GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<לילך דחוח: חטיף בריאות.
<שרון גוטמן: את מבלבלת שני דברים שונים.
<לילך דחוח: שוקולד אגוזים לא מחויב באזהרת חנק?
<שרון גוטמן: לא.
<שרון גוטמן: ממש לא.
<שרון גוטמן: רק פיצוחים ונקניקיות.
<שרון גוטמן: תקנות בריאות הציבור (מזון) מחייבות רק סימון של פיצוחים.
<לילך דחוח: ונקניקים.
<שרון גוטמן: נכון, אבל לא מזון שמכיל פיצוחים.
<שרון גוטמן: רק את הפיצוחים עצמם.
<קריאה: זה נתון לפרשנות.
<לילך דחוח: ההבהרה הזאת היא חשובה.
מאיר כהן: משרד המשפטים, האמנם זה נתון לפרשנות?
<זמר בלונדהיים: בדיוק פתחתי את התקנות.
<זמר בלונדהיים: עוד רגע.
<נעה בן שבת: שכחנו להגיד שהמזון שמוכר, זה צריך להיות מזון ארוז מראש שהוא מוכר.
מאיר כהן: חטיפי הבריאות ארוזים מראש.
<רונית דוידוביץ: כשאנחנו משווקים מותג פרטי, התוויות נבחנות על ידינו ומאושרות אבל כשאנחנו קונים משטראוס עילית את חטיפי הדגנים, הם בודקים אם יש אזהרת חנק.
<רונית דוידוביץ: זאת אחריות יצרן.
<עופר ברמן: טיב טעם.
<עופר ברמן: רציתי להתייחס באופן יותר כללי לנושא של אזהרת חנק והאחריות של משווק.
<עופר ברמן: משווק, גם זאת הגדרה קצת רחבה אבל אנחנו כמרכולים בסופרמרקטים, בעצם יש לנו אחריות שילוחית על כל דבר שנמכר בחנות.
<עופר ברמן: יש אלפי מוצרים ויש מאות ספקים.
<עופר ברמן: אני חושב שצריך מאוד מאוד להבהיר ולאכוף את זה בתוך רישיון היצרן, של אותו יצרן שמסמן מוצר ארוז מראש, שהוא יסמן את אזהרת החנק וזה יהיה באחריותו.
<עופר ברמן: אנחנו הסופרמרקטים יכולים להוסיף עוד עין שבודקת אבל לא לקבל את החוק עלינו.
<עופר ברמן: זאת אומרת, היה וספק מסוים הצליח להכניס מוצר חדש כזה או אחר למדף ולא סימן אזהרת חנק, בעצם אנחנו על פי החוק מחויבים.
<עופר ברמן: כאן מדברים הרבה על יצרנים קטנים ומשווקים קטנים.
<עופר ברמן: יש כאן בעצם העדפה או החמרה עם הרשתות הגדולות שאולי גם אפשר להבין אותה.
<נעה בן שבת: אנחנו מבקשים לא לעשות את ההבחנה הזאת.
<נעה בן שבת: הנוסח שאנחנו מציעים כרגע ונמצא בפניך חל על כולם.
<עופר ברמן: הוא חל על כולם אבל דה פקטו מי שנבדק ומי שנמצא באור הזרקורים, אלה הרשתות הגדולות.
<עופר ברמן: הקטנים, הסופרמרקטים או חנות המכולת השכונתיות, מעולם לא נבדקו על מה שהן מוכרות וממי הן מקבלות, כולל, אני יכול להגיד את זה - - -
מאיר כהן: הן כמעט הפסיקו למכור.
<עופר ברמן: כולל, אני רוצה להגיד כאן דבר שאומר שהרבה מאוד יצרנים שאין להם רישיון יצרן מחדירים את הסחורה שלהם דרך אותם משווקים קטנים, חנויות מכולת או מיני מרקטים ובכל דרך אחרת ואין להם כל בקרה וכמעט כל אכיפה.
<עופר ברמן: לבוא ולהגיד שיש לרשת שיווק אחריות על סימון תווית המוצר שהיא מוכרת כשהוא מוצר ארוז, זאת בעיה וכאן צריך לתת על זה את הדעת.
מאיר כהן: בינתיים בודקים את הסוגיה הזאת, האם זה על פיצוחים.
<עופר ברמן: היצרן יודע יותר טוב מהמשווק.
<עופר ברמן: גם לעניין הזה צריך להתייחס.
איציק שמולי: שני דברים.
איציק שמולי: אני מסכים אתך שהאחריות המרכזית, זה ברור, צריכה להיות על היצרן ואולי הביטוי של זה צריך לבוא בפרק העונשין.
איציק שמולי: אבל מהדיון הראשון של החוק הזה מלווה אותנו איזשהו הגיון מסוים.
איציק שמולי: כאשר המשווקים באו ואמרו, ובצדק, שהם לא יכולים לדעת מה התרכובות של המוצר המסוים ואי אפשר להטיל עליהם את האחריות, זה עשה שכל והלכנו אתם.
איציק שמולי: לבוא ולראות שהיצרן במוצרים מסוימים שאמורה להיות עליהם אזהרת חנק והוא לא שם את זה ובכל זאת זה יימכר על המדפים, זה נראה לי דבר חמור ומסוכן.
<קריאה: אזהרת חנק זה אייטם אחד בתוך מכלול של עשרות ואולי מאות אייטמס שצריכים להופיע על התווית.
