GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעה בן שבת: או שאנחנו אומרים שהבקשה צריכה להיות מלאה בשביל להתחיל לספור את ה-90 ימים, אז הבקשה צריכה להיות מלאה.
<נעה בן שבת: כנראה שהיו דרישות – אם זה רק השלמת מסמך, חסר התאריך על המסמך, לא סביר לדחות על זה.
<נעה בן שבת: זה נראה פחות סביר.
<רוברט סגל: אני מבין לגמרי.
<רוברט סגל: מה שאנחנו אומרים, הרי לתעשיין יש בהחלט את האינסנטיב לעשות את זה נכון כדי לקבל את הרישיון כמה שיותר מהר.
<רוברט סגל: אנחנו מפחדים ממקום שבו הדחייה תהיה ביום ה-89, כדי לעמוד בלוחות זמנים, ואז עוד שלושה חודשים ועוד שלושה חודשים.
<רוברט סגל: ואז אותו תעשיין ישב ויחכה, כאשר אין היום קריטריונים מהותיים לדחייה, זה שיקול דעת.
<רוברט סגל: אותה אחידות שניסינו לדבר עליה ברישיון היצרן, גם פה.
<נעה בן שבת: אולי נסת
<נעה בן שבת: כל על סעיף 56 – זה כתוב אמנם בהנחיות ולא בתקנות, אבל הוא אומר: אני רוצה לקבוע הנחיות לעניין התנאים בנוגע לכל סוג מזון.
<רוברט סגל: באופן כללי לא משנה - - - אלו תנאים נוספים.
יעל גרמן: הם רוצים שיהיו קריטריונים לדחייה.
<נעה בן שבת: אבל קריטריונים לדחייה יכולים להיות כל מיני דברים.
אלי אלאלוף: אי-אפשר לגלות מהותית, נגיד, ב-60 הימים הראשונים?
אלי אלאלוף: בתיק כזה, הפגם המהותי יכול להיות בחודש הראשון.
אלי אלאלוף: ביום הראשון אתה רואה שחסר לו בטון.
<נעה בן שבת: לא בתקופת החגים.
<אלי גורדון: אדוני היושב-ראש, אני חושב שעל כל פרק זמן שייקבע פה בסעיף תהיה בקשה להקטין את פרק הזמן בחצי.
<אלי גורדון: אני לא יודע, זאת תחושתי, יכול להיות שאני טועה.
אלי אלאלוף: ברשותך אלי, אני רוצה להסביר את הרעיון שלי.
אלי אלאלוף: כמובן שמראש אני מוכן שיפסלו אותו, אבל זה נראה לי.
אלי אלאלוף: אתה מקבל תיק שהוא אמור לענות על כל הדרישות שביקשת.
אלי אלאלוף: הוא התקבל, אישרתם, קיבלתם אותו.
אלי אלאלוף: יש לכם 30 יום לגלות פגמים מהותיים.
אלי אלאלוף: אחרי 30 יום יש לכם זמן לגלות דברים פחות מהותיים.
אלי אלאלוף: חלקם יכולים להיות במשא ומתן, אבל את ההחלטה לדחות את זה, כשתיק נדחה, לא צריך 90 יום.
אלי אלאלוף: זה הפחד, ואני מבין את אנשי התעשייה.
אלי אלאלוף: מי שראה את הסרטון על דימונה, כואב הלב ששלוש שנים איזו גברת רצה להקים מפעל מזון.
אלי אלאלוף: צריכים לראות איך אתם מקלים על המערכת, על האנשים האלה שבאים.
אלי אלאלוף: ואני בטוח שאתם נהנים כשמפעל חדש נפתח.
אלי אלאלוף: לכן צריכים לראות – 90 יום זה לחכות הרבה זמן לפני שאתם פותחים תיק ובודקים אותו.
אלי אלאלוף: אני לא מאמין שאתם עושים את זה אחרי 80 יום.
אלי אלאלוף: אני בטוח שבחודש הראשון אתם אמורים להשקיע את הזמן הנדרש כדי לראות את הטעויות המהותיות.
אלי אלאלוף: יש לכם עוד חודשיים לעשות את הפיניש.
אלי אלאלוף: ההכרזה על דחיית תיק, לדעתי, צריכה להיות בתוך חודש.
<נעה בן שבת: לטובתם צריכים להגיד שאלו ימים קלינדריים.
