GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל גרמן: על זה אני בוכה לאורך כל החוק.
אלי אלאלוף: למה היוזמה יכולה להיות מהפיקוח?
אלי אלאלוף: אני מעריך מאוד, אלי, שאתם לפחות לא באים "להתבכיין" על כך שאין לכם כוח אדם לפיקוח, כי יש משרדים אחרים – מי שמתעסק בבנייה, בפיקוח על אתרי בנייה, אני לא רוצה לחזור על הדיון הנוראי שהיה לנו אז – שאומרים שאין להם פיקוח ולכן כל המנופים במדינת ישראל הם באוויר ממש.
אלי אלאלוף: כאן באמת לוקחים על עצמם שירותי הבריאות, אתם לוקחים על עצמכם את היכולת האדירה לפקח בצורה שיטתית על כל מפעלי המזון בהיבט הזה של רגיש-לא רגיש.
אלי אלאלוף: אני חושב שצריך גם להשאיר את היוזמה ליצרנים לבוא ולומר שאנחנו חושבים, לאור שינויים שעשינו, עברנו ממזון רגיל למזון רגיש, אנא, בוא לבדוק.
אלי אלאלוף: לא להשאיר את זה לפיקוח ולשיטתיות של הפיקוח כמה שהיא טובה.
אלי אלאלוף: אני חוזר ומצטרף מילה במילה ליעל.
<נעה בן שבת: אתה אומר על הייצור בישראל.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה בהחלט לא יכול להיות רק ביוזמת המשרד לגלות, כאילו מישהו מנסה לרמות.
אלי אלאלוף: באים לעזור למערכת, לאחריות על המערכת של היצרנים עצמם.
אלי אלאלוף: מאוד חשוב מה שנאמר על ידי יעל וגם אתמול אמרנו את זה.
אלי אלאלוף: כל החוק הזה, יש לו מטרה מרכזית והיא להוזיל את העלויות של המזון בכלל.
אלי אלאלוף: כל תהליך שיאפשר את זה, אני בטוח שהוא גם שיקול אצלכם.
אלי אלאלוף: עד עכשיו השיקול המרכזי היה בריאות הציבור שאף אחד מאתנו לא מעוניין לשים בצד אבל מצד שני קחו בחשבון את הרצון האדיר להוריד את עלויות המזון במדינה הזאת, שעובדה, הוא פשוט מטורף לעומת מדינות חלשות כמו שוויץ וכמו צרפת.
אלי אלאלוף: לכו לראות כמה עולה שם.
אלי אלאלוף: אני הלכתי לחופש במקום הכי בורגני שיכול להיות בשוויץ והייתי צוחק עם אשתי.
אלי אלאלוף: לא יכול להיות.
אלי אלאלוף: זה פשוט טירוף.
אלי אלאלוף: זה חלק מרכזי, ובמיוחד לאוכלוסיות החלשות שכולנו רוצים את טובתן.
אלי אלאלוף: בבקשה, תחשבו על הקלה של המערכות הבירוקרטיות.
אלי אלאלוף: ברשותכם, את הסעיף הזה נשאיר לצוות המקצועי.
אלי אלאלוף: אנא מכם.
אלי אלאלוף: תבדקו את עצמכם ואם תגיעו לאיזה סיכום אחר או תישארו בסיכום הזה, אין לי שום התנגדות אבל תשקלו מחדש.
אלי אלאלוף: אני מבטיח לכם הפסקה בשעה 10:45.
<ספי הולצשטיין: חברת אבוט, יצרנית מזון תינוקות.
<ספי הולצשטיין: אם יורשה לי להוסיף לדברי חברת הכנסת יעל גרמן, אנחנו היינו שמחים גם שתופעל מערכת הערכת סיכונים בדבר יבוא מזון רגיש.
<ספי הולצשטיין: יבואן שקיים כבר הרבה שנים נבדק, נמדד ועובר את כל אותן מסכות על מנת להיכנס לארץ ואחרי הרבה שנים שיש רקורד שמראה שהוא אכן עומד בכל הדרישות המקומיות, אפשר להפעיל עליו מערכת הערכת סיכונים ולבדוק האם יש צורך להמשיך באותן דרישות.
<ספי הולצשטיין: אין צורך להוסיף שהיוקר לייבא מוצרים לארץ הוא פשוט בלתי נתפס.
<ספי הולצשטיין: אם אתה לא חברה גדולה בעלת גב כלכלי חזק, יהיה מאוד קשה להכניס מוצרים נוספים לארץ.
<מעוז גרופר: אתמול דיברתי כיצרן אבל אני כאן בכובע של היבואן.
<מעוז גרופר: אני חושב שצריך לעשות גם רביזיה ברשימה של המוצרים הרגישים מכיוון שלצד המוצרים שאלי ציין קודם יש גם מוצרים כמו דגני בוקר מופחתי קלוריות שכל עוונם הוא שיש בהם ממתיק והם נכנסו, כתוצאה מכך, לרשימת המוצרים הרגישים.
<מעוז גרופר: נכנסו לתוך זה מים מינרלים ואז גם מוצר שמכיל בתוכו מים מינרלים כמו נסטי שמגיע לארץ עם מים מינרלים, גם הוא נחשב מזון רגיש.
<מעוז גרופר: העלויות שמושתות על המוצרים האלה הן כמו אלה של המוצרים הרגישים שציין אלי ולטעמי, בראייה מקצועית, זה מוגזם.
