GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יהורם הל: תקימו מערך ניהול כספי של חברות הביטוח בביטוחים הקבוצתיים האלה ואיפה שנוצר גירעון מהתשלומים ששילמתם לחברות הביטוח המדינה וההסתדרות, שהיא זאת שבחרה את הביטוחים האלה – ההסתדרות לא צריכה לנקות את עצמה ולאיים בשביתות, סלח לי, אדוני, אתם מכרתם את הביטוחים האלה, אני מכיר את זה.
<יהורם הל: מי שעשה שני ביטוחים, גם דרך קופת-חולים וגם ביטוח נוסף לא צריך פתאום לסבול שאין לו את הביטוח הנוסף כאשר לא זה מכסה ולא זה מכסה.
<יהורם הל: הרגולטור פעל לא נכון, ההסתדרות פעלה לא נכון.
<יהורם הל: בבקשה, תקימו כולכם קרן פנימית, תכסו את הגירעונות כשיהיו.
<יהורם הל: מי אמר שמחר?
<יהורם הל: אני לא רוצה חישובים אקטואריים אלא חישובים ענייניים, אמיתיים, לרגע האמת.
<יהורם הל: ובא לציון גואל.
<יהורם הל: תחזירו את כל אלה שנפלטו מחברות הביטוח בגלל שחברות הביטוח איימו עליהם שאם הם לא יחדשו את הביטוח בסכומים שהם לא יכולים לעמוד בהם הם ייפלטו.
<יהורם הל: תחזירו אותם.
<יהורם הל: תגידו להם: סליחה, תחזרו בתנאים שהיו.
<יהורם הל: אפשר גם להגיד למבוטחים: תשתתפו גם אתם, נעלה לכם את הפרמיה ב-100 שקל לחודש, גם את זה אני מוכן לקבל.
<מידד גיסין: אני מצב"י – צרכני בריאות ישראל.
<מידד גיסין: אני מצטער רק על דבר אחד, שהישיבה הזאת נערכת היום ולא נערכה בשנת 2011, כי אם היא היתה נערכת אז לא היינו נמצאים במצב הזה.
<מידד גיסין: אני מעריך מאוד, יישר כוח לחברי הכנסת שהעלו את הנושא הזה.
<מידד גיסין: אנחנו שומעים את הדיון.
<מידד גיסין: אני רוצה רק להתייחס לאחריות של המדינה, של המפקח על הביטוח, של ועדי העובדים הגדולים ושל היועצים שלהם.
<מידד גיסין: בשנת 2010 כאשר קופת-חולים כללית שדרגה את הביטוח הסיעודי שלה פניתי ללי דגן.
<מידד גיסין: הייתי אז יושב-ראש הוועדה לזכויות החולה במועצת הבריאות, נציג של מועצת הבריאות.
<מידד גיסין: פניתי וביקשתי שישלחו נציג לדיון שאנחנו מקיימים כדי להבהיר את השדרוג.
<מידד גיסין: אתם יודעים איזו תשובה קיבלתי מלי דגן?
<מידד גיסין: קודם כול, מה פתאום אתם מתעניינים בזכויות החולה?
<מידד גיסין: היא אפילו לא ראתה את הכותרת של שֵם הוועדה.
<מידד גיסין: בקיצור, הם אפילו לא שלחו אלינו נציג כדי שנבין את הבעיה.
<מידד גיסין: ואז אם אני לא ידעתי את האותיות הקטנות מה אתם רוצים מהמבוטחים המסכנים שלא יודעים מהחיים שלהם, לא יודעים את הזכויות שלהם?
<מידד גיסין: האחראי על הדבר הזה הוא המפקח על הביטוח באותו זמן, פרופ' עודד שריג והצוות שלו, שהחליט על ההקפאה ועל הביטול.
<מידד גיסין: אני בטוח שהמפקחת על הביטוח כשהגיעה וראתה עשתה הקפאה, אבל אי אפשר להחזיק את כל הציבור במדינה, הקשישים והגמלאים, באי ודאות כזאת.
רחל עזריה: אני מבקשת לומר משפט.
רחל עזריה: באתי מחיפה במיוחד.
אלי אלאלוף: בבקשה, גברת עזריה.
רחל עזריה: אני מבקשת להביא בפניכם בעיה קשה ביותר.
רחל עזריה: יש גמלאים שלא מגיעים – אני כל-כך מתרגשת שאין לכם מושג, וזה מרגיז אותי.
רחל עזריה: אני מברכת על הדיון הזה, שמזמן היה צריך להיערך.
רחל עזריה: פנסיונרים עובדי מדינה מרוויחים 3,000 שקל בחודש.
רחל עזריה: ומה יהיה עם הביטוח הסיעודי שהם שילמו עבורו במשך כל השנים כעובדי מדינה?
רחל עזריה: הרי גם אם יתנו סכום מסוים זה לא יגיע למצב שהם יוכלו לאשפז את עצמם ולשלם כאשר אין מישהו במשפחה שיוכל לעזור להם.
רחל עזריה: אני מבקשת מכם, רבותי, בכל יום מישהו מת.
רחל עזריה: אולי זה יהיה הפתרון, כל אלה ימותו ואז יבוא שלום על ישראל, לא יצטרכו יותר את הוועדות.
רחל עזריה: אז בבקשה, כל עוד מישהו בכל זאת נשאר בחיים תעזרו, תעשו משהו ואל תדחו ותדחו ותדחו.
