GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רוני סורקיס: הם לא יוכלו על גבי תעודת המשלוח לרשום את שם היבואן, לרשום את שם היצרן, יש לו סטוק והוא לא יכול.
<רוני סורקיס: זה לא עובד כך כי מסתובב טנדר גדול עם מגוון של מוצרים עליו, הולך לפיצוציות, הולך לכל מיני מקומות כאלה.
<רוני סורקיס: דרך אגב, אחוז נכבד מהשיווק של העסקים הקטנים קורה באופן הזה.
<רוני סורקיס: אני לא מדבר על מכולת אליה מגיעה טרה או תנובה או איזושהי חברה אחרת ומורידה את זה שם ישירות.
<רוני סורקיס: יש דברים במכולות לצורך העניין כאשר מגיע איזשהו ספק כזה שקנה את הסחורה והוא מביא אותה לשם.
<אלי גורדון: ואתה רואה את הפתרון שהוצע על ידי רז ישים ברמה של פיצוציה כזאת או אחרת כאשר מפקח יגיע ויבקש שיראו לו את טבלת ההמרה?
<אלי גורדון: אז הוא יראה לו?
<רז הילמן: זאת עוד חלופה.
<רז הילמן: יכול להיות שיש מישהו שזה לא יספיק לו, אבל יש מישהו שזה יספיק לו.
<רז הילמן: להרבה זה מספיק.
<רז הילמן: זאת דרישה לגיטימית מכל מי שמשווק מוצר שהוא יכול לדעת.
<אלי גורדון: אנחנו צריכים להבין שאנחנו הולכים כאן על רפורמה לא קטנה עם הקלות ועם ייעול תהליך לא קטן.
<אלי גורדון: אחד העקרונות של כל החקיקה בכל העולם היא עניין של העקיבות.
<אלי גורדון: אתם באים ואומרים כרגע שהעקיבות כפי שאתם רוצים, אנחנו לא נוכל לתת לכם.
<אלי גורדון: לא תוכלו לתת את זה אבל גם מה שאתם מציעים זה חסר הגיון.
<אלי גורדון: שוב, מבחינתה מפקח וכדי שבבוא היום הוא יכול ליישם את הסעיף הזה, הפתרון שאתם נותנים הוא רחוק מהמציאות, בדיוק כמו One sale.
<רוני סורקיס: לצורך העניין, אני כן אוכל לעמוד בזה ואני אעשה את זה אבל יהיו עסקים ובוא ניקח את זה בחשבון שלא יוכלו לעשות את זה ואני חושב שהחוק הזה הוא חוק מקיף לכולם, אז צריך לתת פתרון.
אלי אלאלוף: יש כמה עסקים, כולל השם המפורסם, פיצוציאדות, וכדאי שנכניס להן קצת סדר.
<רוני סורקיס: זה בסדר גמור.
<רז הילמן: הבעיה היא עם מי שמספק להן את הסחורה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לכם שלהקל על עסקים מסוג זה, זה רק לדחוף אותם לעשייה לא נעימה שהם כבר מתעסקים בה והיא מסכנת את הילדים שלנו.
אלי אלאלוף: אני לא רואה בזה שום בעיה לתת אולי זמן היערכות שנדרש אבל כדאי שתחשבו גם על מערכות המחשוב.
אלי אלאלוף: זה רעיון של נועה.
אלי אלאלוף: תנו זמן היערכות מתאים ותעשו את זה, אבל שתהיה אפשרות לעקוב אחרי כל הסחורות, מהיכן הן באות ולאן הן הולכות.
אלי אלאלוף: יש כאן יותר מדי דברים שהם פשוט מסוכנים לציבור.
אלי אלאלוף: אתן לכם דוגמה משפחתית שלי.
אלי אלאלוף: אשתי הלכה לקנות השבוע חומר ניקוי.
אלי אלאלוף: אני לא ידעתי אבל בחומר ניקוי יש מועד פג תוקף?
אלי אלאלוף: אני לא ידעתי.
אלי אלאלוף: אם היינו משתמשים בו, זה היה עושה פסטיבל.
<רוני סורקיס: או שלא היה עושה כלום.
אלי אלאלוף: או שלא עושה כלום אבל גם עושה הפוך.
אלי אלאלוף: צריכה להיות איזו מערכת חכמה שמפקחת.
אלי אלאלוף: אני לא יכול להאמין שמי שמכר את זה עשה את זה בזדון.
אלי אלאלוף: אני לא יכול להאמין.
אלי אלאלוף: אין לו שום בעיה להחזיר את זה ליצרן.
אלי אלאלוף: מגיעים למצבים שמרוב רצון להקל, אנחנו מאבדים את הרצון לפקח בצורה אמיתית.
אלי אלאלוף: הנושא של העסקים הקטנים באמת מסכנים ציבור.
אלי אלאלוף: כדאי שיכניסו אותם לאיזה סדר.
אלי אלאלוף: זה בסדר בשוק למרות שבזמן האחרון אף אחד כבר לא הולך לשוק, לפחות אצלנו בבאר שבע יש סיבות לכך אבל לעסקים אחרים, שיהיה בהם קצת יותר סדר.
אלי אלאלוף: כל מי שבא ופותח בסטה, חובתנו להגן עליו ועל הקונים שלו.
אלי אלאלוף: אני לא רואה שום בעיה, עם כל הכבוד רז.
