GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עדנה הראל: זאת גם בדיקה יזומה בהתאם לנוהל.
<עדנה הראל: זאת אומרת, יש כאן מכלול של היבטים שמאפשרים להתנהל ולעשות.
<אלי גורדון: רז שואל שאלה נוספת והיא האם ברור שאפשר להפריד בין מוצרי מזון.
<עדנה הראל: על זה עניתי עכשיו.
<אלי גורדון: גם אם זה אפשרי כאן, אני אומר שברמה טכנית כל המנגנון שגם מול שאר הגורמים, בין היתר מול המכס, לפצל אינוויס וליצור את כל המהלך המקביל ופיצול של תיק, זה תהליך שלא ידוע לי שהרבה יבואנים מיישמים אותו גם אם זה קיים היום.
<רוית ארבל הוסמן: בהמשך למה שנאמר.
<רוית ארבל הוסמן: עדנה, הניסוח כרגע הוא כזה, אחרי שרז הפנה את תשומת לבנו, נראה לי שכרגע גם אם הוא רוצה, שיקול הדעת שלו מוגבל.
<עדנה הראל: אני לא בטוחה.
<רוית ארבל הוסמן: משלוח המזון ייבדק אם מתקיימים אחד מאלה ואחד מאלה זה שהמשלוח כולל מזון רגיש.
<רוית ארבל הוסמן: זאת אומרת שהמשלוח ייבדק.
<רוית ארבל הוסמן: אם כוונת הדברים היא שרוצים כאן להסיר כל ספק שהוא יוכל לא לבדוק את החלק הלא רגיש במשלוח, אז בואו נבהיר את זה.
<נעה בן שבת: למה סעיף 124 לא נותן מענה?
<רוית ארבל הוסמן: סעיף 119 כרגע לכאורה מנוסח בצורה כזאת שהוא צריך לבדוק את המשלוח האם הוא כולל מזון רגיש.
<רוית ארבל הוסמן: את כל המשלוח.
<עדנה הראל: כן, אבל אופן הבדיקה הוא אופן בדיקה שיש בו שיקול דעת.
<עדנה הראל: לא כתוב שהוא צריך לבדוק את כל שרשרת הבדיקות.
<רוית ארבל הוסמן: אולי נבהיר ונאמר כולו או חלקו.
<נעה בן שבת: רוית, אולי סעיף 120 יכול לענות לך.
<נעה בן שבת: תעודת שחרור לא תינתן אם המפקח בתחנת ההסגר הורה על בדיקה לפי סעיף 119.
<נעה בן שבת: בדיקה כאמור טרם בוצעה.
<רוית ארבל הוסמן: איך זה עונה?
<רוית ארבל הוסמן: זה רק מחמיר את זה.
<נעה בן שבת: הוא יכול להורות.
<נעה בן שבת: את אומרת שהוא חייב להורות את זה במקרים האלה.
<רוית ארבל הוסמן: השאלה אם אי אפשר ממילא לדגום משלוח, גם כשאתם אומרים שמשלוח ייבדק.
<עדנה הראל: הוא לא צריך.
<עדנה הראל: אתה לא בודק כל חבילה שנמצאת שם.
<עדנה הראל: אתה מחליט מה אתה בודק מתוך זה.
<עדנה הראל: אתה מחליט איזה חלק אתה בודק.
<עדנה הראל: אתה לא בודק כל פריט.
<רוית ארבל הוסמן: צריך להבהיר את זה.
<נעה בן שבת: אני רוצה לבדוק איך זה עובד מבחינת תעודת השחרור, הם היא ניתנת לכל המשלוח או שאפשר לתת תעודת שחרור לחלק מהמשלוח.
<רוית ארבל הוסמן: אולי פשוט להבהיר כולו או חלקו.
<אלי גורדון: את מי את שואלת?
<נעה בן שבת: את משרד הכלכלה.
<אלי גורדון: משרד הכלכלה הוא לא הרשות המוסמכת.
<אלי גורדון: במקרה הזה הרשות המוסמכת היא משרד הבריאות.