<זאב שמואל פרידמן: אדוני היושב ראש, בתשובה לגברת הולצשטיין.
<זאב שמואל פרידמן: אני רק שואל אם הכוונה הייתה כמו יצרן ותיק כזה, כמו הומאנה למשל, רק לצורך הדוגמה.
<זאב שמואל פרידמן: ההערה שהתכוונתי להעיר.
<זאב שמואל פרידמן: אני רוצה להפנות לסעיף 83(3) שאדוני אישר אותו או כבר עברנו עליו שמדבר על יבוא מזון לצורך אחד מאלה, בעצם לא יהיה חייב בכלל ויוחרג.
<נעה בן שבת: לא, הוא לא מוחרג לגמרי.
<נעה בן שבת: אפשר לקבוע שהוא יהיה - - -
<זאב שמואל פרידמן: הוא מוחרג לגמרי.
אלי אלאלוף: לא, הוא לא מוחרג.
<נעה בן שבת: הוא לא מוחרג לגמרי.
<נעה בן שבת: אפשר לקבוע פטור מאבחון הסימון.
<זאב שמואל פרידמן: אפשר.
<זאב שמואל פרידמן: למשל, כאשר הוא מיועד ליצוא.
<זאב שמואל פרידמן: זה סעיף שקיים גם בחקיקה הזרה.
<זאב שמואל פרידמן: זאת לא המצאה ישראלית.
<זאב שמואל פרידמן: זאת אומרת, אנחנו באים ואומרים שנכון, יש חקיקה מצוינת.
<זאב שמואל פרידמן: אגב, זה כבר קרה בתחום של רכבים כשבאו ואמרו שרכבים שיימכרו בארצות הברית יהיו בתקינה מסוימת אבל אתה מייצא אותם למקום אחר ואז הם ייראו אחרת.
<זאב שמואל פרידמן: אני אומר שצריך להיזהר עם הפתיחה ואני מבקש לעשות את זה בהרבה מאוד זהירות.
<זאב שמואל פרידמן: כאשר מדובר במזון רגיש, כאשר משרד הבריאות חושב שצריך לשים את הברקס, כי אותו סעיף הוא סעיף שמאומץ מחקיקה בינלאומית.
אלי אלאלוף: התשובה היא סופית לחלק של הדיון הזה.
<אלי גורדון: מכיוון שנאמרו לא מעט דברים, אני רוצה להתייחס נקודתית לכמה דברים.
<אלי גורדון: קודם כל, כל מדינה, חברת הכנסת יעל גרמן, דואגת להבטחת איכות ובטיחות של המוצרים שמגיעים אליה והיא חייבת בכך.
<אלי גורדון: לא תמיד מדינת יצוא, אלא אם כן קיימים הסכמים בילטרליים עם אותה מדינה, מוכנה להרים את הכפפה ולעשות פיקוח במקום.
<אלי גורדון: זה דבר אחד.
<אלי גורדון: ארצות הברית ואירופה, בחלק מהמקרים, עושות בקרה ופיקוח ישירות ברמת המפעל.
<אלי גורדון: זה בשיטות ומודלים של פיקוח על מזון מיובא לכל מדינה ומדינה.
<אלי גורדון: יש כאן לא מעט נציגים והם יכולים לתקן אם אני לא מדייק בדבריי.
<אלי גורדון: לעניין של מזון רגיש.
<אלי גורדון: אני רוצה להזכיר לכולם, כולל לרז, מעוז וכל מי שהעלה את הסוגיה, שרשימת מזון רגיש כרגע לשלוש שנים היא קבועה ואחר כך תהיה רביזיה.
אלי אלאלוף: התדירות היא אחת לשלוש שנים?
<נעה בן שבת: רק לראשונית.
<אלי גורדון: לפי החוק, כבר היום, אנחנו מכירים, שמענו את הטענות ובהתאם לכך גם התייחסנו לסוגיה.
<אלי גורדון: נושא נוסף.
<אלי גורדון: מזון רגיל ורגיש והפרדה בתחום פיקוח על היבוא קיימת בכל מיני מדינות, בין היתר באותן מדינות שהזכרנו כאן, מדינות ואפילו גושים, בהתייחסות בפיקוח ראשונה.
<אלי גורדון: הוזכרו כאן מים מינרלים שבחלק מהמדינות זה כן מזון רגיש ובחלק מהמדינות הוא לא מזון רגיש.
<אלי גורדון: אצלנו, אנחנו הגענו למסקנה, בהתבסס על ניהול סיכונים שקיים בתחום של מזון רגיש, כי הייתה המלצה לקיים אותו עכשיו.
<אלי גורדון: לו אין ניהול סיכונים, לא הייתה הפרדה בין מזון רגיל ומזון רגיש.
<אלי גורדון: בואו לא נשכח היכן אנחנו נמצאים.
<אלי גורדון: אנחנו לא יוצרים את המנגנון של ההפרדה היום אלא הוא קיים מאז 2004.
אלי אלאלוף: להערה של ספי.
אלי אלאלוף: במה זה מייקר היום?
<ספי הולצשטיין: היום, ספציפית בתחום שלנו, כל יבוא נדגם ונבדק על ידי משרד הבריאות.
<ספי הולצשטיין: כל יבוא.
<נעה בן שבת: כל משלוח נדגם?
