GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יוכבד פנחסי אדיב: אני רק רוצה להוסיף עוד משהו אחד קטן, ככה לסכם את הדברים, כי עוזי נתן פן אחד שיכול להוביל - - - קודם כל לשים את הנושאים על השולחן, זה הנושא של מלגות, אז זה מצוין, זו פריצת דרך.
<יוכבד פנחסי אדיב: אנחנו באמת מסתכלים על מה שנקרא טווח קצר, טווח ארוך.
<יוכבד פנחסי אדיב: על הטווח הקצר דיברנו, אנחנו משוועים למשאבים ואנחנו משוועים לשינוי, אבל אנחנו גם מסתכלים קדימה.
<יוכבד פנחסי אדיב: אנחנו אנשים אופטימיים ואנחנו באמת מסתכלים קדימה וקוראים לוועדה באמת לייצר הסדרה במערכת לטובת כולנו, לטובת המדינה.
<יוכבד פנחסי אדיב: יש לייצר כאן הסדרה במערכת מבחינת תקציב, מבחינת צרכים, מבחינת איגום משאבים, מבחינת כל תהליך שיוכל להביא לאיזה שהוא סוג של מועצה שתטפל בהשכלה הטכנולוגית כמות שהיא מרמת ההנדסאי למטה, הכול בראייה של עולם תעשייתי, בעולם של מקצועות, בעולם של פריון, בעולם של הצלחה, ואני מבקשת שהוועדה תקרא להשוואה של מעמדו של הסטודנט, על תקציבו ותקצובו, סטודנט הנדסאי בהקבלה לסטודנט האקדמי, משום הרציונל שעומד מאחורי העניין שאומר כמה עולה להכשיר הנדסאי אל מול כמה עולה להכשיר מהנדס.
<יוכבד פנחסי אדיב: כשאנחנו מסתכלים על המערכת, על המחשוב ועל הציוד ועל המרצים שנדרשים, על הפסיליטיז שהסטודנט אמור לשבת שם, זו זכות בסיסית שלו לשבת בתוך קמפוס מפואר, וכן, צריכה סוף סוף להינתן אמירה ולהגיד שהכסף והתקצוב צריך להיות שווה, סטודנט הנדסאי אינו מופלה מסטודנט אקדמאי.
אלי אלאלוף: עוד מישהו?
אלי אלאלוף: זה דיון פתוח.
<אסף מנוחין: אני, ברשותך, מרגיש קצת לא נוח ואני רוצה להסביר.
<אסף מנוחין: פורום המכללות הטכנולוגיות, זה נשמע שהוא מכיל את כל מערכת המכללות הטכנולוגיות, בעצם זה מייצג את המכללות הטכנולוגיות שהן בפיקוח מה"ט.
<אסף מנוחין: הם מדברים מתוך מצוקה ואני איתם ואיפה שאני יכול אני משתדל לעזור ואני שותף בחלק מהדברים, אבל אנחנו חיים בתוך עולם שיש בו מספר דברים במקביל, תהליכיים.
<אסף מנוחין: מועצת ההנדסאים והטכנאים המוסמכים, גוף שהוקם ואמור לתת חלק מהמענה לדברים ואולי צריך, הוא לא עלה פה על השולחן, אבל אולי צריך לתת לו יותר כוח, יותר עוצמה, הוא יכול לתת חלק מהמענים בדברים.
<אסף מנוחין: במשרד החינוך התפיסה היא שונה.
<אסף מנוחין: אני מכיר את מה שהפורום מייצג, במשרד החינוך הקונספט הוא שונה.
<אסף מנוחין: אנחנו מדברים היום על מכללות קטנות במשרד החינוך, התפיסה שלנו של כיתה או מכללה לטכנאים/הנדסאים, זה מוביל את החינוך הטכנולוגי הבית ספרי.
<אסף מנוחין: יש לי כיתה פה בשדרות, יש לי שתי כיתות בבאר שבע.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה של טרמינולוגיה.
אלי אלאלוף: מה זה 'יש לי'?
אלי אלאלוף: יש מערכת החינוך, זה לא הכסף - - - עוזי ברח לי, זה לא הקופה של אבא שלו ולא של - - - תשתמשו בטרמינולוגיה ממלכתית.
אלי אלאלוף: מה זה יש לי?
אלי אלאלוף: זה בא מהבית?
אלי אלאלוף: תגיד אני מנהל מערכת של המדינה, תשתמשו בזה, מספיק עם השפה של רס"רים בצה"ל.
<אסף מנוחין: יש במערכת החינוך כיתה בשדרות, שאם היא תלך לפי הקונספט הזה היא תיסגר.
<אסף מנוחין: יש שתי כיתות בבאר שבע, של טכנאים/הנדסאים, שייסגרו.
<אסף מנוחין: יש בערד, בדימונה, בפריפריה החברתית הכלכלית.
<אסף מנוחין: כלומר ברגע שהולכים על איזה שהוא מודל צריך להבין ששליש מהמערכת של טכנאים והנדסאים היא בעצם בפיקוח של משרד החינוך ועם המערכת הזאת יש שם כשש-שבע מכללות גדולות וכל השאר הן בעצם עוגן בית ספרי שמרים את כל החינוך הטכנולוגי בבית הספר ואם נפגע בו אנחנו עלולים ליצור פה איזה שהוא נזק הרבה יותר רציני.
אלי אלאלוף: אז יש לי משפט מאוד פשוט.