<רז הילמן: דווקא לאותם עסקים קטנים שאתה אומר שהם צריכים להשתפר, ואני מסכים אתך שהם צריכים להשתפר, זה בסדר, אבל הסיטונאים שמספקים להם את הסחורה, הם עובדים בצורה אחרת.
אלי אלאלוף: ראינו שבשנים האחרונות הסיטונאים לא מסכנים.
<רז הילמן: יש ויש.
<רז הילמן: אין לנו בעיה עם הדרישה אבל אנחנו אומרים בואו נעשה את זה בדרך אלקטרונית, בדרך מתקדמת ולא על ידי זה שצריך להוסיף את זה לתוך המסמך.
<רז הילמן: מספיק שלאותו סיטונאי יש יכולת להגיד בכל שלב שהוא נשאל.
אלי אלאלוף: תנו פתרון טכני.
אלי אלאלוף: אני בטוח ששירות המזון ימצא את הפתרון אם צריך, אבל אין צורך לתקן את החוק בעניין הזה.
<נעה בן שבת: סעיף 160.
<נעה בן שבת: אנחנו מנסים לתת מענה לבקשה של המשווקים.
<נעה בן שבת: הם אמרו שהם מוכנים – העוסקים במזון בכלל – שתהיה עליהם חובה לקבל את הפרטים ממי שמכרו לו מזון או מי שקיבלו ממנו מזון אבל הם רוצים שגם הוא ימסור להם את אותם פרטים.
את הסיפא: בסעיף קטן (ב) אנחנו מציעים לשנות את הנוסח בניסיון להסביר את הדברים כיוון שזה מספיק ברור: "הוראת סעיף קטן (א) לא תחול על עוסק במזון בשיווק קמעונאי אם עוסק אחר במזון רכש ממנו את המזון כצרכן בלי ידיעתו".
את הסיפא: זאת אומרת, אותה דוגמה של בעל מכולת שנכנס לסופר וקונה שם את המוצרים ואז כמובן לא צריך את העברת המזון כי זה נעשה בלי ידיעתו וזה במסגרת שיווק קמעונאי.
את הסיפא: עוסק במזון שמעביר מזון מחוץ לישראל במסגרת ייצוא.
את הסיפא: אנחנו מסבירים שהוא לא יהיה חייב לקבל מהגורם מחוץ לישראל שאליו העביר את המזון, אם זה גורם בתוך ישראל – צריך לשמור על העקיבות.
את הסיפא: הוספנו כאן, לבקשת לשכת המסחר, את הוראת סעיף קטן (ד): "הוראת סעיף זה בסעיף 161 לא תחול על העברת דוגמאות מזון שאינן מיועדות למכירה לצרכנים".
את הסיפא: כאן דוגמאות המזון קיבלו מקום נכבד ומפורש.
את הסיפא: סעיף 161 הוא הסעיף המקביל שמחייב את מקבל המזון לתעד את הפרטים ממי שמסר לו את המזון.
את הסיפא: גם כאן יש אותה מסירת פרטים הדדית שמחייבת אותו והוא צריך גם למסור לו את המידע שיאפשר לו לעמוד בחובות שלו לפי סעיף 160.
את הסיפא: סעיף 162.
את הסיפא: לפי ההערה שנשמעה בדיון, אמרו לנו שלא תמיד התאריך ממנו מתחילים למנות את תקופת שמירת התיעוד יכול להימנות בהתאם לתאריך – אמרנו שזה יימנה מהתאריך בתעודת המשלוח אבל אם אין להם תעודת משלוח, בחשבונית העסקה.
את הסיפא: זה התיקון האחרון.
<קריאה: בסעיף 160(ד) הכוונה הייתה להעברת דוגמאות לצורכי מחקר ופיתוח.
<רז הילמן: לא רק לצורכי מחקר ופיתוח.
<נעה בן שבת: אז מה זה דוגמאות מזון לעניין הזה?
<רז הילמן: יכול להיות שתועמלנים במזון רפואי למשל נותנים את זה לרופאים בבתי חולים.
<רז הילמן: זה לא מחקר רפואי.
<אלי גורדון: זה שתועמלן מקבל מזון, המזון הזה מגיע לקהל היעד בסופו של דבר.
<שרון גוטמן: זה נקרא מכירה.
<רז הילמן: לכן זה הוחרג כאן.
<שרון גוטמן: בתוך ההחרגה יש לך את המילה מכירה.
<אלי גורדון: לא מזון כזה.
<אלי גורדון: לצורך הדוגמה ספי מחר בבוקר נותנת לארבעה סוכנים להעביר את זה לרופא כזה או אחר שהוא יחלק את זה אחר כך כמזון.
<אלי גורדון: הסעיף הזה מדבר על מקרים שהמזון הזה לא מגיע לצריכה על ידי אדם.
<יוספה הולצשטיין: במידה ויש כנס ומציגים בו מוצרי מזון, נותנים אותו לקהל שמגיע, במידה ויש גם תעמולה, פותחים דוכנים בכל מיני מקומות, האם זה לא מה שאנחנו מחריגים כאן?
<יוספה הולצשטיין: אז מה כן דורשים במתן דוגמאות כאלה?
<אלי גורדון: עזבי את ההסדר, אבל נראה לך הגיוני שאת מחלקת מזון לתינוקות לצורך הדוגמה?
<יוספה הולצשטיין: לא מזון לתינוקות.
