GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אייל פלום: שתי הערות לגבי שלושת הסעיפים האלה – אייל פלום, הסתדרות הרוקחים – דבר ראשון, אני לא כל כך מצליח, זאת אומרת אני לכאורה למד מסעיף (ד) את מה שאנחנו טוענים קודם לכן, שיש חלק לא מבוטל מהעבירות פה שהן לא עבירות שביום-יום שלהן בכלל גורמות לסיכון בבריאות הציבור, ולכן נאמר, שאם במקרה גם הן מסוגלות לגרום לבריאות הציבור, אז יש כפל קנס.
<אייל פלום: עכשיו, השאלה אם עבירות שהן לא גורמות לסיכון לבריאות הציבור מטיבן, אלא שכמו שאנחנו טוענים הן אדמיניסטרטיביות, בכלל מקומן להיות כאן בפרק העונשין.
<אייל פלום: אני חושב שאפשר להגיד שאותן עבירות, אם הן אכן פוגעות בבריאות הציבור, הן עונשיות.
<אייל פלום: אבל אם לא, הן צריכות להיות מטופלות בנושא המשמעתי ולא בנושא העונשי.
<אייל פלום: הדבר הנוסף זה כל הנושא שהתייחסנו אליו כבר בעקיפין בכמה מקומות:
<אייל פלום: נעברה העבירה לפי סעיפים קטנים (א) או (ב) או (ג) בידי תאגיד, דינו – כפל הקנס.
<אייל פלום: למעשה המשמעות היא שכל העבירות לגבי כולם זה כפל קנס, כי המרבית המוחלטת של בתי המרקחת אפילו, לא מדבר על כל מי שמעל בשרשרת, בתי מסחר הם כולם תאגידים, אבל גם מרביתם המוחלט של בתי המרקחת הם תאגידים מבחינה משפטית.
<אייל פלום: גם אם זה תאגיד שיש לו בעלים אחד או בעל ואישה, הם כולם תאגידים.
<אייל פלום: ולכן אתם בעצם אוטומטית על כל העבירות, בכל בתי המרקחת הכפלתם את הקנס.
<לילך וגנר: סעיפים דומים קיימים בחקיקה שעוסקת במטריה דומה, כמו בחוק החומרים המסוכנים ובחקיקה אחרת, הם מאוד מקובלים היום.
<לילך וגנר: אני מסכימה שחלק מהעבירות שנמצאות במיוחד בסעיף (א) הן עבירות יחסית טכניות, לכן הן נמצאות במדרג הנמוך.
<לילך וגנר: עבירות כאלה, וגם העבירות בסעיף (ב) של פעולה ללא רישיון על כל סוגיו או ללא רישוי, יכולות לסכן את בריאות הציבור ויכולות לא לסכן את בריאות הציבור.
<לילך וגנר: כפל הקנס נועד למצבים של סכנה ממשית לבריאות הציבור.
<לילך וגנר: לא סתם סכנה שהיא הערך המוגן באמת בכל העבירות הללו, אלא סכנה ממשית לבריאות הציבור, ומכאן הנסיבה המחמירה.
<לילך וגנר: לגבי התאגיד, אני שבה ומזכירה שהעונשים הם עונשי מקסימום.
אלי אלאלוף: זה עונשים – מה?
<לילך וגנר: עונשים מרביים.
<לילך וגנר: זה אומר שבית-משפט יכול להטיל כל קנס עד הגובה המרבי.
<לילך וגנר: לתאגידים מאוד גדולים באמת רלוונטי העונש המרבי, לתאגידים פחות גדולים רלוונטיים עונשים אחרים.
<לילך וגנר: בית-המשפט מפעיל את שיקול דעתו בהתאם לתאגיד שעומד מולו.
<לילך וגנר: דבר אחרון, זה לא נכון שכל העבירות פה מוכפלות באופן אוטומטי.
<לילך וגנר: לא כל העבירות בכלל מתייחסות לבית המרקחת.
<לילך וגנר: יש עבירות על רוקחים ויש עבירות על פעילות ללא רישיון.
<לילך וגנר: אני לא חושבת שכל העבירות האלה רלוונטיות לבתי מרקחת ומיד העונש על תאגיד מכפיל את הקנס באופן אוטומטי.
אלי אלאלוף: הערה אחרונה, זה מתאים לשער של אתמול בהפועל באר-שבע.
<אייל פלום: יש פה אפילו הכפלה כפולה, כי מראש לקחו את העונש של שנה והצמידו אותו לחצי שנה, של שלוש שנים לשנה.
<נילי חיון-דיקמן: את הקנס.
<אייל פלום: את הקנס.
<אייל פלום: עשיתם הכפלה ראשונה כבר בנוסח, ועכשיו עשיתם הכפלה שנייה.
<אייל פלום: יש פה הכפלה בריבוע, ואני לא רואה לזה שום הצדקה.
אלי אלאלוף: הנושא הוא כל כך חשוב, ברשותך, אני לא רוצה לסיים אותו בדקה, למרות שהניצחון היה אתמול בדקה.
אלי אלאלוף: אני מבאר-שבע.
<אייל פלום: כן, ב-94, לא סתם.
אלי אלאלוף: אז אני בעד לחזור לנושא הזה בדיון מסודר.
אלי אלאלוף: ברשותך, נעשה את זה בישיבה הבאה.
אלי אלאלוף: נתכנן עוד שתי ישיבות בשבועיים-שלושה הקרובים.