<נעה בן שבת: 120 אלו ימים קלנדריים.
<נעה בן שבת: זאת אומרת שיכולה להיות להם תקופת חגים.
אלי אלאלוף: התיקון מקובל.
אלי אלאלוף: אם אפשר, דחיית תיק, בתוך חודש, 45 יום, בבקשה.
אלי אלאלוף: אישור עד 90 יום.
אלי אלאלוף: תבינו, זה עושה לכולם טוב – לכם בטוח, וגם למציעים.
<אלי גורדון: אדוני היושב-ראש, בפרקטיקה, בתור מישהו שמתעסק במתן אישורים כאלה או אחרים, אני צריך להבהיר איזושהי נקודה.
<אלי גורדון: מה שיקרה הוא שאנחנו נצטרך לעבוד כפול על אותו תיק.
<אלי גורדון: היעילות של הבדיקה יורדת.
<אלי גורדון: אם בדקתי בפעם הראשונה, זה אומר שכבר בדקתי את הכול.
<אלי גורדון: אני לא רוצה שייווצר מצב של בדיקה חלקית שהיא פחות רצינית גם בתוך המשחק.
יעל גרמן: אלי, ברשותך, מה שהיושב-ראש אמר באמת הגיוני.
יעל גרמן: היושב-ראש אומר שאתה בתוך 30 יום צריך לעשות את הבדיקה הראשונית ולראות את הרג'קטים הגדולים שבגינם אתה לא יכול לקבל את התיק.
יעל גרמן: כשאתה אומר, אני לא יכול לקבל, אני דוחה.
יעל גרמן: את הרג'קטים הגדולים האלה רק בתוך 30 יום אתה יכול לומר, ואז הם צריכים להתחיל מחדש, יהיו להם עוד 30 יום.
יעל גרמן: לאחר מכן יש לך עוד 60 יום כדי לומר יש לכם פה דבר קטן, תתקנו, והם מתקנים.
יעל גרמן: אתה אומר לא תיקנתם טוב, והם שוב מתקנים.
יעל גרמן: יש לך עוד 60 יום.
יעל גרמן: אבל לרג'קטים הגדולים, אלה שבגינם אתה פוסל את התיק, יש לך 30 יום.
אלי אלאלוף: או 45 יום.
יעל גרמן: או 45 יום.
<אלי גורדון: אני הבנתי.
<אלי גורדון: ולכן אני מתקשה לקבל את זה מכיוון שאני שם את עצמי כרגע בסימולציה שקיבלתי את התיק.
<אלי גורדון: וחשוב לציין, אנחנו לא מדברים על תיק אחד.
<אלי גורדון: הזכרתי, נכון שיש - - -
אלי אלאלוף: כמה מפעלי מזון יש?
<אלי גורדון: 3,000 מפעלים.
אלי אלאלוף: בשנה?
יעל גרמן: כמה חדשים?
יעל גרמן: כמה השנה?
יעל גרמן: כמה מפעלי מזון הוקמו השנה?
אלי אלאלוף: הלוואי, אם זה היה, צריך להכפיל את המשרד פי חמש.
<אלי גורדון: אני מסכים עם זה.
<אלי גורדון: רק עם החידושים - - -
יעל גרמן: אנחנו נהיה מאושרים עם 3,000 מפעלים חדשים.
יעל גרמן: אלי, תענה לנו, כמה מפעלים חדשים הוקמו השנה?
יעל גרמן: אנחנו רוצים לדעת.
<אלי גורדון: אני יכול לבדוק את זה ולומר לכם מחר, כמה בקשות למפעלים חדשים הוגשו.
<אלי גורדון: מחר.
<אלי גורדון: אפילו אשתדל עוד היום.
<אלי גורדון: עם זאת, אותם מפתחים עוסקים בכל מיני מטלות.
<אלי גורדון: זה לא רק בדיקת תיק, בדיקת שרטוט ותיק בקשה.
<אלי גורדון: זה גם לבצע ביקורות.
<אלי גורדון: זה גם להגיע ולבדוק גם את זה שמגיש בקשה לחידוש.
<אלי גורדון: גם אצלו בודקים את אותו תיק ואת אותו שרטוט, מסיבה אחת פשוטה, כי משנה לשנה ישנה פרקטיקה מסוימת של חידוש של המפעל, שינויים כאלה או אחרים שנעשים.
<אלי גורדון: הדבר הזה גוזל זמן.