<ספי הולצשטיין: כל משלוח נדגם ונבדק על ידי משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: זה עולה לכם כסף?
<ספי הולצשטיין: המון כסף.
<ספי הולצשטיין: מעבר לעלויות הלוגיסטיות של הסעת המכולות ממקום הנמל למקום הדיגום של משרד הבריאות ואחר כך אל המחסנים בחזרה - - -
אלי אלאלוף: כל המשלוח?
<ספי הולצשטיין: הכול.
<ספי הולצשטיין: כל המשלוח נבדק.
<אלי גורדון: ספי, לטעמי את לא מדייקת בתשובה אלא אם כן לא הבנתי.
<אלי גורדון: כל משלוח שנדגם?
<ספי הולצשטיין: כן.
<אלי גורדון: השאלה הייתה לגבי כל המשלוח.
<קריאה: את כל המכולה את צריכה לשנע לאתר בדיקה?
<אלי גורדון: את חייבת להביא מה שנדגם.
<ספי הולצשטיין: הכול נדגם.
<ספי הולצשטיין: כל אצווה שנכנסת לישראל נדגמת אבל במשלוח יכולות להיות שלוש אצוות או אצווה אחת.
<ספי הולצשטיין: כל אצווה שנכנסת לישראל, ולא משנה אם היא נכנסה פעם ראשונה או פעם שלישית, היא נדגמת בשערי הנמל לבדיקות במשרד הבריאות.
<ספי הולצשטיין: בניגוד למקובל בעולם - - -
אלי אלאלוף: כמה זמן זה אורך?
<ספי הולצשטיין: הדגימה לוקחת כמה ימים, בין יום לארבעה ימים עד שבאים לדגום.
<ספי הולצשטיין: אנחנו משלמים עלויות אחסנה בנמל עד שזה קורה.
<ספי הולצשטיין: זה קורה לכל היבואנים.
<אלי גורדון: אני אתייחס לסוגיה הזאת.
<ספי הולצשטיין: הבדיקה המינימלית שעוברת כל אצווה היא בדיקת מיקרו ביולוגיה והבדיקה עצמה יכולה להיערך, אם זאת אבקה, עד שבוע ימים, ואם זה נוזל, עד 21 ימים.
<ספי הולצשטיין: אנחנו ממתינים לתוצאות הבדיקות וכמובן רק על פיהן משתחרר המשלוח, שזה בסדר ואנחנו עומדים בזה.
<ספי הולצשטיין: הבעיה האחרת היא שכל אצווה שלישית נזקקת לבדיקות מלאות וזה אומר עד 28 סוגים שונים של בדיקות.
<ספי הולצשטיין: כל הנוטריינטים, כל הפרופיל השומני, פרופיל חלבונים, מיקרו ביולוגיה, חומרי הדברה, מתכות כבדות – הכול נבדק.
<ספי הולצשטיין: זה קורה לכל אצווה שלישית.
<ספי הולצשטיין: נציין שגם אם אצווה נכנסה כבר לארץ ונבדקה – המנגנון מתאפס כל שלושה חודשים כך שאם הכנסת אצווה לארץ, היא נבדקה בבדיקות מלאות – עברו שלושה חודשים ויום, היא תיכנס שוב ושוב תיבדק בבדיקות מלאות, 28 בדיקות.
<ספי הולצשטיין: עלות הבדיקה המלאה יכולה להגיע עד לסדר גודל של 6,000, 7,000 שקלים.
<ספי הולצשטיין: בדיקת מיקרו בלבד נעה בין 600 ל-1,000 שקלים.
<ספי הולצשטיין: רק הבדיקה ולא המכולות, לא האחסנה, לא הזמן, לא המוניות שאני שולחת לכל המעבדות בארץ על חשבוני, לא צוות הרגולציה שאני מחזיקה כדי לקבל את הבדיקות, לעבור עליהן ולהעביר אותן למשרד הבריאות.
<אלי גורדון: אני אתייחס לזה.
<ספי הולצשטיין: כל התהליך הזה מאוד מסורבל ויקר.
<ענת מימון: את תיארת את המצב כיום לגבי מזון רגיש.
<ספי הולצשטיין: מזון רגיש בתחום שלי.
<ענת מימון: לפי ההצעה המצב יישאר כמו שהוא מבחינת כמות הבדיקות?
<ענת מימון: לא יהיה שינוי.
<ספי הולצשטיין: לא יהיה שינוי.
<אמיר רשף: כל הרזולוציה של מה נבדק וכולי, לא בחוק.
<ספי הולצשטיין: אם יורשה לי עוד הערה קטנה.
<ספי הולצשטיין: כשאני ביקשתי לבדוק הערכת סיכונים, הבקשה נאמרה לא ברמה של לבטל ולא ברמה של לעשות מהכול אפס, אלא לשקול להוריד את דירוג הבדיקות, לרווח את דירוג הבדיקות, לרווח סוגי בדיקות.
<ספי הולצשטיין: אם היצרן כבר כמה שנים עובר את אותן בדיקות על המוצרים שלו ויש 0.01 אחוז שהממצאים לא טובים, שלפעמים זה קורה בגלל בעיות במעבדות ולפעמים בבית היצרן, וזה בסדר וזה קורה, אבל אם יש כזה מידע שקיים במשרד הבריאות כבר המון שנים, מאז משבר רמדיה, מאז שאנחנו נבדקים, מדוע לא משתמשים במידע הזה?