מאיר כהן: אנחנו עכשיו מדברים רק על האייטם הזה.
<נעה בן שבת: התוספת העשירית צמצמה לשלושה דברים בלבד.
<נופר טל: יועצת משפטית, כל-בו חצי חינם.
<נופר טל: מה שמטריד אותי, אתם אמרתם שזה עדיין בצריך עיון, אם נסתכל על סעיף 158, כתוב בו שהשר בהתייעצות עם שר הכלכלה רשאי לקבוע פטור והקלה מהוראות וכולי לסוגי משווקים בשים לב לגודלם ולסוג המזון הנמכר על דם.
<נופר טל: לגודלם.
<נופר טל: אני עכשיו מדברת כאזרחית.
<נופר טל: אני העליתי פעם אחר פעם בוועדה ושאלתי האם אנחנו בעצם מנסים לדלל אוכלוסיות, נקרא להן מסוימות, מגזרים מסוימים.
<נופר טל: בהרבה מאוד יישובים, נקרא להם יישובים לא חזקים במיוחד ואוכלוסיות קשות יום, יש עדיין מכולות.
<נופר טל: זה קיים בשכונות של חרדים, בכפרים ערביים.
<נופר טל: למגזר הרוסי, מעבר לשתי רשתות גדולות, יש הרבה רשתות שהם לא משווקים גדולים, לא קמעונאי גדול.
<נופר טל: אני מנסה להבין האם האוכלוסיות האלה לא זכאיות לאותן זכויות?
<נעה בן שבת: את מדברת על תקנות, על עצם ההסמכה להתקין תקנות.
<נעה בן שבת: עוד לא הגענו לזה.
<נופר טל: אנחנו יודעים מניסיוננו לצערנו הרב בחוק אחר שכאשר אנחנו מגיעים לשלב הזה של התקנות, אומרים לנו, רגע, זה מכוח החוק, לכו ושנו את החוק.
<נעה בן שבת: כאן אנחנו מאפשרים להביא בחשבון את גודל המשווק, ואולי צריך להגיד את היקף הפעילות שלו, לביא אותו בחשבון.
<קריאה: הילד האחד שייחנק.
<אמיר רשף: הסעיף הזה הבא מתוך רצון לייצר התחשבות מסוימת בעסקים קטנים ובינוניים.
<אמיר רשף: היה כאן מר אלי סתוי שמייצג את המכולות.
<אמיר רשף: מדובר כאן בתקנות שייקבעו על ידי שר הבריאות ועל ידי שר הכלכלה אחרי שהדברים ייבחנו ונראה היכן אפשר לייצר הקלה מסוימת לאור היקף המזון שנמכר בבית עסק מסוים לעומת היקף המזון שנמכר בבית עסק גדול שמיוצג כאן על ידי שלל עורכי דין.
<אמיר רשף: הנושא הזה של רגולציה שמאפשרת יותר ומקלה יותר על עסקים קטנים ובינוניים, זה נושא שהממשלה חושבת עליו ואנחנו נשמח לשלב תקנות כאלה גם בחוקים אחרים שיגיעו לכנסת.
<אמיר רשף: כמובן מתוך התחשבות איך שומרים על בריאות הציבור לאור הרצון לייצר את ההקלות האלה.
מאיר כהן: מישהו רוצה להוסיף משהו?
<רז הילמן: צריך לזכור שמשווק הוא לא רק משווק שזאת מכולת או סופרמרקט גדול.
<רז הילמן: משווק, לפי החוק הזה, זה גם מי שמוביל מזון.
<רז הילמן: אני חושב שמעבר להבחנה שמדברים או לא מדברים לפי גודל, מי שמוביל מזון, לבוא ולדרוש גם ממנו לבדוק גם את אזהרת החנק וגם את התוכן, אני חושב שזה לא יקרה וזה מראש לשים אותם במקום שהם לא יוכלו לעמוד בדברים האלה.
מאיר כהן: אתם יכולים להגדיר לי מוביל מזון?
<זמר בלונדהיים: יש לנו הגדרה.
<זמר בלונדהיים: השאלה אם המונח מכירה צריך לכלול את ההובלה וזה בדיוק בשיח בינינו לבין הייעוץ המשפטי.
<זמר בלונדהיים: אני מבקש שייתנו לנו למצות את זה.
<אלי גורדון: בכל זאת הייתי רוצה להתייחס לסוגיה שהועלתה כאן, ואני מסכים עם חברי.
מאיר כהן: קודם, תעזור לי, מה זה מוביל מזון?
<אלי גורדון: מוביל מזון יכול להיות זה שנותן שירותי הפצה ליצרן ו/או יבואן שמקשר בין נקודת שיווק - - -
מאיר כהן: משאית קירור שמביאה אלף עופות לירוחם ובדרך התקלקלה המשאית, האחריות היא שלו.
מאיר כהן: זה המוביל.
<אלי גורדון: זה אחד הסוגים של מוביל מכיוון שאותה משאית יכולה להיות בבעלות של אותה משחטה.
מאיר כהן: מה קשור מוביל לאזהרת חנק?
<אלי גורדון: כי הוא בשרשרת אספקת המזון.
מאיר כהן: הוא בעל המחסן, מעמיסים ואומרים לו תביא את זה למצפה רמון, הוא נוסע.