<אלי גורדון: הסעיף חל על כולם.
<אלי גורדון: דרך אגב, כאשר אנחנו מדברים על סוכנים/תועמלנים, אנחנו מדברים על מזון לתינוקות בדיוק כמו שרז נתן דוגמה שמישהו מעביר למישהו וזה מגיע לרופא והרופא אחר כך מעביר את זה הלאה.
<אלי גורדון: את לא צריכה לדעת לאן ולמי חולק המזון הזה?
אלי אלאלוף: אתה תיתן מזון לתינוקות כניסוי?
<נעה בן שבת: כדי שבמקרה של בעיה, הרופא למשל יוכל לאסוף מהפציינטים שהגיעו אליו בין התאריכים האלה והאלה ויש סיכוי שהוא נתן להם.
<יוספה הולצשטיין: בואו נדבר על לחם.
<יוספה הולצשטיין: בואו נדבר על מוצרים שנותנים בתערוכות.
<אלי גורדון: תערוכה היא נקודת קצה.
<אלי גורדון: זה בדיוק כמו רשת.
<יוספה הולצשטיין: אני שואלת ברמה יותר רחבה.
<יוספה הולצשטיין: לא מזון תינוקות.
<יוספה הולצשטיין: אנחנו היום עושים כנס גדול, מגיעים אליו אנשים ומציגים בו מוצרי מזון ולאו דווקא מזון תינוקות אלא לחמים, פסטה וכולי.
<יוספה הולצשטיין: אסור לתת אותם כדוגמאות?
<אלי גורדון: על מה מדבר סעיף 160?
<יוספה הולצשטיין: זה מה שאני לא מבינה.
<אלי גורדון: תקראי את הסעיף.
<נעה בן שבת: עד סוף הסימן הזה יש לנו יחסית מעט תיקונים ואולי אפשר עכשיו בכמה דקות, לפני סימן ו', להתייחס אליהם.
<נעה בן שבת: מחר נתחיל בסימן ו' ואילך.
<קריאה: מה זה סימן ו'?
<נעה בן שבת: הטמפרטורה המבוקרת.
<נעה בן שבת: כל מה שעשינו היום, זאת הייתה פעם שנייה.
<נעה בן שבת: אנחנו בעצם חזרנו עם התשובות להערות שעלו בדיונים.
<קריאה: לצורך ההיערכות, אחרי שנעבור על הדברים פעם שנייה, ההמשך יהיה פרק ח' או נושא העיצומים הכספיים?
<אמיר רשף: אם נספיק, נעבור לפרק ח'.
<אמיר רשף: לא?
<נעה בן שבת: אם נספיק לסיים את החלקים האלה.
אלי אלאלוף: כל פעם שעוברים סעיף, אני שמח יותר.
<קריאה: השאלה אם עוברים לפרק האיגוד הווטרינרי או ממשיכים לדלג עליו כפי שכבר עשינו ועוברים הלאה, כי אז אנחנו צריכים להכין את עצמנו.
<נעה בן שבת: לא ממשיכים לדלג עליו.
<נעה בן שבת: מה שיכול להיות, אדוני, נציע שבכל יום, כדי להתקדם במקביל גם במסלול המקביל, אם תבקשו בצורה אחרת, לעבור על ההוראות הכלליות ויש לנו הוראות בפרק העונשין, בפרק העיצומים הכספיים, הנושא של צווי הגבלה שיפוטיים שאפשר לעבור עליהם במקביל או לרכז אותם ליום אחד.
<נעה בן שבת: אני מבינה שאתם לא מתכוונים להגיע לנושא של פרק ח'.
<קריאה: אני שואלת מבחינת ההיערכות וגם מבחינת האנשים שאמורים להגיע.
<אמיר רשף: צריך להזמין את האיגוד הווטרינרי, אנשים מהתחום הרלוונטי.
<קריאה: אם אנחנו יודעים שביום שלישי דנים בפרק י', בעיצומים הכספיים.
אלי אלאלוף: אתם תקראו את ה-סמסים שלכם הערב?
אלי אלאלוף: עד הערב תקבלו הודעה.
בשעה 09: תודה רבה.
אלי אלאלוף: ישיבה שנייה שלנו היום.
אלי אלאלוף: היום ה-26 באוקטובר 2015, י"ג בחשון התשע"ו והשעה כבר 09:13.
אלי אלאלוף: הישיבה הקודמת הייתה קצרה והישיבה הנוכחית תסתיים בשעה 10:50.
אלי אלאלוף: אנחנו דנים בחוק המזון.
<נעה בן שבת: אדוני, אני רוצה להציע לפתוח הבוקר בהוראות התחולה שמופיעות בסעיפים 331 עד 333 להצעת החוק.
<נעה בן שבת: הסעיף הראשון, 331, קובע שכל הוראות הפרק הזה והתקנות לפיו לא חלות על אדם שעושה את הדברים לצרכיו הפרטיים או המשפחתיים והכוונה לאדם שמכין מזון בביתו לבני משפחתו.
<נעה בן שבת: זאת לא הסיטואציה שהחוק נועד לדרוש רישיון ייצור ולא הוראות אחרות, ואפילו לא האיסורים של סימן ב' עליהם דיברנו לגבי המזון הראוי למאכל, רקוב, חסר בו רכיב מהותי וכן הלאה.
<נעה בן שבת: סעיף 332 קובע שכל הוראות הפרק חלות על המדינה.