<ספי הולצשטיין: אם אני נבדקתי תמיד ויצאתי בסדר, בואו נראה אולי אפשר לרווח ואולי לא כל אצווה שלישית אלא כל אצווה שישית, אולי פעם בחצי שנה, קצת יותר לנשום וקצת יותר לרווח.
<ספי הולצשטיין: העלויות, רק העלויות הלוגיסטיות, ואני לא מדברת עכשיו על דברים אחרים, הן עצומות.
<נעה בן שבת: את בעצם מציעה לשקול מחדש את מדיניות ניהול הסיכונים לגבי מזון תינוקות שהיא מדיניות ניהול סיכונים.
אלי אלאלוף: היא אמרה בהתייחס לתחום שלה אבל את יכולה לעשות השלכות על התחומים האחרים.
<אלי גורדון: אם יורשה לי, אני אתייחס.
<נעה בן שבת: לכל אחד יש את ניהול הסיכונים שלו, אבל אלה שאלות של ניהול סיכונים.
אלי אלאלוף: לייעוץ המשפטי יש זכות להתערב בכל משפט ואפילו באמצע הצבעה.
<נעה בן שבת: סליחה אדוני.
אלי אלאלוף: אני מבקש שנבין אחד את השני.
אלי אלאלוף: ההמלצה שהייתה כאן של הגברת היא בעיקר עבור התחום שלה ולאור ההיסטוריה של החברה שלה.
אלי אלאלוף: אני חושב שצריך לחשוב על ההשלכות האפשריות ועל חברות אחרות וגם על סוגים אחרים, אבל אני לא מסכם אלא רק משאיר את זה כהתלבטות כוללת.
יעל גרמן: מדובר כאן על תמ"לים שזה מזון לתינוקות ואנחנו לא יכולים לשכוח את הטראומה שהייתה לכולנו והיא טראומה מאוד כבדה וטרגדיה מאוד כבדה עם רמדיה.
יעל גרמן: לכן למעשה נכנסו לבדיקות וזה מתוך אחריות ואחריות רבה.
יעל גרמן: עם זאת, אני חייבת לציין שאחת הבעיות של יוקר המזון היא התמ"לים.
יעל גרמן: התמ"לים יקרים בצורה בלתי רגילה.
יעל גרמן: כאשר ניסו להכניס עוד חברה ולאפשר לה להיכנס – בין השאר להיכנס לבתי חולים כדי באמת להקל את הכניסה ואת החדירה לשוק – היא לא יכלה להתמודד והיא נעלמה, פשוט עזבה את הארץ.
יעל גרמן: יש לנו כאן מבחר מאוד מאוד קטן.
יעל גרמן: נדמה לי שיש לנו היום שלוש או ארבע חברות.
<ספי הולצשטיין: שלוש.
יעל גרמן: זאת אומרת, הרביעית נעלמה.
יעל גרמן: שלוש חברות.
יעל גרמן: אנחנו מדברים על מזון לתינוקות וזוגות צעירים, אלה שבאמת יש להם את הכי פחות, משלמים הכי הרבה, הולכים לצבא וכולי וכולי ועליהם מוטל יוקר המחיה הבלתי אפשרי של התמ"לים, של המזון לתינוקות, שזה דבר ממש משגע.
יעל גרמן: לכן אני חושבת שההערה שלה היא מאוד מאוד נכונה.
יעל גרמן: הגיע הזמן לבחון ניהול סיכונים מחודש לגבי הנושא כחלק מהניסיון להוריד מחיר.
יעל גרמן: אבל היא דיברה על תמ"ל כדוגמה והיא אומרת שבכל מזון רגיש, בואו נבקש אחרי מספר שנים של ניסיון מוכח במשרד הבריאות, להוציא את כל הבדיקות, את כל המדגמים, את כל התוצאות, את כל הריג'קטים, לראות ואז, לאחר מכן, נבחן אולי באמת איזה שהן הקלות בבדיקות שיביאו לחיסכון בכסף שאני מקווה שיגיע לכיס של הזוגות הצעירים.
אלי אלאלוף: בבקשה, רז.
<רז הילמן: זה מאוד מתחבר להערה הקודמת שלי לגבי הנוסח של הסעיף המסמיך להתקין תקנות ואני באמת חושב שכאשר בוחנים הקלות, אם לא יבחנו גם שיקולים של עלויות – וכאן מדובר בדוגמה של מזון תינוקות אבל זה נכון לכל מזון רגיש כי מישהו יכול להביא סוכריות במשך תקופה ארוכה והסוכריות האלה הן בלי סוכר ולכן הן מוגדרות כרגיש ולאורך זמן הן טובות – אם ניקח שיקולים רק של בריאות, יכול להיות שבגלל שהן עם אותו ממתיק, צריך להתייחס אליהן בזהירות אבל אם נוסיף גם שיקולים של יוקר מחיה, אולי נרצה להקל עליהם.
<רז הילמן: לכן מאוד חשוב בסעיף המסמיך להוסיף גם את השיקולים של יוקר המחיה.
אלי אלאלוף: כאן אני פונה לאוצר.
אלי אלאלוף: אני מבין את אנשי משרד הבריאות שעושים את העבודה ובצורה מחמירה ביותר ובצדק ואין לי טענות אליכם.
אלי אלאלוף: האם לוקחים בחשבון גם את המהות של החוק הזה, שהיא הורדת יוקר המחיה?