<אלי גורדון: כל המטרה של ההסדר היא לתת מענה לשתי סוגיות.
<אלי גורדון: האחת, שמזון לא מסומן לא יסתובב ולא יעבור משרשרת לשרשרת, וזאת הסיבה שכל ההסדר בנוי בצורת מעגלים.
<אלי גורדון: אנחנו מבינים והגדרנו כך שיצרן ויבואן נושא במלוא האחריות לסמן את המוצר ועל כך ישנם סעיפים ברורים וחד חד-ערכיים.
איציק שמולי: גם בפרק העונשין?
<אלי גורדון: גם בפרק העונשין.
<אלי גורדון: יחד עם זאת, טעויות קורות וככל שטעות כזאת אפשר למנוע אותה מהר יותר וצורה יעילה יותר, כך טוב יותר.
<אלי גורדון: הסדרנו בחלק של אחריות המשווק את כל הסוגיה של סימון מזון וזה הכרחי כי מצד אחד אנחנו ניגע עוד מעט בכל הנושא של העקיבות וזה שבן אדם קנה מזון וטוען לאותה חשבונית שהוא מקבל, לפחות ברמה של יצרן מוצר ונושא של העקיבות, ואנחנו מדברים בסך הכול על שלוש קבוצות של מזונות – נקניקיות, אגוזים/פיצוחים וממרחים שעשויים מהם.
<אלי גורדון: אלה שלושת הקטיגוריות שאנחנו דורשים.
<רוני סורקיס: חלק מהשיווק במדינת ישראל נעשה באמצעות איזשהו דבר שקוראים לו ואן-סייל.
<רוני סורקיס: כלומר, מגיע אליך רכב ואן, לצורך העניין טנדר, עם כל התנאים שצריך והוא מגיע לאותה מכולת ובעל המכולת אומר לו שייתן לו אחד, שניים, שלושה, ארבעה דברים ואז הוא רואה עוד איזשהו משהו ואומר לו שייתן לו גם אותו.
<רוני סורקיס: בסופו של דבר אנחנו מצפים מבעל המכולת לבוא ולומר, הבאת לי את המוצר הזה, תן לי לראות אזהרות חנק.
<רוני סורקיס: זה לא ישים.
<רוני סורקיס: צריך להטיל את האחריות ולתת פיקוח מאוד מאוד חזק על אלה שמייצרים, על אלה שמייבאים ואז לעשות את הדבר הזה באופן מוחלט בצד ההוא, ואלה שצריכים לעבוד ולמכור ולשווק, לתת להם לעבוד באופן חופשי.
<רוני סורקיס: אם זה להתיר חסמים, זה אומר שבעצם אותו אחד שקונה, הוא צריך לקבל מזון, לדעת שהכול בסדר ותתחיל למכור.
<רוני סורקיס: לא לבוא ולעשות בעצם מעגלים על מעגלים שבעצם הם לא ישימים.
<רוני סורקיס: אולי זה יהיה ישים ברשת אחת או ברשת שנייה.
<רוני סורקיס: אני מסתכל על זה אצלנו ואני גם לא יודע באיזה מחיר ואני גם לא יודע אילו קנסות ייפלו במקרים הקטנים שיתגלה שזה לא היה כך.
<רוני סורקיס: אני חושב שזה לא נכון וזה לא מקיף את המדינה ולכן אני חושב שצריך לעשות את זה כפי שאמרתי: יצרנים, יבואנים – פיקוח מלא, מסודר והדוק ולתת לכל האחרים לעבוד בצורה חופשית.
מאיר כהן: אני לא מסכים אתך, אבל בסדר.
מאיר כהן: היות ויש חבר כנסת אחד כאן, אנחנו ניתן לו לדבר עבור כולם, כך שכל פעם שהוא יצביע, ניתן לו לדבר מה גם שהוא לא מאריך בדבריו.
מאיר כהן: חבר כנסת חרוץ.
איציק שמולי: אני מסכים להגיון שאמרת אבל אני לא חושב, אלי, שזה בא לידי ביטוי בפרק העונשין.
איציק שמולי: קודם כל, האחריות הכבדה יותר צריכה להיות על היצרן או על היבואן ובמקרה הזה, אם אני במקום הנכון, מדובר על מאסר שנתיים וזה נראה לי לא פרופורציונאלי בעליל.
מאיר כהן: מאסר שנתיים למוביל?
מאיר כהן: למשווק.
<קריאה: למשווק.
איציק שמולי: חייב להיות מדרג וחייב להיות ברור שהאחריות המרכזית כאן היא על היצרן או על היבואן ולא על המשווק.
איציק שמולי: הערה שנייה.
איציק שמולי: לדעתי גם בסעיף הזה וגם במקומות אחרים צריכה להיות עבורכם אפשרות להיכנס ולהשתמש בכלים נוספים כמו התראה, התליה, אזהרה, עונש על תנאי.
איציק שמולי: אם זה קיים בחוק, בסדר, ואם זה לא קיים, זה עלול להכניס אתכם לבעיה.
<לילך דחוח: זה קיים אבל זה לא מחייב שייתנו את אותה אזהרה לפני שנותנים את העונש.
<לילך דחוח: זה קיים גם בחוקים אחרים.
מאיר כהן: אנחנו נתנו לך להתפרץ בגלל החינניות של הדברים אבל תשתדלי לא.