אלי אלאלוף: לא מתכוונים לסגור שום מערכת, אבל לתאם, לייעל, לשפר ולאחד אותן במטרות מאוד מוגדרות.
אלי אלאלוף: מה שנעשה במשרד החינוך זה שונה, משרד הכלכלה, זה לדעתי ידוע גם לשר בעבר ולשר שעזב באמצע, יש הרבה מה לשפר.
אלי אלאלוף: אני אגיד לכם את זה בצורה הכי גלויה, מטרתנו להעביר את הכול ת"פ משרד החינוך, כמו ות"ת באוניברסיטאות, כל נושא המכללות, כל החינוך הטכנולוגי.
אלי אלאלוף: אין שום סיבה, ואני אומר את זה מידע אישי לא קטן, שמערכת של 15,000 ילדים במסגרת הקורסים למיניהם יישארו שבויים, אני קורא לזה, של משרד הכלכלה שהיא מערכת בעיניי לא מספיק מקצועית, בעיניי לא מספיק מפותחת וכו'.
אלי אלאלוף: ולא רק בעיניי, אני יכול לדבר גם בשם כמה חברי כנסת שגם כן - - - לכן המהלך הזה הוא מהלך כולל שיכלול גם מבנה ארגוני אחר, גם תכנים אחרים, גם רצף של הכשרות המתאימות לחינוך טכנולוגי.
אלי אלאלוף: זה לא יהיה שמה שיש יישאר, אני מודיע לכם.
אלי אלאלוף: זה לא יהיה.
אלי אלאלוף: כשאנחנו נדון בתקציב במאי, יוני, יולי, אנחנו נביא הצעה אחרת שנגבש אותה איתכם, נתלבט איתכם, אבל פה האחריות היא על הפוליטיקאים.
אלי אלאלוף: אנחנו הולכים לשינוי מהותי של המערכת, וזה בשיתוף פעולה עם כולם.
אלי אלאלוף: כרגע אי אפשר עוד להגיד שהתחלנו עם שר הכלכלה החדש, אבל נעשה את זה בהקדם האפשרי.
אלי אלאלוף: יש מודעות לנושא הזה ונשנה.
אלי אלאלוף: המצב הוא לא טוב, גם אצלכם לא טוב, שלא תחשבו שיש - - - אם אנחנו עושים מהפכה, עושים אותה כוללת.
אלי אלאלוף: אני מציע לכם, תיכנסו לאתר האינטרנט, וזה לא אני שמתחיל, הפוליטיקאים הם בסוף המסלול, אנשי המקצוע אמורים להביא את הצעות התכנון - - - המהפכה של המזון, יבוא ויצוא והובלה וכו', זה מהלך אדיר שאפשר גם פה להכניס בנושא הזה.
אלי אלאלוף: אנחנו באמת התבססנו בהתחלה על המצב של המכללות, שהוא באמת עגום, בלתי נסבל, אבל מצד שני כל החינוך הטכנולוגי הוא בשלופים והגיע הזמן שנכניס את זה קצת יותר.
אלי אלאלוף: במקרה אני מכיר את הנפשות הפועלות במשרד החינוך קצת יותר מזמן.
<שולי אייל: אני רק אציין לפרוטוקול, יש בעולם של משרד הכלכלה מעל 30,000 סטודנטים הנדסאים, בי"ג-י"ד יש בערך כ-7,000, 6,000 סטודנטים שלומדים, אז התקצוב של ה-6,000 האלה הוא בעצם פי שניים מהתקצוב - - -
אלי אלאלוף: תעשו לי טובה, בואו לא ניפול כל פעם על בעיות תקציב.
אלי אלאלוף: עכשיו אני מומחה, אתה רוצה שנגיד לך כמה אתה רוצה לשים פה?
אלי אלאלוף: אנחנו עושים כדי שיהיה שינוי מהותי.
אלי אלאלוף: אנחנו באנו לאוצר לפני כמה ימים, אנחנו לא אומרים 'טוב, תנו לנו את כיבוי האש של הגרושים עכשיו'.
אלי אלאלוף: זה לא מה שמעניין, אני בטוח שגם אתם, זה המעמד האמיתי של החינוך הטכנולוגי במדינת ישראל ומתוך זה המעמד של כל המוסדות ושכולם יהיו ברמה הנדרשת ובתקצוב הנדרש.
אלי אלאלוף: תאמינו לי, אחרי שהתנסיתי בחוק אחד מטורף כמו חוק המזון, אני מאוהב בחוק ההסדרים, למרות שהתדמית היא קטסטרופה, אבל - - -
<קריאה: אפשר להתחיל מהלכים.
אלי אלאלוף: כן, פה אפשר לעשות ואני רואה את זה וזה הדבר הראשון שביקשתי משר האוצר והוא אמר 'תתחיל לעבוד'.
אלי אלאלוף: למנכ"ל האוצר יש תכנית ואג'נדה שלו ופורום האג'נדה שלו זה שינוי המעמד של החינוך הטכנולוגי.
אלי אלאלוף: זה ברור, זה כבר קיים.
אלי אלאלוף: זה כבר לא שאני אשכנע, אולי, לא, זו עובדה.
אלי אלאלוף: זה יהיה בחוק ההסדרים הבא, אני אומר לכם, הסעיף של החינוך הטכנולוגי יהיה ויהיה בולט וזה הרבה כסף שמתווסף.