אלי אלאלוף: סליחה שאני אומר את זה, אני לא פוליטיקאי נורמלי, אני לא פוליטיקאי בכלל ואני רוצה לראות הורדת יוקר המחיה כאחד הדברים הטובים לכל אוכלוסיית ישראל ובמיוחד לחלשים.
אלי אלאלוף: במיוחד במוצרים מסוימים כמו המזון שאנחנו דנים בו, אוכל לתינוקות.
אלי אלאלוף: אני חושב שצריך לעשות את הבדיקה הנדרשת כי אני לא מצפה ממשרד הבריאות שייתן לנו תשובות טכניות, ארגוניות, זמן המתנה וכולי.
אלי אלאלוף: זה לא תפקידו.
אלי אלאלוף: תפקיד האוצר הוא לבוא ולנהל את הסיכונים ולא משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: משרד הבריאות ינהל סיכונים רק בתחום הבריאות ולא ינהל את הסיכונים בתחום כלל העלויות הנוצרות על המוצר.
אלי אלאלוף: אני חושב שיש כאן – בדוגמה שלמדנו טיפה לעומק אבל לצערנו היא ידועה ויש כבר כאלה שאומרים שצריך לשים על כל קופסת מזון לתינוקות איזו זמזם שלו כדי שחס ושלום לא יגנבו אותה – ואני חושב שהגיע הזמן שנטפל בנושא הזה, שנבדוק איך אנחנו מוזילים כי כרגע לא הוזלנו אלא ייקרנו את המזון ועשינו אותו בלתי ניתן להשגה, במיוחד במוצרים הטובים ביותר ואני לא מפרסם ולא יודע מה את מוכרת.
אלי אלאלוף: לצערי אין לי תינוק בבית כבר 25 שנים.
אלי אלאלוף: בבקשה, תבדקו את הנושא.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה לסכם.
<אמיר רשף: בכל זאת אני אשמח להתייחס כי הערה דומה כבר עלתה.
אלי אלאלוף: אני מודיע מראש שהסיכום יהיה בדיון חוזר ביניכם בצוות כדי לבדוק את המצב כי המצב לא נראה לי סביר כרגע.
<אמיר רשף: הערה דומה עלתה גם אתמול.
<אמיר רשף: לא ספציפית עכשיו לגבי הסוגיה של יבוא המזון הרגיש אבל הייתה איזושהי תחושה שלך שאין ברפורמה מספיק צעדים להפחתת יוקר המחיה ואני כן אשמח להתייחס.
אלי אלאלוף: ביקשתי ממך רשימה שתאפשר לי לזהות איפה יצרנו הורדת מחירים.
אלי אלאלוף: כאשר נקבל אותה, נתייחס אבל כרגע בוא נישאר בהערה הכללית.
<אמיר רשף: לעניין המזון הרגיש, אנחנו נקיים דיון בצוות הפנימי.
<אמיר רשף: מלכתחילה, עת הצגנו את הרפורמה בפני הוועדה, אמרנו שהשינוי המהותי מתייחס לפלח מסוים בתוך שוק המזון שנקרא המזון הרגיל, המזון שנמצא בסיכון נמוך יותר, שבו נמצאות ההקלות של פרוצדורת היבוא וכן האפשרות לייבא מזון ביבוא מקביל.
<אמיר רשף: דרך הסגמנט הזה של יבוא מזון נמצאת הבשורה של הרפורמה לעניין יוקר המחיה.
<אמיר רשף: לכל הנושא שעלה עכשיו, של מזון רגיש.
<אמיר רשף: אני מציע שאנחנו נקיים בצוות הממשלתי עוד דיון על זה לפני שנצא כאן בהצהרות ואמירות כי כל הרפורמה נעשתה תוך שיתוף ותוך הבנה של המגבלות של שירות המזון שבסוף ניהול סיכונים, אתה אומר שהאוצר ינהל, של מזון, מי שאחראי שיסופק מזון תקין לאזרחי מדינת ישראל, זה לא אני.
<אמיר רשף: כמי שנושא בסוף באחריות ונותן עמדה מקצועית, צריך להגיד מה הקווים האדומים שלו ומה הוא יכול ומה הוא לא יכול.
אלי אלאלוף: אתה יודע מה אמר פעם בן גוריון על היועצים שלא רצו לתכנן את הנגב – שיחליפו אותם.
אלי אלאלוף: חבר'ה, הגיע הזמן שתיקחו אחריות כוללת ולא כל אחד לוקח את המקום שלו וחי בו לבד.
אלי אלאלוף: יש כאן אחריות, כי אחרת הנגב היה דומה למה שלא היינו רוצים שייראה.
<אמיר רשף: נדמה לי שהתכנית הכלכלית והיקף הדברים שהיא מביאה תחת המעטפת - - -
אלי אלאלוף: אני באמת רוצה לראות את זה.
אלי אלאלוף: אתה יודע מה העמדה שלי לגבי התכנית הכלכלית, מה ההבנה, מה הרצון ומה המחויבות הלא פוליטית למוביל את התכנית הכלכלית הזאת באופן אישי.
אלי אלאלוף: אני חושב שצריך לחפש דרכים להוזיל עלויות.
אלי אלאלוף: לא פגעתי חס וחלילה באחריות של מישהו.