<אלי גורדון: אנחנו.
<רוית ארבל הוסמן: אולי נוסיף ברישא "כולו או חלקו".
<אלי גורדון: איפה ברישא?
<אלי גורדון: באיזה סעיף?
<עדנה הראל: זה בהתאם לשיקול הדעת.
<רוית ארבל הוסמן: אחרי המילים "ייבדק".
<עדנה הראל: בסעיף 119(א).
<עדנה הראל: ייבדק כולו או חלקו בידי.
<עדנה הראל: אבל זה בהתאם לשיקול הדעת שלו.
<רוית ארבל הוסמן: כוונת הדברים ברורה ומי שנמצא בשטח מבין, אבל אני חוששת מפרשנויות אחר כך.
<נעה בן שבת: את בעצם רוצה להגיד שהמשלוח כולל מזון רגיש אבל זה לא מונע ממנו לשחרר את המזון הרגיל שבמשלוח אם הוא החליט כך.
<עדנה הראל: אם הוא החליט ואם יש אפשרות טכנית לעשות את זה.
<אלי גורדון: אני חושב שההצעה של רוית, נסמן אותה ונעשה בדיקה, בסך הכול היא לא סותרת את המציאות.
<אלי גורדון: כולו או חלקו, זאת הפרקטיקה.
<אלי גורדון: יתכן ונבחן את זה בתוך הצוות.
<עדנה הראל: אבל אז הייתי מוסיפה "לפי שיקול דעתי".
<עדנה הראל: שיהיה ברור שזה לא כולו או חלקו שעומד ביחס ישר לכולו או חלקו של המזון הרגיל.
<אלי גורדון: צריך לבדוק.
<עדנה הראל: לכן אני בהחלט חושבת שצריך לבדוק את זה.
<רוית ארבל הוסמן: איך מתייחסים לנושא הבדיקה כדי להבהיר שבדיקה אינה מינהלית?
<רוית ארבל הוסמן: גם מינהלית ולא רק מדגם.
<נעה בן שבת: סעיף 94 הזכיר בדיקות, גם בדיקות מעבדה אבל גם בדיקות של ריח וטעם.
<רוית ארבל הוסמן: אבל בסעיף זה, זה רק ל-(ב).
<רוית ארבל הוסמן: אנחנו מדברים על (א).
<עדנה הראל: לא, בסעיף זה, זה כל הסעיף.
<ענת מימון: זה לא סעיף קטן זה.
<אלי גורדון: אפילו אני למדתי את זה.
<נעה בן שבת: אולי להדגיש שבפסקה (3) אנחנו מדברים לא על נוהל אלא על הוראה של מנהל שירות המזון לפי שיקול דעתו המקצועית.
<אלי גורדון: זה המקרה של הבדיקה היזומה, מבצעים, סקרים וכולי וזה מה שרציתי שנבדוק אחר כך איך זה מסתנכרן עם שיקול דעת ועם כולו או חלקו.
<אלי גורדון: צריך שהיחס יישאר הגיוני.
<נעה בן שבת: בדיקה יזומה לפי הוראה.
<עדנה הראל: אולי או בדיקה אחרת לפי סעיף קטן (א).
<עדנה הראל: שלא יגידו שהיזומה היא רק (3).
<עדנה הראל: אני מסכימה כולנו מסכימים על אותו דבר.
<עדנה הראל: כולנו מתכוונים לאותו דבר.
<נעה בן שבת: אני רוצה לשאול למה אתם מגבילים ב-(4) את הבדיקות האקראיות לחמישה אחוזים מתוך כלל המשלוחים.
<נעה בן שבת: אתם בעצם קושרים את ידיכם.
<נעה בן שבת: אתם אומרים שאתם לא יכולים לעשות בדיקות מעבר לחמישה אחוזים.
אלי אלאלוף: אמרו לי שאת מנהלת טוב.
אלי אלאלוף: אז תמשיכי.
שולי מועלם-רפאלי: עוד דקה אני הולכת.
אלי אלאלוף: קודם כל, מזל טוב.