אלי אלאלוף: פה אנחנו ראינו במזון, בבשר, בכל השטויות האלה, כמה כסף יש לטובת הציבור שלצערי לא מנוצל נכון.
<עידו חגי: במבט לתמונת העתיד אני רוצה רגע להתחבר למה שכולם יודעים למעשה וזה ידוע גם במחקרים של בנק ישראל ב-15 השנה האחרונות וגם במחקרים של ה-OECD, שההון האנושי הטכנולוגי מעלה פריון, מעלה צמיחה.
<עידו חגי: כשאנחנו יושבים פה בכנס שדרות אני עכשיו רוצה להסתכל על נקודת המבט לא של כלכלת ישראל, שזה יביא לצמיחה, אני רוצה דווקא לראות איך זה פותר את הבעיה של פער המעמדות ופער ההכנסה במדינת ישראל, איך זה נותן מענה לאזרח בפריפריה הגיאוגרפית ובפריפריה החברתית שנותן לו מקצוע, מקצוע שהוא יכול להיות יצרני, עם גאווה.
<עידו חגי: זה מקצוע מאוד מאוד איכותי ואני חושב שהמגמה במדינה, ברפורמה שנעשה, היא גם להביא לכך שהתפיסה של ההשכלה הטכנולוגית, ההכשרה המקצועית, החינוך הטכנולוגי, יהיה לו מעמד לא פחות ממעמד של השכלה אקדמית.
<עידו חגי: אנחנו התבלבלנו.
<עידו חגי: המחקרים מוכיחים היום שהכפלה של כמות הסטודנטים האקדמיים במדינת ישראל היא חשובה להשכלה, אבל במבחן הפרט, הסטודנט האקדמי, את היכולת שלו להשתכר בכבוד היא לא מקדמת.
<עידו חגי: זה העלה את הפריון ב-10 השנים האחרונות רק ב-7%, זה לא תורם, והמדינה לא קיבלה את ההחלטות הנכונות ואנחנו מברכים על ההתפכחות הזאת.
<עידו חגי: ההשקעה הזאת תביא להצלחה.
<עידו חגי: אני חושב שההחלטה הזאת של הרפורמה תחזק לא פחות את החינוך הטכנולוגי, כי כפי שאסף אמר, במשרד החינוך הכיתה של י"ג-י"ד שהיא תהיה גורם מושך תמשוך את החבר'ה כבר בחטיבת הביניים לבחור את המסלול הזה.
<עידו חגי: יש לנו תפקיד חשוב מאוד בלשנות את התדמית של העבודה הקשה, של ההשקעה בחינוך הטכנולוגי.
<עידו חגי: אנשים צריכים להבין שתכנית הלימודים של ההשכלה הטכנולוגית, של הנדסה יישומית, היא תכנית לימודים מאוד מאוד קשה.
<עידו חגי: אנחנו עכשיו לא רוצים תמיד לבוא ולהשוות את עצמנו לאקדמיה, אנחנו בזכות עצמנו בעולם, ההשכלה הטכנולוגית היא קיימת בזכות עצמה בעולם.
<עידו חגי: המודלים בגרמניה, בשוויץ, במדינות ה-OEDC ואנגליה הם לא תחת חסות האקדמיה, זה תחת ההשכלה הטכנולוגית, שזה מנוע צמיחה מספר אחד בעולם.
<עידו חגי: חשוב להדגיש את הנושא הזה, חשוב לראות איך מפתחים את הנושא הזה, כי אין ספק שהמדינה היום בבעיה.
<עידו חגי: אנחנו מכירים את הבעיות הכלכליות, אנחנו מברכים על ההובלה ואנחנו מברכים שההובלה באוצר, שהם קובעי המדיניות בשנים האחרונות, התקציב, המדיניות הכלכלית תקציבית, בסופו של דבר הפוליטיקה של הקצאת המשאבים היא אשר קובעת, ואני מחזק את ידך בהובלה, גם על השינוי המבני שהוא החשוב וגם כמובן המשאבים.
<עידו חגי: המשאבים הם חשובים ואנחנו מברכים על המהלך הזה ונשמח להיות שותפים כדי להביא את זה הלכה למעשה.
<עידו חגי: כל אחד ואחד במכללה, באי המכללה, אוכלוסייה שבאה עם השכלה ופרופיל לא תמיד טוב, צריך לשים פה על השולחן, שאחת המהפכות הנדרשות היא בפיתוח המיומנות המתמטית מדעית של התלמידים במדינת ישראל.
<עידו חגי: בוגרי מערכת החינוך במדינת ישראל היום לצערנו, רמת הידע שלהם במתמטיקה ומדעים היא נמוכה והיא לחלקם לא מספיקה כדי לעמוד בהצלחה בלימודי ההנדסה היישומית של ההנדסאים.
<עידו חגי: יש פה מהלך שנדרש להתחיל מכיתה א'.
<עידו חגי: אנחנו לא צריכים לחזק רק את ה-5 יחידות מתמטיקה, אנחנו צריכים לחזק את המיומנות של כל ילד וילדה במדינת ישראל בשפה ובאוריינות המתמטית, שתהיה להם ההזדמנות ללמוד לימודים טכנולוגיים ולהצליח בחיים.
<עידו חגי: להתפרנס ולממש את חייהם.