רחל עזריה: אני יודעת שיש לכם המון מה לעשות, אבל יש המון אנשים שמחכים בקוצר רוח לדעת מה יקרה עם ההחלטה הזאת, השרירותית, לקחת מאתנו את הקצבה הזאת.
רחל עזריה: תודה, כבוד היושב-ראש.
<אבי ניסנקורן: רק בשתי מילים כי כבר הרחבתי בדיבור לפני כן.
<אבי ניסנקורן: דבר ראשון, אף אחד לא חף מטעויות אבל עדיין ההסתדרות היא היחידה שהתמודדה עם נושא הביטוח הסיעודי בכל השנים האלה ואילו כל האחרים בכלל לא היו מבוטחים בשום כלי אחר.
רועי פולקמן: אצלכם הביטוח לא מכסה.
<אבי ניסנקורן: הוא מכסה עדיין מאות אלפי אנשים.
<אבי ניסנקורן: עדיין ההסתדרות היא היחידה שמתמודדת עם הנושא הזה ואחרים פשוט לא התמודדו עם הנושא הזה, הם לא נמצאים בשום מכשיר.
<אבי ניסנקורן: דבר שני, עם כל הכבוד לחברי מ"כן לזקן", אי אפשר, ואני אומר את זה – תהיה שביתה כללית, יהיו הפגנות, גם אם תהיה ביקורת, כי צריך לפתור את הנושא הזה, וגם אם זה יהיה בדרך של כוח אז זה יהיה בדרך של כוח, שיהיה ברור.
רועי פולקמן: הדרישה להקפאה היא הכי לא ברורה לי כי צריך לפתור את זה עכשיו.
רועי פולקמן: בואו נשב על זה חודש ונפתור את הבעיה.
<אבי ניסנקורן: נשלח הביתה עוד 200,000 אנשים?
<אבי ניסנקורן: עוד 800,000 אנשים?
<אבי ניסנקורן: איך תפתור את זה?
רועי פולקמן: ניכנס לחדר ונפתור את זה.
רועי פולקמן: עוד שנה ועוד שנה ועוד שנה.
רועי פולקמן: תוך 3 שבועות נפתור את זה.
<אבי ניסנקורן: לא פותרים את זה כבר 4 שנים וחצי.
<אבי ניסנקורן: זה לא ייפתר תוך 3 שבועות.
<אבי ניסנקורן: אתה לא יודע איך עובדת הפקידות במשרד האוצר?
<אבי ניסנקורן: זה לא ייפתר גם בעוד שנה.
<אבי ניסנקורן: אני אומר לך, זה גם לא ייפתר בלי כסף.
רועי פולקמן: מאה אחוז, אבל צריך לפתור את זה עכשיו.
רועי פולקמן: מה יקרה בעוד שנה?
רועי פולקמן: עוד 100,000 אנשים ייפלטו לרחוב בלי כיסוי?
אורלי לוי אבקסיס: אתה חושב שההסתדרות לא רוצה לפתור את זה?
אורלי לוי אבקסיס: הכתובת בסופו של דבר היא משרד האוצר וחברות הביטוח ומשרד הבריאות.
אורלי לוי אבקסיס: אין פה אופציה אחרת.
אלי אלאלוף: קיימנו דיון מסודר, כולם ביטאו את עצמם בצורה מכובדת.
סופה לנדבר: אדוני, אבל איפה משרד האוצר כאן?
סופה לנדבר: בישיבה הזאת היה צריך להיות נוכח נציג של משרד האוצר.
סופה לנדבר: כל הזמן מדברים על האוצר, האוצר.
סופה לנדבר: יש במשרד האוצר את שר האוצר.
אלי אלאלוף: לא הזמנו לדיון את שר האוצר, למרות שהוא בתמונה.
אלי אלאלוף: שמענו דברים קשים מאוד ולמרות זאת אני רוצה להודות על האומץ המקצועי והציבורי והאישי של דורית סלינגר.
אלי אלאלוף: אני אומר את זה מפני שלא תהיה לנו ברירה אלא בסיכום להביע ביקורת על האגף שהביא אותנו למצב הזה לפני כן, לפני-לפני כן.
אלי אלאלוף: אבל שנדע שמבחינה אישית אני חייב, בשם הרבה מאוד חברי כנסת, להודות לך על אומץ הלב המקצועי ועל הצורה שאת מייצגת את השירות הציבורי, וכדאי שנכבד את זה.
אלי אלאלוף: בבקשה, נשמע את דברי הסיכום שלך.
<דורית סלינגר: קודם כול, תודה רבה.
<דורית סלינגר: אני באמת חושבת שהיה דיון מאוד מרגש ומפרה.
<דורית סלינגר: אבי נפטר סיעודי.
<דורית סלינגר: כולנו באותה סירה.
<דורית סלינגר: אהיה עניינית.
<דורית סלינגר: בכלים שיש לרשותנו, בסמכויות שיש לרשותנו הצענו את המתווה שפירטתי אותו לפניכם.
<דורית סלינגר: אין פה פתרונות קסם כי אני, לראיה, לא היתה לי פריבילגיה לבחון 10 פתרונות שונים ולבחור את העדיף מבין ה-10 האלה, כי לא קיבלתי פתרון מאף גורם בשוק.
<דורית סלינגר: המוצר הזה, בצורה שהוא נמצא כיום, עוול להמשיך ולשווק אותו כי הוא מוצר שלא נותן מענה לצורך שלשמו הוא נועד.