<נעה בן שבת: בלי הוראה כזאת לא ניתן להטיל חובה על המדינה, הוראה מפורשת.
<נעה בן שבת: סעיף 333 מתייחס לתחולה על מערכת הביטחון.
<נעה בן שבת: 331.
<נעה בן שבת: תחולה פרק זה והתקנות לפיו לא יחול על ייצור מזון, ייבואו או ייצואו או מכירתו אם עושה זאת אדם לצרכיו המשפחתיים או הפרטיים למעט ההגבלה על יבוא כאמור בסעיף 81.
<נעה בן שבת: זאת אותה הוראה לגבי הייבוא האישי שהיא כמובן במפורש נועדה לחול על ייבוא אישי ולכן היא גם מצוינת כאן במפורש.
<נעה בן שבת: לא מדובר על אדם שמתוך עיסוקו לצרכיו המשפחתיים עוסק במזון ואם הוא עושה את הפעולות לצרכיו הפרטיים, הפרק הזה לא חל עליו.
<נעה בן שבת: 332.
<נעה בן שבת: תחולה למדינה פרק זה חל על המדינה.
<נעה בן שבת: לגבי סעיף 333, תחולה על מערכת הביטחון.
<נעה בן שבת: הנוסח שהונח בפני הוועדה כלל שלושה סעיפים קטנים.
<נעה בן שבת: הסעיף הראשון אמר שהחוק יחול על גופי הביטחון רק בהתאם לנוהל שיקבע את אופן יישום ההוראות שלו על גוף ביטחוני וקבע שהוראות הפיקוח לא יחולו על מזון שמיוצר או מוגש בגוף הביטחוני.
<נעה בן שבת: סעיף קטן (ג) הבהיר שאנחנו לא מדברים על המזון שמצוי מחוץ לגופי מערכת הביטחון.
<נעה בן שבת: אנחנו קיימנו פגישה עם גופי הביטחון כדי להבין את תוכן הדברים וכרגע הנוסח שמובא כאן שונה במקצת.
<נעה בן שבת: 333.
<נעה בן שבת: תחולה על מערכת הביטחון בלי לגרוע מהוראות סעיף 332, רשאי השר הממונה, בהסכמת השר, להורות בנוהל על התאמות ביישום הוראות פרק זה על גוף ביטחוני.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, ברירת המחדל היא שהפרק הזה חל על גופים ביטחוניים אבל השר הממונה על אותו גוף ביטחוני יוכל בהסכמת שר הבריאות להורות בנוהל על התאמות ביישום לענייני רישוי ולעניינים נוספים בהם צריך התאמות.
<נעה בן שבת: על אף האמור בסעיף קטן (א), הוראות סימן ט' וסימן משנה ב' לתת סימן ה' שבפרק ח' לא יחולו לגבי מזון המיוצר, מסופק ומוגש בגוף ביטחוני אולם השר הממונה, בהסכמת השר, רשאי להורות כי הוראות סעיפים אלה כולם או חלקם יחולו על גוף מהגופים הביטחוניים ככל שייקבע כאמור.
<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ג) אנחנו מנסים ליצור את מערכת ההידברות בין הגוף הביטחוני לבין שירות המזון.
<נעה בן שבת: גוף ביטחוני ימסור למנהל שירות המזון דיווח על אירוע בריאותי חמור הקשור במזון בכפוף לכללי אבטחת מידע ובהתאם להוראות שבנוהל שיקבע השר בהסכמת השר הממונה.
אלי אלאלוף: שיקבע שר הביטחון בתיאום עם שר הבריאות.
<נעה בן שבת: להפך.
<נעה בן שבת: שיקבע שר הבריאות.
<נעה בן שבת: כאן הנוהל הוא הפוך.
<נעה בן שבת: כאן הנוהל הוא באחריות שר הבריאות אבל לצורך זה דרושה הסכמה של השר הממונה, שר הביטחון.
<זמר בלונדהיים: השר הממונה על אותו גוף ביטחוני.
<נעה בן שבת: אם בנוהל הראשון עליו דיברנו היה שההתאמות שחלות בחוק, מי שמוליך את התהליך, מי שמודיע לשר הבריאות שאלה המגבלות בהן אני יכול להחיל את הוראות הפרק ומבקש את הסכמתו של שר הבריאות – שר הבריאות לא חייב כמובן להסכים ואפשר לנהל כאן משא ומתן אבל זה סדר הדברים.
<נעה בן שבת: בנוהל של הדיווח, סדר הדברים הוא הפוך.
<נעה בן שבת: השר שקובע הוא שר הבריאות והוא אומר איך הוא רוצה לקבל את הדיווחים ועל מה הוא רוצה להיות מיודע והשר הממונה יודיע על כך.
<נעה בן שבת: בסעיף זה – גוף ביטחוני, אחד הגופים המנויים בהגדרת מערכת הביטחון.
<נעה בן שבת: השר הממונה ומערכת הביטחון כהגדרתם בחוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה), התשע"א-2011.
<נעה בן שבת: אם אפשר לבקש ממערכת הביטחון להתייחס.
<טובי הארט: אני סגן היועצת המשפטית של חיל הרפואה, הפרקליטות הצבאית.
<טובי הארט: חשוב לנו להבהיר שצה"ל באופן ספציפי אחראי על הבריאות של החיילים שלו מקצה לקצה.
<טובי הארט: הבריאות של המזון היא רק פן אחד בתוך הדברים האלה.