<עידו חגי: יש בעיה מאוד מאוד קשה ואנחנו לא מודעים לה, אנחנו ביום יום במכללות חותרים ונחושים להביא את אותם סטודנטים להצלחה, אבל קשה לנו בלימודים של שנתיים לגשר על פער של 12 שנה במיומנות מתמטית מדעית.
<עידו חגי: אנחנו פה בכנס שדרות לחברה וצריכים לשים את האמת גם על השולחן.
<עידו חגי: הנושא הוא גם לפתחה של מערכת החינוך, אנחנו צריכים לחנך לערכים ולהקנות מיומנויות.
<עידו חגי: המטרה היא לא תעודת בגרות, המטרה היא מיומנויות שיאפשרו לכל נער ונערה במדינת ישראל לממש את עצמם בחיים.
<עידו חגי: היום, לצערי, הרבה מהדור הצעיר פוחדים לבוא למסלול הטכנולוגי כי אין להם את הכלם והמיומנויות וזה אחד הדברים שצריכים לראות איך עושים.
<עידו חגי: אין לי ספק שברגע שיקצו הרבה משאבים לתחום של ההשכלה הטכנולוגית אחרי גיל 18 אנחנו נדע בטווח המיידי לתת פתרונות למדינת ישראל, אבל אם גם מערכת החינוך, וזו פעולה קצת יותר ארוכה, גם תתכוונן לנושא הזה אז המדינה תרוויח וכל האזרחים ירוויחו ובטח ובטח התושבים והאזרחים בפריפריה.
<עידו חגי: תודה.
<דב תמיר: אני קודם כל גם מודה לך וחייב להגיד שאני מכיר אותך גם במערכת העשייה כביצועיסט גדול הרבה שנים.
<דב תמיר: אני רוצה להגיד את זה פה, כי אתה גם מיוזמי הקמתו בשעתו של תיכון עירוני מקיף ח' שהיה בסמוך למכללה ואתה גם היית אחראי על - - -
אלי אלאלוף: אני לא הנושא, הנושא הוא חינוך טכנולוגי.
<דב תמיר: ועל פרויקט גדול שהיה פה בכל האזור הזה של מנהיגות צעירה, שהבאנו אותם לרמה של כניסה לבתי ספר להנדסאים בשעתו.
<דב תמיר: היום המערכת נמצאת בקשיים עצומים, כולם יודעים את זה.
<דב תמיר: התכניות המתגבשות כרגע לפתרונות ארוכי טווח הם מצוינים ואני בטוח שבסופו של דבר יהיה פה פתרון כולל ואיכותי, אבל אני רוצה להגיד לך שכבר היום יש חלק מהמכללות הטכנולוגיות שלא משלמות משכורות לסגל.
<דב תמיר: אני מדבר עכשיו על המכללות של המבוגרים שבמסגרת משרד הכלכלה.
<יוכבד פנחסי אדיב: הנדסאים בוגרים.
<דב תמיר: צריכים כרגע איזה שהוא פתרון ביניים על מנת לתת אוויר לנשימה כי אחרת אנחנו נגיע אחרי חוק ההסדרים למצב שבעצם חלק מהמכללות האלה של היום לא ישרדו.
<דב תמיר: לשמחתי המכללה שלי לא במצב הקשה הזה, בגלל כל מיני פעילויות שאנחנו עושים מחוץ לנושאים שקשורים למשרד הכלכלה, ואתה גם יודע שמשרד הכלכלה חייב היום כ-50 מיליון שקל למכללות ויש הסכמה לחוב הזה, זאת אומרת זה לא משהו שקשור בהסכם כזה או אחר - - -
אלי אלאלוף: חובות עבר.
<דב תמיר: והם מתקשים לשלם את זה.
<דב תמיר: יש פה, הבנתי, קושי פיזי מקצועי, מדברים על מחשוב וכו'.
<דב תמיר: זה לא מעניין אותנו, זאת אומרת מה שקורה היום - - -
אלי אלאלוף: ממה זה נבע?
אלי אלאלוף: פעם ראשונה אני שומע מכם על החוב הזה.
<דב תמיר: זה הופיע גם בתקשורת, המערכת יודעת את זה, היא מודה בזה - - -
אלי אלאלוף: ממה זה בא?
<שולי אייל: החוב הוא כבר פחות מ-50 מיליון, אבל בהחלט יש חובות עבר שהמערכת לא טיפלה בהם כראוי.
<שולי אייל: יש עכשיו ריכוז מאמץ, גם כלכלן וגם החלפת מערכת תשלומים.
<שולי אייל: אני מקווה מאוד שבחודשיים הקרובים הכול ייסגר, זה המון תקנות, המון - - -
אלי אלאלוף: הילה, בבקשה תרשמי.
<שולי אייל: כן, הבעיה מוכרת.
אלי אלאלוף: בידיים של מי זה היום באוצר?
<שולי אייל: הבעיה היא לא באוצר, הבעיה אצלנו.
אלי אלאלוף: אתה אומר תוך חודשיים, מה יקרה בחודשיים האלה?
<שולי אייל: אנחנו עובדים על זה באופן יומיומי, הבאנו כלכלן חדש, הרבה יותר מוכשר מהקודם - - -
אלי אלאלוף: כלכלן מהמערכת של - - -
<שולי אייל: כן, - - - הוא בתהליך מואץ עם החשבות, חלק מהכספים שוחררו כבר השבוע, חלק בשבוע שעבר, זה בתהליך ואני מקווה מאוד שנתגבר על הפער הזה בטווח של חודשיים.