<דורית סלינגר: יש לנו בעיה עם אלה שנפלטו מאז שנת 2011, שאנחנו מחזיקים אותם – אנחנו בהקפאה כבר שנתיים וחצי, חברים.
<דורית סלינגר: מה יכול להתחולל פה עוד?
<דורית סלינגר: תיכף אתייחס אז אנא אל תקטעי אותי.
אורלי לוי אבקסיס: בעצם קיבלת מנדט להביא פתרון בלי עלות כספית, בגלל זה הפתרון נוראי.
אורלי לוי אבקסיס: זה מה שהבנו.
<דורית סלינגר: המתווה הזה לאלה שנפלטו נותן הגנה, 3,500 שקל בבית או 4,500 שקל במוסד.
<דורית סלינגר: זה לא 15,000 שקל.
<דורית סלינגר: זה ביטוח יקר.
<דורית סלינגר: זה נותן איזושהי הגנה עם הביטוח הלאומי לאותו אדם שנפלט.
<דורית סלינגר: זה נושא אחד.
<דורית סלינגר: יש לנו שתי אוכלוסיות – וחבר הכנסת שמולי, חבר הכנסת פולקמן ואחרים התייחסו לזה – יש את אלה שנפלטו ויש את אלה שבקיימים.
<דורית סלינגר: אנחנו חייבים לתת פתרון כי הבעיה הזאת – למרות שדרך אגב, בכל הביטוחים הקולקטיבים מי נפלט?
<דורית סלינגר: זה לא ביטול של פוליסה, זה אי הארכה של פוליסה.
אורלי לוי אבקסיס: יש לזה אותה משמעות לחלוטין, אותה תוצאה.
<דורית סלינגר: מי נפלט?
<דורית סלינגר: אותם קולקטיבים שהגיל הממוצע שם גדל.
<דב ברומר: מה פתאום?
<דב ברומר: עובדי עיריית תל-אביב ועובדי האוניברסיטה בחיפה ותל-אביב צעירים מאוד.
<דורית סלינגר: לגבי הקולקטיבים שבהם הגיל הממוצע הוא 30 ומשהו כמובן לא היתה כוונה, את זה אפשר להאריך ולהאריך ולהאריך.
אורלי לוי אבקסיס: להאריך עד שהם יגיעו לגיל הלא כדאי.
<דב ברומר: הפרמיות התייקרו ב-80% מ-2011.
<דב ברומר: אני מצטער שאני מתערב, כי אני זה שבניתי את רוב התוכניות.
<יואל זיו: בסוף השנה לא ניתן להאריך יותר.
אלי אלאלוף: אני מבקש, לא נהפוך את הדיון הזה לשיחה בלתי נשלטת.
<דב ברומר: אפשר לתת לי זכות גם להגיד משהו.
אלי אלאלוף: אם היית מבקש, אולי.
<דב ברומר: ביקשתי כל הזמן.
<דב ברומר: החומר שלי נמצא כאן על השולחן.
אלי אלאלוף: אין לנו זמן.
<דב ברומר: אין לכם זמן?
<דב ברומר: איך אין לכם זמן?
<דב ברומר: הרי אני יודע את האמת, מה קרה לפני 20 שנים.
<דורית סלינגר: לגבי חברות הביטוח, על-פי הייעוץ המשפטי שקיבלנו ממשרד האוצר אין לנו כלים לאכוף הארכה של חוזים או איזשהו תשלום.
<דורית סלינגר: היתה פנייה ללב הרחום, להשתתפות, לפוליסה רזה, לפוליסה צרה.
<דורית סלינגר: צר לי, עם כל הכוחות ועם כל הרצון הטוב לא קיבלתי מענה.
<דורית סלינגר: וכאן אנחנו נשארים.
<דורית סלינגר: אני מבקשת לומר לסיכום ששר האוצר ביקש לבחון את כלל האפשרויות הקיימות.
<דורית סלינגר: נעשה את הבחינה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: בין האפשרויות הקיימות תהיה גם אפשרות שהמדינה תצטרך גם לקחת אחריות?
<דורית סלינגר: אין לי מושג כי אני לא שם כרגע.
סופה לנדבר: אילו אפשרויות?
סופה לנדבר: אתם צריכים להציג מול השר את האפשרויות.
סופה לנדבר: מה האפשרויות שתציגו לו?
<דורית סלינגר: במסגרת האפשרויות שבסמכויות אגף שוק ההון הצגנו את האפשרות היחידה שאנחנו הצלחנו להביא לאיזשהו מענה.
<דורית סלינגר: אני אומרת עוד פעם, לא היתה לי בחירה אפילו מבין 3 אפשרויות שונות.
<דורית סלינגר: לכן זה המצב, נכון להיום.
סופה לנדבר: המדינה תממן לאזרחי מדינת ישראל.
אלי אלאלוף: קיימנו דיון דחוף על-פי בקשת החברים.
אלי אלאלוף: זה לא היה דיון רגיל, זה היה דיון מיוחד ולכן הזמן היה קצר, ויושב-ראש הכנסת אִפשר לנו להאריך אותו בחצי שעה.
אלי אלאלוף: יש לנו דקה לסיים את הדיון.
אלי אלאלוף: אין לנו ברירה אלא לגנות את ההתנהגות של אגף שוק ההון בשנים האחרונות על הטיפול הלא מוצלח בבעיה הזאת.