אלי אלאלוף: ניתן לכם את המועדים.
אלי אלאלוף: בתקווה שתוך שתי ישיבות נגיע לסיום.
אלי אלאלוף: תודה לשמעון ידידי.
אלי אלאלוף: היום ה-21 באוקטובר 2015, ח' בחשון התשע"ו, השעה 08:38 ואני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: אני רוצה לברך את כל מי שנמצא כאן ואני יודע להעריך זאת כי אני בא מבאר שבע.
אלי אלאלוף: תודה וברכות לכל מי שמתאמץ ומגיע.
אלי אלאלוף: סימן שמכבדים את התהליכים שיש במדינה הדמוקרטית שלנו.
<ענת מימון: אנחנו בסימן ז' שאלה הוראות כלליות לעניין יצרן, יבואן ומשווק.
<ענת מימון: עברנו על שני תת-סימנים שהם אחזקה בטמפרטורה מבוקרת וחלוקת מזון.
<ענת מימון: את זה סיימנו בישיבה הקודמת ועכשיו אנחנו נמצאים בתת סימן ג': מניעת סכנה לבריאות הציבור ממזון, סעיף 190.
<ענת מימון: 190.
<ענת מימון: הוראות המנהל לעוסקים במזון לשם מניעת סכנה ממזון מסוים נוכח מנהל שירות המזון כי סכנה חמורה ומיידית לבריאות הציבור נגרמת או עלולה להיגרם בשל מזון מסוים או בשל השימוש בו, רשאי הוא לתת הוראות אשר יחולו על כל עוסק במזון, לצורך מניעת הסכנה, ובכלל זה הוראות לעניין אופן הייצור, האריזה, ההובלה, האחסון והמכירה של המזון (בסעיף זה – הוראות המנהל), ובלבד שיפורסמו בכל אלה: באתר האינטרנט, באופן בולט, ובמיקום שייועד להוראות המנהל, עם עיקרי הסיבות למתן ההוראה, ובשפות עברית, ערבית ובכל שפה נוספת שימצא מנהל שירות המזון כי נדרשת לאותו עניין.
<ענת מימון: בשני עיתונים יומיים לפחות, בעלי תפוצה ארצית, אחד מהם בשפה הערבית.
<ענת מימון: ברשומות.
<ענת מימון: הוראות המנהל יינתנו לתקופה שלא תעלה על שישה חודשים, ואולם רשאי מנהל שירות המזון להאריכן לתקופות נוספות שלא יעלו במצטבר על שנה, אם נוכח שממשיכים להתקיים הטעמים המצדיקים את נתינתן.
<ענת מימון: הוראות המנהל ייכנסו לתוקף עם פרסומן ברשומות.
<ענת מימון: על אף האמור, בנסיבות חריגות הנוגעות למיידיות הסכנה לבריאות הציבור וחומרתה, רשאי מנהל שירות המזון לקבוע בהוראות שיפורסמו באתר האינטרנט כי יכנסו לתוקף במועד הפרסום באתר כאמור, ובלבד שהפרסום ברשומות יבוצע בהקדם האפשרי, ולא יאוחר מ-48 שעות ממועד הפרסום באתר האינטרנט.
<ענת מימון: למעשה הסעיף הזה אומר שאם יש איזושהי סכנה מהמזון, למנהל שירות המזון תהיה אפשרות לקבוע הוראות שדרך המלך היא לפרסם אותן באתר האינטרנט וברשומות והן יהיו בתוקף לתקופה של עד שישה חודשים, אבל יש גם אפשרות בסעיף קטן (ג) לקבוע הוראות דחופות שייכנסו לתוקף מיד ועוד בטרם הפרסום ברשומות, במידה ובאמת שיש איזושהי סכנה חמורה יותר.
<ענת מימון: הפרסום צריך להיות תוך 48 שעות ממועד הפרסום באתר האינטרנט ואנחנו רוצות לשאול האם במצב שהן לא יפורסמו באמת, הן יהיו בטלות?
<ענת מימון: אם זה לא יפורסם תוך 48 שעות.
<אלי גורדון: אכן מדובר במקרה בו ההוראה תפוג תוך שישה חודשים - אני אתחיל בזה ואחר כך אני אתייחס גם לעניין של פרסום ברשומות תוך 48 שעות – או תתחדש לפי הצורך.
<אלי גורדון: כל הסעיף הזה דן במתן אפשרות למנהל או מי שהסמיכו לכך – על אף שזה לא כתוב כאן – לתת הוראות שהן הוראות אד הוק ולא ניתן בפרקי זמן כאלה להתקין תקנות וכולי.
<אלי גורדון: לעניין של פרסום ברשומות.
<אלי גורדון: באופן עקרוני, כפי שכתבנו אותו ורצינו אותו, קודם כל זה יחול מתחילת הפרסום באתר האינטרנט כי זה מה שצריך להיעשות.
<ענת מימון: אני מציעות שזה אולי יהיה שני ימי עבודה.
<זאב פיקובסקי: תנובה, איגוד תעשיות המזון.
<זאב פיקובסקי: בשורה השנייה היה כתוב קודם מוצר מזון והמילה מוצר נמחקה וכתוב מזון.
<זאב פיקובסקי: יש קצת אי בהירות בקשר לכל הנושא הזה ואני רוצה להרחיב את זה מעט ולהסביר.