אלי אלאלוף: מה יסגרו?
אלי אלאלוף: ישלמו?
<שולי אייל: ישלמו.
<עידו חגי: להערכתי נדרש סיוע של אגף התקציבים למשרד הכלכלה לגשר על הפער והמספרים ידועים ומאושרים, ואם יקדימו לנו מקדמות גם על הפער של ההפרשים, זה מאוד מאוד יסייע לאגף הכלכלה ולשולי אייל לתת לנו מענה.
אלי אלאלוף: אתה יכול מדי פעם לעדכן אותי?
<דב תמיר: רק להשלים את מה שהתכוונתי.
<דב תמיר: כמו שגם יוכי ציינה, נחתם הסכם ובהסכם היו כוונות.
<דב תמיר: זאת אומרת כל צד היה צריך לעשות את שלו, אנחנו היינו אמורים להעלות את מספר הבוגרים, להתייעל, לעשות פעולות כאלה ואחרות, המשרד היה אמור לתמוך בשינויים פדגוגיים על מנת לעזור ושאנחנו נוכל להתאים את עצמנו לאחוז יותר גבוה של בוגרים ופה בקטע הזה לא נעשה שום דבר.
<דב תמיר: אני לא בא כרגע למתוח ביקורת על העבר, אני בסך הכול בא להגיד שכרגע אנחנו נמצאים באיזה שהוא מצב שהולך להסתיים, של רשת ביטחון, ועד שחוק ההסדרים ועד שההחלטות החדשות ייכנסו לתוקף זה לוקח זמן.
<דב תמיר: חייבים את רשת הביטחון להמשיך במתכונתה הנוכחית או האחרונה, כפי שבזמנו הוחלט עליה, כי אחרת, כמו שהתחלתי להגיד, יש כבר מכללות שלא משלמות משכורת והאחרות יצטרפו ובסופו של דבר הכוונה היא, שכשחוק ההסדרים וכל מה שאתה מוביל יתממש, שנישאר בחיים, כולנו.
<ליאת הלבץ: קודם כל אנחנו מברכים על השיח וטוב לדעת שבאמת יש התגייסות לעשות רפורמה נרחבת, כי זה לגמרי הכיוון הנדרש.
<ליאת הלבץ: זה לא רק עניין תקציבי, זה לא רק עניין מערכתי, זה הכול ביחד.
<ליאת הלבץ: עם זאת היה פה איזה שהוא שיח על פרקטיקה, בואו נדבר על פרקטיקה, ונכון ש - - - אני מדברת על עוד שנה מעכשיו, רק, עד שחוק ההסדרים יתחיל לזוז.
<ליאת הלבץ: כרגע יש בעיות מול מה"ט בצורת ההתנהלות.
<ליאת הלבץ: אני חושבת שהוועדה צריכה להכיר את זה ולדעת את זה.
<ליאת הלבץ: רק לדוגמה מהתקופה האחרונה, נפגשנו בתחילת ספטמבר, ב-2.9 נפגשנו עם המנכ"ל ושר הכלכלה, עם הנציגים של המשרד, גם שולי היה בפגישה, קיבלנו את תמיכת השר לנושאים שאנחנו רוצים לקדם, אם זה בנהלים מול מה"ט מבחינת מעמד הסטודנט והתקנות ויישום של חוק הסטודנט במכללות הטכנולוגיות, מכיוון שהם סטודנטים לכל דבר ועניין.
<ליאת הלבץ: קיבלנו תמיכה גם מהמנכ"ל וגם מהשר, הם אמרו לנו אוקיי, בואו נצא מפה, נעשה את הפגישות הנדרשות מול המחלקות הרלוונטיות, ביקשו מאיתנו להגיש אפילו הצעת חוק בנושא ספציפי שסוכם עליו, אנחנו עשינו את חלקנו בעסקה, גם הגשנו - - -
אלי אלאלוף: איזה נושא ספציפי?
<ליאת הלבץ: נקודות הזיכוי, להשוות את נקודות הזיכוי במס להנדסאים, כמו שאקדמאים מקבלים.
<ליאת הלבץ: הצעת החוק גובשה, מירב בן ארי הגישה אותה.
<ליאת הלבץ: הצעת החוק הוגשה, מעבר להצעת החוק היה גם נושא של מעונות יום בקמפוסים, מול משרד הכלכלה, גם זה כבר מתקדם.
<ליאת הלבץ: הדבר היחיד שלא מתקדם מאותה פגישה זה הפגישה שלנו עם מה"ט ביחד עם נציגי משרד הכלכלה.
<ליאת הלבץ: היא נדחתה ארבע פעמים, אנחנו כבר שלושה חודשים מאז התאריך, זה נראה לנו אבסורד שאנחנו לא מצליחים להיפגש עם הגורמים אחרי שהמנכ"ל והשר התוו בצורה ברורה בפגישה שזה נושא חשוב, זה נושא שצריך להתייחס אליו, זה נושא שצריך להתקדם איתו.
<ליאת הלבץ: אנחנו פעם אחת לא דחינו, זה כל הזמן הם דוחים, זה אבסורד.
<ליאת הלבץ: אומרים לנו 'זה לוקח זמן', לוקח זמן לתאם פגישה?
<ליאת הלבץ: לוקח זמן אולי לעשות תהליכים, אבל הפגישה עוד לא קורית.