<אלי גורדון: לעניין בדיקת התיק עצמו, בסימולציה שעשיתי כרגע בראשי, זה יתחלק לשניים – אחד, אני אצטרך לבדוק בפעם הראשונה את התיק ולהתמקד בכל מיני נקודות מסוימות שלכאורה הן מהותיות בעיני לפחות.
<אלי גורדון: לכל השאר לומר מחר בבוקר.
<אלי גורדון: לומר למפוקח, את כל השאר אפשר יהיה להסדיר אחר-כך, במהלך 60 הימים שנותרו לי.
<אלי גורדון: מחר בבוקר בבדיקה גיליתי שלכאורה מה שהיה לא כל כך קריטי בעיני אתמול-שלשום, היום הופך להיות קריטי כי יש ממשקים ויש השלכות מכל דבר ודבר.
יעל גרמן: ההסתייגות הזאת תהיה כתובה.
<אלי גורדון: אבל זה לא יעיל בשבילם.
<אלי גורדון: אני אעבוד פעמיים, אני אצטרך לגעת בתיק יותר מפעם אחת.
יעל גרמן: אלי, 80% אתה כנראה תגלה, ו-20% אולי לא תגלה, ואז תהיה לך את הפררוגטיבה ואת היכולת לבוא גם אחרי ה-30 יום ולומר לא גיליתי, הנה, גיליתי.
יעל גרמן: תהיה לך את ההזדמנות הזאת, אבל לפחות אתה תעשה את כל המאמצים ותתכוונן.
יעל גרמן: תדע שאורך המשימה כאורך לוח הזמנים שמקדישים לה.
יעל גרמן: אז אנחנו רוצים להקדיש למשימה הזו כמה שפחות זמן כדי שגם אורכה יהיה פחות.
אלי אלאלוף: אני מבין, יש דברים מהותיים.
אלי אלאלוף: דחייה של תיק תקפה ל-45 יום הראשונים.
אלי אלאלוף: תעשו את העבודה בתוך 45 יום.
אלי אלאלוף: ברגע הזה אפשר להחזיר אותה אחר-כך.
אלי אלאלוף: ברגע שתודיעו, זה אתם, רק אתם יכולים לקבל את ההחלטה.
אלי אלאלוף: אתם מודיעים שברגע הזה יש דחיית תיק, השעון מתחיל להסתובב מחדש עד שיביאו לכם את התיק החדש.
<נעה בן שבת: הם לא יכולים לגלות משהו אחר - - -
<אלי גורדון: אדוני היושב-ראש, יש לזה השלכות גם לצד המפוקח.
<אלי גורדון: תמוהה בעיני למה המפוקחים כרגע לא מגיבים.
אלי אלאלוף: כי זה לטובתם.
<אלי גורדון: לא, ממש לא.
<אלי גורדון: אלא אם כן הם לא מבינים.
אלי אלאלוף: אני משוכנע.
אלי אלאלוף: אם אתם רוצים, תגידו.
<אלי גורדון: אדוני היושב-ראש, אחרי הקלירנס הראשוני יתחילו לבנות ולהשקיע.
<אלי גורדון: ואם מחר בבוקר גיליתי משהו - - -
אלי אלאלוף: מה אכפת לך?
<אלי גורדון: כן, אבל אני אשמע את הטענות.
<אלי גורדון: אני אשמע מחר בבוקר את הטענות האלה, ואולי כולנו יחד.
אלי אלאלוף: לא, יש לך 45 יום להגיד לו שיש פה פגם מהותי בהכנת התיק שלו.
אלי אלאלוף: אם הוא יעשה את זה, גם מהותי זה פגיעה בתשתית, זו פגיעה במבנה, זו פגיעה בתהליך הייצור.
אלי אלאלוף: לא יודע מה, יש לך מספיק נימוקים לראות שזה לא תיק טוב.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה נכון לעשות את זה.
אלי אלאלוף: אני מציע שבאמת תבדקו את זה.
אלי אלאלוף: לי היו הזדמנויות גם כן לבנות בחיים 250 פרויקטים של בנייה לא קטנים.
אלי אלאלוף: אני אומר לכם, מה שלא ראינו בחודש הראשון, לא ראינו בכלל, ויצא פגום.
אלי אלאלוף: כדאי בחודש הראשון ללכת לבדוק ולהשקיע את כל המאמצים הנדרשים, ולהגיד חבר'ה, זה לא עובר.