איציק שמולי: זמר, אני חושב שזה משהו שפשוט יכול להקל גם על המערכת ולא רק עליהם.
איציק שמולי: זה פשוט מכניס הגיון לכל הדברים.
<זמר בלונדהיים: איזה מהדברים?
<זמר בלונדהיים: אזהרות וכולי?
איציק שמולי: גם העניין של האזהרות וגם העניין של המדרג.
איציק שמולי: אם אנחנו אומרים כאן בוועדה שהאחריות המרכזית, ברור לכל היושבים כאן, במקרה הזה, בסעיף 154, היא על היבואן או על היצרן, להטיל עונש של שנתיים בגין הדבר הזה?
איציק שמולי: זה נראה לי לא פרופורציונאלי.
מאיר כהן: רוצים לעבד את התשובה או אדוני רוצה להגיד משהו?
<זמר בלונדהיים: זה נושא שעלה כאן ודנו עליו ארוכות בנוגע לאחריות משווק.
<זמר בלונדהיים: העונשים בפרק העונשין כאן הם עונשי מקסימום.
<זמר בלונדהיים: יש גם היום עונש של שנה מאסר לפי הפקודה ואפשר לבדוק כמה משווקים נמצאים היום בכלא על עבירות לפי החוק.
<נעה בן שבת: ההצעה הייתה למדרג.
מאיר כהן: אנחנו מנסים לתת משמעות לעונשי המינימום.
מאיר כהן: בוועדת החוקה הדברים הם אחרים.
מאיר כהן: אלה עונשי המקסימום.
מאיר כהן: אל תקל ראש בזה.
מאיר כהן: אל תגיד שנתיים אבל אני סומך על שופט כי יבוא שופט שכן ייתן שנתיים למשווק מסכן שלא מבין למה הוא קיבל אותן.
מאיר כהן: אני מבין שיש סימטריה בין היצרן לבין המשווק.
<זמר בלונדהיים: גם אנחנו תופסים את היצרן בנוגע לייצור המזון כאחראי יותר מהמשווק.
מאיר כהן: מה קורה למשווק בסעיף העונשין?
<זמר בלונדהיים: זה לא בא לידי ביטוי בסעיף העונשין.
<זמר בלונדהיים: זה יבוא לידי ביטוי בעיצומים בסעיף העונשין.
<זמר בלונדהיים: זה בא לידי ביטוי במדיניות אכיפה של הגורם הרלוונטי שמפעיל את האכיפה שלו והוא יכול להסביר שזאת התפיסה של משרד הבריאות והיא קיימת בכל העולם.
<זמר בלונדהיים: אבל גם מהבנתי בחקיקה משווה, אנחנו לא מוצאים שכאשר נותנים את ההוראות הגורפות שקובעות את הסטנדרטים, אז מבדילים ביניהם ובעצם מותירים את זה אחר כך לעיסוק של זה בפועל ואין חולק על זה.
<זמר בלונדהיים: אני מזכיר גם מה שהזכרנו כאן בוועדה בדיונים קודמים שגם בתחום הגנת הצרכן, גם בתחום התקינה, התפיסה אינה שלמשווק אין אחריות לגבי המוצר.
<זמר בלונדהיים: חוק המכר בעצם קובע שיש חוזה ביניהם ויש לו אחריות למוצר שהוא מוכר.
<זמר בלונדהיים: אנחנו הסכמנו שבדברים מסוימים ראוי לסייג ויש לנו כאן בעצם שני סעיפים שהוספנו שהם מרחיקי לכת ביחס לתפיסות בתחומים מקבילים ואני חושב שדי בכך.
<נעה בן שבת: בסעיף העונשין, בסעיף 283, יש הוראה מקלה יותר, סעיף קטן (א), והוראה מחמירה יותר, סעיף קטן (ב).
<נעה בן שבת: השאלה אם אפשר לפי הצעתו של חבר הכנסת שמולי לעשות מדרג אחר, לעשות את אותה הוראה שמנוסחת ולהקל עם המשווק.
<זמר בלונדהיים: אנחנו יכולים לבדוק את זה.
<זמר בלונדהיים: נבדוק את זה במחלקה.
<רז הילמן: אני רוצה לחדד.
<רז הילמן: בעניין של המובילים, הם צריכים לקבל תשובה של כן או לא.
<רז הילמן: המשמעות של כן, אתם צריכים גם לבדוק כמו שהיבואן צריך לבדוק וכמו שהמשווק שמוכר לצרכן צריך לבדוק.
<רז הילמן: גם כל סיטונאי שעכשיו לקח משאית, כמו שתיאר רוני, והעביר אותה לשמונה פיצוציות בתל אביב, גם הוא צריך את כל המוצרים לבדוק.
<רז הילמן: הם צריכים תשובה של כן או לא וזה לא משנה.
מאיר כהן: לא תהיה כאן תשובה של כן או לא.
מאיר כהן: יש מדרג מסוים שבודקים אותו.
<לילך דחוח: התחלנו את הדיון בשאלה לגבי פיצוחים ואזהרות חנק, גם לעניין מוצרים ארוזים מראש שמכילים פיצוחים.
<לילך דחוח: אני אשמח לקבל את תשובת משרד הבריאות לעניין הפרשנות שלהם לסעיף הזה שיכול בהחלט להבהיר כאן.