<ליאת הלבץ: זו התנהלות שמשליכה בסופו - - - נכון שזה אמנם נראה נושא פעוט, אבל בסופו של דבר זה משליך על כל ההתנהלות של המערכת והמערכת נראית ככה.
<ליאת הלבץ: כתוצאה מזה באמת כל הנושאים עולים פה שוב ושוב.
<ליאת הלבץ: אנחנו בדיון הזה שוב ושוב.
<ליאת הלבץ: המכללות הטכנולוגיות והחינוך הטכנולוגי בכלל, כמה שאני הצעירה, נראה לי, בשולחן, אני כבר ארבע שנים בתוך הדבר הזה - - -
אלי אלאלוף: אל תדאגי, אמר שמעון פרס, גם המום הזה עובר.
<ליאת הלבץ: אני צופה כרגע, אם המצב ימשיך כמו שהוא היה עד עכשיו, שאני אצטרך להיות בתוך הדבר הזה עוד הרבה שנים.
<ליאת הלבץ: אז אני מקווה באמת שנוכל ביחד להצליח להביא את השינוי הנדרש.
אלי אלאלוף: שולי, יש משהו?
<שולי אייל: ראשית, כבוד חבר הכנסת, אני שומע פעם ראשונה את הדבר זה בחוק ההסדרים, לאחד את המערכות.
<שולי אייל: אני רק מציע שהנושא ייעשה בזהירות.
<שולי אייל: זה לא מקרי שהאגף להכשרה מקצועית נמצא במשרד העבודה לשעבר, משרד התמ"ת, החיבור עם - - -
אלי אלאלוף: זה מאוד מקרי.
<שולי אייל: הוא לא מקרי בעיניי.
<שולי אייל: גם אם רואים מודלים בעולם, יש לא מעט מערכות חינוך טכנולוגי מפוצלות, הקשר עם המעסיקים, התעשייה, שירות התעסוקה.
<שולי אייל: אני רק לדוגמה השבוע מרים כנס בתל ארזה עם שירות התעסוקה למעסיקים, יריד.
<שולי אייל: משרד החינוך פחות מוכוון לזה.
<שולי אייל: שתיים, גם משרד החינוך לא בדיוק הצטיין בחינוך הטכנולוגי בשנים האחרונות - - -
אלי אלאלוף: - - - אני אומר, אני לא פה ולא שם.
<שולי אייל: בסדר, אני מציע לך באמת, חבר הכנסת - - -
אלי אלאלוף: אני מציע, תקראו את החוק של דוברת, הוא קיבל גושפנקה מ - - -
<שולי אייל: לפני שנה וחצי שמונה בתי ספר שלנו עברו למשרד החינוך.
<שולי אייל: אני מציע לך, באמת, בצורה בלתי אמצעית, ללא אף אחד, ללא משרד החינוך ולא במשרד הכלכלה, להיפגש עם שמונה מנהלי בתי הספר, לפני שאתם חושבים שהפתרון הוא להעביר את כל בתי הספר למשרד החינוך ולשמוע מה דעתם - - -
אלי אלאלוף: באיזה בתי ספר?
<שולי אייל: שמונה בתי ספר של עמל, אורט, עתיד, שהיו אצלנו ועברו למשרד החינוך.
<שולי אייל: שנה וחצי אחרי שווה ללמוד מה חושבים המנהלים - - -
אלי אלאלוף: למה עשו את זה?
<שולי אייל: פיתו אותם בכסף.
<שולי אייל: הם קיבלו יותר כסף במעבר.
<שולי אייל: אני בשבוע שעבר שוחחתי עם נשיא התאחדות התעשיינים, שמחזיק בדעה כמוך, להעביר את בתי הספר למקום אחד, וכשרק התחלתי לדבר על שמונה מנהלי בתי הספר הוא אמר לי, 'אני יודע, נפגשתי איתם, כולם מאוכזבים מהמעבר, כולם היו שמחים לחזור חזרה למשרד הכלכלה'.
<שולי אייל: לכן שווה גם ללמוד את זה.
<שולי אייל: לפני שבוחנים מהלך כזה, שווה ללמוד לפחות מהפיילוט מה קרה.
אלי אלאלוף: זה היה בשנה האחרונה?
<שולי אייל: זה קרה בתחילת שנת הלימודים הקודמת, המהלך.
<שולי אייל: המערכת שלנו שונה, המערכת שלנו, אני חושב שהמצוקה של המכללות היא כואבת, היא אמיתית.
<שולי אייל: לגבי נושא התאמות פדגוגיות, אני שבעה חודשים בתפקיד, הגעתי לאחר שירות צבאי ארוך וממושך, פרשתי מצה"ל, מצאתי מערכת לא טובה.
<שולי אייל: המה"ט לא נותן שירות טוב למכללות שלנו, אמרתי את זה למשל בנוכחות פורום המכללות, לא הלך לקראתם בהתאמות פדגוגיות, משיקולים מקצועיים שלהם, דרך אגב, הם עדיין מחזיקים בדעה שלא צריך לעשות להם הקלות נוספות.
<שולי אייל: אני מחזיק בדעה שונה, אבל היום זה כבר לא תלוי רק בי, זה תלוי במועצה שאנחנו חברים בה, מועצת ההנדסאים והטכנאים, שאנחנו צריכים לקבל החלטות שם.
<שולי אייל: אין לי ספק שכל עוד כרכנו את הדפלום עם התקצוב אנחנו נהיה חייבים לעשות הקלות מסוימות, אם לא, אנחנו נשפוך את המים עם התינוק.