אלי אלאלוף: בוא נשאל למה זה נעשה.
<זאב פיקובסקי: זה מהותי.
<זאב פיקובסקי: האם הכוונה היא לקבוצת מזונות או האם הכוונה היא לסוג מזון במפעל מסוים.
<נעה בן שבת: זה יכול להיות מוצר, זה יכול להיות סוג מזון, זה יכול להיות מגוון דברים.
<נעה בן שבת: לכן חשבנו שהמילה מוצר מיותרת כאן.
<זאב פיקובסקי: אם כן, אני אמשיך כי זאת בדיוק הנקודה.
<זאב פיקובסקי: אם יש איזושהי בעיה ספציפית במפעל מסוים בסוג מזון מסוים, אפשר לטפל בזה באמצעות הנחיה או הוראה מקומית דרך רישיון היצרן או הוראה ישירות של מפקח מפעל ולסגור את הדבר.
<זאב פיקובסקי: אם מדובר על משהו רוחבי וכתוב כאן לגבי ייצור המזון, הסעתו ואחזקתו, פרק הזמן שניתן כאן, לפעמים צריכים דברים שלוקח הרבה מאוד זמן ליישם אותם.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אני ממש מתחיל להיות לחוץ.
אלי אלאלוף: החוק הזה הוא חשוב אבל הוא לא בלעדי לחיים שלנו.
אלי אלאלוף: המילה מזון, בעיני זה מספיק לכל הדברים.
<יפעת זליקוביץ': מגה.
<יפעת זליקוביץ': אני מבקשת להוסיף תנאי אחד שהמידע יידחף בעצם לרשימת תפוצה.
<יפעת זליקוביץ': היום יש תכנית כזאת במשרד הבריאות ואני מבקשת שזה יירשם כאן.
<נעה בן שבת: רק לגבי היבואנים היה רישום.
<יפעת זליקוביץ': אבל גם כאן אני רוצה רישום, שיהיה עדכון על שינוי לרשימת התפוצה.
אלי אלאלוף: תפוצה למי?
אלי אלאלוף: למערכת?
<יפעת זליקוביץ': כשאני פונה למשרד הבריאות, אני רוצה לקבל.
<יפעת זליקוביץ': אני חייבת להיכנס לאתר ולבדוק כל הזמן.
אלי אלאלוף: את מבקשת משרד הבריאות לעדכן כל הזמן את עצמו.
<יפעת זליקוביץ': כל שינוי, יש רשימה.
אלי אלאלוף: תיזהרו כי היום אם לא תשכנעו מאוד, אני ממשיך.
<יפעת זליקוביץ': אבל זה ממש לא טבעי כי אחרת אני פושעת, אם אני לא נכנסתי באותו יום לאתר האינטרנט.
אלי אלאלוף: הוא מעכן באמצעות האינטרנט.
אלי אלאלוף: הוא לא ילך עכשיו לכל הארגונים.
<יפעת זליקוביץ': לא, אבל יש רשימת תפוצה.
<יפעת זליקוביץ': ברגע שיש שינוי, הוא מעביר את השינוי.
<יפעת זליקוביץ': זה קורה והם גם עושים את זה.
<ענת מימון: יש בחוק הזה מנגנון דומה ליבואנים של רשימת תפוצה.
אלי אלאלוף: אם לא תמצאי את התשובה בהמשך, נתייחס.
<רז הילמן: יפעת בסך הכול מבקשת שמנגנון שקיים ביחס ליבואנים, יהיה קיים גם בנושא הזה.
<אלי גורדון: אפשר להצהיר לפרוטוקול כדי לא להתעכב על הנוסח?
<אלי גורדון: אנחנו נעשה.
אלי אלאלוף: משרד הבריאות מתחייב לעשות.
<רז הילמן: המשמעות צריכה להיות שההוראה תיכנס לתוקף במועד בו קיבל היצרן את המידע?
<נעה בן שבת: אנחנו לא יכולים לעשות את הדבר הזה.
<נעה בן שבת: ההודעה הזאת תימסר.
<נעה בן שבת: מה שקובע אותה, זה הפרסום באתר האינטרנט והפרסום ברשומות.
אלי אלאלוף: תתחילו לזרום קצת יותר מהר.
<נעה בן שבת: הפרסום ברשומות הוא הקובע.
<נעה בן שבת: אמרנו מנהל שירות המזון או מי שהסמיכו לכך ואנחנו מציעים שבכל זאת זה יישאר בסמכות מנהל שירות המזון.
<נעה בן שבת: זאת הוראה שיש לה משמעות והיא גם הופכת להיות חלק מחקיקת המזון.
<נעה בן שבת: אולי בכל זאת אפשר להשאיר את סמכות בידי מנהל שירות המזון.
אלי אלאלוף: אתה צריך להיות יותר חזק מנהל שירות המזון ואתה צריך לעשות הרבה שרירים בגלל כל מה שמפילים על הכתפיים שלך.
<אלי גורדון: תפעולית יכול להיות שביום שבו מנהל שירות המזון נמצא בחופשה, ואני לא מדבר על עצמי במקרה הזה, לכן יכול להיות שאי אפשר יהיה להוציא משהו.
<אלי גורדון: לכן אני אומר שזה לא הגיוני.
אלי אלאלוף: או נציגו.
<אלי גורדון: לכן אמרתי מנהל שירות המזון או מי שהסמיכו.