מאיר כהן: אומרת נציגת משרד בריאות, אם זיכרוני לא מטעה אתי, אך ורק פיצוחים.
<נעה בן שבת: ממרחים שמכילים חתיכות פיצוחים קלופים.
<לילך דחוח: רק ממרחים?
מאיר כהן: כך כתוב.
<נעה בן שבת: פיצוחים, נקניקיות, ממרחים שמכילים פיצוחים קלופים.
מאיר כהן: פיצוחים.
מאיר כהן: סוגים שונים של גרעינים וממרחים על בסיס שומני המכילים חתיכות פיצוחים קלופים.
<לילך דחוח: רק ממרחים שמכילים חתיכות פיצוחים?
<לילך דחוח: שום מוצר אחר שמכיל חתיכות של פיצוחים?
<נעה בן שבת: לפי מצב התקנות אבל הן יכולות להשתנות.
<לילך דחוח: אנחנו מדברים על הסעיף הזה.
<נעה בן שבת: הכוונה גם לחטיפי גרנולה.
מאיר כהן: במצב הקיים, סימון אזהרת חנק.
<קריאה: זה המצב הקיים.
מאיר כהן: גרגירי קטניות, מזון ארוז מראש, מזון שנארז על ידי יצרן לשיווק לצרכן, מזון בתפזורת, מזון שאינו ארוז מראש, ממרחים, רק ממרחים המכילים חתיכות פיצוחים קלופים וכל הפיצוחים.
מאיר כהן: מיצינו את זה.
מאיר כהן: אנחנו עוברים לסעיף הבא.
<נעה בן שבת: 156.
<נעה בן שבת: עמידה בדרישות של תקנות מכירה משווק לא ימכור מזון אלא אם כן הוא עומד בדרישות שקבע השר לפי תת סימן (ג).
<נעה בן שבת: זאת הסמכה שניתנת לשר בתת סימן (ג) לקבוע תקנות שחלות דווקא על משווק.
<נעה בן שבת: 157.
<נעה בן שבת: שמירת מסמכים בידי משווק המשווק ישמור את האישורים והמסמכים הנדרשים לפי סעיפים 160 ו-161 בהתאם להוראות סעיף 162.
<נעה בן שבת: משווק גדול יחזיק במקום העסק את המסמכים הנדרשים לפי סעיף קטן (א) ביחס למלאי הקיים בידיו באותה עת.
מאיר כהן: הערות לסעיף 157.
<שי פניני: לעניין סעיף 157, יחזיק במקום העסק.
<שי פניני: מדוע יש את הדרישה להחזיק את המסמכים במקום העסק כאשר יש רשתות וחברות שיש להן משרד מרכזי והם מקבלים שם את כל המסמכים?
<זמר בלונדהיים: הכוונה הייתה לאפשר את הפיקוח האפקטיבי.
<זמר בלונדהיים: אם זה נשמר באופן דיגיטלי ולסניפים יש גישה לממשק במשרד הראשי, אין עם זה בעיה.
<שי פניני: לא לממשק.
<שי פניני: מבקשים – מפקססים.
מאיר כהן: הגיע הפיקוח וביקש לפקסס, המנהל פונה למשרד הראשי ומפקססים.
<קריאה: זה לא מה שכתוב בחוק.
<קריאה: החוק דורש שזה יהיה במקום העסק.
<זמר בלונדהיים: אין לי בעיה להבהיר את הנוסח שהכוונה היא באופן שיש ממשק דיגיטלי כזה או אחר.
<קריאה: שתהיה לו נגישות.
מאיר כהן: הערה נכונה.
מאיר כהן: זה ישונה.
<לילך דחוח: נושא שבעיני הוא מאוד חשוב ונוגע קצת לדיון שהיה קודם אבל לא בהקשר של הסעיף הזה.
<לילך דחוח: אני חושבת שהוא גם משמש איזושהי דוגמה.
מאיר כהן: זה קשור לסעיף 157?
<לילך דחוח: כן.
<לילך דחוח: לסעיף 156, הסעיף הקודם שדיברנו עליו.
<לילך דחוח: אני ממגה קמעונאות.
<לילך דחוח: ביום חמישי קיבלנו לידינו – אני אומרת את זה כדוגמה, כדי להמחיש טענה - מכתב שימוע לפני הגשת צו מינהלי ממינהל התקינה, משרד הכלכלה, על כך שיש ספק קטן שאינו עומד בדרישות סימון.
<לילך דחוח: לטענת משרד הכלכלה, מינהל התקינה, מדובר כאן בפגיעה בבריאות הציבור.
<לילך דחוח: שלחו לנו – ואני לא יודעת למה – את תעודת הבדיקה ממכון התקנים של אותו ספק קטן, ואני מדגישה שזה ספק שמהווה אלטרנטיבה למדף לספק הגדול, והדברים שכאן נמצאו לא מתאימים לתקן הם רק בעניין ניסוח של אזהרות אבל רק אני לצורך העניין נדרשתי להסיר את המוצרים האלו מהמדף.
<לילך דחוח: זה בדיוק מה שכאן לוקח את כובד האחריות, ראשית, למשווק, שנית, לא מחייב בשום מקרה שמשהו יהיה שוויוני, סביר או מידתי.
