GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רז הילמן: על מנת לייצר ודאות – שמאוד מתחברת עם הנושא של יוקר המחיה והעלויות והקושי הבירוקרטי – אנחנו מאוד מבקשים שיוגדר בחוק שכאשר בודקים – והייתה התייחסות דומה, אם אני זוכר נכון גם לבקשת רישיון יצוא – בקשה לאישור מוקדם של מזון רגיש, יבחנו מ-א' ועד ת' את הבקשה ולפחות כל מה שמופיע בבקשה, כבר יקבל מענה.
<רז הילמן: והיה ומסמך שאחרי כן יגיש היבואן יהיה גם בו ריג'קט, ברור שניתן יהיה להחזיר אותו בחזרה ליבואן.
<רז הילמן: אבל ביחס לכל המסמכים שהוגשו בתחילה, שהם ייבדקו מ-א' ועד ת' וכל הריג'קטים באותו מעמד יינתנו ליבואן.
<נעה בן שבת: אתה בעצם אומר שאתה יכול להגיש בקשה חלקית, תבדקו קודם ותגידו לי אם יש ריג'קט.
<רז הילמן: אני אומר שאני אגיש בקשה מלאה אבל אני רוצה לקבל את כל הריג'קטים.
<רז הילמן: אני לא רוצה שייתנו לי ריג'קטים חלקיים ואחרי כן ייתנו לי עוד ריג'קטים.
<רז הילמן: את זה אני מבקש.
אלי אלאלוף: אתה רוצה תגובה בבת אחת, בפעם אחת.
<אלי גורדון: אני רוצה לתת אישור בפעם אחת אבל הבעיה היא שיבואן מסיבותיו הוא יודע להגיש בקשה חלקית.
<אלי גורדון: אם כל היבואנים היו מאה אחוזים יודעים להגיש בקשה בצורה נכונה, הייתי נותן אישור.
<אלי גורדון: אין לי כוונה בכוונה לא לתת אישור וכדי ליצור לעצמי עבודה מיותרת.
<אלי גורדון: לכן ההתייחסות של מהנדס במחלקה ליבוא בעת הנפקת אישור יבוא היא לא שאנחנו נותנים לך ריג'קט אלא אנא ממך, זה דוח החזר, אנא ממך, תשלים מידע שחסר כדי להנפיק אישור יבוא.
<אלי גורדון: זאת סוגיה אחת.
<אלי גורדון: שנית.
<אלי גורדון: מהנדס מזון לא יכול לנחש מה בריג'קט יושלם ובאיזו דרך ומה תהיינה השאלות שיש להפנות ליצרן.
<אלי גורדון: לכן, מכאן הקריאה, ויותר מפעם אחת אמרנו לכל היבואנים, אנא מכם, תגישו בקשה מלאה כדי לקבל אישור יבוא כי התהליך הזה של פינג פונג – ולתהליך הזה אנחנו קוראים כך – מיותר לכולנו, גם לגוף פיקוח וגם לגוף המפוקח.
<אלי גורדון: ככל שהבקשה תוגש במלואה, כך ההתייחסות תהיה מלאה.
<רז הילמן: אני מתחבר לתשובה של אלי במאה אחוזים.
<רז הילמן: זה בדיוק מה שצריך להיות.
<רז הילמן: היבואנים צריכים להקפיד להגיש כמו שצריך ומשרד הבריאות צריך להקפיד לבדוק מ-א' ועד ת'.
<רז הילמן: אם זאת ההנחיה של אלי, ואם אפשר שזה ייכתב גם בחוק, אין בעיה.
אלי אלאלוף: אתה מצפה שמשרד הבריאות לא יגיב?
<רז הילמן: לא, ודאי שלא.
<אלי גורדון: אז הוא יקבל אישור יבוא בלי שנתנו.
<רז הילמן: זה ממש לא מה שאני מבקש.
אלי אלאלוף: יש כאן שילוב של אינטרסים.
אלי אלאלוף: לענות מהר ולקבל מהר.
<רז הילמן: אבל מהצד שלנו הדרישות ברורות.
<רז הילמן: אני רק מבקש שהדרישות יהיו ברורות גם למהנדסים של משרד הבריאות שהם נדרשים לבדוק מ-א' ועד ת'.
יעל גרמן: אני רק רוצה להזכיר את לוחות הזמנים.
יעל גרמן: אנחנו אמרנו שאנחנו נקבע לוחות זמנים לאורך כל החוק.
יעל גרמן: דרך אגב, לא ראיתי את זה בחלק שכבר אור.
אלי אלאלוף: אנחנו ניתן.
<אלי גורדון: הם קיימים ומפורסמים באתר האינטרנט.
<נעה בן שבת: צריך לציין אותם.
יעל גרמן: להכניס אותם לחוק.
<אלי גורדון: אפשר בהתאם לסוגים.
אלי אלאלוף: אני חוזר להערה של חברת הכנסת יעל גרמן.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים לרכז את כל הנושא של לוח הזמנים לפי הדרישות השונות.
אלי אלאלוף: הדבר השני, הסעיפים שמאפשרים לזהות ירידת יוקר המחיה.
<רז הילמן: לסעיף 93, חובת דיווח על שינויים במסמכים.
<רז הילמן: זה לא סעיף שאומר מתי צריך להגיש מחדש אבל אנחנו נשמח לקבל הבהרה מאלי.