אלי אלאלוף: כבוד.
אלי אלאלוף: זאת הפגישה הראשונה שלך כאן.
<אלי גורדון: לעניין של חמישה אחוזים.
<אלי גורדון: נכון להיום לפי הנהלים הקיימים עד חמישה אחוזים ממוצרי המזון אנחנו בודקים בצורה אקראית ולכן הטמענו את האחוז באותו נוהג ובאותה פרקטיקה שקיימת נכון להיום.
<אלי גורדון: עשינו בדיקה בעניין הזה.
<אלי גורדון: זאת אומרת, במקרים של בדיקה רנדומלית כללית, אלה האחוזים שקיימים ומיושמים על ידי גופים אחרים.
<נעה בן שבת: אבל במילא בסעיף קטן (ב) נשמרת לך, נכון שרק בנסיבות חריגות, האפשרות להוסיף.
<עדנה הראל: לעניין סיכונים.
<אלי גורדון: שימו לב, כאן מדובר בסעיף שהוא סעיף כללי, בדיקה רנדומלית.
<אלי גורדון: יש הבדל בין בדיקה רנדומלית לבין משהו יזום שהרגולטור רוצה לבצע בסוג מזונות מסוים, בפרק זמן מסוים ולפרק זמן מסוים.
<ענת מימון: והבדיקה הרנדומלית היא לא כפופה לחמישה אחוזים.
<אלי גורדון: לכן אנחנו פירטנו כל סעיף וסעיף בנפרד.
<נעה בן שבת: זה מדגם שהוא רגיל גם בעולם?
<נעה בן שבת: בדיקה כזאת של חמישה אחוזים?
<אלי גורדון: שוב, ברמה רנדומלית, לא משהו שהוא יזום.
<ענת מימון: 120.
<ענת מימון: עיכוב במתן תעודת שחרור בשל הצורך לבצע בדיקה במזון תעודת שחרור לא תינתן אם המפקח בתחנת ההסגר הורה על בדיקה לפי סעיף 119 ובדיקה כאמור טרם בוצעה.
<ענת מימון: 121.
<ענת מימון: עיכוב במתן תעודת שחרור למזון האסור ליבוא מכוח דין אחר ראה מנהל שירות המזון, מי שהוא הסמיכו לכך ומפקח בתחנת ההסגר כי הוגשה בקשה לקבלת תעודת שחרור לגבי מזון הנמצא בתחנת הסגר ושהתעורר לגביו חשד כי מדובר במזון שיש איסור לייבאו, יודיע על כך לגובה מכס כהגדרתו בפקודת המכס מיד עם היוודע לו על כך בלא דיחוי ורשאי הוא במקרים חריגים לעכב את הטיפול בבקשה לאישור גובה המכס כאחראי על החיקוק הנוגע לעניין הסכים לכך.
<ענת מימון: לעניין זה "איסור ליבוא" - איסור ליבוא מכוח חיקוק שאינו בדיקת המזון.
<ענת מימון: יש מעט שינויי נוסח.
<נעה בן שבת: אבל המהות היא אותה מהות.
<נעה בן שבת: איך אתם בעצם פועלים בתוך המערכת הזאת של המכס?
<אלי גורדון: לפי צו יבוא חופשי.
<עדנה הראל: לפי צו יבוא חופשי, כן.
<אלי גורדון: צו יבוא חופשי מגדיר את התנאים ואת אופן שחרור המשלוחים בכלל, כל הטובין, לרבות גם של המזון ובנוסף הוא מגדיר את הרשות המוסמכת לעניין האכיפה של חוקיות שהיא מעבר לצו יבוא חופשי שחלה על אותו סוג של טובין.
<אלי גורדון: במקרה שלנו זה מזון ולכן חקיקת מזון חלה על כל המזונות שמיובאים למדינת ישראל.
<אלי גורדון: למעשה שחרור משלוח מהנמל לא ייעשה ותשלום של מיסים לא ייעשה על ידי המכס, אישור לתשלום, כל עוד לא ניתן אישור של גורם מקדים, במקרה הזה של מזון - של שירות המזון, במקרה של תוצרת חקלאית טרייה לצורך העניין – משרד החקלאות.