יוסי יונה: הכושל.
אלי אלאלוף: אנחנו מבקשים להמשיך להקפיא, לפחות לשנה הקרובה, את המהלך הנוכחי כדי לאפשר המשך טיפול אינטנסיבי.
אלי אלאלוף: הוועדה תקיים דיון בתוך 3 חודשים, אחרי שיוצעו הצעות חדשות לשר האוצר שביקש את זה, ואני מעודכן בזה.
אלי אלאלוף: אני מבקש בכל מקרה לא להאריך את תקופת ההכשרה או הסבל ל-9 חודשים אלא להשאיר את התקופה הנוכחית על כנה, ובכל מקרה לא יותר מחודשיים.
אלי אלאלוף: לגבי ועדת חקירה – מאוד מפתה ללכת על זה, אבל ההצעה צריכה לעלות במליאת הכנסת.
נחמן שי: ברור, לא התכוונתי שעכשיו תכריז.
נחמן שי: יש הסכמה על העניין הזה.
אלי אלאלוף: אני לא יודע אם תקבל תמיכה.
אלי אלאלוף: תפקידך לעשות את זה, אבל זה לא המקום.
אורלי לוי אבקסיס: מה לגבי השנה הקרובה?
אלי אלאלוף: אנחנו מבקשים, אם תסכימו, לקדם את היוזמה של חוק סיעוד ממלכתי במדינה.
אלי אלאלוף: זה הדבר הכי הגיוני לעשות.
אלי אלאלוף: צריך לעבוד עליו באופן אינטנסיבי, עם כל הלחץ שעומד לרשות כל אחד מאתנו.
אלי אלאלוף: זה הפתרון.
אלי אלאלוף: יש לי גם בקשה מיושב-ראש ההסתדרות.
אלי אלאלוף: אני לא אוהב לנהל משא ומתן תחת איומים ותחת לחץ.
אלי אלאלוף: אני מבקש שתמצאו דרך לקיים דיונים עם הממשלה לפני שתחליטו החלטה מסוג זה כדי שלא ניתן תירוץ שמתקבלות החלטות מול לחץ של שביתה.
אלי אלאלוף: ניתן לממשלה את הזמן שלה.
אלי אלאלוף: מי שיסבול לצערנו זה אותם אנשים שסובלים היום.
אלי אלאלוף: אני מבקש להודות לכולם על הדיון הזה.
אלי אלאלוף: היום 24.11.2015, י"ב בכסלו תשע"ו, השעה 9:38 דקות.
אלי אלאלוף: אני שמח לפתוח יחד עם חברי, חברי הכנסת אברהם נגוסה, את הישיבה המשותפת של ועדת הרווחה, הבריאות והתעסוקה וועדת הקליטה, בדיון שהוא מאוד מאוד חשוב, גם לנו כמדינה, ודאי.
אלי אלאלוף: הרשו לי לציין כניסתו של חבר מאוד מיוחד שלי, מארק אייזנברג.
אלי אלאלוף: הנושא של קליטת העלייה, אני חושב שהוא מהותי למדינה.
אלי אלאלוף: אחת הסיבות הגדולות שבשבילן המדינה הזאת קמה זה לקלוט את העולים, כולל אותי לפני 50 שנה, וכמו אברהם, ואם לקלוט אותם אז כמה שיותר קרוב למקצועות שהם למדו ושיוכלו לבטא את היכולות שלהם.
אלי אלאלוף: זה אחד האבסורדים, שחלק גדול של העולים שמגיעים לארץ, הם לא יכולים להתבטא מבחינה מקצועית בתחומים שבהם התמחו, למדו, השקיעו וראו בעלייה המשך הפעילות המקצועית שלהם המקורית.
אלי אלאלוף: אנחנו חייבים לתת להם היום, אנחנו הקולטים, עברנו לצד השני של המתרס, חייבים לעשות הכול כדי שהם ייקלטו כמה שיותר מהר, ושגם הדרישות, שאין ברירה שיהיו, לא יתקבלו כגזרות אלא כצורך לטובת המערכת.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד, לאור המבטא שיש לי, ואני לא צרפתי, אני מרוקאי מלידה ומבטן אפילו, וההרגשה היום של העולים היא שלא רוצים אותם, לא רוצים אותם במקצועות שלהם.
אלי אלאלוף: אני אומר את זה בצורה הכי חריפה.
אלי אלאלוף: אם הייתי קצת ברחוב הייתי אומר את זה בסגנון עוד יותר בוטה, לא רוצים אותם כי הם שונים, הם לא יודעים עברית, צריך ללמד, צריך להתאמץ איתם, הם לא מיד פרודוקטיביים.
אלי אלאלוף: אבל אני רוצה לתת דוגמה אחת.
אלי אלאלוף: ב-89' הגיע גל אדיר של עלייה מברית המועצות שלעבר ואין לי מספיק דמיון, בוודאי מי שבמערכת הבריאות יכול להגיד את זה, איפה היינו יכולים להיות בלי העלייה האדירה, הנפלאה הזאת, שבאה מברית המועצות בתחום של הבריאות.
אלי אלאלוף: אני לא אדבר על מוזיקה, ספורט, תרבות וכו'.
אלי אלאלוף: הפתיח שלי הוא רק כדי שנבין באיזה קונטקסט אנחנו צריכים להתמודד עם הבעיות הקיימות.