<שולי אייל: אני שבעה חודשים בתפקיד, זה בערך כנס עשירי שאני יושב בו שבו מדברים על תקצוב המכללות.
<שולי אייל: לא קורה שם כלום.
<שולי אייל: לא קורה כלום.
<שולי אייל: אם פה תלך ל - - -
אלי אלאלוף: - - - מצטרף אליך.
<שולי אייל: אם תלך פה למכללת ספיר תמצא מוסד אקדמי ומוסד להנדסאים.
<שולי אייל: אם אותו מרצה, וזה קורה, יעביר קורס באותו נושא בדיוק במוסד האקדמי ובמוסד ההנדסאים הוא יקבל במוסד האקדמי שכר יותר מכפול ממה שהוא מקבל בזמן שהוא מרצה אצלנו.
<שולי אייל: המערכת דורשת מהם להתייעל, הם צריכים להתייעל, המערכת דורשת מהם דפלום גבוה, אבל כשאתה מצפה שמהנדס שיבוא להרצות במכללה יקבל 110 שקל לשעת הוראה, זה פחות משעת הוראה פרטית של מורה למתמטיקה או לאנגלית או פחות ממה שאני משלם למורים - - -
<יעקב דור: היית אופטימי, 70 זה המספר האמיתי.
<שולי אייל: במקרה יש לי קרוב משפחה, הוא מרוויח 110, אז כנראה בטכניון יש יותר כסף.
<שולי אייל: אנחנו כאילו דורשים מהם, דרשנו מהם להתייעל אבל תכל'ס לא נתנו להם את הכלים, לא נתנו להם כלים, בואו נהיה כנים, לא נתנו להם את היכולת באמת להרים את הרמה.
<שולי אייל: אם אנחנו רוצים שהם ירימו את הרמה צריך לתת להם, אין מה לעשות.
<שולי אייל: כסף מביא רמה.
<שולי אייל: לפעמים כסף לא מביא רמה, אבל אי אפשר להביא רמה בלי כסף.
<שולי אייל: ולכן אני חושב שהבעיה המרכזית היא, לפני איחודים והכול, ששווה כמובן לשקול אותם בציר המקצועי, לא באתי לפסול חלילה, אני מוכן לשתף פעולה עם כל מהלך, אבל את בעיית הכסף קודם כל צריך לפתור.
<שולי אייל: וכמו שאמר דב, לא לחכות לסיום המהלך עם משרד החינוך וזה.
<שולי אייל: דרך אגב, גם אם תנסה היום לחבר את י"ג-י"ד עם המה"ט לא תצליח.
<שולי אייל: כי י"ג-י"ד זו מערכת חינוך שמתחילה בכיתה י'.
<שולי אייל: לדוגמה למדת אלקטרוניקה, הגעת לי"ב, המשכת לי"ג-י"ד כאשר יש לך ידע באלקטרוניקה.
<שולי אייל: המערכת שלנו בנויה על זה שהתלמידים מגיעים עם אפס ידע, היא מתחילה מאפס.
<שולי אייל: אתה לא תערבב.
<שולי אייל: גם אם תנסה לחבר ולהדביק זה לא יידבק, אלה מערכות שונות לגמרי שמייצרות את אותו מוצר, אבל עדיין לא ניתן להדביק אותן.
<שולי אייל: לכן אני חושבת שהבעיה היא בראש ובראשונה כסף.
<שולי אייל: אני אומר את זה באוצר, בכל מקום.
<שולי אייל: השבוע אני סימסתי ליוכי שאני מתקצב הכשרה של טבח בהרבה יותר כסף ממה שאני מתקצב עכשיו - - - אמיתי, אצלי באגף.
אלי אלאלוף: כי אין לך את הגמישות במכללות?
<שולי אייל: גמישות?
<שולי אייל: יש דבר כזה במדינה?
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד, אני לא בא ממערכת המדינה, אני בא ממערכת מקבילה, שיש גמישות.
<שולי אייל: במדינה?
<שולי אייל: ספר לי על זה.
<שולי אייל: אם אני רוצה להעביר שקל מתקציב שנקרא כיתה במפעל ל-OGT במפעל אני חייב ללכת לאוצר.
<שולי אייל: אני לא יכול להעביר בתוך הסעיפים האלה שקל אחד, אני יכול להעביר מ - - - להנדסאים?
<שולי אייל: לא יקרה.
אלי אלאלוף: לא יקרה?
אלי אלאלוף: יש - - - כי זה חוק, אז חוק אתה צריך לשנות כדי לשנות את הייעוד של הכסף, אז צריך לתקן את החוק.
אלי אלאלוף: אבל יש - - -
<שולי אייל: אני הגעתי ממערכת אחרת, אני הגעתי מהצבא, היה לי תקציב, היו לי משימות, נדרשתי לעמוד בהן.
<שולי אייל: אף אחד לא התערב לי איך לחלק את זה כמעט, הבעיה שם היא משאבים.
<שולי אייל: פה הבעיה היא לא משאבים, פה הבעיה היא שאין לך שיקול דעת.
<שולי אייל: אוי ואבוי אם תתעדף, תעדוף היא מילה פלילית במדינה.
<דני כפרי: אני יושב ראש אגודת הסטודנטים במכללה טכנולוגית באר שבע, סטודנט לכימיה ואני רוצה לספר לוועדה קצת עד כמה קשה להיות סטודנט הנדסאי.