<אלי גורדון: זאת אומרת, יש הסדרים מסוימים.
<עדנה הראל: רק להוסיף משפטית לשאלתכם.
<עדנה הראל: יש כאן בעצם לינקג' כפול.
<עדנה הראל: פקודת המכס מסמיכה את רשות המכס לוודא גם את חוקיות היבוא ולכן מוזכרת כאן פקודת המכס, ופקודת יבוא-יצוא שהיא חוק מסגרת לעניין יבוא, מפנה אל רשויות מוסמכות לפי דינים שונים שהם דינים שהם תנאי ליבוא לפי פקודת היבוא בצו יבוא חופשי.
שולי רפאלי מועלם: רז, בבקשה.
<רז הילמן: כמה הערות ביחס לסעיף 120.
<רז הילמן: שיקול הדעת של המפקח, אנחנו חוזרים על האמירה שאמרנו קודם, צריך להיות מוגבל ובעצם הוא צריך לבקש בדיקות שהונחה על ידי מנהל שירות המזון הארצי איזה לבצע וכל בדיקה אחרת שהוא רוצה לבצע, צריכה להיות באישור שירות המזון כדי לייצר את האחידות ולא שכל מהנדס יעשה מה שהוא רוצה.
<רז הילמן: מי נותן את האישור?
<רז הילמן: האם גם משירות המזון יכולים לתת את האישור?
<רז הילמן: לפי מה שאנחנו מבינים, היום גם מהנדסים בשירות המזון לפעמים נותנים את תעודת השחרור וכאן לא ברור מי הוא זה שיכול לתת את תעודת השחרור.
<רז הילמן: הערה שלישית.
<רז הילמן: הגבלת הזמן עד למתן תעודת השחרור.
<רז הילמן: כאשר נעשית בדיקה, כשזה לא במסלול המהיר, אנחנו חושבים שנכון לקצוב כאן את הזמן שיש למפקח בתחנת ההסגר לתת את תעודת השחרור.
<אלי גורדון: ברשותכם, אני אתחיל מהסוף.
<אלי גורדון: קביעת לוחות זמנים לגבי משלוח שנמצא בבדיקה, לא סביר, לא קיים בשום מודול פיקוח של כל המדינות.
<אלי גורדון: לעניין הגבלת שיקול דעת מפקח.
<אלי גורדון: יש לזה סיכון וסכנה ואני רוצה שזה יהיה ברור לכולם.
<אלי גורדון: ברגע שאנחנו הופכים את המפקח למישהו שאין לו יכולת לבדוק מעבר למה שהוא נדרש לבדוק, אנחנו יוצרים מערכת שהיא לא מספיק ערנית לליקויים שיכולים להיות.
<אלי גורדון: לכן אני מציע לא לתחום את שיקול דעת המפקח במקרים כאלה.
שולי רפאלי מועלם: אתה יכול לדבר חופשי.
שולי רפאלי מועלם: אנחנו מנהלים כאן דיון.
<רז הילמן: הבקשה לא הייתה לתחום את שיקול הדעת שלו באופן שלא יאפשר לו, אם הוא רוצה, להרים דגל.
<רז הילמן: אם הוא חושב שצריך לעשות בדיקה שלא נרשם לו שהוא צריך לעשות, שיגיד שהוא חושב שצריך לעשות בדיקה.
<רז הילמן: אנחנו רוצים שיהיה גורם מרכזי, שירות מזון ארצי, שיעשה סדר ויגיד אם זאת דרישה לגיטימית או לא.
<רז הילמן: אם שירות המזון יגיד שזה לגיטימי, יעשו את הבדיקה.
<רז הילמן: אם הוא יגיד שזה לא לגיטימי, לא יעשו את הבדיקה.
<רז הילמן: אנחנו פשוט רוצים סדר ואחידות.
שולי רפאלי מועלם: על כל בדיקה הוא יצטרך אישור.
