הראל: גם אם היה עד היום, הוא לא חושב שצריך להיות יותר.
<עדנה הראל: זאת פשוט אפשרות.
אלי אלאלוף: אין מה לתקן?
<עדנה הראל: תיקנו אבל אנחנו חושבים שמעבר למה שתיקנו, לא נכון לתקן.
אלי אלאלוף: אני לא מדבר על התיקון המשפטי.
אלי אלאלוף: אני מדבר על התיקון של חומר הגלם שיש בו פגם.
אלי אלאלוף: אומרים שאפשר לתקן אותו.
<אלי גורדון: דוגמה של חומר גלם שאפשר לתקן אותו.
אלי אלאלוף: אני שואל למה לא ניתן לתת אישור כזה.
<אלי גורדון: מה שניתן לתקן, נתקן.
<עדנה הראל: על זה הסכמנו.
<עדנה הראל: הוויכוח הוא על מה שלא ניתן לתקן, תאפשר חריגה מהתקן.
<קריאה: כאשר אלה זוטי דברים שלא קשורים לבריאות הציבור.
<לילך דחוח: מדברים על מקרים זניחים, על זוטי דברים, על דברים קטנים שלא מסכנים.
<עדנה הראל: אז למה הוא נמצא בחוק?
<עדנה הראל: למה הוא נמצא בתקן?
<עדנה הראל: אני יוצאת מתוך הנחה שלא שמים בתקן דברים שלא צריכים להיות בו.
<עדנה הראל: קובעים איזשהו רף, יש רף שהוא תוצאה של מחקרים.
<עדנה הראל: אם אפשר שיהיו סטיות, כותבים רף פלוס עשרה אחוזים סטייה.
<עדנה הראל: אני לא מבינה את הוויכוח הזה.
<אלי גורדון: אנחנו חוזרים לאותו דיון.
אלי אלאלוף: סוף סוף התחלתי להבין.
אלי אלאלוף: יש כאן איזו גמישות שנדרשת בניהול.
אלי אלאלוף: אי אפשר כל דבר שיהיה בחקיקה מפורטת שהופכת לבלתי נסבלת למערכת.
אלי אלאלוף: לשם כך יש מנהל.
אלי אלאלוף: לפי מה שכתבתם, מה שמוטל היום על מנהל שירות המזון, אני אומר לכם שהוא צריך להיות בגובה שלושה מטרים ורוחב מאה מטרים.
אלי אלאלוף: זה נראה אדיר.
אלי אלאלוף: פתאום אתם לא מאשרים לו את האפשרות של סטייה כלשהי בנושא תקן זה או אחר.
אלי אלאלוף: יש כאן אחריות ענקית על האיש ועל התפקיד וצריך להשאיר לו מספיק גמישות כדי שימלא את התפקיד וכדי שוב לחזור ולהקל על המערכת.
אלי אלאלוף: אם הכול היה משפטי, משפטי, משפטי, חבר'ה, זה בלתי אפשרי.
אלי אלאלוף: אני בטוח שנשאיר אתכם כאן שעתיים ואתם תמצאו עוד מאה סיבות למה צריך עוד להכביד.
אלי אלאלוף: אני חושב שבהרבה מאוד דברים כאן ההיגיון מדבר והיושר המקצועי אמור לדבר.
אלי אלאלוף: לא חייבים הכול בחקיקה.
אלי אלאלוף: חבריי, אני מאוד רוצה את דעתכם.
אלי אלאלוף: אני הייתי משאיר את הנוסח כמו שהוא.
<רז הילמן: כמו שהוא, הוא לא משאיר שיקול דעת למנהל.
<קריאה: הוא מונע שיקול דעת.
<נעה בן שבת: במקום שזה חורג מחקיקת המזון.
אלי אלאלוף: אני רוצה שתשאירו את החוק כפי שהוא.
אלי אלאלוף: אם יש לכם עוד אפשרות לדון ביניכם, תדונו.
אלי אלאלוף: אני לא הייתי משנה את החוק.
<אמיר רשף: אני חייב להגיד שהנושא הזה עלה כבר בוועדה וקיימנו דיונים ארוכים עם הגורמים כפי שאנחנו מקיימים על כל מה שהוועדה מבקשת וגם על נושאים שאנחנו לא מכירים.
<אמיר רשף: כמי ששייך לדיונים, לא התרשמתי שהנושא הזה יכול להגיע לאיזה פתרון שנותן גם לאלי את האפשרות וגם ליבואני חומרי הגלם את מה שהם מבקשים.
<אמיר רשף: אני כן חוזר ואומר שככלל בכל משרדי הממשלה וכל הרגולטורים, יש מדיניות של ללכת היכן שאפשר לאימוץ התקינה הבינלאומית אבל זה לא נעשה אוטומטי וגורף מהסיבות שאמרו כאן חברי הכנסת ואני חושב שזה המענה בטווח הבינוני והאורך לטענות לעניין חומרי הגלם.