אלי אלאלוף: ברגע הזה נתחיל מחדש.
אלי אלאלוף: תאר לך, בינינו, שאתה מגלה אחרי 80 או 90 יום – נראה לי שהתיק לא טופל לפני כן.
<אלי גורדון: לא זאת הכוונה.
<אלי גורדון: הסעיף מדבר על עד 90 יום.
<אלי גורדון: דרך אגב, כתבנו עד 120 יום, בסדר, הורדנו את זה עד 90 יום.
<אלי גורדון: אבל עד 90 יום זה לא אומר שמישהו ממתין עם התיק עד ליום ה-89.
אלי אלאלוף: אני מסכים אתך, אבל הבעיות המהותיות צריכות להיבדק בחצי הראשון של הבדיקה.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אחר-כך אתם יוצאים לשטח, אחר-כך בודקים יותר לפרטי פרטים את הבטון – 300 או 200, או לא יודע מה.
אלי אלאלוף: חבר'ה, תנו אפשרות להקל על היזם.
<נעה בן שבת: אדוני, אולי נבדוק אם יש חקיקה נוספת שבה יש כזאת הבנייה של התהליך, של בדיקה ראשונית בתוך כך וכך ימים, בדיקה משנית בתוך כך וכך ימים.
אלי אלאלוף: היתרון של מישהו שכמוני, לא מבין במשפטים, הוא לא תמיד רוצה להתבסס על תקדימים.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה להתבסס במקרה הזה על תקדימים.
אלי אלאלוף: הגיע הזמן שקצת נחדש.
אלי אלאלוף: אז אני אומר לכם בשיא הכנות – ואני בטוח שאתם נהנים לראות מפעלים חדשים – תראו איך אנחנו עוזרים כדי להקל על הבירוקרטיה, שבלאו הכי היא ענקית על היזמים.
אלי אלאלוף: תחפשו את זה.
אלי אלאלוף: תמצאו בצוות המקצועי את הנוסח.
אלי אלאלוף: אני מציע שנתקדם.
יעל גרמן: רק עוד דבר אחד, כדי להשלים את כל התהליך – שמבחינתי הוא היה מאוד יפה, מה שקרה כאן – גם איזושהי סנקציה, או איזושהי מסקנה במידה ולא עומדים בלוח זמנים, אחרת לוח הזמנים הזה הוא כמו "טיארה", יעוף בשמיים.
אלי אלאלוף: אמרו לי ביום שאנחנו נצליח לקנוס את המדינה על אי-עמידה בלוח זמנים, תהיה מהפכה.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה מהפכה.
יעל גרמן: אבל משהו כמו בחוק רישוי עסקים שקודם הזכרתי.
<רוית ארבל: או חוק ההגבלים העסקיים.
<רוית ארבל: יש הרבה דוגמאות לחוקים שבהם הרשות מוגבלת בתקופה, במצבים.
<רוית ארבל: למשל, מיזוגי חברות.
אלי אלאלוף: כולנו היום נקפוץ מדרגה.
<נעה בן שבת: מיזוגי חברות וייצור מזון – אנחנו נמצאים בתחומים עם סיכונים שונים קצת.
<זמר בלונדהיים: אני חושב שהלכו פה צעד משמעותי קדימה.
<זמר בלונדהיים: בחידוש הרישיון זה כברירת מחדל, כי אז יש היגיון, כי אז הנטל הוא הפוך.
<זמר בלונדהיים: מכיוון שפעם אחת הפעלתי את שיקול הדעת המהותי ונתתי לך, אז אם נתתי, אתה ממשיך.
<זמר בלונדהיים: לתת למישהו לייצר מזון שאנשים אוכלים - - -
<ענת מימון: סליחה, זמר, שנייה, אני מפריעה.
<ענת מימון: בחידוש רישיון יש הגבלה של זמן לגבי מועד מתן ההחלטה?
<זמר בלונדהיים: בחידוש רישיון אנחנו קבענו שאם לא עומדים בזמן, הרישיון - - -
<ענת מימון: בסדר, אבל אני שואלת בהיבט - - -
<זמר בלונדהיים: שנייה, רגע.
<זמר בלונדהיים: בחידוש רישיון קבענו הסדר שהוא בסדר, כי קבענו שאתה תגיש מבעוד מועד, ואם אנחנו, המדינה, לא נעמוד בזמן הזה, ימשיך כברירת מחדל.