<טובי הארט: אנחנו מפעילים מערך מלא שכולל הכול כדי לפקח על המזון שמוגש לחיילי צה"ל ולוודא שהם יאכלו מזון תקין וחס וחלילה לא תיפגע בריאותם כי אז זה גם פוגע בכשירותם ואנחנו לא רוצים להגיע לזה.
<טובי הארט: הנורמות שקובע משרד הבריאות לגבי המזון שמוגש לחיילים כבר היום, עוד לפני החוק הזה, מיושמות בצה"ל באמצעות הוראות של קצין רפואה ראשי.
<טובי הארט: למעשה הסעיף הזה גם קובע את זה.
<טובי הארט: אנחנו מכפיפים את עצמנו לנורמות שקובע משרד הבריאות ויש התאמות.
<טובי הארט: בסך הכול נדרשות התאמות מסוימות בגופים הביטחוניים כדי לאפשר את ההחלה של החוק באופן מלא וזה נוהל שייקבע בהסכמה בין השרים.
<טובי הארט: בנוסף, הצבא, כמו שאמרתי, מפעיל ערך פיקוח שלם ופנימי והוא הפעיל אותו עוד לפני הוראות החוק.
<טובי הארט: גם במצב הנוכחי כיום לא משרד הבריאות בא ומפקח אצלנו אלא קציני בריאות הצבא והווטרינרים מפקחים אצלנו על המזון וזה יישמר כך.
אלי אלאלוף: זה שירות פנימי שלכם ולא מיקור חוץ?
<טובי הארט: זה לא מיקור חוץ.
<טובי הארט: זה פנימי שלנו.
<טובי הארט: יש מערך שלם, מלא ומקיף.
<טובי הארט: גופים ביטחוניים שירצו בכל זאת את פיקוח משרד הבריאות, יוכלו ליישם אותו בהקשר הזה.
<טובי הארט: בנוסף לכל הדברים האלה אפשרנו את הפתח למקרים בהם יש אירועים חמורים ומשרד הבריאות יבקש מידע, אנחנו כמובן נמסור לו את המידע כפוף לכללי ביטחון המידע.
<שרון גוטמן: משרד המשפטים בודק כרגע לגבי סעיף 333(ב), לגבי כל סימן ט' שבעצם מוחרג ובעבר הוחרגו בו רק שני סעיפים.
<שרון גוטמן: הם כרגע בחוץ בודקים את זה ומיד תהיה להם תשובה.
אלי אלאלוף: אמרו שאתה בא להודיע על משהו.
<זמר בלונדהיים: אני מתנצל, אתמול לא הייתי.
<זמר בלונדהיים: ההרחבה לכל הוראות הסימן, במקום ספציפית סעיפים 274 ו-276, אינה בעייתית ביחס לרוב הוראות הסימן שהן הוראות נלוות לא מהותיות יותר מדי, אבל לגבי סעיף 278, סמכויות האכיפה, ספציפית, לא במקרה לא החריגו את זה.
<זמר בלונדהיים: זה קצת מורכב.
<זמר בלונדהיים: אני יודע שבצה"ל יש את מצ"ח אבל ביתר הגופים אין מצ"ח וסמכויות האכיפה בגדול לא אמורות להיות מסויגות אלא הן אמורות לחול כמות שהן.
<זמר בלונדהיים: לכן המודל הוא להפנות ספציפית לסעיפי הפיקוח שם זה סיפור אחר וסמכויות חקירה, זה לא כל כך פשוט.
<זמר בלונדהיים: אם יש חשד לעבירה פלילית בגוף, ובדרך כלל לא מסייגים את הסמכויות.
<זמר בלונדהיים: אני לא מכיר מקבילה.
<זמר בלונדהיים: התקשרתי למנהל המחלקה הפלילית וגם שם לא מכירים ומבקשים שאם אנחנו רוצים לשקול את זה, תנו להם זמן לעשות בדיקה בנושא.
<נעה בן שבת: אדוני, אני מציעה שנעשה בדיקה לעניין הזה לגבי הסעיפים כי יש עוד גופי ביטחון כמו שירות בתי הסוהר ומשטרת ישראל.
<נעה בן שבת: רצינו לבקש להשלים את הנקודה הזאת ונחזור אליה בסעיף 278.
אלי אלאלוף: יש לי מספר הערות כלליות.
אלי אלאלוף: ראשית, אני שמח לציין ולראות שהולך להיות תיאום בלי כפילויות אבל חייב להיות תיאום יותר בין מערכת הביטחון, המערכות השונות, כי זה גם קשור למשטרה ולשירות בתי הסוהר, לבין משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: אני חוזר ואומר תיאום בלי כפילויות.
אלי אלאלוף: לא להתחיל לעשות פיקוח על הפיקוח.
אלי אלאלוף: זה חסכון אבל תיאום אפשר לעשות ולדעתי הוא דרוש.
אלי אלאלוף: אני מבין שמערכת הביטחון לא יכולה לייבא דברי מזון שלא בתיאום עם מערכת הבריאות.
אלי אלאלוף: נכון?
<טובי הארט: אם אנחנו מייבאים, אנחנו מייבאים מיבואן מורשה.
אלי אלאלוף: כאשר המערכת האזרחית בארץ מייצרת עבור צה"ל, היא ת"פ של מי?
<טובי הארט: של המערכת האזרחית.