<רז הילמן: על כל בדיקה שהוא רוצה בנוסף.
<רז הילמן: הרי באישור יבוא אומרים למפקח מה חושבים שצריך לסוג מזון כזה.
<רז הילמן: היה ויש עכשיו מהנדס בתחנת הסגר שחושב שדווקא על הקורנפלקס הוא רוצה להוסיף עוד איזו בדיקה, הוא יבקש מהמטה והמטה יגיד לו אם הוא מוכן להוסיף את הבדיקה הזאת או לא.
<נעה בן שבת: אתה אומר שזה מסרבל לכם את הפעילות.
<רז הילמן: מסרבל להם את הפעילות אבל מייצר ודאות ללקוחות שלהם, למי שהם נותנים להם שירות.
<אלי גורדון: מבחינת לתת שירות ללקוח, כן נתנו בהמשך הסדרים שמתייחסים להכרזה לגבי משלוח או מוצר שהוא לא תקין בעקבות הבדיקות האלה.
<אלי גורדון: רז, נכון להיום סדרי גודל של עשרים ומשהו אלף מוצרים מיובאים למדינת ישראל.
<אלי גורדון: גם אם מתוכם איקס אחוזים, הרי המתווה שאתה מבקש להסדיר אותו מתייחס לבדיקות אקראיות בעיקר כי משם בקשה כזו יכולה לצוף כלפי מנהלת מחלקה ליבוא בשירות המזון - רק כדי לתת קנה מידה – שהיא זאת שאמורה לתת אישור לכל בדיקה ובדיקה.
<אלי גורדון: מה שיקרה זה שאנחנו נתעסק עם החלטה כן לקבל ולא לקבל את המבוקש על ידי המפקח ברמת השטח.
<אלי גורדון: אם לא ראית, כל תיאור יהיה אשר יהיה הוא מצוין אבל לא מספיק טוב לקבל החלטה, אנחנו נתעסק בפינג פונג בתוך המערכת והפינג פונג הזה לא סביר ובסופו של דבר יאריך את אותו הזמן של שחרור המשלוח מהנמל.
<רז הילמן: אני דווקא לא מתכוון לדיגום האקראי.
<עדנה הראל: אני רוצה להוסיף עוד משהו ואלי יתקן אותי אם אני טועה.
<עדנה הראל: סעיף 148(6) הוא הסמכה לקביעת תקנות לדרכי בדיקת משלוח מזון בפירוט שיש שם בפסקה (6).
<עדנה הראל: יבואו התקנות לכאן, יהיה דיון בתקנות ותחשבו שהתקנות מקנות שיקול דעת יותר מדי רחב לדרכי בדיקת מזון, יישמעו הדברים ספציפית.
<עדנה הראל: אבל לבוא ולהגיד עכשיו שתהיה רשימה סגורה של בדיקות וכל תוספת עליהן, לא, אלה דרכי הבדיקה.
<עדנה הראל: דרכי הבדיקה, או שיכללו רשימה סגורה או שלא יכללו רשימה סגורה כשיבואו התקנות לכאן.
<נעה בן שבת: לא בטוח שהן יגיעו לכאן כי הן לא באישור הוועדה.
<עדנה הראל: אבל יהיה פירוט.
<עדנה הראל: ׁ(היו"ר אלי אלאלוף)
אלי אלאלוף: באישור ליבוא יש את כל הבדיקות הנדרשות.
<אלי גורדון: באישור ליבוא, מדובר במזון רגיש.
אלי אלאלוף: כאן זה מזון רגיש בלבד?
<אלי גורדון: הסעיף שאנחנו דנים בו כרגע מתייחס למשלוח שעלה במדגם מסיבה כזו ואחרת.
<אלי גורדון: בין אם הוא משלוח שמכיל מזון שהוא הוגדר כמזון רגיש, בין אם הוא מוצר מזון רגיל שלגביו הוחלט שיש לבצע דיגום לצורך ביצוע סקר, מבצעים, מידע.
אלי אלאלוף: אבל הוא אומר לנו שזה לא מתייחס לדיגום.