<אלי גורדון: אני מתנצל אדוני היושב ראש, אבל אני חייב להגיב לעובדות שלא דייקו בהן בעניין של מזון לתינוקות.
<אלי גורדון: את העובדות כולנו מכירים ואני רוצה רק לשאול את הנציגה שהציגה כאן עובדה שלא מיושם ניהול סיכון במזון לתינוקות ובפיקוח על מזון לתינוקות.
<אלי גורדון: תאמרי לי בבקשה, מאז 2004, פרוץ האירוע, ועד היום, תדירות בדיקות לא השתנתה?
<אלי גורדון: האם לא יושם ניהול סיכונים נקודתית לגבי מזון לתינוקות והוא בגלל אירוע ובגלל רגישות?
<אלי גורדון: בין היתר בגלל דרישה ציבורית, אני רוצה להזכיר לכולנו, היא שונה לגמרי מכל שאר המזון הרגיש שמגיע.
אלי אלאלוף: אולי תיתן לנו את התשובה?
<אלי גורדון: אני אתן תשובה אבל אני לא רוצה לתת תשובה אלא אני רוצה שהם יתייחסו.
אלי אלאלוף: תן תשובה.
אלי אלאלוף: אנחנו מאמינים לך.
אלי אלאלוף: אני לא אוהב שתוקפים.
<אלי גורדון: לא, חלילה.
<אלי גורדון: פשוט חבל שדברים לא מוצגים בצורה נכונה על ידי מפוקח ואז אני נאלץ לדבר וכמו שאני רואה, אני לא תמיד מצליח להסביר את עצמי מספיק טוב.
אלי אלאלוף: לא, אתה מסביר מצוין.
<אלי גורדון: עובדתית דברים לא נכונים.
<אלי גורדון: בתחום מזון לתינוקות במהלך שנים, מאז האירוע, אז התחלנו מיום אפס, אחרי האירוע, בהנחיית שר הבריאות דאז לבדוק כל אצווה ואצווה של מזון לתינוקות שמגיע למדינת ישראל.
<אלי גורדון: לאחר מספר שנים יצרנו דאתה בייס, מאגר מידע של הנתונים בבדיקות לגבי אצוות ובהסתמך על אותם נתונים ניתחנו את הנתונים האלה ואת תוצאות הבדיקה.
<אלי גורדון: דרך אגב, בין היתר הייתה גם דעה ציבורית השלילית על כך שאנחנו מפחיתים את תדירות הבדיקות.
<אלי גורדון: הפחתנו בפעם ראשונה.
<אלי גורדון: מזון לתינוקות הוא אחד מהמזונות הרגישים.
<אלי גורדון: ברגע שבנינו מערכת ממוחשבת, נתנו דעת למודול פיקוח ויישום של דיגום של מזון לתינוקות ובאמצעות אותו מודול הורדנו עוד יותר את התדירות של הבדיקות.
<אלי גורדון: נכון להיום אנחנו מתעסקים עם החוק ובתהליך.
<אלי גורדון: על אף הכול, בתהליך תוך כדי עבודה, אנחנו גם יודעים ליישם את הנוהל שמתייחס לניהול סיכונים, לניתוח מצאים שיש לנו וכך גם נפעל בהמשך.
<אלי גורדון: עוד נקודה אחת שהייתי רוצה להתייחס אליה.
אלי אלאלוף: האם באמצעות החוק הזה בדקתם שאי אפשר להקל עוד יותר?
<אלי גורדון: הרפורמה, אדוני היושב ראש, מלכתחילה התמקדה במזון רגיל, בהבנה ובהפנמה שבעניין של מזון רגיל, קודם כל לא נוגעים.
<אלי גורדון: אלה הסדרים קיימים בלי קשר לכל ההסדרים, לאותו ניהול סיכונים שאנחנו מדברים עליו, מיושם בשגרה יום יומית.
<אלי גורדון: לצורך הדוגמה, להבדיל ממזון לתינוקות, בכל שאר המקרים, נכון להיום, מיושם נוהל הסרת חסמים שמאפשר לבדוק, לשחרר משלוח מהנמל במידה ובמהלך שלושה חודשים הוא נדגם.
אלי אלאלוף: אני מציע שזה יחזור לדיון בצוות המקצועי.
אלי אלאלוף: אני מבקש, תנסו להגיע בשבוע הקרוב לסיכום אותו נאמץ בהבנה ובשמחה.
אלי אלאלוף: נמשיך הלאה לסעיף הבא.
<נעה בן שבת: אנחנו קוראים את סעיף הכרזה זמנית.
<נעה בן שבת: אנחנו בפרק שנוגע למזון הרגיש.
<נעה בן שבת: רוצים לעבור הלאה או שרוצים להמשיך לקרוא אותו?
אלי אלאלוף: להמשיך לקרוא.
<נעה בן שבת: 90.
<נעה בן שבת: הכרזה זמנית על אף הוראות סעיפים 86 עד 89, רשאי מנהל שירות המזון להכריז, באופן זמני, כי מזון הוא מזון רגיש (בסעיף זה – הכרזה זמנית), במקרים שבהם סבר כי קיים צורך דחוף בהכרזה כאמור עקב חשש לפגיעה בבריאות הציבור.
<נעה בן שבת: הכרזה זמנית תהיה לתקופה שלא תעלה על שלושה חודשים, ורשאי מנהל שירות המזון להאריך את ההכרזה הזמנית לתקופות נוספות ככל שסבר כי הצורך בהכרזה דורש זאת, ובלבד שסך התקופות לא יעלה על שישה חודשים.