<אלי גורדון: זאת הייתה הסיבה שביקשנו את זה.
אלי אלאלוף: אם מישהו יוצא לחופשה, כדאי שימנה במקומו מישהו.
<אלי גורדון: השאלה אם ממלא מקום מוסמך לעשות את זה.
אלי אלאלוף: לאותה תקופה.
אלי אלאלוף: אם אתה מעביר העתק לנציבות עובדי המדינה, אני בטוח שיש פרוצדורה טכנית.
<נעה בן שבת: אדוני, אנחנו נבדוק את זה.
<נעה בן שבת: אם יש אפשרות שממלא מקום נכנס בנעליו, זה בסדר, אבל אם אין, באמת נוסיף מי שהסמיכו לכך.
אלי אלאלוף: אפילו ליושב ראש הכנסת יש ממלא מקום.
אלי אלאלוף: רק לראש הממשלה, אנחנו לא יודעים מי זה ממלא מקומו.
<אלי גורדון: כל מה שאתה אומר זה נכון אדוני היושב ראש אלא שלמיטב ידיעתי במקרה הזה זה לא מכסה.
<אלי גורדון: המקרה של ממלא מקום לא מכסה הוראה כזאת.
<אלי גורדון: זאת הייתה הסיבה שהכנסנו את זה.
<אלי גורדון: אם זה מתקיים, לנו אין בעיה.
<נעה בן שבת: אנחנו נבדוק את זה ונתקן בהתאם.
<ענת מימון: 191.
<ענת מימון: אחריות יצרן, יבואן ומשווק לעניין מזון מזיק בסעיף זה, "מזון מזיק" – מזון שהזיק או שעלול להזיק לבריאות אדם, לרבות מזון שנמצאו לגביו תוצאות של בדיקת מעבדה המעידות על אי התאמה של המזון להוראות חקיקת המזון, שיש בה כדי להזיק או לעורר חשש לנזק כאמור.
<ענת מימון: עוסק במזון שנודע לו כי מזון שייצר, ייבא או מכר, לפי העניין, או שמצוי ברשותו, הוא מזון מזיק, יפעל לפי הוראות אלה: ינקוט באופן מיידי ובהקדם האפשרי בכל האמצעים הסבירים למניעת השימוש במזון, לרבות אמצעים אלה, והכול לשם מניעת סכנה או החשש לסכנה מצריכת המזון: עדכון היצרן או היבואן.
<ענת מימון: הוצאת המזון מדרכי השיווק בדרך של החזרה יזומה (Recall).
<ענת מימון: על אף האמור, הוראה על החזרה יזומה של מזון על ידי משווק תינתן רק ביחס למזון נמכר על ידו, ובהתאם לתקנות לפי סעיף 164(3).
<ענת מימון: מסירת הודעה לציבור על הסכנה הנשקפת מהמזון.
<ענת מימון: יודיע על כך באופן מיידי למנהל שירות המזון, וכן יעדכן אותו בפירוט האמצעים שנקט לפי פסקה (1), ויפעל על פי הוראותיו, לרבות הוראה על החזרה יזומה.
<ענת מימון: נתן מנהל שירות המזון הוראה לעוסק במזון לפי סעיף (ב)(2), רשאי מנהל שירות המזון לפעול לביצוע ההוראה בנסיבות שבהן העוסק במזון סירב לבצע את ההוראה, או בנסיבות של דחיפות מיוחדת.
<ענת מימון: (ג1) נודע למנהל שירות המזון כי הוא מזון מזיק, רשאי הוא בנסיבות דחופות או בנסיבות שבהן קיים קושי לאיתור בעלי המזון לפעול לפי פסקה (א)(1)(ב) אף בטרם מסר הוראה כאמור בסעיף (ב)(2) או במקביל למתן הוראה כאמור.
<ענת מימון: עוסק במזון יישא בהוצאות של פעולות שנקט מנהל שירות המזון לפי סעיף קטן (ג) או (ג1) אלא אם כן קבע מנהל שירות המזון אחרת.
<ענת מימון: מנהל שירות המזון רשאי להורות על החזרה יזומה, אם התקיימו נסיבות כאמור בסעיף קטן (ב), אף אם לא הובא הדבר לידיעתו דרך עוסק במזון, וזאת לאחר שנתן לעוסק במזון הזדמנות לטעון את טענותיו, אלא אם כן ראה כי קיים צורך דחוף, לשם שמירה על בריאות הציבור, להורות על וחזרה יזומה כאמור מבלי לשמוע את טענותיו.
<ענת מימון: עוסק במזון יתעד אצלו, לרבות באמצעות שמירת עותק, תלונות דבר נזק או חשש לנזק לבריאות אדם ממזון שייצר, ייבא או מכר, לפי העניין, לתקופה של שלוש שנים לפחות ממועד קבלת התלונה.
<יפעת זליקוביץ': יש לי כמה הערות.
<יפעת זליקוביץ': הגדרה של מזון מזיק.
<יפעת זליקוביץ': אני לא מצליחה להבין האם מזון מזיק זה כל מזון שלא עומד בחקיקת המזון.
<יפעת זליקוביץ': הרי לא כל מזון שלא עומד בחקיקת המזון הוא דווקא מזיק לבריאות.
<יפעת זליקוביץ': לכן צריך לחדד מה זה מזון מזיק ומי מגדיר שהמזון הוא מזיק.