<לילך דחוח: אני, רק אני, צריכה לפרסם מודעה בעיתונות ללקוחות בעוד המוצר הזה כבר נמכר הרבה מאוד שנים באותו נוסח של הסימון, אבל מטר לידי עדיין אפשר לקנות את המוצר הזה והוא כנראה לא פוגע כשהוא נמצא מטר לידי בבריאות הציבור אלא רק במגה.
<לילך דחוח: בחוק הזה אין שום דבר שמחייב, ראשית, אחידות ושנית, פנייה ליצרן.
מאיר כהן: משרד הכלכלה.
<יובל אביעד: שאלה לגברתי עורכת הדין.
<יובל אביעד: האם המוצר הוא מוצר בריאותי?
<יובל אביעד: כלומר, זה מזון?
<לילך דחוח: אתם טענתם שהוא מסכן את בריאות הציבור.
מאיר כהן: בשום פנים ואופן המקום לא הופך לזירה משפטית.
<יובל אביעד: חשוב לי לשאול את השאלה, גם כרפרנט משפטי בתחום התקינה.
<יובל אביעד: אני רוצה להבין אם זה מוצר מזון או למשל חומר ניקוי.
<לילך דחוח: זה חומר ניקוי אך אתם טענתם כאן שקיימת הסתברות גבוהה שתיגרם פגיעה בבריאות הציבור.
<יובל אביעד: חומר ניקוי הוא לא מוצר מזון וחוק התקנים מאפשר לממונה על התקינה לקיים אכיפה גם על חומרי ניקוי.
<יובל אביעד: לכן השאלה שלך לא רלוונטית.
<לילך דחוח: זאת לא השאלה שלי.
<לילך דחוח: השאלה שלי היא איך החוק הזה מסדיר אכיפה, ראשית, שוויונית, ושנית, קודם כל פנייה ליצרן.
<נעה בן שבת: איך השאלה שלך מגיעה עכשיו לסעיף 156?
<נעה בן שבת: איך היא קשורה לסעיף?
<נעה בן שבת: נגיע לזה בהמשך, לסעיפים של ההוראות המינהליות.
מאיר כהן: אני עוצר את הדיון.
מאיר כהן: אני ממשיך הלאה.
<נעה בן שבת: 158.
<נעה בן שבת: פטור בתקנות מחובות משווק השר, בהתייעצות עם שר הכלכלה, רשאי לקבוע פטור או הקלה מהוראות עד סימן זה, לרבות סוגי משווקים, בשים לב לגודלם ולסוג המזון הנמכר על ידם.
<נעה בן שבת: הייתה כאן התייחסות לנושא הגודל, למה אפשר להביא בחשבון את היקף הפעילות של המשווק ולעניין התקנות.
<נעה בן שבת: אדוני, אני חושבת שיכול להיות שזה כן שיקול רלוונטי בקביעת ההוראות.
<נעה בן שבת: אנחנו כרגע לא נכנסים אבל בכל מקרה ומקרה אפשר לבוא ולהגיד האם זה רלוונטי או לא רלוונטי.
<נעה בן שבת: מה שכן, אולי אפשר להציע אדוני שתקנות כאלה יהיו באישור הוועדה.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים כאן על פטור או על הקלה להוראות מסוימות.
<שי פניני: אני רוצה להצביע על משהו מצד אחד יש המון הוראות שבאות להטיל ואז מטילים את זה על מנכ"ל המשרד, על הממונה ועל הגורמים המקצועיים בלי שום פיקוח של הוועדה ואומרים שלא כל דבר צריך להגיע לוועדה.
<שי פניני: אם אנחנו נבקש בקשת פטור ספציפית בהתאם לגודלנו או לייחוד שלנו, אנחנו נצטרך להגיע לוועדה?
איציק שמולי: זה לא סעיף בשבילך.
<שי פניני: זה כן.
מאיר כהן: זה ממש לא.
<שי פניני: אני מדבר על סעיף 158.
<קריאה: רוצים להביא את הפטור לאישור הועדה.
<נעה בן שבת: לא כל פטור ופטור.
<נעה בן שבת: תקנות פטור כאשר השר יגיד שהוא רוצה לפטור משווקים מסוימים.
<נעה בן שבת: הסעיף הבא הוא סעיף 158א, סעיף בו דובר בוועדה כמה פעמים והוא בא לתת מענה לטענות שהשמיעו המשווקים.
<נעה בן שבת: עיקרי הדברים הוצגו בדיון.
<נעה בן שבת: 158א.
<נעה בן שבת: חזקה לעניין הוראות מסוימות חזקה שהמשווק לא הפר את הוראות סעיפים 29(א)(1) ו-(3) עד (5), 30, 32, 33(ב) ו-(ד), 43, לעניין מזון ארוז מראש על ידי יצרן ומיובא ככזה על ידי יבואן אם מתקיימים כל אלה: המשווק מיישם מערכת אבטחת איכות מסוג המנוי ברשימה שפרסם מנהל שירות המזון באתר האינטרנט או שהמשווק נקט בכל האמצעים הסבירים כדי להבטיח שהמזון שהוא משווק התקבל מידי עוסק במזון הפועל כדין וכי המזון האמור עומד בדרישות חקיקת המזון.
<נעה בן שבת: המשווק נקט בתחום שליטתו בכל האמצעים הנדרשים לפי דין לשמירה על המזון בהתאם ליתר הוראות חקיקת המזון החלות עליו לעניין החזקת המזון, הטיפול בו ומכירתו.