<רז הילמן: לא הצלחתי להבין מסעיפים אחרים בחוק מתי צריך להגיש מחדש, איזה מהמקרים מחייבים את זה, ושיהיה ברור גם ליבואנים מתי צריך.
<רז הילמן: סעיף 93 מדבר על חובת דיווח ואין לנו בעיה עם חובת הדיווח אבל השאלה היא מתי זה מחייב הגשה מחדש.
<רוברט סגל: בנוגע לאותו סעיף.
<נעה בן שבת: סליחה, אני מתנצלת, אתה שואל על איזה שינוי צריך לדווח?
<רז הילמן: מתי כאשר יש שינוי, זה מחייב הגשה מחדש.
<רוברט סגל: מה שאני רציתי להעיר לא קשור לתוכן אלא ללוח הזמנים.
<רוברט סגל: אנחנו מבקשים להשוות את זה וליצור 14 ימים כמו ברישיון יצרן.
<רוברט סגל: לדווח על שינויים בפרטים תוך 14 ימים ולא תוך שבעה ימים.
<נעה בן שבת: זה היה 14 ימים גם בפרק היצרן.
<איתן גרנות: טכנולוג מזון, איגוד לשכות המסחר.
<איתן גרנות: באירופה נהוג בעניין הגשת מסמכים ושמירת מסמכים ויש מושג שנקרא מייג'ור צ'נג'.
<איתן גרנות: יודעים שיש שינוי באחד הרכיבים ואם יש שינוי בתהליך הסטריליזציה, כמובן שיש חובת דיווח.
<איתן גרנות: אם יש איזשהו שינוי בתווית או איזשהו שינוי בפריט שהוא לא מהותי, אין חובת דיווח מידית.
<נעה בן שבת: היו שתי הערות.
<נעה בן שבת: הייתה הערה לגבי השינוי המהותי, האם מדובר על חל שינוי או שינוי מהותי ומתי השינוי הופך להיות כזה שהוא בעצם בקשה חדשה.
<נעה בן שבת: אם אפשר לשים את הגבול.
<אלי גורדון: נתחיל מזה ששינוי מהותי ושינוי לא מהותי קיים לא רק באירופה אלא גם בארצות הברית.
<אלי גורדון: מכיוון שלעשות הבחנה לא ניתן ברמה אבסולוטית, ברמה של החוק, לכן ביקשנו כאן שעל כל שינוי יהיה דיווח ולאחר קבלת דיווח נדע להבחין אם הוא מייג'ור או לא.
<אלי גורדון: לעניין 14 ימים ושבעה ימים.
<אלי גורדון: עשינו כאן מה שנקרא תזמון.
<אלי גורדון: יחד עם זאת הגענו למסקנה שברגע שמדובר ביבואן, בכל זאת היינו רוצים לקבל את המידע יותר מהר כי ההתייחסות היא למוצר ולא לכל המפעל או לשינויים שאתה עורך במפעל.
<אלי גורדון: לכן זמן התארגנות הוא הרבה יותר קצר ולכן שבעה ימים זה מה שאנחנו חשבנו לנכון שיהיו.
<רוברט סגל: ההערה שלי היא למקום של בעיות טכניות ולא איזושהי מהות.
<רוברט סגל: מישהו יכול פשוט לא להספיק מסיבות מאוד טריביאליות להודיע תוך שבעה ימים.
<רז הילמן: מדובר על הודעה בכתב.
<רז הילמן: אנחנו רוצים לוודא שההודעה בכתב יכולה להיות גם באמצעי שהוא אלקטרוני.
<נעה בן שבת: אני לא רואה איפה יכולה להיות הבנה אחרת.
<נעה בן שבת: אני אבדוק אם יכולה להיות הבנה אחרת.
<רז הילמן: בחלק מהמקומות זה כתוב.
<רוברט סגל: סליחה אדוני, לא קיבלנו תשובה על ההערה לגבי לוח הזמנים.
אלי אלאלוף: אלי, אתה רוצה להתייחס?
<אלי גורדון: מכיוון שבהסדרים שחלים על היצרן, התיק עצמו הוא הרבה יותר רחב ואז זה דורש יותר בדיקה, נתנו שם 14 ימים.
<אלי גורדון: לעומת זאת, במקרה של היבואן מדובר במוצר אחד, בתיק של מוצר אחד, ולכן שבעה ימים, לדעתנו מספיקים.
<אלי גורדון: רוברט אומר שיש מישהו שטכנית יכול לא להספיק.
<אלי גורדון: מי שלא יספיק בשבעה ימים, הוא לא יספיק גם ב-14 ימים ולכן זה לא השיקול.
<רוברט סגל: לא מדויק.
<רוברט סגל: מדובר על חברות קטנות ועל יצרנים קטנים שמייבאים חומרי גלם או יבואנים קטנים שמייבאים מוצרים סופיים והם לא חברה גדולה שיש לה מערכת מעקב.
<רוברט סגל: זה יכול להיות בן אדם אחד שהוא היצרן או משפחה של ארבעה אנשים שהם היצרנים והם בחופשה משפחתית בחוץ לארץ.
<רוברט סגל: סליחה שאני מעלה את זה אבל זאת הסיבה שיכולה להיות.
<אלי גורדון: בינתיים המוצר מיוצר.
<רוברט סגל: מפעל שמייצר או מפעל שהוא GMP.
<רוברט סגל: אני לא רואה את ההבדל.