<נעה בן שבת: אמרו שאלה תוצאות שאומרות שיש כדי להזיק.
<נעה בן שבת: אי התאמה, יש בה כדי להזיק או לעורר חשש לנזק.
<יפעת זליקוביץ': מי קובע שזה מזיק?
<יפעת זליקוביץ': היחיד שיכול לקבוע, לדעתי, זה שירות המזון.
<יפעת זליקוביץ': זאת אומרת, יש כאן לפעמים התחבטויות שזה גבולי מאוד וזה לא עומד ברמה קטנה או באיזושהי בעיה אחרת שידועה בשוק והיא לא עומדת בחקיקת המזון.
<זאב שמואל פרידמן: זה מעורר חשש.
<יפעת זליקוביץ': חשש אצל מי?
<יפעת זליקוביץ': אנחנו בעצם צריכים להוריד מהמדף אפילו עוד לפני שמשרד הבריאות אמר לנו להוריד מהמדף.
<יפעת זליקוביץ': כלומר, אני צריכה לבוא ולהחליט על משהו שהוא גבולי ורק אחרי זה אני מדווחת למשרד הבריאות.
<זאב שמואל פרידמן: לדעתך אני צריך לקנות דבר שהוא גבולי?
<יפעת זליקוביץ': לא.
<יפעת זליקוביץ': יש דברים מקצועיים.
<יפעת זליקוביץ': לא כל חריגה מחקיקת המזון מסוכנת לבריאות.
<יפעת זליקוביץ': חקיקת המזון מתייחסת להרבה מאוד דברים.
<יפעת זליקוביץ': אנחנו צריכים לבוא ולראות.
<יפעת זליקוביץ': יבוא ויגיד משרד הבריאות שאכן זה מסוכן לבריאות, אני לא אומרת שלא נדווח, בוודאי שנדווח.
אלי אלאלוף: הבנו את הבעיה.
אלי אלאלוף: שירות המזון מגדיר שיש מוצר או מזון מזיק?
אלי אלאלוף: מי יכול להצהיר על מזון שהוא מזון מזיק?
<אלי גורדון: קודם כל, יש היבטים של בטיחות המזון.
<אלי גורדון: לא איכות.
<אלי גורדון: מזיק בדרך כלל זה ברמה של בטיחות.
אלי אלאלוף: למה רק בטיחות?
<אלי גורדון: אני אומר בדרך כלל.
<אלי גורדון: בדרך כלל מזיק, זאת בטיחות.
<אלי גורדון: אלה יכולים להיות היבטים מיקרוביאליים, או מזהמים כימיים כאלה או אחרים וכולי.
<אלי גורדון: לכן במקרה הזה חקיקה מגדירה.
<אלי גורדון: במידה ויש חשש, בהחלט יש לך זכות לפנות לשירות המזון ולשאול אותו מה לעשות.
<יפעת זליקוביץ': אבל קודם אני צריכה להוריד ואחר כך אני צריכה לפנות.
אלי אלאלוף: ברגע שיש חשש, בוודאי מורידים.
<אלי גורדון: קודם כל עושים הולד.
<יפעת זליקוביץ': עושים הולד, אני מסכימה.
<אלי גורדון: משמעות הדבר היא הולד.
<אלי גורדון: מורידים.
<יפעת זליקוביץ': הוצאת המזון מדרכי השיווק בדרך של החזרה יזומה.
<יפעת זליקוביץ': השאלה השנייה שלי היא אם אני מוצאת אצלי בעיה במוצר שהוא של יצרן, לא שאני ייצרתי אותו.
<יפעת זליקוביץ': אם אני ייצרתי אותו, ודאי האחריות המלאה היא שלי.
<יפעת זליקוביץ': האם נטען שרק אני אוריד אותו?
<יפעת זליקוביץ': יכול להיות מצב, כמו שהיה לנו עכשיו את האירוע עם משרד הכלכלה, מוצר שהוא לא מזון ומשרד הכלכלה מצא חריגה אצלנו במוצר סגור, מוצר של יצרן קטן בארץ אבל כזה שמשווק להרבה רשתות והייתה בו חריגה ורק אנחנו קיבלנו הוראה להוריד אותו מהמדף למרות שרשתות השיווק האחרות ממשיכות לשווק אותו.
אלי אלאלוף: את זה החוק לא יתקן.
אלי אלאלוף: זה עניין מינהלי.
<יפעת זליקוביץ': לא, זה לא מינהלי.
אלי אלאלוף: זה שלא הורידו אצל האחרים, זה לא מעניין אותנו כרגע.
<יפעת זליקוביץ': גם כרגע האופציה היא שרק אנחנו נעשה, רק רשת אחת תעשה, בלי שההוראה תרד לכולןם.
<אלי גורדון: זה גם לא מדויק.
<אלי גורדון: יש כאן בקשה גם למסור ליבואן או ליצרן מידע על כך.
<יפעת זליקוביץ': ודאי.
<אלי גורדון: מכאן גם אנחנו יודעים לדבר עם יצרן או יבואן.
<נעה בן שבת: כאן מקבל היצרן את ההודעה שלך ואז הוא חוזר בחזרה לרישא, נודע לו שהמזון מזיק והוא צריך גם כן לפעול להחזרה מדרכי השיווק.
<נעה בן שבת: בעצם את משמשת טריגר להעברת האחריות גם לעוסק המזון האחר.
<יפעת זליקוביץ': אני מתנצלת, אני חייבת לחדד.