<נעה בן שבת: אם אפשר לבקש עוד שתי הבהרות לנוסח שלנו.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים גם בסעיף 122 וגם בסעיף 125 על תנאים שהפגם הוא לא מהותי וגם ניתן לתיקון.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, פגם מהותי שניתן לתיקון, אנחנו לא מכניסים כאן בשני המקרים.
<נעה בן שבת: רציתי להציע שבסעיף 122 נכניס בחזרה את אישור קבלת הצהרה שאני לא זוכרת מדוע הורדנו אותה.
<לילך דחוח: אני חושבת שפשוט חסרה כאן המילה "לאשר", בסעיף 124, ברישא שלו.
<לילך דחוח: רשאי מנהל שירות המזון או מי שהסמיכו לכך.
<נעה בן שבת: רשאי לתת תעודת שחרור למשלוח מזון אף שלא עומד בדרישה.
<נעה בן שבת: 125א.
<נעה בן שבת: ערובה לקיום תנאים או דרישות.
<נעה בן שבת: תנאים לפי סעיפים 120 עד 125 יכול שיכללו בין השאר דרישה למתן ערובה לקיום הדרישות שנקבעו ולעמידה בתנאים.
<נעה בן שבת: היה לנו כבר סעיף שהסמיך גם לעניין הסעיף הזה את התנאים לגובה הערובה ומתי מחלטים אותה.
<נעה בן שבת: הסעיף הזה חל גם כאן.
<לילך דחוח: זה אומר שאם ניתנת תעודת שחרור במקרים האלו בהם יש – אני חוזרת לסעיף קטן (1) – איזשהו פער לעניין הסימון או האריזה ומדובר בטעות כתיב, דפוס וכולי, לא תהיה אכיפה?
<לילך דחוח: כאשר אני מראה את תעודת השחרור, לא תהיה אכיפה לעניין הזה של הפקחים כי הסימון לא בדיוק או התקן לא בדיוק אחד לאחד?
<נעה בן שבת: אני הבנתי אחרת את הערובה.
<עדנה הראל: תגמרי את הסימון לפני שאת מוציאה מהמחסן.
<עדנה הראל: זאת הערובה.
<עדנה הראל: היא לא לזה שזה יסתובב בשוק בלי הסימון.
<לילך דחוח: אני ב-(1).
<לילך דחוח: ניתנה לי תעודת שחרור.
<נעה בן שבת: אמרנו שרשאי לקבוע תנאים.
<נעה בן שבת: הוא יכול להגיד שהוא רוצה לקבוע תנאים ולמשל תציגי ערובה שעשית את התיקונים.
<לילך דחוח: נניח שאני מקבלת תעודת שחרור למרות שיש כאן איזושהי הפרה בדפוס שהיא לא מהותית בלי תנאים.
<אלי גורדון: בלי תנאים זה לא יינתן לך.
<אלי גורדון: משמעות הדבר היא שיהיו תנאים והערבות הבנקאית ניתנת או את מתבקשת לתת ערבות בנקאית לצורך יישום של אותם תנאים וביצועם.
<לילך דחוח: אני מבינה את ההבדל בין (1) ל-(2).
<רז הילמן: יכול להיות מצב שיהיה משלוח נוסף.
<רז הילמן: זה יכול להיות ב-(1), בזוטי דברים.
<לילך דחוח: אני מדברת על (1), על זוטי הדברים, על טעות כתיב.
<אלי גורדון: את רק ב-(1)?
<לילך דחוח: רק ב-(1).
אלי אלאלוף: תרשמו ותבדקו את זה.
<עדנה הראל: את שואלת האם כאשר קיבלת אישור כזה ובהנחה שהוא בלי תנאים ולא דורשים ממך לתקן, האם האישור - - -
<לילך דחוח: תעודת השחרור מהווה לי הגנה למקרה של אכיפה.
<עדנה הראל: תעודת השחרור היא אישור לשחרור כדין.
<עדנה הראל: אני באמת לא רואה את הקושי.
<לילך דחוח: רק רציתי להבהיר.
<עדנה הראל: את ייבאת את זה כדין.
<עדנה הראל: קיבלת אישור.
<נעה בן שבת: לפרסם לציבור שלמרות שכתוב כך, בעצם הכוונה אחרת כדי לתת ביטוי אחר לטעות הדפוס.
<אלי גורדון: יכול להיות שלא הבנתי מה שנאמר כאן.
<אלי גורדון: מה שרוצים כאן זה לכרוך את תעודת השחרור בתעודת אחריות.
<עדנה הראל: תעודת אחריות של מדינה אחרת?
<אלי גורדון: מה שלילך אמרה, מבחינתי תעודת שחרור אומרת שהכול תקין ומוצהר.
איציק שמולי: אז מה משמעות הערבות?
<לילך דחוח: זה מקרה אחר.