<רוברט סגל: זה יכול להיות מפעל קטן שמייצר או יבואן קטן שמייבא.
<נעה בן שבת: זה בדיוק עושה את השינוי.
<אלי גורדון: ממילא יש לנו דיונים עם היבואנים ואנחנו נבדוק.
אלי אלאלוף: יש לכם עוד דיון ביניהם?
<רוברט סגל: כן.
אלי אלאלוף: תעלו את זה בדיון ותגיעו לסיכום.
<נתן ויטברג: בחוק חסרה קביעה, והיא די מורכבת, שמגישים השלמות להיתר יבוא וזה נכנס מחדש לסבב של ה-21 ימים.
<נתן ויטברג: אתה מגיש השלמות וזה כאילו הגשת בקשה מחדש.
<נתן ויטברג: השאלה אם אפשר לקבוע פה זמן יותר קצר.
אלי אלאלוף: דנו כל כך הרבה בזה.
<נתן ויטברג: אני מדבר ברישיון.
אלי אלאלוף: בואו נאמץ מה שאמרנו לסוג אחד.
אלי אלאלוף: אותו דבר.
אלי אלאלוף: אני לא מציע שנקיים דיון על זה.
אלי אלאלוף: תעתיקו משם, אם זה לא כתוב ולא ברור.
<אלי גורדון: אדוני היושב ראש, רק הבהרה כללית כי יהיו הרבה הערות.
<אלי גורדון: יש תקנות בעניין הזה ושם זה יוסדר.
אלי אלאלוף: יש לכם צינורות פתוחים לדיון גם מחוץ לוועדה.
אלי אלאלוף: תחשבו.
אלי אלאלוף: אלה דברים טכניים מאוד.
<רז הילמן: לסעיף 94.
<רז הילמן: סעיף 94 מדבר על כך שנותן האישור הוא בעצם מהנדס בשירות המזון הארצי, רשאי לתת הוראות לתחנת ההסגר איזה בדיקות לעשות.
<רז הילמן: אנחנו מבקשים שיהיה כתוב בצורה מפורשת, בגלל לקחים מהשטח, שנתן נותן אישור הנחיה איזה בדיקות צריך לבצע במוצר, בדיקות אלו ובדיקות אלו בלבד יתבצעו במוצר אלא אם ניתן אישור ממנהל שירות המזון הארצי.
אלי אלאלוף: אלה כבר פלפולים לתלמידים.
<רז הילמן: זה מאוד מהותי.
<ענת מימון: 95.
<ענת מימון: תוקפו של אישור מוקדם ליבוא תוקפו של אישור מוקדם ליבוא יהיה לתקופה שבין שנה לבין ארבע שנים, בהתאם לבקשת היבואן.
<ענת מימון: על אף הוראת סעיף קטן (א) רשאי נותן האישור לתת את האישור לתקופה קצרה מזו שהתבקשה, שלא תפחת משנה אלא בנסיבות חריגות, בשם לב, בין השאר, לסוג המזון, להיקף היבוא על ידי היבואן, לתקופה שבה האישור נמצא בידיו ולהקפדתו על מילוי הוראות לפי חקיקת המזון במהלך תקופה זו.
לקבוע הוראה: בקשה לחידוש אישור מוקדם ליבוא תוגש, פרק זמן מסוים לפחות לפני תום תוקפו של האישור.
לקבוע הוראה: כמו שנקבע לגבי אישור יצרן.
לקבוע הוראה: צריך יהיה להתאים את זה.
לקבוע הוראה: אתמול הייתה הערה של איגוד לשכות המסחר לגבי הארכה של האישור במקרה שלא מתקבלת תשובה ויש עיכוב במתן ההחלטה לחדש.
לקבוע הוראה: גם כאן אמרנו שנאמץ את ההסדר.
<נעה בן שבת: יחד עם זה שנוסיף את לוחות הזמנים.
<רז הילמן: ב-95(ב)?
<קריאה: תשעים ימים לפני?
<נעה בן שבת: אני לא יודעת אם תשעים ימים אבל אנחנו אולי נבוא עם הצעה לגבי המועדים.
<שרון גוטמן: אני לא בטוחה שצריך כאן את אותו מנגנון כמו ברישיון יצרן משום שאם היבואן לא הגיש בזמן, פשוט לא יהיה לו אישור יבוא והמוצר לא ייכנס לישראל.
<ענת מימון: גם היצרן, אם לא יהיה לו אישור יצרן.
<ענת מימון: גם היצרן, זה אינטרס שלו להגיש.
<ענת מימון: לא?
<שרון גוטמן: כאן יש לו מספר אישורים שהוא צריך כדי שהמוצר ייכנס לארץ.
<שרון גוטמן: במידה ואין לו את האישור, המוצר ייעצר ולא ייכנס.
<שרון גוטמן: זה אינטרס שלו.
<שרון גוטמן: זה לא מפעל שמייצר.
<קריאה: ואם יש פתאום חופשה?
<רז הילמן: ההסדר מתייחס למצב שהוא כן הגיש בזמן ולא למצב שהוא לא הגיש בזמן.
<רז הילמן: ההסדר הזה בדיוק נועד למצב שבו הוא הגיש בזמן.
<ענת מימון: היא מדברת לגבי איזה פרק זמן לפני.
<נעה בן שבת: האם צריך לקבוע פרק זמן מראש.
<רז הילמן: על פרק הזמן אפשר להחליט אבל ההסדר מתייחס בדיוק למצב שהוא כן הגיש בזמן.