<יפעת זליקוביץ': האם יכול להיות שמשרד הבריאות יבוא, ידגום אצלי מוצר, ינחה אותי על הורדה מהמדף כי המוצר מזיק ולא ינחה גופים אחרים להוריד את המוצר מהמדף?
<אלי גורדון: מותר לי לענות?
אלי אלאלוף: זה לא צריך להיות בחוק.
אלי אלאלוף: זה עניין מינהלי מסודר של כל מערכת מסודרת.
אלי אלאלוף: ברגע שהוא יודע שהמוצר הזה, שירות המזון מוריד משהו או משרד הכלכלה מוריד ממישהו, אוטומטית הוא צריך.
אלי אלאלוף: הוא לא מטפל ברשתות אלא הוא מטפל במזון הזה.
אלי אלאלוף: אז הוא צריך לעשות את העבודה שלו, אבל לא, זה לא בחוק ולא צריך לרדת לרזולוציות מסוג זה.
אלי אלאלוף: ברשותך, נתקדם.
<רוני סורקיס: יש לי בעיה מסוימת עם המושג מזיק ולאן זה מוביל ואני אגיע לנקודה אחת מאוד מאוד ספציפית.
<רוני סורקיס: מדובר כאן על חקיקת המזון.
<רוני סורקיס: יש בארץ תקנים ורמות לצורך העניין של חומרי הדברה מותרים ומאושרים, אבל בו בזמן משרד הבריאות, כאשר מייבאים לארץ מזון מדינות שונות ורמות חומרי ההדברה במדינות האלה הן יותר גבוהות אך מותרות במדינות האלה, הוא מתיר להכניס אותם לתוך המדינה.
<אלי גורדון: לא נכון.
<רוני סורקיס: אני יכול להוכיח את זה.
<רוני סורקיס: זה גם בפירות יער.
<אלי גורדון: זה משהו אחר.
<רוני סורקיס: כאן יש לנו פתח לכך שמישהו בארץ יבוא ויגיד מכרת לי מזון מזיק כי המזון הזה עם רמת חומרי הדברה מעבר לרמה המותרת ובו בזמן המשלוח הזה הותר לכניסה לארץ על ידי משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: זה לא קשור יותר לחקלאות?
<אלי גורדון: זה קשור גם לשירות המזון.
<אלי גורדון: זה חלק מפעילות פיקוח על ייבוא המזון.
<אלי גורדון: יחד עם זאת, צריך להבין, רוני, שלא כל משלוח נדגם ובמידה ויש תוצאת בדיקה של שאריות חומרי הדברה, הממצא עצמו נבדק מול החקיקה.
<אלי גורדון: ברגע שחקיקה מאפשרת את אותה גמישות שהיושב ראש דיבר עליה במהלך הדיון האחרון ובאחד לפניו, מאפשרת גמישות לתוצאות בדיקה וניהול סיכונים, יש התייחסות לזה, אבל זה לא המקרה עליו אתה מדבר.
<אלי גורדון: הקלירנס של אישור יבוא או אישור שחרור מהנמל הוא לא מהווה כאן איזושהי ערובה לכך שתוצאת בדיקה פרטנית שאתה תעשה אותה לא תהיה חריגה.
<רוני סורקיס: אני רוצה לחדד.
<רוני סורקיס: אני מדבר על מצב שבו מוצר כמו פירות יער, בוא נדבר ספציפית על מוצר, שיש לו רמות שאריות חומרי הדברה מותרות בגובה מסוים בארץ כאשר בחוץ לארץ הרמות המותרות הן יותר גבוהות.
<רוני סורקיס: כאשר זה נכנס לארץ זה אכן נבדק בבדיקת מעבדה ובדיון מול שירות המזון, מכיוון שזה היה מותר בקודקס ובמדינה האחרת, זה הותר, אבל בו בזמן אני נמצא בארץ עם מוצר - - -
<אלי גורדון: אני רוצה לחדד.
<אלי גורדון: מצטער שאני עוצר אותך אבל אתה קצת לא מפרש נכון וחבל כרגע להשקיע בזה זמן.
<אלי גורדון: התקנות לשאריות חומרי הדברה על מוצרים ועל תוצרת חקלאית טרייה שלא מגודלת בארץ מפנות לכיוון של הקודקס.
<אלי גורדון: זאת הסיבה שהרמות הן כמו הרמות שנקבעו בתקנות.
<אלי גורדון: לכן אתה לא עושה הבדל נכון בצורה נכונה בין מה תקין ומה לא תקין.
<אלי גורדון: לא על המקרים האלה אנחנו מדברים.
אלי אלאלוף: לעניות דעתי הנושא שאתה מעלה לא קשור.
אלי אלאלוף: אני הבנתי שכאשר אתה משחרר מזון מהמכס והוא יוצא מהנמל, זה לא אומר שזה דבר טוב לשימוש.
אלי אלאלוף: יש בדיקות נוספות.
<נעה בן שבת: כמה הערות שדיברנו עליהן במהלך הקריאה.
<נעה בן שבת: האחת, ינקוט, אם לא באופן מיידי, אז לפחות בהקדם האפשרי, חובה לנקוט את האמצעים האלה למניעת הסכנה.
<נעה בן שבת: או שנכתוב סכנה לבריאות הציבור או למניעת הנזק מצריכת המזון.
<נעה בן שבת: צריך להבהיר כאן.