<עדנה הראל: לפני הערבות, בפסקה (1) יש בעצם אפשרות שהיא כנראה אפשרות קצה והיא כנראה לא תקרה ברוב המקרים.
<עדנה הראל: ברוב המקרים יהיו תנאים וברוב המקרים תידרשי לערובה לתנאים ותצטרכו לתקן את זה עוד במחסן.
<עדנה הראל: שואלת לילך, אם אני מבינה את השאלה, האם במקרה קצה, כאשר חסרה האות יוד, אתה נותן לה אישור לשחרר בלי להוסיף את האות יוד ובלי לתת ערובה להוספת האות יוד.
<עדנה הראל: למשל, כתוב טרטזל במקום קטרטזין למרות שאת זה לא תאשר זה יש אפשרות לאלרגיה.
<לילך דחוח: נניח שזה בגלל גודל האותיות.
<אלי גורדון: מה שמעניין את לילך במקרה כזה, אם מחר בבוקר יש תביעה ייצוגית על כך שכתוב קטרטרזין - - -
<עדנה הראל: היא שאלה על המפקח.
<עדנה הראל: על המפקח אני יודעת לענות.
<אלי גורדון: לדעתי המפקח לדעתי פחות קריטי לה.
<עדנה הראל: בתובענה ייצוגית דיברנו על הסדרים לעניין סימון קונקרטי.
<עדנה הראל: זה לא קשור לתעודת השחרור.
<עדנה הראל: זה לא נותן לך פטור.
<עדנה הראל: ההסדרים לעניין סימון הוסדרו בפרד ודיברנו עליהם.
<לילך דחוח: מעניינת אותי תעודת השחרור שנותנת לי הגנה.
אלי אלאלוף: סליחה, מחוץ לדיון בוועדה תשבו ואם יש צורך, תתקנו.
<נעה בן שבת: אדוני, זה יהיה הנוסח אלא אם כן יהיה שינוי.
אלי אלאלוף: בשבילי זה יהיה הנוסח.
<נעה בן שבת: זה הנוסח להצבעות.
אלי אלאלוף: זה הנוסח.
<נעה בן שבת: 126.
<נעה בן שבת: שמירת מסמכים בידי יבואן יבואן ישמור את המסמכים והפרטים שנקבעו לפי סעיף 148(4) ואת המסמכים והפרטים המפורטים לפי תת סימן זה למשך תקופה שלא תפחת משנה ממועד תום חיי המדף של המזון ובהיעדר סימון של מועד כאמור, שנה מהמועד שבו העביר היבואן את המזון לאחר בהתאם לתאריך תעודת המשלוח של המזון.
<נעה בן שבת: הקראתי את זה כי אנחנו מורידים את ההפרדה לגבי אצוות מזון כי אחרי כן יש לנו הוראה שאומרת שהמסמכים יישמרו לגבי כל אצוות מזון.
<נעה בן שבת: הייתה הוראה שהבחינה בין המזון הרגיש למזון הרגיל ובסעיף 126 זה לא מופיע למרות שבאמת השמירה היא על כל אצוות מזון.
<נעה בן שבת: אני אקרא את סעיף 128 כיוון שהיו בו כמה שינויים.
אלי אלאלוף: מה עם סעיף 127?
<נעה בן שבת: לא יהיה סעיף כזה.
<נעה בן שבת: הוא יהיה אחרי שנתקן את המספור אבל כרגע איחדנו את סעיף 126 עם סעיף 127.
<נעה בן שבת: סעיף 128, יש בו תיקונים והוא בא במקום סעיף 129 שהיה כאן קודם.
<נעה בן שבת: 128.
<נעה בן שבת: שמירת על אריזה ותווית לעניין מזון ארוז מראש יבואן של מזון ארוז מראש ישמור צילום או סריקה ממוחשבת של אריזת המזון כפי שהוא נמכר מחוץ לישראל וכן כפי שישווק בישראל לפי דרישות חקיקת המזון.
<נעה בן שבת: לא הייתה התווית חלק מאריזת המזון כאמור בסעיף קטן (א), ישמור היבואן בדרך כאמור בסעיף קטן (א) גם את התווית המקורית של היצרן כפי שסומנה על ידי היצרן על גבי המזון כפי שנמכר מחוץ לישראל ואם תווית כאמור לא הייתה בשפה העברית, גם את התווית בעברית כפי שסומנה בידי היבואן על גבי המזון לצורך שיווקו בישראל.
<נעה בן שבת: נקבעה חובה לפי סעיף 27 לסמן את אריזת המזון בקוד, ישמור היבואן גם מסמך המפרט את פענוח הקוד.
<נעה בן שבת: בסעיף 130 יש רק תיקוני נוסח.
<נעה בן שבת: השמירה היא לגבי כל אצווה כפי שציינו את הדברים.
<קריאה: של הבדיקות.
<נעה בן שבת: כן, של הבדיקות.