<טובי הארט: היא מבוקרת על ידי משרד הבריאות ומפוקחת על ידו.
<טובי הארט: גם אנחנו מפקחים שם אבל הפיקוח הוא של משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: זה ברור שהדברים האלה לא גורמים לחריגות.
אלי אלאלוף: האם יש מישהו שיש לו עוד הערות?
אלי אלאלוף: הזדמנות שלכם המערכת האזרחית ללמוד על מערכת הביטחון.
<נעה בן שבת: אני רוצה להגיד שביקשנו לבדוק אפשרות שיהיה הליך של פיקוח בכפיפות לסיווג או בכפיפות למגבלות אחרות אבל הבנו מהצבא שיש לו מערכת מאוד מאורגנת וגם בשירות בתי הסוהר ראינו שיש מערכת מאורגנת.
<נעה בן שבת: לכן קבע המודל הזה כפי שמופיע כאן.
אלי אלאלוף: מה זה אירוע חריג?
אלי אלאלוף: יש לו הגדרה?
<טובי הארט: הוא ייקבע בנוהל.
אלי אלאלוף: ייקבע בנוהל המשותף.
אלי אלאלוף: יש לוח זמנים לקביעת הנוהל?
אלי אלאלוף: אפשר לקבוע מועד או תקופה?
אלי אלאלוף: לפרוטוקול בלבד, המלצה.
אלי אלאלוף: זמר, מה אתה אומר?
אלי אלאלוף: כמה זמן זה יכול לקחת?
<זמר בלונדהיים: צריך רק להבין שאלה נהלים עם כמה וכמה גופים וכל אחד הוא שונה מאוד.
אלי אלאלוף: לכן קבעתי את המועד לבד, בלי להתייעץ.
<אלי גורדון: אני מציע אדוני היושב ראש שאנחנו נבחן את הסוגיה, נבדוק מה לוחות הזמנים הריאליים ובהתאם לכך נעדכן בהמשך.
אלי אלאלוף: מתי נקבל את ההודעה?
אלי אלאלוף: כמה זמן ייקח לקבל את ההודעה על ההודעה?
<אלי גורדון: כמו שאתה יודע, עד סוף שבוע הבא אנחנו צריכים לתת לך את כל התשובות לכל השאלות.
<אלי גורדון: עד עכשיו עמדנו במבחן הזה טוב ונשתדל לעשות כך בהמשך.
אלי אלאלוף: לכן אני חוזר על זה.
אלי אלאלוף: עד שבוע הבא, כמו כל שאר ההתחייבויות שלכם.
<נעה בן שבת: אתמול שמענו את הערת המשווקים לנושא רישוי העסק.
<נעה בן שבת: הם טענו שלא צריך לדרוש מעסק שחייב ברישוי, גם לקבל את רישיון העסק.
<נעה בן שבת: הם טענו שהנושא מאוד סבוך.
<נעה בן שבת: לכן ביקשנו שיצטרף לדיון היום נציג של משרד הפנים ולצורך כך נמצא כאן עורך דין שחר פרלמוטר.
אלי אלאלוף: משרד הביטחון פינה לך את הכיסא.
<זמר בלונדהיים: ברשותך, אני אציג את מה שדיברנו אתו ואם יהיה צורך, כמובן שחר כאן כדי להשלים.
אלי אלאלוף: חשבתי שהתפקיד הוא הפוך, שמשרד הפנים מדבר ואתם משלימים.
<זמר בלונדהיים: במקרה הזה, זאת הייתה הבקשה.
<זמר בלונדהיים: אנחנו מתנגדים למה שהוצע.
<זמר בלונדהיים: יש הבדל מהותי בין להגיד שהיתר זמני אנחנו רואים אותו כרישיון עסק לעניין חוק זה לבין להגיד שמבנה בעל היתר לשימוש חורג שפקע ורישיון העסק פוקע יחד אתו, בכל זאת הוא יהיה בעל רישיון ייצור.
<זמר בלונדהיים: מדינת ישראל צריכה לדבר בקול אחד, זה עושה לנו אחר כך בעיות בבית משפט כאשר קורה משהו באותו מבנה ואומרים שירות המזון נתן רישיון ייצור, אז חזקה שזה היה בסדר.
<זמר בלונדהיים: מה, אלי גורדון נותן רישיון ייצור למקום שלא עומד וכולי?
<זמר בלונדהיים: יש גם הנחיית יועץ ויש גם פסיקה בנושא של מתי מותר לתת רישיון עסק למבנים שאינם עומדים בדיני תכנון ובנייה ואלה הם מקרים מאוד מאוד חריגים.
<זמר בלונדהיים: הנחיית היועץ מבוססת על הדין ועל הפסיקה.
<זמר בלונדהיים: אלה מקרים מאוד מאוד מצומצמים של זוטות ממש, של דברים שפשוט הם איזוטריים או מבנים שהוקמו לפני חוק התכנון והבנייה ואז רואים אותם כאיזשהו חריג.
<זמר בלונדהיים: מבנים עדכניים, יכול להיות בהם סיכון בטיחותי, יכול להיות סיכון בריאותי ואין שום סיבה שמדינת ישראל לא תדבר בקול אחד.
<זמר בלונדהיים: אם היא אומרת מצד אחד אני לא נותנת רישיון עסק לגוף הזה, אז להגיד שאני כן מוכנה לתת לון רישיון ייצוא.