<נעה בן שבת: נזק זה משהו יותר ספציפי וסכנה זה משהו יותר רחב לבריאות הציבור ואנחנו צריכים לבחור בין המונחים.
<נעה בן שבת: נאמר כאן עדכון היצרן או היבואן.
<נעה בן שבת: אתם מדווחים גם למגדל שהוא לא היצרן?
<נעה בן שבת: צריך להבהיר את הדבר הזה.
אלי אלאלוף: כמה מקרים כאלה יש בשנה?
<אלי גורדון: אנחנו מדברים בממוצע על שלושה ריקולים בחודש בממוצע.
אלי אלאלוף: אז תעשו את זה יסודי ותודיעו לכל העולם.
<אלי גורדון: מתפרסמים באתר האינטרנט גם היום.
<נעה בן שבת: אם כן, אנחנו מוסרים את ההודעה לציבור.
<נעה בן שבת: אין כאן הגבלות על הדרכים.
<נעה בן שבת: אנחנו אומרים יודיע למנהל.
<נעה בן שבת: בעצם זאת פעולה עצמאית של המשווק.
<נעה בן שבת: זאת חובה של המשווק לנקוט בפעולה גם אם הוא לא מקבל הוראות.
<אלי גורדון: החובה היא לא רק על המשווק אלא גם על היצרן וגם על היבואן.
<אלי גורדון: למעשה משווק יכול לדווח כפי שמופיע כאן ליצרן או ליבואן והיבואן או היצרן יכולים להפעיל שיקול דעת לבדוק את רמת החששות ובהתאם לכך ליזום הורדה מוצעת ברמה ארצית.
<נעה בן שבת: אדוני, אני רוצה לברר עוד נקודה אחת.
<נעה בן שבת: בעצם החזרה יזומה יכולה להיות יזומה מטעם העוסק במזון.
<נעה בן שבת: היא צריכה להיות יזומה מטעם העוסק במזון כחלק מהאמצעים הסבירים שהוא צריך לנקוט.
<נעה בן שבת: אפשר לומר ממצאים סבירים.
<נעה בן שבת: אנחנו נגיד כאן האמצעים הסבירים ולא כל האמצעים הסבירים.
אלי אלאלוף: גם המשווק יכול לקחת אחריות.
אלי אלאלוף: הוא אמור אפילו להיות הראשון שמגלה את זה.
אלי אלאלוף: אנשים לא ילכו למשרד הבריאות להתלונן.
<אלי גורדון: אדוני היושב ראש, אתה צודק.
<אלי גורדון: הוא הראשון בשרשרת והוא צריך גם לדעת למנוע המשך, לדווח ליצרן וליבואן, כדי שיצרן ויבואן יפעלו ברמה ארצית וידעו ליצור מנגנון נכון ומאוזן של ההורדה.
<נעה בן שבת: למשרד הבריאות עצמו יש מרכז לקבלת תלונות?
<אלי גורדון: מרכז לקבלת תלונות אין לנו.
<אלי גורדון: כל לשכת בריאות מחוזית בה שירות המזון מיוצג מטפלת בכל תלונה ותלונה של אזרח שמתקבלת וקשורה למזון.
<אלי גורדון: נוהל פרסום, נוהל הגשה ונוהל פרסום וטיפול מפורסם באתר האינטרנט של משרד הבריאות.
<נעה בן שבת: והלשכות מדברות זו עם זו?
<אהוד פלג: אני מבקש להעלות כאן היבט.
אלי אלאלוף: לנקודה הזאת?
<אהוד פלג: לנקודה הזאת אבל לא רק לנקודה הזאת.
<אהוד פלג: זה היבט שלא התייחסנו אליו לדעתי עד כה וזאת העובדה שההגדרה של מזון מזיק היא ביחס לבני אדם, אבל באופן ישיר, כפי שזה נתפס ובא לידי ביטוי כאן בניסוחים.
<אהוד פלג: מה לגבי מזון מזיק לבעלי חיים כאשר יש כאן שני היבטים?
<אהוד פלג: פעם אחת, כמובן צער בעלי חיים, אבל הפעם השנייה היא העובדה שבעלי החיים האלה עשויים להיות מרכיב מזון במזון האדם.
<אהוד פלג: מדוע אם יש חומר מזיק כמשמעותו בסעיף הזה שניתן לראות שהוא עלול להזיק לבעלי חיים שמיועד לאוכל לבעלי חיים, אבל אלה בעלי חיים בשרשרת המזון הלאה, מדוע לא לעצור גם אותו?
<נעה בן שבת: יש חוק שעוסק בנושא של הפיקוח על מזון לבעלי חיים וזה חוק שנחקק לפני שנה.
<נעה בן שבת: יש לו הוראות מפורטות.
אלי אלאלוף: שמעתי שמונית השאירה אותך באמצע הדרך כי אתה רוצה להוזיל להם את הנסיעה.
<אהוד פלג: כמו שאדוני יודע, אנחנו בחזיתות רבות ולכן לצערי אני לא יכול להיות כאן כל הזמן אבל יש לנו נציג שעושה כאן עבודה טובה מאוד.
אלי אלאלוף: אני חושב שזאת מלחמה נכונה.
<ענת מימון: 192.