<ענת מימון: גם על זה דיברנו.
<נעה בן שבת: אז לא צריך.
<קריאה: אם הוא הגיש מספיק זמן מראש.
<נעה בן שבת: אפשר למחוק את מה שמופיע כסעיף (ג).
<ענת מימון: רק נעשה את העניין של הארכה אוטומטית, אם הוגשה הבקשה ויש עיכוב במתן התשובה.
<נעה בן שבת: מספיק זמן מראש.
<ענת מימון: צריך שיהיה מספיק זמן מראש.
<ענת מימון: 96.
<ענת מימון: הגבלת אישור מוקדם ליבוא, התלייתו, ביטולו או סירוב לחדשו נותן האישור רשאי להגביל אישור מוקדם ליבוא מזון רגיש, להתלותו, לבטלו או לסרב לחדשו, לאחר שנתן לבעל האישור הזדמנות טעון את טענותיו, בהתקיים אחד מאלה: האישור ניתן על יסוד מידע כוזב.
<ענת מימון: האישור ניתן על סמך מידע חלקי, שגוי או מטעה, אשר לו היה עומד בפני נותן האישור לא היה נותן את האישור.
<ענת מימון: חדל להתקיים תנאי מהתנאים לקבלת האישור.
<ענת מימון: בעל האישור הפר תנאי מתנאי האישור או הוראה מהוראות לפי חקיקת המזון, לרבות חובה, הגבלה או תנאי לשימוש באישור שנקבעו לפי סימן זה.
<ענת מימון: בעל האישור סירב לשתף פעולה עם בירור חשד כאמור בסעיף קטן 98(א).
<ענת מימון: בעל האישור הורשע בעבירה שלדעת נותן האישור, מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה, אין הוא ראוי לקבל אישור מוקדם לייבוא מטעמים של שמירה על בריאות הציבור.
<ענת מימון: בעל האישור או האחראי מטעמו על היבוא גילה חוסר מיומנות, כישורים לקויים או ידע מקצועי חסר בחקיקת המזון באופן העלול להביא לסכנה לבריאות הציבור (בפסקה זו – ליקוי).
<ענת מימון: ואולם נותן האישור לא יורה על ביטול, על סירוב לחדש או על התליה לפי פסקה זו אלא אם כן שוכנע כי לא ניתן לקבוע לגביו תנאים שקיומם יביא לתיקון הליקוי, ובכלל זה דרישה כי בעל האישור או אחד לפחות מעובדיו הבכירים יעבור קורס הכשרה מתאימה לאבטחת איכות ובטיחות המזון, כפי שיורה מנהל שירות המזון.
<ענת מימון: השתנה פרט במסמכים, בטפסים או במידע שנמסרו לפי סעיף 92(א)(2) שאילו היה עומד בפני נותן האישור מלכתחילה הוא לא היה נותן את האישור.
<ענת מימון: התקיים בבעל האישור, ואם הוא תאגיד – באחד מנושאי המשרה בו, אחד מאלה: הוא הורשע בעבירה הקשורה בעיסוקו ושמחמת חומרתה או נסיבותיה הוא אינו ראוי לדעת נותן האישור לקבלת אישור מוקדם.
<ענת מימון: הוגש נגדו כתב אישום בעבירה הקשורה בעיסוקו.
<אהוד פלג: יש כאן ליקויים, סוגים שונים של חומרה, דרגות שונות של חומרה שלגבי כולן כאחת נקבע שנותן האישור רשאי להגביל.
<אהוד פלג: אנחנו סבורים שבמקרים היותר חמורים, הסנקציה תהיה כבר כאן ולא נושא לשיקול דעת.
<אהוד פלג: זאת אומרת, מי שנתן מידע כוזב, לא זכאי להקלה בהקשר של הסעיף הזה.
<אהוד פלג: כנ"ל מי שהורשה בעבירה בדברים האלה.
<אהוד פלג: יש כאן גם הערה לעניין הפרת אמון שנדונה בסעיפים קודמים ודורשת התייחסות.
<אהוד פלג: זאת אומרת, אנחנו מדברים לא על מצב שמישהו סתם כשל ובטח לא בתום לב אלא אנחנו מדברים על מקרים של מה זה מידע כוזב?
<אהוד פלג: הוא ידע שהמידע לא נכון ובכל זאת הביא אותו כדי לקבל אישור.
<אהוד פלג: זה קבלת דבר במרמה.
<אהוד פלג: הפר המון.
<אהוד פלג: זאת אומרת, נתנו בו אמון, נתנו לו תנאים והוא הפר אותם.
<אהוד פלג: הורשע בעבירה.
אלי אלאלוף: נציג משרד המשפטים יכול להתייחס?
אלי אלאלוף: יש כאן מישהו?
<אלי גורדון: הוא עבר לוועדה אחרת.
<נעה בן שבת: לנושא של ביטול – במקרה הזה זה אישור מוקדם ליבוא מזון רגיש – בדרך כלל משאירים את זה לשיקול דעת כי צריך לראות את הנסיבות.
<נעה בן שבת: בוודאי כך בהרשעות.
<נעה בן שבת: צריך לראות על מה הוא הורשע, מתי הוא הורשע, מה היו הנסיבות.
אלי אלאלוף: שיקול דעת של מי?
<נעה בן שבת: שיקול דעת של מי שנותן את האישור.