<נעה בן שבת: בסעיף 130(ב)(2) יש תיקון שאומר ש"מסמך חתום על ידי יצרן המזון, בו מוצהר כי האצוות שבמשלוח עומדות במפרט של המזון שבמשלוח, כפי שקבע יצרן המזון, ותוצאות בדיקה כאמור בסעיף קטן (א) לגבי אחת לפחות מן האצוות שבמשלוח".
<רוית ארבל: לסעיף 130(ב)(1), לגבי הרכב המזון, סוכם שיוסף הרכב המזון לפי חקיקת המזון, בהתאם לדרישות חקיקת המזון, וזה לא הוסף.
<אלי גורדון: זה לא סוכם.
<אלי גורדון: אתם העליתם את הסוגיה.
<רוית ארבל: כן.
<רוית ארבל: דיברנו בינינו ביום חמישי ואמרתם שזה מקובל.
<אלי גורדון: אני אמרתי מקובל על נושא של הדיווח מספק.
<רוית ארבל: ולגבי חקיקת המזון?
<אלי גורדון: לגבי חקיקת המזון, זה משתמע מכל החוק.
<אלי גורדון: הסעיף הראשון בסימן (ד) מדבר על כך שכל מוצר מזון שמיובא, הוא צריך לעמוד בדרישות החקיקה.
<קריאה: למה את צריכה את זה?
<רוית ארבל: סעיף 130(ב)(2).
<רוית ארבל: היה סעיף שמתייחס לחומרי גלם שבו כן היה כתוב מפרט בהתאם לחקיקת המזון.
<רוית ארבל: או שב-(ג) זה יורד.
<רוית ארבל: זאת אומרת, יש כרגע שני סטנדרטים.
<נעה בן שבת: אחרי כן בסעיף 130(ג) אנחנו מתייחסים.
<נעה בן שבת: הוא צריך לשמור את המסמכים לרבות המפרט.
<רוית ארבל: הנה, בסעיף (ד) כתוב בהתאם לדרישות לפי חקיקת המזון החלות על המזון.
<רוית ארבל: מה ההבדל?
<אלי גורדון: המפרט, למעשה מי שקובע אותו זה היצרן.
<אלי גורדון: מי שיצטרך לטפל בעניין הזה ולדעת איך לנתח את המפרט הזה, זה היצרן בחוץ לארץ.
<אלי גורדון: לכן אמרנו, כדי לאפשר לכם להבין מה המשמעות של הספציפיקציה, כדי שלא תהיה ספציפיקציה תהא אשר תהא אלא משהו שהוא ממוקד, כתבנו בהתאם לדרישות החקיקה במדינת ישראל.
<אלי גורדון: העניין הזה הוא רק לטובתכם.
<רוית ארבל: לגבי יבואן שהוא לא יבואן של חומרי גלם, אין צורך שהמפרט יהיה לפי חקיקת המזון?
<אלי גורדון: אני מסביר למה.
<אלי גורדון: את ביקשת להוסיף לעניין הרכב המזון.
<אלי גורדון: הרכב המזון בהתאם לדרישות החקיקה.
<אלי גורדון: כל מזון צריך לעמוד בדרישות החקיקה לא תלות אם זה רק הרכב או כל שאר תוצאות הבדיקה.
<רוית ארבל: כן, אבל מדברים כאן על המסמך.
<רוית ארבל: לצורך העניין, אם יצרן בחוץ לארץ, יש לו איזשהו מסמך שמעיד על הרכב המזון אבל אותו מסמך לא מפרט את האלרגנים כי בחקיקת המזון בארץ המוצא אין דרישה כזאת, אז הוא לא מפרט אלרגנים שבחקיקת המזון בישראל כן נדרשים.
<אלי גורדון: את יכולה להשלים את המידע הזה כאן.
<רוית ארבל: אבל כרגע זה לא נדרש.
<רוית ארבל: המשפטנים יתקנו אותי אם אני טועה.
<רוית ארבל: כרגע הוא יכול להציג את הרכב המזון של היצרן לפי חקיקת המזון בארץ המוצא בלי להתאים את עצמו להרכב הנדרש כאן.
<אלי גורדון: קודם כל, צריך להבין דבר אחד והוא שהבעיה שאת מצביעה עליה עם האלרגנים, לא יינתן לה מענה באמצעות הרכב המוצר.
<אלי גורדון: כל מה שאת מבקשת מוסדר כבר.
<אלי גורדון: בהתייחסות למוצר מוגמר, יש לזה מענה.
<אלי גורדון: במקרים בהם יש ספציפיקציה וברוב המקרים אלה חומרי גלם, זה כדי להקל עליכם.
<רוית ארבל: זה בסדר.
<רוית ארבל: עם זה אין בעיה.
<אלי גורדון: אם אתם רוצים, אנחנו יכולים להוריד את העניין גם בספציפיקציה.
בסעיף: יש לנו את התוספת ה-11 שמופיעה בעמוד 76, בעמוד האחרון.