<נעה בן שבת: הכרזה זמנית תפורסם בידי מנהל שירות המזון ברשומות ובאתר האינטרנט של שירות המזון ותימסר במסירה אלקטרונית לבעלי עניין.
<נעה בן שבת: כאן הייתה הבחנה בין בעלי תעודות יבואן רשום לבין שאר הרשומים למינוי הזה באתר האינטרנט אבל אני לא רואה סיבה להבחין וזה כולל את כל בעלי העניין.
<נעה בן שבת: הודעה על הארכת הכרזה זמנית תפורסם ברשומות שלושה שבועות לפני תום ההכרזה הזמנית ותימסר במסירה אלקטרונית לבעלי עניין.
<נעה בן שבת: הכרזה זמנית תיכנס לתוקף עם פרסומה ברשומות או במועד מאוחר יותר שנקבע בה, אולם רשאי מנהל שירות המזון לתת לתחנת הסגר הוראות שלפיהן יש להתייחס למזון כמזון רגיש מרגע החלטה בעניין, עוד בטרם הפרסום ברשומות.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים כאן על הוראה מינהלית מאוד משמעותית.
<נעה בן שבת: ראינו שיש הוראות כאלה בסעיף 119 ויש גם בסעיף 192 הוראות מינהליות חמורות.
<נעה בן שבת: השאלה אם באמת נחוצה הוראה נוספת כאן שמקדימה את מועד ההכרזה הזמנית מעבר למה שכתוב בסעיף 119.
<אמיר רשף: לפני שאלי יסביר את הצורך המקצועי, אני אעיר שההוראה היא בכוונה לתחנת ההסגר.
<אמיר רשף: לכן המצב שמישהו עובר עבירה פלילית, לא קיים כאן.
<אמיר רשף: בעצם הבן אדם עצמו ממשיך לייבא, זה בסדר, אנחנו לא משיתים עליו כלום, אלא רק תחנת ההסגר בעצם העלתה את רף הבדיקה למשל שאולי יש בו עלות כלכלית אבל הוא לא מייצר סנקציה פלילית או עיצום כספי או משהו כזה.
<אמיר רשף: זאת הייתה הפשרה שלנו.
<אמיר רשף: למשל יש אסון גרעיני ביפן ורוצים להגיד שכל מזון מיפן צריך לעבור בדיקה רדיו אקטיבית.
<אמיר רשף: אי אפשר לחכות לפרסום ברשומות.
<נעה בן שבת: נדמה לי שאם יש אסון גרעיני ביפן, יש לנו סמכות בסעיף 192.
<אמיר רשף: 119 או 192.
<קריאה: 119.
<אמיר רשף: נדמה לי שאת מדברת על 119(ב).
<אמיר רשף: אתמול הפנו את תשומת לבנו ליחס בין הדברים האלה.
<אמיר רשף: אני חושב שנצטרך לבדוק את זה אבל בכל מקרה, זאת המהות.
<אמיר רשף: כלומר, לפעמים יש דחוף דחוף אבל לא נשית על האזרח אלא תחנת ההסגר היא זאת שתדע שהיא צריכה להתחיל בדיקות רדיו אקטיביות כבר מעכשיו למשל.
<רז הילמן: אני רק מבקש שאם וכאשר יש הוראות שהן הוראות פנימיות בתוך משרד הבריאות, נניח אומרים עכשיו למפקחים שיבדקו יותר בקפדנות מזון שמגיע מיפן, שהוראות כאלה יפורסמו באתר האינטרנט של משרד הבריאות כך שכל היבואנים יהיו מודעים להן ויצפו גם עוד עיכובים אולי בשחרור של המשלוחים כתוצאה מכך.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שבזה צריכים להיות זהירים.
אלי אלאלוף: אם זה כל כך דחוף, לא צריך להכניס פאניקה.
אלי אלאלוף: אם היבואן הספציפי ידע, לדעתי אין צורך לפרסם את זה מיד ואז מכניסים את המדינה לפאניקה.
אלי אלאלוף: אני חושב ששליטה כזאת בתחנת ההסגר, זה נראה לי הגיוני.
אלי אלאלוף: אותו יבואן יקבל במקביל הודעה.
אלי אלאלוף: זה כן, אבל לא הייתי הולך מיד למהלך דרסטי כזה ויביא פאניקה למדינה.
אלי אלאלוף: יש לנו מספיק פאניקות כל שעה וחצי, ומי שרוצה, שיפתח את הטלפון ויקרא בחדשות.
אלי אלאלוף: אני מציע שקצת נרגיע את המדינה הזאת.
<רז הילמן: לפי הנוסח הזה היבואן לא מקבל הודעה.
<רז הילמן: זאת בדיוק הבעיה.
אלי אלאלוף: לא יקבל הודעה.
<אמיר רשף: זאת הודעה על הכרזה זמנית.
<אמיר רשף: ההודעה על ההכרזה הזמנית ממילא מתפרסמת באינטרנט.
<רז הילמן: לא הודעה על הכרזה זמנית.
<רז הילמן: להוראות הספציפיות, מה זה אומר שעכשיו בודקים כך וכך.
<אלי גורדון: נשקול את זה.
אלי אלאלוף: תשקלו.