<נעה בן שבת: אי אפשר לעשות את זה חותך כי אז אתה עלול לפגוע בצורה חמורה מדי בזכויות.
<זאב שמואל פרידמן: משפטית אדוני.
<זאב שמואל פרידמן: כאשר יש לנו חשד ומישהו מסרב לשתף פעולה עם בירור חשד כאמור.
<זאב שמואל פרידמן: יש חשד שהבן אדם מסר מסמכים כוזבים, שהוא מרמה את המערכת, שהוא מסכן את בריאות הציבור והוא מסרב לתת את המסמכים, מסרב לבוא לחקירה.
<נעה בן שבת: דווקא זאת הדוגמה הפחות טובה כי יש חשד.
<זאב שמואל פרידמן: יש כאן חשד אבל אתה מסרב לתת את האפשרות לברר אותו.
אלי אלאלוף: אני פספסתי את שעת ההפסקה.
אלי אלאלוף: בואו נפסיק את הדיון בנושא הזה ונחזור בשעה 11:10.
אלי אלאלוף: אנחנו בסעיף 96.
אלי אלאלוף: היו הערות ואנחנו אמורים לתת תשובות.
אלי אלאלוף: ההפסקה הבאה תהיה בשעה 12:30 עד 13:00, כדי שיהיה לכם זמן לאכול וגם לי.
<רז הילמן: יש לי עוד הערה אחת, בבקשה.
<רז הילמן: סעיף 96 מתייחס להגבלות על אישור מוקדם ובעצם כורך יחד אתן, בזמן שזה קורה, לא יאריכו את התוקף או יסרבו לחדש אותו.
<רז הילמן: אני רוצה שיובהר – יכול להיות שזאת הייתה הכוונה אבל אני רוצה שזה יהיה ברור מהנוסח – שכל עוד לא התקיימו הנסיבות של התליה לאלתר, שזה סעיף 99, אין מקום לעכב חידוש של אישור יבוא לפני שמסתיים השימוע.
<רז הילמן: אם לדוגמה יש חשש שחדל להתקיים תנאי מהתנאים לקבלת האישור, יכול להיות שבהליך השימוע היבואן ימציא את המסמכים שיראו שבעצם לא חדל להתקיים התנאי הזה.
<רז הילמן: לכן הבקשה היא שיהיה ברור שבשימוש לפי סעיף 96 אין בעיה להאריך את התוקף של אישור יבוא אפילו באופן זמני עד שיסתיים ההליך של השימוע.
<נעה בן שבת: סליחה, לא הבנתי את הסיטואציה שאתה מתאר.
<נעה בן שבת: אני רוצה להסביר מה אני כן מבינה כדי שתוכל להתייחס.
<נעה בן שבת: בהתליה, כאשר יש התליה, יש לך רישיון שהוא בתוקף ואז באים ואומרים שלמרות שיש לך רישיון בתוקף, אנחנו מתלים את תוקף הרישיון ואתה לא יכול להמשיך לפעול על פיו, או האישור במקרה הזה.
<נעה בן שבת: אם פג תוקף האישור שלך, האישור היה לתקופה מסוימת ופג תוקפו, לא ביטול ולא התליה אלא פג תוקפו, אתה עכשיו מבקש להמשיך ולפעול.
<רז הילמן: מהנסיבות שהן במחלוקת.
<רז הילמן: זאת אומרת, כרגע יש איזושהי נסיבה שהיא במחלוקת.
<נעה בן שבת: באת לתום תקופת האישור שלך.
<רז הילמן: צריך להבין את ההבדל בין פיקוח על יבוא לבין הייצור המקומי.
<רז הילמן: בייצור מקומי באמת בוחנים את המפעל כמפעל ומחילים עליו איזושהי תכנית פיקוח.
<רז הילמן: ביבוא, כל מוצר ומוצר נדרש לאישור ובכל פעם כזאת, כאשר האישור מגיע לסוף תוקף- יכול להיות שזה אישור שמגיע לסוף תוקף אחרי שנה אחת ואמור באופן אוטומטי להתחדש לשנה נוספת – עלה משהו עכשיו שמעלה חשד שאולי יהיה צריך להתלות אותו.
<רז הילמן: כל עוד אלה לא נסיבות מחמירות כמו בסעיף 99, לא צריך ליישם את זה כי המשמעות בפועל היא שאם לא מחדשים באופן אוטומטי את האישור, כמו שאמור לקרות, המשמעות בפועל היא שעוצרים.
<רז הילמן: זאת אומרת, כאילו קרו הנסיבות המחמירות למרות שהן לא קרו בפועל.
<רז הילמן: את זה אני בא להגיד.
<נעה בן שבת: סעיף 99 הוא לא סעיף ההתליה היחיד.
<רז הילמן: הוא סעיף ההתליה לאלתר.
<נעה בן שבת: סעיף 99 הוא סעיף ההתליה לאלתר.
<רז הילמן: ההערה שלי נכונה גם לסעיף 97.
<רז הילמן: סעיף 99 הוא התליה לאלתר ואני אומר שנשמור אותו למקרים שצריך להתלות לאלתר.
<רז הילמן: סעיף 99 נותן מענה.
<נעה בן שבת: אבל בסירוב חידוש אתה לא יכול להגיד לאלתר.
<נעה בן שבת: יש לך החלטה.
<נעה בן שבת: מישהו רוצה לחדש את האישור, נגמר האישור הקודם, הוא לא ימשיך לו באופן אוטומטי.