בסעיף: יש כאן רשימה של מוצרים כמו סוכר, פולי קפה ירוק, פולי סויה וחיטה ואפשר יהיה להוסיף לתוספת הזאת עוד מוצרים שנמכרים בתפזורת ולא למטרה קמעונאית או תוצרת חקלאית טרייה.
בסעיף: אפשר יהיה לשמור לגביהם את אותו מפרט במקום המסמכים הנדרשים.
בסעיף: סעיף 131 הוא רק הבהרה של הנוסח.
בסעיף: היבואן מסר שיש בידו מסמך והוא צריך לשמור את המסמכים.
בסעיף: אם אין בידו מסמך, כמובן זה לא רלוונטי.
בסעיף: אני אקרא גם את סעיף 131א כי יש בו כמה שינויים.
בסעיף: 131א.
בסעיף: שמירת תרגום של מסמכים אם מסמך שיבואן נדרש לשמור לפי הוראות סימן זה אינו כתוב בשפה העברית או האנגלית, ישמור היבואן גם תרגום של המסמך האמור לאחת השפות האמורות.
בסעיף: על אף האמור בסעיף קטן (א), לעניין תווית לפי סעיף 128 שאינה בשפה העברית או האנגלית, ישמור היבואן תרגום נוטריוני אלא אם יש בידו תרגום לשפה העברית או האנגלית של התווית מאת היצרן והצהרה מאת היצרן כי התרגום האמור תואם את תוכן התווית המקורית.
בסעיף: על אף האמור בסעיף זה, מפקח רשאי לדרוש תרגום נוטריוני של מסמך כאמור ככל שראה שהדבר נדרש לצורך השלמת ביקורת שערך.
בסעיף: בסעיף 133 תיקנו את המונח חשבון מכר, במקום חשבון ספק.
בסעיף: 134.
בסעיף: שמירת מסמכים נוספים מנהל שירות המזון רשאי להורות ליבואן של סוג מזון מסוים לשמור מסמכים נוספים הנדרשים לצורך הוכחת עמידת המזון ואריזתו בדרישות חקיקת המזון, ובלבד שלא נקבעו לעניין סוג מזון זה דרישות לשמירת מסמכים נוספים לפי סעיף 148(4).
בסעיף: אדוני, ברשותך, נעבור לפרק רישום היבואנים.
בסעיף: תת סימן ז'.
בסעיף: סעיף 136 בעמוד 37.
בסעיף: הבהרנו את נוסח סעיף 136(3).
בסעיף: "המבקש קיבל אישור של לשכת הבריאות המחוזית שבתחומה נמצא המחסן, על היעדר התנגדותה לאחסון המזון אותו הוא מבקש לייבא, במחסן שבעליו הוא בעל מחסן מורשה אף אם אינו בעל רישיון אחסנה או רישיון ייצור שבו היתר לאחסנה לפי פסקה (6) להגדרת ייצור".
בסעיף: נתנו כאן איזשהו פתח למקרה הזה שאמנם אין רישיון אחסנה ורישיון ייצור, אבל יש מחסן מורשה.
בסעיף: סעיף 136א.
בסעיף: יש כאן סייג לרישום שכבר הקראנו אותו בדיון הקודם.
בסעיף: בסעיף 145 התייחסנו לבקשה לקצוב מועד או לתת התייחסות למצב שבו יש בקשה לחידוש תעודת יבואן רשום ולא ניתנה במועד החלטה בדבר הבקשה.
145 האומרת: גם כאן יכול להיות שההחלטה בבקשה תהיה שלילית אבל בינתיים תוקפה הוארך.
אלי אלאלוף: אתה נגד הסעיף?
אלי אלאלוף: זה לטובתכם.
<רז הילמן: לפי הנוסח הזה חייבים להגיש תשעים ימים לפני ובמקומות אחרים לא עשו את זה באופן הזה.
<רז הילמן: צריך להגיד שמי שהגיש תשעים ימים לפני, זכאי למסלול הזה.
<רז הילמן: זה לא אומר שאי אפשר להגיש גם שבועיים לפני ורק אז אתה בבעיה כי אתה יכול לא לקבל בזמן את האישור.
אלי אלאלוף: זה כבר לא מקצועי ולא משפטי אלא היגיון.
אלי אלאלוף: זה מיותר.
<רז הילמן: תיקון ניסוח.
<נעה בן שבת: כי אחרת זה לא חידוש אלא זאת בקשה חדשה.
<רז הילמן: זה חידוש.
<רז הילמן: אני רק אומר שכתוב כאן
<רז הילמן: בקשה לחידוש לפי סעיף קטן (א) תוגש לא יאוחר מתשעים ימים.
<רז הילמן: אפשר להגיש את זה גם חודש לפני.
<רז הילמן: אתה לא חייב להגיש תשעים ימים לפני.
<נעה בן שבת: אפשר גם חודש אחרי אבל אז זאת לא בקשה לחידוש.