<זמר בלונדהיים: בכל מקרה העמדה העקרונית שלנו בנושא הזה היא שגם אם ככל שצריך לחשוב על זה וכולי, מדובר ברפורמה ברישוי עסקים, זה לא קשור לחוק המזון והשאלה הזאת לא ייחודית לחוק המזון, הממשלה לא יכולה לפתוח אותה עכשיו אגב דיני חוק ההסדרים וחוק המזון, וככל שנדרש לחשוב מחדש על המקרים בהם אפשר לתת רישיון עסק למרות חריגות, אנחנו חושבים שזה לא המקום המתאים כי שוב, רישיון ייצור הוא לא חריג לשלל רישיונות אחרים שהממשלה נותנת בתחומים אחרים.
אלי אלאלוף: זה מספק אתכם?
<נתן ויטנברג: כמי שמלווה הרבה עסקים בארץ, נושא אתרי בנייה הוא מאוד מכשיל.
<נתן ויטנברג: הרבה פעמים העסק נע במקביל על שני הנושאים האלה והיתר בנייה תלוי במדינת ישראל במינהל מקרקעי ישראל שדברים נתקעים אצלו שנתיים.
אלי אלאלוף: אתה ילד טוב כשאתה אומר שנתיים.
<נתן ויטנברג: אני מנסה להיות אופטימי.
אלי אלאלוף: קחו את הדוגמה של דימונה.
אלי אלאלוף: שבע שנים המתנה.
<נתן ויטנברג: הדוגמה של דימונה, כבר מדברים עליה עשר שנים.
<נתן ויטנברג: אני מכיר אותה עשר שנים לפחות והיא תקועה.
<נתן ויטנברג: הרבה עסקים תקועים בנושא היתר ובנייה בגלל המינהל כשאין סיבה למנוע רישיון יצרן או רישיון עסק כי אף אחד לא יכול לטפל בהם.
דוד ביטן: מהנדס העיר לא יכול להביא אישור הנדסה לרישיון עסק.
<נתן ויטנברג: הוא לא יכול.
דוד ביטן: אחד הפרמטרים הוא אם יש חריגות ואין מה לעשות.
<נתן ויטנברג: הבעיה היא שיש חריגה.
<נתן ויטנברג: אם אתה רוצה לעשות שינוי ייעוד או שימוש חורג, עד שהמינהל לא מאשר את זה, מוציא שומה, יש הסכמה לשומה – אתה תקוע.
דוד ביטן: יש משהו באמצע.
דוד ביטן: יש מה שנקרא רישיון זמני.
דוד ביטן: ברישיון זמני, מהנדס העיר, אם עשית את כל התהליכים ומה שנשאר זה תהליך אחרון, חתימת מינהל, הוא יכול לתת אישור לרישיון זמני לשנה.
טלי פלוסקוב: ואחר כך אפשר עוד להאריך.
דוד ביטן: אחר כך אפשר להאריך את זה בעוד חצי שנה.
דוד ביטן: אם יאפשרו רישיון עסק ורישיון יצרן בלי פתרון החריגות, מה שאנחנו מכירים, בעלי העסק לא יעבדו ולא יטפלו בזה.
דוד ביטן: אנחנו מכירים את העניין.
דוד ביטן: אם לא עומד גרזן על הראש, לא עושים כלום.
דוד ביטן: אני אומר את זה מתוך זה שהייתי ממלא מקום ראש העיר בראשון לציון ומחזיק תיק הנדסה ויושב ראש ועדת בניין ערים.
<נתן ויטנברג: אני מסכים אתך אבל הרבה פעמים הדברים נתקעים במינהל.
דוד ביטן: אמרתי, במקרה כזה אפשר לתת הנחיה שבמקרה כזה שנשארים רק דברים טכניים וחתימת מינהל היא דבר טכני בעיקרו - - -
<נתן ויטנברג: זה כסף.
דוד ביטן: אם זה בהתאם לכללים, אפשר לתת רישיון זמני.
דוד ביטן: אפשר לתת הנחיה כזאת.
<זמר בלונדהיים: כשנותנים רישיון זמני, אנחנו רואים את זה כרישיון עסק לכל דבר ועניין.
<נתן ויטנברג: משרד הבריאות לא מוכן לקבל את זה.
טלי פלוסקוב: מקבלים רישיון עסק.
טלי פלוסקוב: הייתי ראש רשות וראיתי דברים.
דוד ביטן: אפשר להוציא הנחיה.
אלי אלאלוף: מה פתאום דיון ללא שליטה?
אלי אלאלוף: ראשית, הפרוטוקול מתקשה לעקוב, ושנית, זה לא מאפשר לי אפילו לברך את הצטרפותו של חבר כנסת מהסיעה שלך, חבר הכנסת אברהם נגוסה.
דוד ביטן: קראתי לו במיוחד אחרי שראיתי שיש רוב ל-כולנו.
טלי פלוסקוב: עדיין אנחנו רוב.
דוד ביטן: אל תדאגי.
דוד ביטן: קראתי לעוד אחד.
<זמר בלונדהיים: אם יורשה לי, מה שחברי הכנסת אמרו, זה נכון מאוד.
<זמר בלונדהיים: אנחנו הגדרנו רישיון עסק לצורך חוק זה כרישיון, היתר או אישור לפי החוק וזאת כדי לכלול את כל סוגי האישורים.