<זמר בלונדהיים: ולכן בחידוש - - -
<ענת מימון: אבל אני שואלת מהיבט אחר.
<ענת מימון: אני חושבת שזה שלא נכון שרישיון ימשיך לעמוד בתוקפו לנצח בגלל שהמדינה לא בדקה אותו.
<זמר בלונדהיים: זה בסדר.
<זמר בלונדהיים: כבר הפעלנו את שיקול הדעת המהותי ואמרנו שזה בסדר שהוא מייצר.
<זמר בלונדהיים: צריך החלטה אופרטיבית כדי לשלול ממישהו.
<זמר בלונדהיים: בזה יש היגיון, זה בסדר.
<זמר בלונדהיים: הם גם לא מלינים לגבי זה.
<זמר בלונדהיים: הם מלינים לגבי מצב הפוך, שאני מלכתחילה - - -
<ענת מימון: הם לא ילינו גם.
יעל גרמן: האם המדינה עכשיו לא תיתן בכלל רישיון וגמרנו, ואף אחד לא יבדוק את זה?
<זמר בלונדהיים: כתוב שהם צריכים לענות לרישיונות בתוך 90 יום.
<זמר בלונדהיים: אם הם פשוט ייכנסו לפרקטיקה שהם לא עונים - - -
יעל גרמן: מה עם המדינה?
יעל גרמן: המדינה הלכה לברירת המחדל וגמרנו?
<זמר בלונדהיים: המדינה צריכה להשיב בתוך 90 יום.
<זמר בלונדהיים: אתם יודעים מה מבקר המדינה יגיד אם פתאום תהיה פרקטיקה שאנחנו פשוט לא נענה וכולם יקבלו בתוך 90 יום.
יעל גרמן: מה קורה אם בתוך שנה המדינה לא משיבה?
<זמר בלונדהיים: לחידוש רישיון?
<זמר בלונדהיים: שום דבר, כי ברגע שאנחנו לא ענינו בזמן שנקבע והוא הגיש במועד – הוא הגיש במועד, 90 יום לפני הפקיעה כדי שיהיה לנו זמן מספיק להיערך וזו אשמתנו, אז זה ממשיך.
<נעה בן שבת: זה מפעל פעיל.
<זמר בלונדהיים: זה מפעל פעיל.
<זמר בלונדהיים: אני לא חושב שנכון - - -
אלי אלאלוף: ברשותכם, אנחנו רוצים לעבור לסעיף - - -
<רוית ארבל: סליחה, לעניין ה-90 ימים, הנושא של החידוש שעלה עכשיו, הערה אחת חצי טכנית.
<רוית ארבל: כרגע הדרישה היא – קודם כל, אנחנו מברכים על המנגנון הזה, הוא לפי בקשתנו.
<רוית ארבל: יש רק עניין טכני.
<רוית ארבל: הדרישה כרגע בחוק על-פי ניסוחו היא שהבקשה תוגש 90 יום – ממש ביום ה-90.
<גליה שגיא: לא יאוחר מ-90 יום.
<רוית ארבל: לא יאוחר.
<רוית ארבל: זה מה שאנחנו רוצים.
<זמר בלונדהיים: תוגש עד.
<זמר בלונדהיים: עד.
<זמר בלונדהיים: המילה עד חסרה.
אלי אלאלוף: זה אותו סעיף שאתה רוצה להתייחס?
<רוני סורקיס: אותו סעיף.
<רוני סורקיס: דוקטור רוני סורקיס מ"שופרסל".
<רוני סורקיס: אני רוצה להעלות פה איזושהי בעיה.
יעל גרמן: סלמונלה.
<רוני סורקיס: אם יצטרכו, נעלה גם את זה שוב, אין שום בעיה.
<רוני סורקיס: אני רוצה לדבר על דבר שהעלתה פה חברת הכנסת גרמן, נושא רישיונות עסק.
<רוני סורקיס: בעיקרון, אי-אפשר לתת רישיונות יצרן למקום שאין לו רישיון עסק.
<רוני סורקיס: ואת זה אומרות חלק מהלשכות, שזו ההנחיה - - -
אלי אלאלוף: חלק מהלשכות של מה?
<רוני סורקיס: לשכות של משרד הבריאות.