<אלי גורדון: בוא נבין מה אנחנו לא רוצים.
<אלי גורדון: אנחנו לא רוצים שמישהו יגיש יום לפני פקיעת התוקף ואחר כך יבוא ויגיד שלא נתתם לי תשובה ולכן עכשיו בואו תעשו את זה מהר ותנו לי אישור אוטומטי עד שתעשו את זה.
<אלי גורדון: לכן נתנו זמן היערכות להגשת בקשה, תשעים ימים לפני.
<אלי גורדון: במהלך תשעים הימים האלה אתה יכול להגיש בקשה.
<רז הילמן: אם מישהו הגיש שמונים יום לפני סוף התוקף, זה יהיה כאילו הוא הגיש בקשה חדשה?
אלי אלאלוף: זה אומר שהוא יכול לענות לך תוך תשעים ימים.
<רז הילמן: זה לא מנוסח כך.
<קריאה: בתעודת שחרור אמרתם שזה לא נכון כי זה לא משהו שיש לו איזושהי המשכיות רציפה.
<רז הילמן: תהיה כאן הרבה עבודת חינוך לעסקים.
אלי אלאלוף: חינוך הוא תמיד טוב.
<נעה בן שבת: בסעיף 147 יש תיקון אחד.
<נעה בן שבת: בעל הסמכות או הרשם שהוא רשאי לבטל את הרישום במרשם היבואנים.
<נעה בן שבת: נתנו גם את הסמכויות להגביל תעודת יבואן רשום או לסרב לחדשה כדי לתת לו יותר מרחב של דברים.
<נעה בן שבת: בסעיף 147א יש הצעה של המכס.
<נעה בן שבת: הם הציעו שיבואן יוכל לקיים הוראות מסוימות בסעיף זה על ידי סוכן מכס או גורם אחר.
<נעה בן שבת: אולי זאת הגשת המסמכים אבל לא ההוראות המהותיות שנוגעות ליבואן אלא אם אפשר לעשות איזו הבחנה כזאת בין ההוראות המהותיות שחלות על היבואן, חובות היבואן, לבין החובות של הגשת מסמכים.
<עדנה הראל: אני חושבת שזה מיותר.
<עדנה הראל: מי הציע את זה?
<נעה בן שבת: המכס.
<עדנה הראל: אולי אני אבדוק את זה עם רשות המסים?
אלי אלאלוף: אני בכלל הייתי רוצה לקיים דיון עם אנשי המכס ברשות המסים.
אלי אלאלוף: שיבואו לכאן ויסבירו לנו אם הם ערוכים לכל המטלות החדשות.
אלי אלאלוף: דיברתי בזמנו עם וילמה.
אלי אלאלוף: תבדקי את זה.
<אלי גורדון: הם אמורים להגיע.
<אלי גורדון: דיברנו אתם.
<נעה בן שבת: כרגע צריך להוריד את הסעיף הזה עד שהם יגיעו לדיון.
<עדנה הראל: הייתי רוצה שנוודא אתם למה הם רוצים את זה.
<עדנה הראל: זה גם משליך על עמילי מכס בעניינים אחרים.
אלי אלאלוף: נבקש לקיים אתם דיון.
אלי אלאלוף: בדיון תעלו את הנושא.
<אלי גורדון: מי שמגיש בקשה ברמת משלוח, זה עמיל המכס.
<אלי גורדון: זאת אומרת, בקשה לשחרור משלוח מוגשת על ידי עמיל מכס והוא זה שמתכלל את כל הפעילות של השחרור מול כל גורמי הממשלה, בין היתר גם מול המכס.
<עדנה הראל: אני יודעת, אבל אני לא כותבת בכל חוק שאפשר לעשות את זה באמצעות עמיל מכס.
<עדנה הראל: לכן אני לא מבינה מה חסר להם בעניין הזה ואני רוצה להבין כך שננסח את זה במדויק.
אלי אלאלוף: אני מציע שנחכה עד שאנשי רשות המסים יהיו כאן ונוכל לדון אתם.
<נעה בן שבת: בסעיף 148(7) הוספנו את אישור הוועדה רק לגבי אותם תנאים מסוימים לייבוא סוגי מזון מסוימים ממדינות מסוימות כדי להבטיח שאנחנו באמת עושים את ההבחנה בין סוגי המדינות רק מהטעמים שמוגדרים כאן ולא מטעמים נוספים.
<נעה בן שבת: אנחנו מגיעים לסימן חדש.
<נעה בן שבת: דיברנו עליו בדיונים קודמים וזה הנושא של ייצוא המזון.
<נעה בן שבת: אני מציעה לקרוא את סימן ד'1.
<נעה בן שבת: הוא נקבע לאחר התדיינויות די ממושכות עם היצואנים.