אלי אלאלוף: זאת ההערה שלו.
אלי אלאלוף: אחרי שהגיעה הסחורה, פתאום המהנדס של תחנת ההסגר, יש לו דרישות חדשות.
<רז הילמן: אם לחדד, אני לא מתכוון לדיגום האקראי אלא אך ורק למזון שהוא רגיש ושממילא שירות המזון כבר הודיע באישור היבוא איזה בדיקות צריך לבצע וכאשר כל זה קרה, אני רוצה שיהיה שיקול דעת מוגבל ויצטרך כן אישור של המטה כאשר רוצים בדיקה נוספת מעבר לבדיקות שנקבעו.
אלי אלאלוף: המהנדס בתחנת ההסגר יכול להוסיף לרשימה?
<אלי גורדון: מהנדס בתחנת הסגר, כאשר מדובר במזון רגיש וכרגע צמצמנו את זה למזון רגיש כי לפני כן הדיון היה רוחבי על הכול, כי בכולם ביקשו שקודם כל יתבצע תהליך של בדיקה מינהלתית, בדיקת מסמכים, ובהתאם לכך, לפי הצורך, ללכת עוד שלב לשלב של דיגום מוצר.
<אלי גורדון: במידה ומדובר במזון רגיש בלבד, הפרקטיקה הקיימת נכון להיום היא דבר כזה: יש אישור יבוא, יש מפרט שמצורף לאותו אישור יבוא כאשר בהסתמך על אותו מפרט הונפק אישור יבוא.
<אלי גורדון: משלוח שמגיע, מלווה במידע ומסמכים, תוצאות בדיקה לאותו מוצר שקיבל אישור יבוא.
<אלי גורדון: תפקידו של מהנדס ברמה של תחנת הסגר, מפקח לפי החוק הזה, הוא בראש ובראשונה לוודא שאישור יבוא תואם את המוצרים במשלוח באמצעות בדיקה מינהלית בשלב ראשון.
<אלי גורדון: במידה וברמה של שירות המזון בתוך אישור יבוא עצמו מופיע צורך בהשלמה או לוודא התאמת מוצר לדרישות מיקרו ביולוגיות, שאריות חומרי הדברה וכולי, עליו לגשת ולדגום את המוצר.
<אלי גורדון: במקרה כזה, לשם רז מגיע, מפקח מגיע למשלוח עצמו, פותח את המכולה ורואה שבחלק מהאריזות האריזה החיצונית היא רטובה לצורך הדוגמה.
<אלי גורדון: מה שרז מציע זה לא, תעזוב את זה כרגע בשקט, ואם קבעת לו שהוא יעשה בדיקת שאריות חומרי הדברה, שלא יתייחסו לזה שהמשלוח לא תקין כי אז הוא צריך לעשות בדיקה נוספת.
<אלי גורדון: זה לא הגיוני.
אלי אלאלוף: זה מה שנאמר על ידך?
שולי מועלם-רפאלי: תודה, חברים.
שולי מועלם-רפאלי: חודש טוב.
שולי מועלם-רפאלי: נתראה.
שולי מועלם-רפאלי: לפי עובי הספר, אני רואה שיש לנו עוד דרך.
אלי אלאלוף: יש לך עוד הזדמנויות.
<רז הילמן: אכן זאת לא הייתה הכוונה.
<רז הילמן: הכוונה הייתה שבהחלט תהיה לו את האפשרות לבקש בדיקות נוספות אבל שיהיה גורם שמפקח.
<רז הילמן: בוא נגיד, אם לא מנהל שירות המזון, לפחות שמנהלת תחנת ההסגר תאשר את זה.
<רז הילמן: שיהיה איזשהו מישהו שמרכז ולא כל מהנדס בכל תחנת הסגר יוכל להפעיל שיקול דעת בצורה בלתי מוגבלת.
<רז הילמן: אגב, בדיונים שעשינו אתכם לפני הדיונים בוועדה, נאמר – נדמה לי על ידי זמר – שהם מתכננים לעשות איזשהו הסדר רוחבי לנושא של איך מתייחסים להנחיות מטה.