אלי אלאלוף: יש היום שבע מדינות שיש להן כאילו פטור, אבל בדרך מחכים להם עם כל מיני מכשולים שנראה טכני אבל מתפרש לא טכני, זה נראה 'שיתמודדו, מה יש'.
אלי אלאלוף: אז אנחנו רואים שהצעירים הישראלים שלומדים בחוץ לארץ וחוזרים מצליחים פי שניים פלוס בבחינות שאמורות להיות שוות.
אלי אלאלוף: אנחנו גם לא מכירים מספיק את שבע המדינות האלה, הגיע הזמן, היום המטוסים מגיעים לכל פינה והתקציבים לזה הם לא בשמים.
אלי אלאלוף: אי אפשר לעשות רשימה של מוסדות ולעשות אותה מקרית, לא שיטתית.
אלי אלאלוף: מדברים על המוסדות בחוץ לארץ.
אלי אלאלוף: אי אפשר להמשיך בכאילו התמודדנו.
אלי אלאלוף: אז אני מודיע מראש מה הסיכום שלי, הפגישה הזאת היא התחלה של הפגישה הבאה בעוד חודשיים, הבאה תהיה הכנה לפגישה השלישית ונעשה מעקב בוועדות שלנו, ברשותך, אני מחייב אותך כמוני, אברהם, נעשה את זה עד שהעולים במקצועות שאנחנו נדון בהם היום, בעיקר נדון במקצועות הרפואיים, עד שנמצא את הפתרון, כולל חקיקה שונה אם צריכה להיות.
אלי אלאלוף: לוועדה שלנו יש שתי סמכויות, לחוקק חוקים וגם לעשות מעקב אחרי ביצוע ואנחנו נעשה את זה.
אלי אלאלוף: זה אולי החלק הכי מהנה, כשיושבים אחרי מספר שבועות או חודשים מעטים ורואים את ההתקדמות.
אלי אלאלוף: אין שום סיבה שלא נהיה במצב כזה, זה לא זבנג וגמרנו, אני בטוח, מההכנה שנעשתה לישיבה הזאת אנחנו ראינו כמה בעיות ולפעמים כמעט אל תמציא מילה, כי מאחורי המילה יש בעיה.
אלי אלאלוף: אני בטוח שיש רצון טוב מכולם, ודאי מהמשרדים הרלוונטיים, בריאות, קליטה, ואם צריך נלך לשנות חקיקה.
אלי אלאלוף: הוועדה שאתם יושבים בה, יש לה סמכות חקיקה וזה יתרון אדיר.
אלי אלאלוף: אני מאוד מודה לחברי, אברהם נגוסה, אנחנו עושים ישיבה משותפת כדי לשלב את האופציות שיש לשתי הוועדות ביחד.
אלי אלאלוף: אנחנו יכולים לשנות מציאות, כולה בידינו, היד המתירה היא גם היד האוסרת ואנחנו יכולים לצאת מהמצב הנוכחי לטובת כולנו.
אלי אלאלוף: תרשו לי מילה מיוחדת לצרפת, למרות שיש פה מומחים טובים ממני.
אלי אלאלוף: יש קונסטלציה, שאף אחד מאיתנו לא ייחל לה, בצרפת ובאירופה, ואנחנו חייבים מהרע הזה להוציא טוב לנו וזה אפשרי.
אלי אלאלוף: זה אפשרי, יש מחסור אדיר היום בתחומים שאנחנו אמורים לדון בהם, אבל הקונסטלציה הגיאופוליטית הצרפתית האירופאית מאפשרת לנו ליהנות, במרכאות, מהמצב הזה.
אלי אלאלוף: אני לא רואה שום נימוק היום לא להצליח במהלך האדיר האפשרי.
אלי אלאלוף: הם לא יבואו בהמוניהם, לא יבואו בטונות, חוץ מזה שעלייה, עדיף תמיד לדבר עליה בשקט, אבל תיקחו את זה בחשבון, זה עיתוי מתאים למהלך מסודר, אינטנסיבי, במספר מדינות באירופה, ובמיוחד שזה גם עונה לצורך המהותי שאני דיברתי עליו, בשביל זה קמה מדינת ישראל, כדי לקלוט את היהודים מכל פינות העולם וגם מפני שבתחום המקצועי זו תשובה שיכולה להיות לא רעה למערכת הבריאות.
אברהם נגוסה: אני מצטרף לברכות לכל המשתתפים.
אברהם נגוסה: אני גם רוצה להודות לך, אדוני היושב ראש, שלמרות הלחצים הסכמת לקיים דיון משותף.
אברהם נגוסה: זה נושא, אני יודע, חשוב ובוער אצלך ואני מודה לך.
אברהם נגוסה: ארגוני עולים פנו אלינו והציגו לנו את המצוקה הקיימת בקרב העולים, בעיקר בתחום הרפואי ופרא רפואי.
אברהם נגוסה: הם דורשים הכרה במקצוע שהם למדו והם גם עבדו בארץ המוצא שלהם והם פה נתקלים בקשיים בירוקרטים, וגם הירידה במספר האנשים העולים שעוברים את מבחן הרישוי לקבל את הרישיון שלהם, זה מטרטר אותם ומכשיל אותם עד כדי כך שאנשים התייאשו וחזרו לארץ המוצא.
אברהם נגוסה: כחברה קולטת עלייה, וכולנו נקלטנו, המשימה הלאומית שלנו היא לקלוט ולחבק את העולים.
אברהם נגוסה: זו המשימה הלאומית שלנו כחברה שקולטת עלייה.