<נעה בן שבת: הוא נועד גם להסדיר את הנושא של ייצור מזון לייצוא וגם את פעולת השיווק שהיא הייצוא כאשר בעצם ניתנת כאן אפשרות מוגבלת לטפל גם במצבים בהם המזון אינו עומד בדרישות חקיקת המזון בישראל מתוך הנחה שהמזון מוצא למדינת חוץ.
<ענת מימון: 148א.
<ענת מימון: תנאים לעניין מזון המיועד לייצוא על אף האמור בסעיפים 28 ו-45, ובלי לגרוע מהוראות כל דין אחר, רשאי בעל רישיון ייצור לייצר מזון המיועד אך ורק לייצוא שלא מתקיימות בו דרישות חקיקת המזון (בסעיף קטן זה – מזון המיועד אך ורק לייצוא) ובלבד שהמזון ראוי למאכל אדם ושמתקיימים כל אלה: המזון מתאים להסדרה בתחום המזון החלה במדינת היעד או שהמזון הוזמן בידי עוסק במזון במדינת היעד.
<ענת מימון: לעניין סעיף קטן זה, "הסדרה" – לרבות חיקוק, תקן והנחיה.
<ענת מימון: יצרן המזון מסר מראש למנהל שירות המזון או למי שהסמיכו לכך הצהרת ייצוא כלהלן: הצהרת הייצוא תהיה בהתאם לנוסח שיפורסם באתר האינטרנט ובה יודיע יצרן המזון על כוונתו לייצא מזון המיועד אך ורק לייצוא ועל התחייבותו לנקוט צעדים להבטחת הפרדת המזון המיועד אך ורק לייצוא מיתר המזון המיוצר במפעל ולעניין הבטחת מניעת מכירתו בישראל.
<ענת מימון: יצרן המזון שאינו מיישם מערכת בקרת איכות יכלול בהצהרת הייבוא גם את אלה: סוג המזון המיועד אך ורק לייצוא.
<ענת מימון: השינויים שבמפרט המזון המיועד אך ורק לייצוא לעומת מפרט מזון מאותו סוג המיוצר על ידו ומיועד למכירה בישראל ואם אינו מייצר מזון מאותו סוג המיועד למכירה בישראל, מפרט המזון המיועד אך ורק לייצוא בהתאם להזמנת עוסק במזון במדינת היעד.
<ענת מימון: האמצעים שננקטו במפעל הייצור להבטחת הפרדת המזון המיועד אך ורק לייצור מיתר המזון המיוצר במפעל, ולעניין הבטחת מניעת מכירתו בישראל ולעניין תיעוד ייצור המזון המיועד אך ורק לייצוא.
הצהרת הייצוא תימסר: לגבי יצרן שמיישם מערכת בקרת איכות, לפני תחילת ייצור של מזון המיועד אך ורק לייצוא ובמועד חידוש רישיון ייצור.
הצהרת הייצוא תימסר: לעניין סעיף קטן זה, יצרן המיישם מערכת בקרת איכות, בעל רישיון ייצוא שבידיו אישור מגוף המנוי בסעיף 68(1) או (2) המעיד כי ייצור המזון במפעל שלו נעשה בהתאם לתקנים בינלאומיים מקובלים שפרסם מנהל שירות המזון כאמור באותו סעיף והודיע על כך במסגרת הצהרת הייצוא.
הצהרת הייצוא תימסר: לגבי יצרן שאינו מיישם מערכת בקרת איכות, שבעה ימי עבודה לפחות לפני כל עת שבה הוא מתכוון להתחיל בייצוא מזון מסוים שאינו עומד בדרישות חקיקת המזון וביחס לכל מזון מסוים כאמור.
הצהרת הייצוא תימסר: בלי לגרוע מהוראות סעיף 58, הוא שומר על התקופה הקבועה בסעיף 58(ב) את הצהרת הייצוא והמסמכים המעידים על תוכנה ואם הוא יצרן המיישם מערכת בקרת איכות, גם מסמכים המוכיחים את התנאים שבפסקה (2)(א) עד (ג) ואת יישום מערכת בקרת איכות.
הצהרת הייצוא תימסר: הוא מקיים את הוראות סעיפים 151 עד 154.
<נעה בן שבת: אולי נסביר את הסעיף הזה.
<נעה בן שבת: הסעיף הזה אומר שאפשר בעצם לייצא מזון שלא מתקיימות בו דרישות חקיקת המזון.
<נעה בן שבת: התנאי הראשון הוא שהמזון ראוי למאכל אדם.
<נעה בן שבת: הדבר השני הוא שמוכיחים לנו שהמזון מתאים להסדרה במדינת היעד או שמוכיחים שיש מישהו שהזמין אותו, שעוסק במזון הזמין אותו במדינת היעד.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, אנחנו לא סתם בחוסר אחריות משווקים מזון כזה לחוץ לארץ אלא עושים זאת מתוך אחריות.