<אלי גורדון: אמרתי.
אלי אלאלוף: במעבר לכאן עלה לי רעיון.
אלי אלאלוף: בעצם ההרגשה היא שיש כאן דרישות חדשות שנפלו על היבואן שיכולות להיות בסמכות המהנדס של תחנת ההסגר.
אלי אלאלוף: זה לגיטימי.
אלי אלאלוף: אני חושב שזכותו לבוא, גם אם הבוסים שלי או אנשים במקביל אלי לא ידעו לבקש, ולומר שיש כאן מקום לבדיקה נוספת שלא הייתה קבועה.
אלי אלאלוף: זכותו.
אלי אלאלוף: אני חושב שיש מקום שהיבואן בשלב זה יוכל לערער על הבקשה הזאת החדשה שהוא לא התכונן אליה.
אלי אלאלוף: לבוס של המפקח.
אלי אלאלוף: אתה בעצמך.
אלי אלאלוף: למה לא לתת את האפשרות הזאת ולא לקבל אוטומטית?
אלי אלאלוף: אני אגיד את זה בשפת הרחוב, למה לתת לכל מהנדס של תחנת מזון לטרטר את היבואן?
אלי אלאלוף: אני לא רוצה.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה קל יותר אם גם המפקח יודע – ואני בטוח שהוא יודע – שיש זכות לערעור באינסטנציה גבוהה יותר.
אלי אלאלוף: לכן, על פי בקשת היבואן שהדרישה שהוא שופט אותה כחריגה, כלא מובנת, שמנהל שירות המזון יוכל לקבוע.
אלי אלאלוף: זה בסדר?
<נעה בן שבת: כן, זה בסדר, אבל השאלה אם זה טוב.
<נעה בן שבת: בדיקות בתחנת ההסגר, זה מקום דינאמי.
אלי אלאלוף: אני לא חושב שיעשו את זה על כל דבר.
אלי אלאלוף: אני אגיד את זה במילה.
אלי אלאלוף: לפעמים אני חושש מסמכות על ברמות נמוכות יותר בשלטון.
אלי אלאלוף: זה נותן אפשרות, זה נותן פתח.
אלי אלאלוף: זאת סמכות שטח שאני מאוד מעריך, אני איש שטח, אבל אני חושב שיש כאן סכנה שאיש השטח, בגלל הכוח שהוא מחזיק באמצעות הדרישות האפשריות, הוא יכול לטרטר את היבואן.
אלי אלאלוף: אני מציע שלא נקבל החלטה אבל תחשבו על זה.
<עדנה הראל: אני חושבת שהמקום לדיון הזה הוא סעיף 119 ולא סעיף 120, עם כל הכבוד.
<עדנה הראל: סעיף 120 אומר שניתנה הוראה, שבוא נניח שהיא הוראה כדין, אחרי שקבענו מה חייב להיות במסגרת ההוראה, לא יהיה שחרור לפני שמתבצעת ההוראה הזאת כי ההוראה הזאת נוגעת בבריאות הציבור.
<עדנה הראל: איזה הוראות אפשר לתת.
<עדנה הראל: סעיף 119.
<עדנה הראל: האם אפשר לתת כל בדיקה שהיא או שיש לנו איזשהו סעיף אחר שאנחנו מפנים אליו או בסעיף 119 שמתווה את שיקול הדעת ומגביל את סוגי ההוראות שאפשר לתת.
<עדנה הראל: אם אפשר להגביל את סוג הבדיקות שאפשר לעשות, לעשות רשימה סגורה של בדיקות, ההבנה שלי אומרת לא.
אלי אלאלוף: בסמכות המפקח?
<עדנה הראל: אי אפשר ליצור רשימה סגורה קונקרטית של בדיקות שרק אותן המינהל יכול לחייב אלא צריך להשאיר שיקול דעת גם להתפתחות המדעית, גם להתפתחות הטכנית, גם לכל מיני התפתחויות כאלה.