אברהם נגוסה: ידוע לי שבוועדת העלייה והקליטה והתפוצות בעבר התקיימו הרבה דיונים והתקבלו החלטות, יש גם החלטת ממשלה בנושא הזה, למיטב ידיעתי, שתי החלטות ממשלות, כדי לתת את האפשרות של להקל על עולים לקבל את הרישיון.
אברהם נגוסה: למרות הכול אנחנו רואים שהעולים נתקלים בבעיות ולכן אנחנו מקיימים את הדיון הזה על מנת לדעת בדיוק איפה הבעיה, למה הדבר הזה קורה.
אברהם נגוסה: ביחד, בשיתוף פעולה, כולנו פה כדי למצוא פתרון כדי להתמודד עם הבעיה הזו ולהקל כמה שיותר על העולים החדשים, שיתפרנסו בכבוד ותהיה להם תעסוקה וישתלבו בחברה הישראלית.
אברהם נגוסה: זו מטרת הדיון שלנו.
אברהם נגוסה: אני חושב, אדוני היושב ראש, הממ"מ עשו עבודה ואני חושב שהם יציגו לנו קודם את העבודה ואז ניכנס לדיון.
אלי אלאלוף: אז המחמאות לממ"מ זה עכשיו או אחרי שידווחו לנו?
אברהם נגוסה: > לא, עכשיו ידווחו לנו.
אלי אלאלוף: אחר כך נברך אותם על עבודה מדהימה שעשו.
אלי אלאלוף: בבקשה, פלורה מהממ"מ.
אלי אלאלוף: הממ"מ זה ראשי תיבות של מרכז מחקר ומידע.
<פלורה קוך דוידוביץ: אז כפי שצוין התבקשנו להכין מסמך עבור ועדת העבודה והרווחה והבריאות וועדת העלייה והקליטה לקראת דיון בנושא זה.
<פלורה קוך דוידוביץ: במסמך שלנו הצגנו את אופן היישום של החלטת הממשלה 2225 מנובמבר 2014 שנגעה להסרת חסמים בתעסוקה, שנגעה גם לעולים בתחום הבריאות, וגם הצגנו נתונים שמאפשרים ללמוד על שיעור העומדים בהצלחה בבחינות הרישוי מקרב בוגרי חו"ל, בחלק מהמקרים אפשר להשוות אותם גם לבוגרי ישראל.
<פלורה קוך דוידוביץ: אני אומרת בוגרי חו"ל מראש, כי נתוני משרד הבריאות אינם מפולחים לפי מי שלמד בחו"ל או מי שהוא עולה ומגיע מחו"ל ולכן קשה ללמוד מתוכם לגבי שיעור העולים, אבל זה נותן איזה שהיא תמונה כללית לגבי שיעור ההצלחה בקרב בוגרי חו"ל.
<פלורה קוך דוידוביץ: אני אתחיל ואגיד שבעלי מקצועות שונים וגם בעלי מקצועות בתחום הבריאות נדרשים להוכיח איזה שהוא ניסיון ולימודים אקדמיים כדי להמשיך ולקבל הסמכה ורישיון להמשיך בעיסוקם בישראל, כשבתחום הבריאות, האגף לרישוי מקצועות רפואיים הוא זה שאחראי לנושא הזה.
<פלורה קוך דוידוביץ: בוגרי מקצועות בתחום הבריאות נדרשים להציג אישורים ואסמכתאות שונות לאגף המעידים על הניסיון שלהם, על הלימודים שלהם וגם חלק מהם אמורים לעמוד בבחינות רישוי ממשלתיות כדי להמשיך לעסוק בתחום זה בישראל, כאשר לדברי מועצת ארגוני העולים אחד החסמים העיקריים בתהליך הזה של קבלת רישיון לעסוק במקצוע בישראל הוא בחינת הרישוי.
<פלורה קוך דוידוביץ: קצת לסבר את האוזן לגבי היקף העולים שהגיעו והם בעלי מקצועות הבריאות בשנים האחרונות.
<פלורה קוך דוידוביץ: בין השנים 2012 עד 2015 הגיעו לישראל 1,594 עולים, לפי נתוני משרד העלייה והקליטה, שהצהירו שהם בעלי מקצועות בתחום הבריאות, הם מהווים כ-3.2% מכלל העולים שעלו בתקופה הזו.
<פלורה קוך דוידוביץ: מקצועות הבריאות העיקריים בקרב העולים שהגיעו בתקופה הזו הם רפואה - כ-34% מהעולים, פסיכולוגיה - כ-18%, סיעוד, כ-13% מהעולים הם אחים ואחיות מוסמכים וכ-7% הם אחים/אחיות מעשיים, רפואת שיניים 8% ופסיכולוגיה קלינית 4%.
<פלורה קוך דוידוביץ: המדינות העיקריות שמהם מגיעים בעלי מקצועות בתחום הבריאות הם רוסיה, 29%, אוקראינה כ-26%, ארצות הברית 9% וצרפת כ-7% מקרב בעלי המקצועות.
<פלורה קוך דוידוביץ: אני אציג מספר דוגמאות בהתחלה לאופן היישום של החלטת הממשלה מספר 2225 מנובמבר 2014 ובתוכן מספר דוגמאות לצעדים שבהם התבקשו לנקוט משרד הבריאות ומשרד העלייה והקליטה.