<זמר בלונדהיים: ברגע שנותנים לו אישור, גם אם הוא זמני, בהחלט אפשר לתת.
דוד ביטן: אבל בנוהל אתם צריכים לתת.
דוד ביטן: האדם עשה את רוב התנאים להיתר, אז במקרה הזה אפשר לתת איזשהו אישור זמני.
אלי אלאלוף: אישור זמני ממשרד הבריאות?
דוד ביטן: אישור מהנדס העיר, אישור זמני של מהנדס העיר ואז משרד הבריאות מקבל את זה כאישור.
אלי אלאלוף: חברת הכנסת יעל גרמן שלמרות שהיא מהאופוזיציה, היא כל הזמן בקואליציה של החוק.
דוד ביטן: אחרת באמת הם נתקעים.
דוד ביטן: למשל, בנושא של שימוש חורג, אם היה פרסום ואין התנגדויות, אין סיבה לא לתת אישור זמני גם אם הוא לא עבר את כל התהליך.
דוד ביטן: כדי להקל, אתם צריכים להיות יותר עם קומן סנס בעניין הזה כי אחרת באמת העסקים לא יוכלו להתקדם.
<נעה בן שבת: שחר פרלמוטר ממשרד הפנים.
<שחר פרלמוטר: היה והוועדה המקומית אישרה לרשות שהיא הרשות המקומית שהעסק עומד בחוק התכנון והבנייה, אם זה היתר זמני או לא, הוא מקבל.
<שחר פרלמוטר: אם היא מאשרת את זה להיתר זמני, הוא מקבל היתר זמני.
<שחר פרלמוטר: זה לפי חוק רישוי עסקים.
<שחר פרלמוטר: אנחנו לא רואים מקום לקבוע הוראות שמתערבות ברישוי עסקים.
טלי פלוסקוב: הנושא עלה ולכן אמרנו את מה שאמרנו.
דוד ביטן: כבוד היושב ראש, או שנכניס סעיף שאומר שבנושא של רישיון זמני אפשר להקל.
אלי אלאלוף: נאפשר לנציג משרד הפנים לסיים את דבריו.
<שחר פרלמוטר: השלמתי את דבריי.
אלי אלאלוף: אני רוצה להבדיל בין שני מצבים.
אלי אלאלוף: האחד הוא לפני התחלת הבנייה וכאן לא מפריע לי שיחכו לכל האישורים הנדרשים.
אלי אלאלוף: הבעיה היא כאשר הבנייה כבר הסתיימה ויש תיקונים והתיקונים לדעתי לא מהותיים ואז זה מתחיל.
דוד ביטן: כשהם בונים?
דוד ביטן: המצב הוא לא כזה.
אלי אלאלוף: אני נותן לך את הדוגמה של דימונה.
אלי אלאלוף: לא קיבלו אישור ממינהל מקרקעי ישראל, אין לי בעיה, שלא יתחילו לבנות למרות שזה הקפיא כמעט אלף מקומות עבודה בדימונה וזה לא מספר מבוטל.
אלי אלאלוף: לפעמים אלה דברים שוליים, לא מקבלים את האישור הסופי של טופס 4 שהוא קושר למשהו אחר ואז מתחיל כל הפסטיבל כאשר משרד הבריאות לא יכול לאשר.
דוד ביטן: המצב הוא שונה.
דוד ביטן: כאשר מדובר בבנייה חדשה, אתה לא יכול לקבל טופס 4 אם יש לך חריגות.
דוד ביטן: אתה צריך להוציא על זה תכנית שינוים.
דוד ביטן: אם אין טופס 4, אי אפשר לתת רישיון עסק גם אם מתהפכים עשר פעמים.
דוד ביטן: כאשר יש בנייה קיימת ויש לך כבר טופס 4 ויש לך חריגה, אז הסיפור הוא שונה.
אלי אלאלוף: דוקטור סורקיס.
<רוני סורקיס: תודה.
<רוני סורקיס: אני חושב שזאת תהיה טעות להכניס את הסעיף הזה כאן לתוך החוק הזה.
<רוני סורקיס: בחוק רישוי עסקים מוגדרות מטרות החוק במפורש.
<רוני סורקיס: יש כלים בחוק רישוי עסקים לאכיפה של ניהול עסק לא רישיון.
<רוני סורקיס: אני חושב שכל הנוכחים כאן והעושים בדבר יודעים שבעיריות מסוימות יש פער בזמן של חידוש רישיון העסק שבו העסק פועל ללא רישיון עסק.
<רוני סורקיס: העירייה יודעת את זה וזה מסיבות חלק אינטרניות בתוך העירייה וחלק שקשורות לגורמים אחרים, כאשר לצורך העניין זה יכול להיות יזם או בעל הנכס ממנו שוכרים את העסק והוא כרגע בדין ודברים עם מינהל מקרקעי ישראל או עם ועדה אחרת, ואז בעצם העסק הזה נשאר בוואקום.
<רוני סורקיס: בשלב הזה הוא ללא רישיון עסק.
<רוני סורקיס: בשלב הזה, לפי החוק הזה, העסק אמור להפסיק לקבל מזון לעסק שלו ולמכור מזון.
<רוני סורקיס: אני חושב שמי שצריך להיות אמון בעצם על הפתיחה או סגירה של העסק, זאת העירייה, זאת הרשות המקומית ובעצם לא מכוח החוק הזה אלא מכוח חוק רישוי עסקים.