<נעה בן שבת: ההפרה נוצרה כתוצאה ממעשה או מחדל של אחר, שאינו בשליטתו, או עקב הסתמכות על מידע שסיפק לו אחר כאמור, בנסיבות בהן סביר היה להסתמך על מידע כאמור.
<נעה בן שבת: המשווק לא ידע ולא היה עליו לדעת על קיומה של הפרה לגבי המזון.
<נעה בן שבת: הפגם במזון לא היה פגם ניכר לעין או ניתן לזיהוי במישוש או בהרחה.
<נעה בן שבת: הוראות סימן זה לא יחולו לעניין - יצרן, יבואן או משווק מהאזור בעת שהם משווקים את המזון שייצרו, ייבאו או שיווקו מהאזור, לפי העניין.
<נעה בן שבת: משווק ביחס למוצר מותג פרטי כהגדרתו בחוק הגברת התחרות בענף המזון שמזוהה אתו.
<נמרוד הגלילי: דבר שדיברנו עליו עם נציגי הממשלה, גם בסעיף קטן (1) וגם בסיף קטן (2) - בכל האמצעים.
<נמרוד הגלילי: בכל האמצעים זה קצת רחב.
<נמרוד הגלילי: אני מציע להוריד את זה ולומר באמצעים הסבירים במקום בכל האמצעים.
<זמר בלונדהיים: אני מציע שנשמע את כל ההערות ואז הממשלה תתייחס.
<שי פניני: על הרשימה דיברנו עם נציגי משרד המשפטים והצגנו להם רשימה יותר מפורטת של סעיפים אנחנו חושבים שאמורים - - -
מאיר כהן: יש לך הסתייגות ברורה כמו שאמר עכשיו עמיתך?
<שי פניני: סעיף 158(א), חזקה שהמשווק לא הפר את הוראות סעיפים.
<שי פניני: אנחנו מבקשים להוסיף לרשימה הזאת את סעיף 7(ג), סעיף 31, סעיף 39(ג)(2), את סעיף 287(1).
<נעה בן שבת: סעיף 287 זה סעיף העונשין.
<נעה בן שבת: ממילא זה יחול עליהם ולא צריך להגיד זאת.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על ההוראה המהותית.
<זמר בלונדהיים: מה זה סעיף 7?
<זמר בלונדהיים: אין סעיף 7.
<קריאה: החוק מתחיל מסעיף 25 לצורך העניין.
<שי פניני: בסעיף 29(7)(ג).
<נעה בן שבת: לא צריך להגיע לסעיפי העיצומים הכספיים כי זה ממילא גובר.
<נעה בן שבת: זאת חזקה.
<נעה בן שבת: חזקה שלא הפרת.
<נעה בן שבת: ההוראה שאומרת שהייתה הפרה - - -
<שי פניני: מה זאת אומרת?
<שי פניני: אם תסתכלי על סעיף 287 ועל סעיף 288, אלה סעיפים שקובעים שאם הפרת איקס, אבל ההפרה הזאת לא נמצאת.
<נעה בן שבת: כן, אבל אנחנו אומרים חזקה שלא הפרת.
<זמר בלונדהיים: מטילים עיצום כספי על כאילו מעין ריבוע.
<זמר בלונדהיים: הריבוע בהתחלה היה ועכשיו הוספנו סעיף סייג, אחריות משווק והוא חלק מזה.
<זמר בלונדהיים: אם נכנסת לסעיף האחריות, מבחינתנו אתה בכלל לא בריבוע עליו מטילים עיצום כספי.
<זמר בלונדהיים: זה לגבי כל סעיפי העיצומים.
<שי פניני: זאת ההערה הראשונה שלנו.
<שי פניני: ההערה השנייה נובעת לסיפא של סעיף קטן (1).
<שי פניני: יש בינינו לבין נציגי הממשלה מחלוקת.
<שי פניני: הסיפא של הסעיף אומרת שאנחנו כמשווקים צריכים לוודא שהמזון עומד בדרישת חקיקת המזון.
<שי פניני: חקיקת המזון היא הוראות סימון ובכלל עצם זה שאותו מוצר מתאים למה שכתוב על האריזה.
<שי פניני: לצורך העניין, אם זה קורנפלקס, לבדוק שהקורנפלקס הוא בטעם תירס ולא בטעם תות.
<שי פניני: זה למעשה לוודא את ההתאמה בדרישת חקיקת המזון.
<שי פניני: העמדה שלנו כמשווקים היא שכאשר המזון ארוז מראש, אני לא יכול לוודא כל מה שקשור לתכונות שלו וכל מה שקשור לבדיקות של המזון הספציפי הזה מול הוראת החוק.
<שי פניני: אני כן יכול לוודא שאני קונה מספק טוב, שלאותו ספק יש רישיון יצרן, שיש לו רישיון עסק כמו שדיברו קודם, שאני משלם מחיר ראוי וכולי.
מאיר כהן: עוד הערות.
מאיר כהן: יש לך הסתייגות ברורה?
<נופר טל: אני רוצה לתת דוגמה לא למשהו שדיברנו עליו, לא למקרים קיצונים כמו רמדיה או כמו תנובה והסיליקון בחלב אלא למקרה אחר.
<נופר טל: מדברים על חקיקת המזון, לאו דווקא לפי החוק הזה, ויש תמונה שאומרת שטונה אפשר לקרוא לה נתחים או פירורים לפי בדיקות של מה קורה.