<פלורה קוך דוידוביץ: אחד הצעדים הוא שמשרדי הבריאות והעלייה והקליטה יפעלו לכך שמוסדות לימוד לרפואה בצרפת המעניקים דיפלומה לאחר סיום ההתמחות יכירו בהתמחות שנעשית על ידי הבוגרים הצרפתים בישראל.
<פלורה קוך דוידוביץ: אחד הקשיים הקיימים בקרב עולי צרפת הוא כי בוגרי לימודי רפואה בצרפת יכולים לקבל תעודת בוגר בצרפת רק לאחר סיום ארבע שנות התמחות ולא בסיום הלימודים, לכן כאשר הם עולים לישראל הם בעצם לא יכולים להמשיך בהליך הרישוי בישראל.
<פלורה קוך דוידוביץ: ממשרד הבריאות נמסר לנו כי נעשו כמה צעדים כדי לנסות ולשנות את מדיניות צרפת שבעצם נועדה כדי למנוע בריחת מוחות בצרפת, אבל כרגע המצב לא השתנה.
<פלורה קוך דוידוביץ: אחת התכניות הנשקלות והנבחנות היא הצעה ללומדי רפואה בצרפת להגיע לישראל לשנת לימודים שישית במהלכה ילמדו גם עברית וגם רפואה בישראל, יעשו את תקופת הסטז' בישראל, ייבחנו ויוכלו להמשיך לרישוי בישראל.
<פלורה קוך דוידוביץ: החלטה נוספת שנכללת בהחלטת הממשלה היא שעל משרד הבריאות להקל בתהליך רישוי של רופאי שיניים המוגדרים מומחים במדינות המוצא וכן למי ששימש 14 שנים לפחות כרופא שיניים, כאשר גם כאן, לדברי מועצת ארגוני העולים, החסם העיקרי הוא בקרב אלה שעולים מהמדינות שלא זכאים לפטור, כמו הרופאים.
<פלורה קוך דוידוביץ: נוסחה הצעת חוק שנדונה במשרד הבריאות לתיקון פקודת רופאי השיניים שבה ייקבעו בתקנות כללים למתן פטור מחובת רישוי, שקיבלה את תמיכת ועדת השרים לחקיקה בתחילת החודש.
<פלורה קוך דוידוביץ: בעצם אחת הטענות וההצעות במועצת ארגוני העולים היא שתקופת ה-14 שנה לא תוגבל לרופאי שיניים שעסקו בארץ המוצא במערכת הבריאות הציבורית, כי רובם עובדים במערכת הבריאות הפרטית.
<פלורה קוך דוידוביץ: לגבי נתונים שהצגנו במסמך לגבי שיעור העומדים בהצלחה בבחינות הרישוי, למשל בתחום הרפואה, בוגרי לימודי רפואה המגיעים מחו"ל גם נבחנים בבחינה לקראת סטז'.
<פלורה קוך דוידוביץ: בין השנים 2012 ל-2014 אנחנו רואים שמי שעמד בהצלחה הם כ-36.5% מקרב הנבחנים לבין כ-38.9%.
<פלורה קוך דוידוביץ: בקרב הניגשים לבחינות הרישוי שיעורי ההצלחה הם כ-30% עד כ-32.3%.
<פלורה קוך דוידוביץ: למשל במקצוע התזונה והדיאטנות נבחנים בוגרי חו"ל, אלה שעמדו בהצלחה בבחינה בין 2012 ל-2014 הם כ-10% עד כ-33% לעומת כ-76.7% מקרב בוגרי ישראל עד כ-93%.
<פלורה קוך דוידוביץ: קלינאות תקשורת, בין 2012 ל-2014 השיעור של אלה שעמדו בהצלחה ירד מ-66.5% לכ-19.7% לעומת אחוזים די יציבים בקרב בוגרי ישראל שנעים סביב 98%-97%.
<פלורה קוך דוידוביץ: כאשר אנחנו בשמונת המקצועות שמהם אנחנו יכולים ללמוד נתונים מלאים יחסית עד השנים 2012 עד 2014 אנחנו רואים ששיעורי ההצלחה יחסית נמוכים בהשוואה לבוגרי ישראל כאשר לדברי מועצת ארגוני העולים הקושי הוא בבחינת הרישוי, בין יתר הקשיים.
אלי אלאלוף: אני מנדב את פלורה לתת לכם שיעורים פרטיים, למי שרוצה, וגם לקבל את הדוח שהיא הכינה.
אלי אלאלוף: לדעתי הוא מסמך עבודה מאוד מאוד מעניין, יש בו הרבה ידע, תנצלו את זה, זה פתוח לציבור.
<פלורה קוך דוידוביץ: באתר.
אלי אלאלוף: אני מבקש, ברשותך, ניתן לפרופ' אפק ממשרד הבריאות, בבקשה.
<ארנון אפק: קודם כל תודה רבה על הדיון.
<ארנון אפק: אני חושב שזה נושא מאוד חשוב ואני מזדהה לחלוטין עם מה שאתה, חבר הכנסת אלאלוף וחבר הכנסת נגוסה, אמרתם בהתחלה, זו ציונות במיטבה וזה ערכים ואנחנו צריכים לעשות את הכול כדי לסייע לאנשים לעלות.
<ארנון אפק: אני הייתי יחד עם אלן זיתון בצרפת ונפגשנו עם 150 רופאים שהם פוטנציאל לעלייה וזה היה מאוד מאוד מרגש.