<רז הילמן: אני רק אזכיר שכאשר אתה עושה אישור יבוא, אתה יכול לעשות אישור מראש לארבע שנים או מדי שנה לשלם את האגרה ולחדש אותו.
<רז הילמן: אני אומר שמי שלא בחר באפשרות לשלם מראש לארבע שנים, הוא במצב כזה, הוא יהיה בבעיה קשה.
<נעה בן שבת: אתה אומר שיש סטטוס.
אלי אלאלוף: יש לך התייחסות?
<אמיר רשף: אני יוצא לדיון בוועדה אחרת.
<נעה בן שבת: שרון, אתם יכולים להתייחס לנסיבות?
<נעה בן שבת: אדוני, אני פשוט לא מבינה את הסיטואציה.
<נעה בן שבת: אתה מדבר על סירוב חידוש או למעשה על הארכת תוקף של שנה אחרי שנה?
<נעה בן שבת: אולי זה באמת משהו אחר.
<שרון גוטמן: גם אני לא בדיוק הבנתי את ההערה של רז.
אלי אלאלוף: אני רוצה לראות אם אני הבנתי.
אלי אלאלוף: אתם לפעמים נותנים אישור לארבע שנים.
<אלי גורדון: עד ארבע שנים.
אלי אלאלוף: אומר רז שזה פתרון טוב בעיניו והוא לא צריך לבוא כל שנה ולבקש חידוש אלא רק לשלם את האגרה.
<רז הילמן: זה מצד אחד קיים.
<רז הילמן: לא כל היבואנים בוחרים בחלופה של תשלום מראש ואז במצב שבו יבואן לא בחר לשלם מראש את האגרה לארבע שנים, אם במקרה ההליך הזה של השימוע נפל בדיוק בתקופה שבה האישור שלו אמור להתחדש, מה שיקרה בפועל, אם לא יחדשו, זה כאילו שהיתלו את האישור.
<רז הילמן: את זה אני אומר, וזה למרות שלא קרו הנסיבות המחמירות ועוד לא הסתיים השימוע.
<שרון גוטמן: אבל הוא לא מתחדש אוטומטית.
<רז הילמן: הוא היה יכול להתחדש אם היו משלמים את האגרה לארבע שנים.
אלי אלאלוף: אם הוא היה משלם מראש, הוא היה מקבל.
אלי אלאלוף: ההתניה היום לאישור, היא בעצם רק עניין של תשלום.
<שרון גוטמן: הוא חייב להגיש איזושהי בקשה, לצרף לה איזושהי הצהרה שאין שינוי בשום פרט ואז זה מתחדש.
<שרון גוטמן: זה לא אוטומטי לגמרי.
<שרון גוטמן: זה מחייב אותו להגיש הגשת איזושהי הצהרה.
אלי אלאלוף: אם כל, זה לא משנה אם הוא שילם מראש לארבע שנים.
<רז הילמן: זה כן משנה.
אלי אלאלוף: אחרי ההסבר שהבנתי, זה נראה לי ברור.
<רז הילמן: זה שלא השתנה, הוא עדיין יכול להצהיר שלא השתנה כי באמת אם לא השתנה, הוא יוכל להצהיר על כך.
אלי אלאלוף: בבקשה, שישלם.
אלי אלאלוף: זאת רק הצהרה.
<רז הילמן: בפועל הסעיף הזה הוא סעיף של התליה לאלתר, כרגע, במצב של חידוש.
<רז הילמן: זה כל מה שאני אומר.
אלי אלאלוף: זאת פרשנות מחמירה.
<רוית ארבל הוסמן: בסעיף 96, יש כפילות בין 96(6) לסעיף (9).
<נעה בן שבת: אני רוצה לברר.
<נעה בן שבת: ב-(6) מדובר בעבירה ואני לא יודעת אם זאת הייתה הכוונה.
<רוית ארבל הוסמן: זה אותו הדבר.
<נעה בן שבת: לא, זה לא אותו הדבר כי כאן מדובר על עבירה בכלל, שלא נוגעת לעיסוקו.
<נעה בן שבת: לעומת זאת ב-(9) מדובר רק בעבירה שקשורה בעיסוקו, בשתי החלופות.
<נעה בן שבת: השאלה אם זה היה מכוון.
<נעה בן שבת: אם אנחנו מדברים תמיד על הרשעה, מה קורה עם מפר אמון.
<נעה בן שבת: האם העובדה שאדם מפר אמון, לא התליתם את רישיונו, קבעתם שהוא מפר אמון והשאלה היא האם בגלל זה תוכלו להתלות רישיון או שזה לא דבר שנחשב.
<נעה בן שבת: מה היחס בין הפרת אמון לבין ביטול או התליה של הרישיון?
<שרון גוטמן: את בעצם מפנה לסעיף המקביל שהיה ברישיון היצרן, סעיף 60, שהיה יותר רחב.
<נעה בן שבת: סעיף 60 היה רחב, אבל מצד שני לא היה בו את הנושא הזה.
<שרון גוטמן: של מפר אמון ספציפי.
<שרון גוטמן: לא היה מפר אמון.
<נעה בן שבת: יש כאן כמה עניינים.
<נעה בן שבת: נתרכז עכשיו בנושא של מפר אמון.
<נעה בן שבת: אתם אומרים שהתנאי הוא שהורשע בעבירה שלדעת נותן האישור.