<דני כפרי: סטודנטים הנדסאים מתחלקים לשניים, כאלה שסיימו צבא ולא מצאו את עצמם באקדמיה והחלק השני הם בעלי משפחות כמוני שרצו להתקדם במקום העבודה והלכו ללמוד הנדסאי.
<דני כפרי: אני הלכתי ללמוד כימיה.
<דני כפרי: סטודנטים הנדסאים לומדים בין 30 ל-40 שעות בשבוע, שישה-שבעה מקצועות באותו שבוע, לפעמים משאירים אותם משמונה בבוקר עד בערב כי אין מספיק מרצים בשביל שיוכלו לפצל את היום והם מתחילים משמונה ומסיימים בשבע בערב את הלימודים שלהם.
<דני כפרי: לימודים מאוד קשים, 1,900 שעות התואר שלנו שעות - - -
<דני כפרי: מקביל מאוד למה שמהנדס עושה בארבע שנים, הנדסאי עושה בשנתיים.
<דני כפרי: ציוד ישן, כיתות לא נוחות, כיתות לא חדשות, מרצים, רובם מבוגרים, כבר עייפים, והחדשים לא באים כי לא משלמים כמו שצריך והלימודים שלנו מאוד קשים, ובסופו של דבר אחרי שסיימנו את הסמסטר ועברנו את המבחנים במכללה מגיעים אלינו ארבעה מבחנים דרקוניים של מה"ט שכותבים אותם אנשים שלא מכירים את חומר הלימודים שאנחנו למדנו בכיתה ודורשים מאיתנו לעבור גם אותם ואם לא נצליח אותם לא נדופלם.
<דני כפרי: ואז אני אומר, אני, סטודנט לכימיה בן 42, היום במקרה מחפש עבודה, אבל לפני זה עבדתי בים המלח, אבל מחר אני אמצא עבודה, מה האינטרס שלי להמשיך ללמוד למבחנים החיצוניים שלי, שלא הצלחתי בהם?
<דני כפרי: אני פשוט אמשיך ואלך לעבוד כי המטרה שלי - - -
<קריאה: אבל במקצוע?
<דני כפרי: במקצוע.
<דני כפרי: רוב הבעיות של חוסר דפלום נובעות כי ברגע שאנחנו מוצאים עבודה אנחנו ממשיכים לעבוד.
<דני כפרי: אנחנו אנשים מבוגרים, בעלי משפחות, אני אף פעם לא מבין למה מהנדס, עורך דין, רופא, נכון שיש להם את הסטז' אחרי זה, אבל את התואר שלהם הם מקבלים מהמוסד שמלמד אותם, למה הם יכולים לקבל את התואר מהמוסד ואני צריך ללכת לקבל את התואר שלי מעוד גוף שנקרא מה"ט?
<דני כפרי: למה מה"ט מונע ממני את האפשרות להצליח?
<דני כפרי: למה, אם אני נכשלתי במכללה הטכנולוגית באר שבע בכימיה אורגנית אחרי שבוע יש לי מועד ב' ואותה כימיה אורגנית שהיא מבחן חיצוני במידה שנכשלתי, אז במקרה הזה של כימיה אורגנית יש לי שנה לחכות עד למבחן הבא.
<דני כפרי: איזה סיכוי יש לי להצליח בעוד שנה?
<דני כפרי: אני חייב ללמוד מחדש ואז רוב הסטודנטים מוותרים.
<דני כפרי: מצאנו עבודה, יש לנו גם ככה שנה להמתין, בוא נצא לשוק העבודה, הרי זו המטרה שלנו.
<דני כפרי: יש לי בטן מלאה על מה"ט, בטן מלאה - - -
אלי אלאלוף: למה אתה צריך להכיר את מה"ט?
<דני כפרי: הם הרגולטור שלנו ובסופו של דבר - - -
אלי אלאלוף: אתה כסטודנט?
<דני כפרי: כסטודנט.
<קריאה: הוא גם יושב ראש, אלי.
אלי אלאלוף: אני שואל שאלה, איזה סטודנט יודע מה זה ות"ת?
אלי אלאלוף: הוא הולך לאוניברסיטה, אתה הולך למוסד שלך.
<שולי אייל: יש חופש אקדמי באוניברסיטה, מה שאין למכללות.
<יעקב דור: אני בוחן אותו ראשית כמכללה, בסוף השנה הוא עושה בחינה של מה"ט והוא עושה בחינה לא על מקצוע אחד, אלא הוא עושה ארבע בחינות.
אלי אלאלוף: מועד ב' חשוב לבחינות?
<עידו חגי: מי שלא מצליח, בוודאי, לתת לו הזדמנות שנייה.
אלי אלאלוף: היום לא.
<דני כפרי: אין מועד ב' היום.
<דני כפרי: לסטודנט הנדסאי אין מועד ב'.
<יעקב דור: אין מועד ב', יש מועד נוסף.
<יעקב דור: מועד ב' זה שבוע-שבועיים מהבחינה, לא שלושה חודשים עד שנה.
<יעקב דור: וזה מה שמונע מהסטודנטים להצליח בסופו של דבר.
אלי אלאלוף: שלום, סוף סוף מישהו לא משאיר אותי לבד.
מיכל בירן: תפסיק לקבוע בשעות לא סבירות.
אלי אלאלוף: זאת כמובן חברת הכנסת.