<עדנה הראל: אתה בא ואומר שלא יהיה שימוש לרעה בשיקול הדעת הזה ושאפשר יהיה לערער.
<עדנה הראל: איזה סוג של ערעור?
<עדנה הראל: הרי גם הערעור צריך להיות רלוונטי ליכולת המקצועית להעריך את זה.
<עדנה הראל: זאת אומרת, מישהו צריך להפעיל שיקול דעת שהוא גם רואה את המזון, שהוא גם מבין במזון, שהוא גם מהנדס מזון.
<עדנה הראל: זאת לא שאלה שמשפטן יכריע בה, אם צריך לעשות גם בדיקה מיקרו ביולוגית מסוג מסוים או לא.
<עדנה הראל: ברשותך, אני חוזרת לחלק שעלה לפני שנכנסת, אם אלי ירצה לשקול את האפשרות שיבואן יוכל לבקש ממנהל שירות המזון בחינה נוספת בשאלת הצורך בביצוע בדיקות נוספות שביקש המפקח, וזה כמובן יעלה ליבואן בזה שהמזון בינתיים יצטרך להישאר בתחנת ההסגר, אם הוא לא מבצע את הבדיקות.
<עדנה הראל: זאת אומרת, שאלת הבדיקה הנוספת תועבר לאינסטנציה מקצועית נוספת בתוך משרד הבריאות.
<אלי גורדון: היושב ראש ביקש לחשוב על כך.
<אלי גורדון: אנחנו נחשוב על זה.
<עדנה הראל: בכיוון הזה.
אלי אלאלוף: אני רוצה לצמצם את היקף הבעיה שעלתה.
אלי אלאלוף: את הלכת להרבה דברים נוספים שלא היו.
אלי אלאלוף: אני אומר שיש דרישה, יודעים, מייבאים, הסחורה מגיעה לתחנת הסגר ובתחנת ההסגר המהנדס, המפקח מטעם משרד הבריאות, אומר שיש מקום לבדיקות נוספות.
אלי אלאלוף: זכותו המלאה.
אלי אלאלוף: אם היבואן רוצה לערער, הוא יודע שהוא יכול לערער על זה אצל הממונה.
<אלי גורדון: זה קיים כבר היום.
<עדנה הראל: אני לא התייחסתי בקשר לזה.
אלי אלאלוף: אני מציע שתעשו את הבדיקה.
<עדנה הראל: נוודא שיש אפשרות לערער בפני מנהל שירות המזון.
אלי אלאלוף: זה לא תורה מסיני שפתאום המהנדס המקומי החליט שזה מה שמתאים לו.
אלי אלאלוף: אני הולך להשוואה שלא קשורה לבריאות, לבניינים.
אלי אלאלוף: אני אומר לכם שתלכו לשלטון המקומי ותבקשו אישור על בניין א' שדומה לבניין ב' ו-ג' ו-ד' ו-ה' ואתם תראו שפתאום שם, בבניין ו', יש דרישות בלתי צפויות.
אלי אלאלוף: אני רוצה למנוע את זה.
אלי אלאלוף: חברים, יש לנו תופעות שחייבים להתמודד אתן וכולנו יודעים על מה אני מדבר.
<רז הילמן: לא קיבלתי תשובה על השאלה הראשונה שלי, מי יכול לתת את תעודת השחרור והאם זה יכול להיות גם עובד של שירות המזון הארצי או רק המפקחים בתחנת ההסגר.
<אלי גורדון: באיזה מקרה?
<רז הילמן: באופן כללי.
<רז הילמן: האם יש סמכות לשחרר לפני תעודת שחרור?
<אלי גורדון: באופן כללי התשובה היא כללית.
<אלי גורדון: יש הגדרה של מפקח שרשאי לתת אישור לשחרור.
<אלי גורדון: גם מערכת ממוחשבת יכולה לתת לך בצורה אוטומטית אישור שחרור במידה ומדובר במזון רגיל שלא עלה באחד המקרים.
<אלי גורדון: לכן אני אומר שככל שנדייק או שנסתפק במה שיש.