<ענת מימון: הודעה בדבר מסוכנות מזון בלי לגרוע מהוראות סעיף 191, מנהל שירות המזון או מי שהסמיכו לכך יהיה רשאי לעשות כל אחד מאלה: להורות לעוסק לפרסם או להודיע לכל אדם הנוגע בדבר, כי מזון או תהליך עבודה אינו מתאים לדרישות חקיקת המזון החלות עליו, וכי המזון או תהליך העבודה מסוכן לבריאותו או לבטיחותו של אדם הצורך את המזון, או שקיימת הסתברות גבוהה למסוכנות כאמור.
<ענת מימון: הפרסום או ההודעה יהיו באופן שיורה עליה מנהל שירות המזון או מי שהסמיכו.
<ענת מימון: הוראה לפי פסקה זו לא תינתן אלא לאחר שניתנה לעוסק הזדמנות סבירה לטעון את טענותיו.
<ענת מימון: לפרסם או להודיע הודעה מטעמו אם נוכח כי העוסק סירב לפרסם או להודיע באופן שהורה עליו כאמור בפסקה (1), או אם סבר כי קיים חשש מיידי לשלומו או לבריאותו של אדם, ובלבד שנתן לעסוק הזדמנות סבירה לטעון את טענותיו, ורשאי הוא - להודיע או לפרסם הודעה מטעמו גם בלי שנתן לעוסק הזדמנות סבירה לטעון את טענותיו אם סבר כי קיים חשש מיידי כאמור ובלבד שנתן לו הזדמנות כאמור בהקדם האפשרי לאחר מכן.
<ענת מימון: לחייב את העוסק בהוצאות ההודעה או הפרסום, כולן או חלקן.
<ענת מימון: להורות לכל עוסק להודיע או לפרסם, או להודיע או לפרסם הודעה מטעמו, על ממצאי בדיקות שערך בהתאם לסמכותו לפי פרק זה, אם נוכח כי נגרמה פגיעה לשלומו, לבריאותו או לבטיחותו של אדם, או קיימת הסתברות גבוהה שתיגרם פגיעה כאמור, ובלבד שנתן לעוסק הזדמנות סבירה לטעון את טענותיו טרם מתן ההודעה או הפרסום כאמור.
<ענת מימון: סבר נותן ההוראה כי קיים חשש מיידי לשלומו, לבריאותו או לבטיחותו של אדם, רשאי הוא לפרסם כאמור בלי שנתן לעוסק הזדמנות לטעון את טענותיו כאמור, ובלבד שנתן לו הזדמנות כאמור בהקדם האפשרי לאחר מכן.
אלי אלאלוף: הערות?
<גבי פיסמן: משרד המשפטים.
<גבי פיסמן: אני מבינה שהנוסח בסעיף קטן (ב) שונה כך היעדר זכות הטיעון חל ביחס לכל התנאים של סעיף קטן (א) כאשר הכוונה שלנו הייתה שזכות הטיעון תישלל בעצם רק במקרה שקיים חשש מיידי לשלומו, לבריאותו או לבטיחותו של אדם ולא במקרה שמזון אינו מתאים לדרישת חקיקת המזון.
<נעה בן שבת: את מדברת על (2)(א)?
<גבי פיסמן: אני מדברת על 193(ב).
<ענת מימון: אנחנו עוד לא שם.
<גבי פיסמן: בסדר.
<גבי פיסמן: סליחה.
<זאב שמואל פרידמן: המועצה הישראלית לצרכנות.
<זאב שמואל פרידמן: אדוני היושב ראש, ההערה שאני מתייחס היא הערה שלמעשה הובלנו לתוכה.
<זאב שמואל פרידמן: יש כאן רפים מאוד מאוד גבוהים להפעלת סמכות הממונה.
<זאב שמואל פרידמן: גם כאשר מדובר בסמכות להודיע, אנחנו צריכים שתתקיים הסתברות גבוהה למסוכנות.
<זאב שמואל פרידמן: ואם יש רק הסתברות שיקרה משהו חמור למישהו?
אלי אלאלוף: אז להוריד את המילה גבוהה.
<זאב שמואל פרידמן: כנ"ל יש כאן לכל האורך.
<זאב שמואל פרידמן: אם קיים חשש מיידי לשלומו או לבריאותו של אדם וגם זה, זה לפרסם או להודיע.
<זאב שמואל פרידמן: למה אני חייב את כל אותם חסמים?
<זאב שמואל פרידמן: אני יכול להבין כאשר אני רוצה לשלול את זכות הטיעון למה אני זקוק למיידיות או לדברים כאלה, אבל בעצם המהות לפרסם או להודיע, אני חושב שזה מיותר.
<נעה בן שבת: מה המשמעות שאתה מפרסם?
<זאב שמואל פרידמן: עדיין יש את שיקול הדעת אבל אני לא רוצה להגביל את שיקול הדעת.
<זאב שמואל פרידמן: אני רוצה שאלי יעשה את שיקול הדעת שלו ויבוא ויגיד שיש הסתברות ואני בודק.
<נעה בן שבת: צריכה להיות הסתברות ממשית או סבירה.
<זאב שמואל פרידמן: הסתברות ממשית, זה בסדר.
<זאב שמואל פרידמן: אבל למה צריכה להיות הסתברות גבוהה?
<זאב שמואל פרידמן: למה זאת צריכה להיות סכנה מיידית?
<זאב שמואל פרידמן: אם יש לי חשש שילד ימות חס וחלילה מהיעדר משהו?
אלי אלאלוף: לא, אנחנו לא מדברים על זה.