<ארנון אפק: אנחנו צריכים לעשות כל מאמץ, ואני אומר עוד פעם כל מאמץ, כדי לסייע.
<ארנון אפק: צריך גם לזכור שכמשרד יש לנו אחריות כלפי הרמה המקצועית ואנחנו חייבים לשמור על הרמה המקצועית כי בסוף האנשים האלה גם מטפלים בנו ובמשפחות שלנו ובכל עם ישראל ולכן צריך תמיד תמיד למצוא את האיזונים הנכונים.
<ארנון אפק: בכל זאת צריך לזכור עוד דבר שצריך לדון בו בעדינות, הרמה, כשאנחנו מדברים על עולים מהרבה מאוד מדינות, הרמה איננה זהה בכל מדינה ומדינה, ולכן, שוב, למרות שהייתי בפריז והקדשתי הרבה זמן כמובן לנושא, ואני אתאר בהמשך, הייתי בבית חולים פיטייה סלפטרייר ואני יכול להגיד לכם שהיינו יכולים כולנו להתקנא ולהתגאות בבית חולים כזה.
<ארנון אפק: למרות שמערכת הבריאות בישראל מצוינת עדיין יש גם אוניברסיטאות ובתי חולים באוקראינה וברוסיה מצוינים וצריך תמיד לזכור שאנחנו נוגעים באוכלוסייה מאוד רחבה.
<ארנון אפק: כשאנחנו הולכים על הממוצעים האלה מצטיירת תמונה רעה, אבל אם אנחנו יודעים, למשל מבחינות הרישוי שנעשות לישראלים שלמדו בחו"ל וחוזרים ארצה, רק שתדעו, ישנן מדינות שבהן אחוז המעבר של הישראלים הוא 80% ו-90%, ויש מדינות שאחוז המעבר הוא גם אפס אחוז.
<ארנון אפק: לכן להסתכל על כל התמונה השלמה, מאוד קשה לעשות ממנה ממוצע.
<ארנון אפק: אנחנו חייבים להמשיך לעזור.
<ארנון אפק: עכשיו אני אגע בדברים שכבר עשינו, גם על פי החלטת ממשלה, ואני אפרט אותם, עשינו את זה ביחד עם משרד הקליטה, עודד, חבר הכנסת פורר, היה איתנו ביחד, וקלאודיה וכמובן גם עם אנשים אחרים.
<ארנון אפק: נתחיל עם הרופאים.
<ארנון אפק: אל"ף, יש את הקורסים עם משרד הקליטה, אחרי הקורסים אחוזי המעבר, אם קודם דיברתם על בערך 30%, מי שעושה את הקורס אחוזי המעבר שלו מגיעים ל-80% ו-90%.
<ארנון אפק: זאת אומרת הקורסים עוזרים לאנשים ומכשירים אותם וצריך למצוא דרכים להרחיב אותם גם למקצועות אחרים.
<ארנון אפק: הבעיה היא שהמספרים מאוד מאוד קטנים, בניגוד לרופאים ששם יש לנו, לשמחתנו, מספרים גדולים.
<ארנון אפק: אתה צודק, אגב, שהעלייה מרוסיה באיכותה האדירה הצילה את הרפואה בישראל.
<ארנון אפק: זה היה הישג אדיר לכולנו.
<ארנון אפק: יש בעיה מאוד קשה עם העובדה שמי שמסיים בצרפת לא מקבל מיד רישיון רפואה.
<ארנון אפק: אני אפילו שאלתי את עצמי שאלה, אז אולי ניתן לו רישוי רק, בלי תואר MD ויהיה לו רישיון עיסוק בישראל, כי אנחנו יודעים שהרמה מאוד גבוהה, אבל אז הוא יהיה בלי תואר MD ומחר הוא ירצה לצאת החוצה, לעשות השתלמות בכל מיני מדינות ולא יהיה לו תואר MD ולכן זה לא פתרון טוב.
<ארנון אפק: ישבנו עם המל"ג, המנכ"ל משה ברסימנטוב ביחד עם גדי פרנק ואיתי יחד, ישבנו לחשוב איך אפשר לתת מענה, ובאמת אוניברסיטת בן גוריון עובדת על תכנית שבה הסטודנטים יעשו את שנה שישית, מי שעולה קודם אפילו יעשה עוד כמה שנים ויקבל בסוף תואר MD מבן גוריון.
<ארנון אפק: רק צריך לעשות את ההתאמות האקדמיות, כי בסוף זה תואר ישראלי וצריך לראות איזה השלמות ואיזה קורסים צריך לעשות לטובת אותם עולים.
<ארנון אפק: אנחנו עובדים על פרויקט, הם קיבלו משימות ואנחנו נמשיך לעסוק בנושא בראשות המנכ"ל ברסימנטוב.
<ארנון אפק: ועדת השגה.
<ארנון אפק: ועדה שאנשים יוכלו לערער בה.
<ארנון אפק: לא הייתה ועדה כזאת במשרד.
<ארנון אפק: הוקמה ועדה, נבחר איש שהוא איש משכמו ומעלה, פרופ' יציב.
<ארנון אפק: הוועדה קמה, פרסמנו במשרד ואנחנו כבר מתכנסים ונדון בכל פנייה ופנייה פרטנית.
<ארנון אפק: עשינו גם שינויים באתר באינטרנט כדי להפוך אותו יותר זמין.
<ארנון אפק: אנחנו מאפשרים להגיש מסמכים מראש.