<נעה בן שבת: לעומת זאת, במפר אמון, כאשר הסתכלנו על נושא מפר האמון, אדם לא הורשע כדי להיות מפר אמון אלא יש כל מיני נסיבות שהוא הפך להיות מפר אמון.
<נעה בן שבת: יש הפרת תנאים, מידע כוזב וכולי.
<נעה בן שבת: לא כל כך ברור מה היחס - - -
<שרון גוטמן: זה דומה לפסקה (4).
<נעה בן שבת: זה דומה לדברים אחרים.
<נעה בן שבת: הוא ביקש לייבא מזון על יסוד מידע כוזב.
<נעה בן שבת: מה ההבדל בין זה לבין זה שהאישור ניתן על יסוד מידע כוזב?
<נעה בן שבת: מה היחס בין ההסדר של מפר אמון לבין ההסדר של ביטול?
<נעה בן שבת: האם מפר אמון זאת בעצם הגבלה של האישור המוקדם ליבוא?
<שרון גוטמן: מאחר והנסיבות להכרזה על מפר אמון הן מאוד דומות לנסיבות שבסעיף 96(4) – תנאי מתנאי האישור – אפשר פשוט להוסיף את מפר האמון בתוך 96(4).
אלי אלאלוף: אני מציע שתבדקו את זה ביניכם.
אלי אלאלוף: אפשר להתקדם.
<ענת מימון: 97.
<ענת מימון: תקופת תוקפה של התליית אישור מוקדם ליבוא הוראה על התליית אישור לפי סעיף 96, תינתן לתקופה שאינה עולה על שלושה חודשים, אולם רשאי נותן האישור, בנסיבות מיוחדות, להאריך את התליה לתקופות נוספות שלא יעלו על שלושה חודשים נוספים, ורשאי הוא לקבוע תנאים לסיום ההתליה.
<ענת מימון: 98.
<ענת מימון: התלייה או הגבלה של אישור מוקדם ליבוא בשל חשד לאי עמידה בחקיקת המזון חשד נותן האישור כי המזון שלגביו ניתן אישור מוקדם אינו עומד בדרישות חקיקת המזון או בהוראות שנקבעו לפי פרק זה כאמור בסעיף 96(4), רשאי נותן האישור, לאחר שנתן לבעל האישור הזדמנות לטעון את טענותיו, להתלות או להגביל את האישור המוקדם ליבוא עד לבירור החשד האמור אם הדבר דרוש עקב חשש לבריאות הציבור או בטיחותו.
<ענת מימון: התליה או הגבלה כאמור בסיף קטן (א), תהיה עד לבירור החשד אך תוקפה לא יעלה על תקופה של חודש ואולם מנהל שירות המזון רשאי, בנסיבות מיוחדות, להאריך את תקופת התוקף המירבית בתקופות נוספות שלא יעלהו בסך הכול על חודש אחד נוסף.
<ענת מימון: 99.
<ענת מימון: התליית אישור מוקדם ליבוא לאלתר לשם מניעת סכנה חמורה לבריאות הציבור היה לנותן האישור יסוד סביר להניח כי מתקיימת לגבי בעל האישור המוקדם לייבוא עילה מהעילות האמורות בסעיפים 96 או 98, וסבר כי קיים צורך דחוף להתלות את האישור לשם מניעת סכנה חמורה לבריאותה ציבור, רשאי הוא להתלות את האישור לאלתר, ובלבד שייתן לבעל האישור הזדמנות לטעון את טענותיו בהקדם האפשרי לאחר ההתליה, ולא יאוחר מ-14 ימים מועד ההתליה.
<ענת מימון: 100.
<ענת מימון: מסירת הודעה לבעל אישור מוקדם לייבוא הודעה מנומקת על החלטת נותן האישור לפי סעיפים 96, 97 או 98, תימסר בכתב לבעל האישור המוקדם לייבוא הנוגע בדבר.
<ענת מימון: 101.
<ענת מימון: מתן אישור מוקדם לייבוא לאחר ביטול בוטל אישור מוקדם לייבוא מטעמים שפורטו בסעיף 96, לא תידון בקשתו של בעל האישור שבוטל למתן אישור מוקדם לייבוא לאחר הביטול, אלא לאחר שעברה תקופה של 12 חודשים מיום הביטול.
<ענת מימון: ואולם, נותן האישור רשאי לקצר תקופה זו, לפי בקשת בעל האישור, מנימוקים שיירשמו.
<נעה בן שבת: גם בהסדר הזה יש בעצם דמיון בינו לבין ההסדר של מפר אמון.
<נעה בן שבת: יכול להיות שצריך למצוא דרך לתאם ביניהם.
<רז הילמן: סעיף 99 הוא סעיף מאוד מאוד חריג וקיצוני של התליה לאלתר, עוד לפני שהיה שימוע ואנחנו חושבים שנכון שסמכות כזאת תינתן למנהל שירות המזון ולא לכל נותן אישור.
<רז הילמן: אני מבקש שבמקום "היה לנותן האישור יסוד סביר להניח" ייאמר "או היה לנותן האישור יסוד סביר להניח והוא קיבל אישור ממנהל שירות המזון" או "היה למנהל שירות המזון הארצי יסוד סביר להניח".
<רז הילמן: זה לגבי סעיף 99.
<רז הילמן: לגבי סעיף 101.