<נעה בן שבת: בנוסף לכך, נמסרה הצהרת ייצור ובהצהרת הייצור יש הפרדה בין שני גורמים, בין מישהו שמיישם מערכת בקרת איכות, יצרן בעל רישיון ייצור שמיישם מערכת בקרת איכות צריך לפרט פחות דברים בהצהרה ורק מודיע שהוא מייצא ומודיע שהוא מתכוון לייצא מזון כזה ומתחייב לנקוט אמצעים להבטיח שהמזון מופרד ממזון אחר במפעל כדי למנוע זיהום או למנוע בלבול בין המוצרים שמיועדים לישראל לבין המוצרים שמיועדים לייצוא.
<נעה בן שבת: אם הוא לא מיישם מערכת בקרת איכות צריך לפרט את סוג המזון, להשוות בינו לבין מזון שהוא מייצר לצורך ישראל או להציג את מפרט המזון ולהסביר מה הם האמצעים הננקטים כדי למנוע זליגה של המזון לישראל או השפעה על מזון שמיוצר לישראל.
<נעה בן שבת: יצרן שיש לו מערכת בקרת איכות, מערכת בקרת האיכות נועדה להבטיח את כל אותם תנאים.
<נעה בן שבת: יחד עם זאת, שניהם צריכים לשמור את המסמכים שמעידים על ביצוע המרכיבים האלה ועל ביצוע הפעולות האלה שמיועדות למניעת זליגה של המזון והפרדתו.
<נעה בן שבת: הם צריכים לשמור את כל המסמכים המעידים על כך.
<נעה בן שבת: יש הבדל נוסף והוא במועדים.
<נעה בן שבת: היצרן שמיישם בקרת איכות מוסר את ההודעה לפני תחילת ייצור המזון ובכל פעם שהוא מחדש את רישיון הייצור.
<נעה בן שבת: לעומת זאת, אם הוא לא מיישם מערכת בקרת איכות, הוא צריך למסור הודעה שבעה ימים מראש לפני שהוא מתחיל את הייצור ואז לתת שהות למנהל שירות המזון או מי שהסמיכו לכך לבחון האם הוא רוצה להתערב ולהחליט האם הוא רוצה לתת הוראות פרטניות כמו למשל להגיד לו שהוא צריך לעשות הבחנה אחרת, הפרדה אחרת בין המוצרים, או הוראות פרטניות אחרות בכל עניין שימצא לנכון במהלך אותם ימים.
אלי אלאלוף: יש כאן נקודה מאוד עקרונית.
אלי אלאלוף: המוניטין של המדינה תלוי – למרות שאלה דרישות המדינה המקבלת ולפעמים עונים לדרישות של המדינה המקבלת אליה מייצאים – בכך שאנחנו יכולים לייצר כל דבר בתנאי ששם זה מקובל.
אלי אלאלוף: לא הייתי רוצה שיהיה מצב שהמדינה שלנו תהפוך למדינה שמייצרת דברים לא ראויים למאכל.
אלי אלאלוף: יש כאן הגנה?
<ינון יוני: ובלבד שהמזון ראוי למאכל אדם.
<ינון יוני: זה חל על כל ההסדר.
אלי אלאלוף: שלא יגידו שהמדינה שלנו מייצרת זבל לאחרים.
<ינון יוני: לא.
<ינון יוני: זה ראוי למאכל אדם.
<ינון יוני: זה חל על כל הסדר של ייצוא מזון שיצא ממדינת ישראל.
אלי אלאלוף: אתם אומרים שיש הגנה טובה.
איציק שמולי: יש משהו הדדי ביחסים האלה?
איציק שמולי: הרי חלק ממה שאנחנו עושים כאן שבועות ארוכים נובע מהעובדה שכפי שאתה אמרת, אלי, כל מדינה והמדיניות שלה בגדול.
איציק שמולי: אם מדינת ישראל באמצעות החוק הזה בחוק המזון רואה לנכון להגן על עצמה, אני מבין את הכוונה של היושב ראש שלא ייצאו מכאן זבל, אבל מצד שני חסרה לך עבודה?
איציק שמולי: צריך לבדוק כל אחת ואחת מהמדינות בעולם?
אלי אלאלוף: הוא בודק רק את הייצוא הספציפי הזה.
<אלי גורדון: דרך אגב, עוד לא השלמנו לדעתי מבחינת הסעיפים ויש עוד סעיף אחד לפחות שצריך לקרוא.
<נעה בן שבת: יש עוד כמה סעיפים.
הוא כזה: יחד עם זאת, ברמה של הסכמים כלליים, בהיעדר הסכמים מסוג בילטרליים ומולטילטרליים, אנחנו מחויבים במסגרת WTO למספר עקרונות.
איציק שמולי: מה זה WTO?
<אלי גורדון: ארגון הסחר הבינלאומי.
<אלי גורדון: וורלד טרייד אורגניזיישן.
<אלי גורדון: אנחנו מחויבים לקונספציה כזאת שתנאי סף לייבוא של מזון לאותה מדינה נקבע על ידי המדינה.