<נופר טל: יש עכשיו תביעה ייצוגית נגד הרבה מאוד יצרנים ויבואנים של טונה על האם זאת טונה - - -
מאיר כהן: כמה יש?
מאיר כהן: יש שלושה-ארבעה.
<נופר טל: לא.
<נופר טל: יש הרבה.
מאיר כהן: יצרנים יש שניים.
<נופר טל: יש יצרנים, יש יבואנים.
<נופר טל: יש.
<נופר טל: קצרה היריעה מלפרט.
<נופר טל: אני אומרת שבעצם לפי החוק הזה נכון שלא ראיתי, אבל יש כאן גם חקיקת המזון.
<נופר טל: אני בעצם צריכה לבקש מאותו יבואן של טונה, וזאת לא רק טונה כי נלך לכל מוצר ומוצר, לדעת, להציג לי בדיקות מעבדה, לראות שהמוצר הזה בעצם עומד בחקיקת המזון כי חקיקת המזון לא מסתכמת בפרק ז' בחוק ההסדרים אלא היא כוללת את החוק לקידום התחרות בענף המזון, היא כוללת תקינה, היא כוללת חקיקה של גורמים אחרים, של משרד החקלאות, של משרד הכלכלה, של המשרד להגנת הסביבה.
מאיר כהן: מה ההסתייגות שלך?
<נופר טל: אני חושבת שהסיפא לסעיף, אם היא תישאר, לא רק שלא נוריד את יוקר המחייה אלא העלויות שינבעו מהחובות האלה, רק ייקרו את העלויות.
<נעה בן שבת: אני חושבת שאת לא צודקת בעניין של מה כוללת חקיקת המזון.
<נעה בן שבת: היא כוללת את פרק זה, תקנות לפיו והוראות המנהל, ויש לנו ארבע הוראות מנהל, תקנים רשמיים, חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים וצווים מכוחו, צווים שיוציא בהסכמת שר הבריאות - - -
<נופר טל: תקנים רשמיים.
<נעה בן שבת: תקנים רשמיים, זה לא החוק להגבלת התחרות בענף המזון.
<נעה בן שבת: תקנות שהתקין שר הבריאות לפי סעיף 10(א) לחוק.
<רוני סורקיס: אנחנו הגדרנו במטרות החוק את אחת ממטרות החוק שהיא בעצם להוזיל את מחירי המזון במדינת ישראל.
<רוני סורקיס: מטילים כאן דברים שהם בלתי ניתנים ליישום ו/או והיה ונצטרך לעשות אותם, המחירים שאנחנו נשלם והציבור ישלם אותם, הם גדולים מאוד.
מאיר כהן: מה ההסתייגות?
<רוני סורקיס: ההסתייגות שלי ספציפית.
<רוני סורקיס: כאשר אנחנו לוקחים את סעיף 158(א)(3), כתוב שההפרה נוצרה כתוצאה ממעשה או מחדל של אחר שאינו בשליטתו של המשווק לצורך העניין.
<רוני סורקיס: אם ניקח לצורך העניין, אנחנו החלנו את כל הסעיף הזה, 158(א)(1) על מזון ארוז מראש.
<רוני סורקיס: הדבר הזה לפי דעתי צריך להיות מוחל על מזון בכלל ואני אתן לך דוגמה ואני גם אסביר למה.
<רוני סורקיס: כאשר אני קונה עגבניות, אנחנו מבצעים מערכת בקרה על פירות וירקות מאוד מאוד מקיפה אלא שהיא מתחילה במגדל והולכת לכל אורך השרשרת.
<רוני סורקיס: והיה ואני צריך לבוא ולבדוק את אותו מגדל גם בבית, כלומר, גם כשהוא מגיע אלי למרכז הלוגיסטי, ואני עושה את זה רק במוצרים שהם לא בפיקוח שלי כל הזמן, אני עושה בדיקת מעבדה.
מאיר כהן: אתם קונים שטחים?
מאיר כהן: כשאתה קונה שטח, אתה בא לחקלאי ונותן לו מפרט של איזה דישון אתה רוצה?
<רוני סורקיס: אלא שאני לא יכול להתחייב מראש על כל השטחים ולכן יש לי ספקים שקוראים להם ספקים במסלול אדום.
<רוני סורקיס: ספקים כאלה, אני בודק אותם אצלי.
מאיר כהן: כשהם באים לחנות.
<רוני סורקיס: אני בודק אותם במרכז הלוגיסטי אלא שקודם כל, זה עולה הרבה כסף כי אני חייב לעשות בדיקה מהירה.
<רוני סורקיס: בדיקה מהירה, יש בארץ שני מכשירים בסך הכול שמסוגלים לבצע בדיקה מהירה וזה מוגבל לעשר בדיקות ביום ולא יותר מזה.
<רוני סורקיס: זאת אומרת, אם אני לא מכניס את זה לבדיקה מהירה, הסחורה הזאת מחכה לתוצאות שלושה ימים.
<רוני סורקיס: סחורה חקלאית כמו שאתה יודע, יש סוגים של סחורות שאם אני מחזיק אותן שלושה ימים אצלי במחסן, אני איבדתי בערך חצי מהתוצרת.
<רוני סורקיס: אם אתה מחר תחייב אותי - - -
מאיר כהן: או שמהעגבניות אתה עושה מטבוחה.