<רז הילמן: בעצם קובעים כאן כלל שתקופה של 12 חודשים מיום הביטול, לא ניתן יהיה לקבל עוד פעם את האישור.
<רז הילמן: אנחנו מבקשים להפוך את הכלל ולקבוע תקופה קצרה יותר ושניתן להאריכה עד 12 חודשים בהתאם לנימוקים שיירשמו.
אלי אלאלוף: מי רוצה להתייחס?
<נעה בן שבת: נותן האישור הוא מנהל שירות המזון או עובד שהסמיך לכך.
<אלי גורדון: למעשה נעה כבר ענתה.
<נעה בן שבת: אני שואלת.
<אלי גורדון: מבחינתי אנחנו מבינים מה חומרת המצב ואנחנו עדיין חושבים שנותן האישור, מנהלת מחלקה ליבוא שהיא אחת מאלה שהוסמכו על ידי מנהל שירות המזון להנפיק אישורי יבוא ולפקח על כל מהלך פיקוח על מזון מיובא, הם יהיו אלה שיוכלו גם לנקוט בצעדים מסוג זה.
<אלי גורדון: ממילא זה מגיע לשימוע.
<רז הילמן: זה לא מגיע לשימוע.
<נעה בן שבת: אחר כך.
<נעה בן שבת: לא יאוחר מ-14 ימים ממועד ההתליה, צריך לשמוע.
<רז הילמן: אבל קודם זה קורה.
<אלי גורדון: נאמר כאן מה עושים כאשר מפעל קטן ואולי הוא בחופשה כך שלהרים את זה לרמה של מנהל שירות המזון ולהשאיר את המקרים כאלה רק למנהל שירות המזון, זה לא נכון.
<רז הילמן: אז מנהלת מחלקת היבוא שציינת, אבל לא כתוב מנהלת מחלקת היבוא אלא כתוב נותן האישור ואלה גם העובדים מתחתיה.
<אלי גורדון: נותן האישור הוא מנהל שירות המזון או מי שהסמיכו לעניין זה.
<רז הילמן: כל מהנדס מזון שעובד בשירות.
<רז הילמן: זאת לא מנהלת מחלקת היבוא.
<רז הילמן: אולי יהיה כתוב מנהלת מחלקת היבוא.
<אלי גורדון: לכשניצור את ההסמכות, שם ניתן על זה את הדעת.
אלי אלאלוף: אנא מכם, תקיימו דיון בסעיף הזה.
אלי אלאלוף: תעשו דיון פנימי ביניכם ותראו אם אין כפילויות.
<רז הילמן: לגבי סעיף 101, הוא לא התייחס להערה, להפוך את הכלל.
<נעה בן שבת: לפני כן נשמעה הערה הפוכה על ידי אהוד פלג שאמר תקבעו מראש 12 חודשים ונקצר את התקופה.
<נעה בן שבת: אתה הולך בכיוון ההפוך.
<רז הילמן: אני אומר שנהיה עקביים.
<רז הילמן: העמדה שלכם לדעתי הייתה בצדק שצריך להשאיר שיקול דעת למנהל.
<אלי גורדון: שיקול דעת למנהל, ברשותך אדוני היושב ראש, ניתן גם במקרה הזה וגם במקרה הזה.
<אלי גורדון: זה עובדתית.
<אלי גורדון: המקרים הם שונים בעליל.
<אלי גורדון: כאן מדובר על ביטול אישור ובדומה לביטול רישיון יצרן, במקרה של תעשייה, אנחנו יצרנו רף של פרק זמן מסוים שממנו בנסיבות מסוימות אפשר לרדת.
<אלי גורדון: בעניין של מפר אמון, זה הפוך.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגן עליך.
אלי אלאלוף: יש לי הרגשה שמוטלת עליך אחריות אדירה גם להפסיק, גם להטיל קנס וגם וגם וגם.
אלי אלאלוף: אני שואל מה המערכת שאפשר לבוא ולערער על החלטותיך שהיא מערכת שהיא זמינה ומגיבה לפי הצרכים, גם של היבואן וגם של היצרן?
<נעה בן שבת: סעיף 203 לחוק.
<אלי גורדון: אנחנו נתנו על זה את הדעת בסעיף 203.
<אלי גורדון: אפשר לערער על החלטה של מפקח בפני מנהל שירות המזון.
<נעה בן שבת: אבל זה נכון.
<נעה בן שבת: זה לא פרק ד'.
<נעה בן שבת: צריך להוסיף שם.
<אלי גורדון: גם על היבוא.
<רז הילמן: רק על רשם היבואנים.
אלי אלאלוף: אבל זה מפקח ומנהל שירות המזון.
אלי אלאלוף: זה עליך.
<אלי גורדון: במידה והערר הוא עלי, על ההחלטה שלי, אפשר לפנות לראש שירותי בריאות הציבור ולערער על ההחלטה שלי.
אלי אלאלוף: עם לוח זמנים סביר.
<רז הילמן: כרגע סעיף 203 לא מסמיך.
אלי אלאלוף: בהערה שלי יש התחלת דיון בסעיף 203?
<אלי גורדון: לא התחלת דיון אלא כל ההסדר ניתן שם.
<נעה בן שבת: צריך לעשות התאמה.
אלי אלאלוף: כשנגיע לשם, נתייחס.
אלי אלאלוף: זה מרגיע.
אלי אלאלוף: תרשום לך, רז, ותהיה ער עת נגיע לסעיף 203.
תת סימן ד': 102.