אלי אלאלוף: אני לא הייתי הולך על הכרזה.
<ענת מימון: 91.
<ענת מימון: בקשה למתן אישור מוקדם ליבוא לשם קבלת אישור מוקדם ליבוא של מזון רגיש, או חידוש אישור כאמור, יגיש יבואן למנהל שירות המזון או לעובד שירות המזון שהוא הסמיכו לכך (בתת סימן זה – נותן האישור) בקשה בהתאם להוראות סעיף 92.
<ענת מימון: נותן האישור רשאי שלעכב את הטיפול בבקשה אם מצא כי לא צורפו המסמכים, הטפסים או המידע הנדרשים לפי סעיף 92(א)(2), עד לצירופם בתוך מועד שיקבע, ואם לא צורפו במועד כאמור, רשאי הוא לדחות את הבקשה.
<ענת מימון: 92.
<ענת מימון: התנאים לקבלת אישור מוקדם ליבוא אישור מוקדם ליבוא יינתן למבקש שמתקיימים בו כל אלה: הוא יבואן רשום, אלא אם כן הוא פטור מכך לפי סעיף 83.
<ענת מימון: הוא מסר את כל המסמכים, הטפסים והמידע שנקבעו לפי סעיף 148(3) המעידים על עמידת המזון הרגיש בדרישות חקיקת המזון ועל הקשר ליצרן המזון.
<ענת מימון: הוא שילם את האגרה המתאימה לפי סעיף 148(12)(ב) בעד הגשת הבקשה.
<ענת מימון: סעיף (ב) הועבר לסעיף הקודם, לסעיף 91, כך שסעיף (ג) הופך להיות סעיף (ב): לא יינתן אישור מוקדם ליבוא ולא יחודש אישור כאמור – צריך לבדוק אם אנחנו קובעים את זה גם לגבי חידוש - למזון שאינו עומד בדרישות לפי חקיקת המזון.
<נעה בן שבת: זאת אמירה כללית שלכם.
<נעה בן שבת: אתם דורשים את המידע, את דרישות חקיקת המזון, וזה גם לגבי חידוש האישור.
<ענת מימון: 93.
<ענת מימון: חובת דיווח על שינוי במסמכים חל שינוי בפרט מן המסמכים, הטפסים או המידע שמסר היבואן לפי סעיף 92(א)(2), ידווח היבואן לנותן האישור על השינוי בכתב, בהקדם האפשרי ולא יאוחר משבעה ימי עבודה.
<ענת מימון: 94.
<ענת מימון: קביעת חובות מקצועיות באישור מוקדם ליבוא נותן האישור רשאי להורות באישור המוקדם לייבוא כי משלוח המזון ייבדק במעבדה בישראל עם הגיעו לתחנת ההסגר, בסוגי בדיקות שפירט באישור וכן כי תבוצע בו בדיקה אורגנולפטית, וכן רשאי הוא לקבוע הוראות מקצועיות נוספות הנדרשות לסוג מזון רגיש מסוים, בין השאר בשים לב להסדרים המקובלים במדינות מפותחות בתחום המזון.
<ענת מימון: לעניין זה, "בדיקה אורגנולפטית" – בדיקה של ריח, מראה חיצוני וטעם.
<רז הילמן: לגבי סעיף 92.
<רז הילמן: אני מזכיר את ההערה שלנו שהערנו בדיון אתמול.
<רז הילמן: אנחנו מבקשים שיהיה מסלול דומה למסלול שיש ברישיון יצרן, שאם הוגש לפני, כל עוד לא סורב, זה ייראה כאילו האישור ממשיך.
<רז הילמן: אני מניח שעל זה ידובר בנפרד בדיון שנקיים.
<נעה בן שבת: ההצעה שמופיעה בסוף סעיף 95, הצעה של איגוד לשכות המסחר, לאפשר הארכה של אישור מוקדם במקרה של עיכוב במתן החלטה על חידוש.
<רז הילמן: על זה נדון.
<רז הילמן: הערה נוספת.
<רז הילמן: בסעיף 92(ב), נותן האישור רשאי לעכב את הטיפול בבקשה אם מצא כי לא צורפו המסמכים או המידע הנדרשים.
<רז הילמן: אנחנו ביקשנו, לאור הרבה מאוד פניות של יבואנים - - -
<אלי גורדון: זה נמחק.
<אמיר רשף: הוא הועבר לסעיף הקודם.
<נעה בן שבת: הוא הועבר לסעיף 91(ב).
<אמיר רשף: הוא הפך להיות סעיף 91(ב).
<רז הילמן: יש בעיה מאוד קשה ליבואנים, במיוחד במזון רגיש, עת בודקים את המסמכים ומוציאים ריג'קט.
<רז הילמן: אומרים שאי אפשר להביא את המוצר לישראל בגלל סיבות אלה ואלה.
<אלי גורדון: בשלב הגשת הבקשה.
<רז הילמן: באישור מוקדם.
<רז הילמן: אז רץ היבואן, פונה ליצרן ואומר לו שהוא צריך את א', את ב', את ג', כדי לקבל את אישור היבוא.
<רז הילמן: הוא מקבל מהיצרן את המסמכים האלה, מגיש אותם שוב למשרד הבריאות ואז במשרד הבריאות ממשיכים לבדוק את הבקשה ומגלים שבעצם חסרים עוד דברים או שעכשיו משרד הבריאות החליט שצריך עוד דברים.