<רוני סורקיס: מה שקורה, כשאנחנו פותחים עסק שאמור לבצע פעולות יצרניות, נוצר מצב שאומרים קודם כל תוציא את רישיון העסק, שזה תהליך בפני עצמו, ורק לאחר מכן תתחיל בתהליך של רישיון היצרן.
<רוני סורקיס: נוצר מצב שעסק כזה יכול לעבוד המון זמן בלי רישיון בכלל.
<רוני סורקיס: כלומר, הוא עוד לא קיבל רישיון עסק, שזו פרוצדורה בפני עצמה של 30, 30, 30, ואז ביקורות ותיקון הערות.
<רוני סורקיס: לאחר מכן מתחיל תהליך - - - יצרן.
<רוני סורקיס: במקרה היה לי סניף כזה שעבד שנתיים בוואקום שכזה.
<רוני סורקיס: צריך להסדיר את זה, צריך לאחד בין הדברים.
<רוני סורקיס: לדעתי, את נושא המרכולים – כפי שאמר פה העמית שלי מ"טיב טעם" – צריך להוציא את כל הפעילויות האלה ולשים אותם בבריאות הסביבה, ולתת להם הנחיות מראש שידעו כיצד לאכוף את זה.
<רוני סורקיס: כך שבמסגרת רישיון עסק ידעו כיצד לנהל את העסק הזה מהיום הראשון בצורה מושלמת, ולא לחלק את זה בין שני גופים.
אלי אלאלוף: אתה מבין איזו תיבה פתחת?
אלי אלאלוף: אני מציע שזה לא יהיה לדיון היום.
אלי אלאלוף: אני מאוד ממליץ שפעם תקום ועדה במשרד המשפטים שתבדוק את כל נושא הרישיונות, הכפילויות, החפיפות, והדברים שאתה מציע.
אלי אלאלוף: ברגע הזה, ברשותכם, לא נתייחס.
אלי אלאלוף: ברשותכם, נעבור ל-55.
<רוני סורקיס: ברשותך, אני רוצה להרחיב את זה טיפה.
<רוני סורקיס: אני אגיד לך - - -
<נעה בן שבת: צריך נוכחות של משרד הפנים כי זה נושא של משרד הפנים, של רישוי עסק.
<נעה בן שבת: אז אולי כדאי לפתוח את זה בפורום המתאים.
אלי אלאלוף: לא, אי-אפשר.
אלי אלאלוף: חבר'ה, זה לא דיון פתוח, זה דיון מכוון למה שיש לכם מול העיניים.
<רוני סורקיס: אני מבקש, כי זה מה שהתקשר פה בעבר.
<רוני סורקיס: אנחנו מדברים – ומה שדיברו היצרנים – שמפעל שמייצר באזור X, כאשר הוא עובר לאזור Y, הוא ימשיך באותם תנאים.
<רוני סורקיס: אנחנו מדברים פה על נושא של אחידות.
<רוני סורקיס: ואני רואה את זה - - -
אלי אלאלוף: אבל אנחנו התייחסנו.
אלי אלאלוף: החזרנו את הסמכות לבעל הבית.
אלי אלאלוף: זה מה שיהיה, תראו את זה בנוסח אחר.
אלי אלאלוף: סליחה שאנחנו מטילים עליך הרבה עבודה, אבל אתה נראה בנוי נכון.
<רוני סורקיס: סליחה, אבל - - -
אלי אלאלוף: באמת, חבר, דוקטור סורקיס, בבקשה.
<רוני סורקיס: דוגמה ל-300 יחידות מכירה בכל הארץ שנהנים - -
אלי אלאלוף: כן ירבו.
<רוני סורקיס: - - מהחוכמה של כל הנציגים השונים.
אלי אלאלוף: נתנו מספיק התייחסות, אני חושב.
<ענת מימון: "55.
<ענת מימון: מתן רישיון יצור – (א) נותן הרישיון ייתן רישיון ייצור למבקש לאחר שמצא כי – (1) הוא עומד בתנאים לייצור מזון לפי תת-סימן זה ולפי סעיף 27; (2) הוא עומד בהוראות לפי סעיף 10(א) לחוק רישוי עסקים; (3) הוא, ובתאגיד – נושא משרה בתאגיד, לא הורשע בעבירה או לא הוגש נגדו כתב אישום בעבירה, שלדעת נותן הרישיון, מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה, אין הוא ראוי להחזיק ברישיון מטעמים של שמירה על בריאות הציבור; מנהל שירות המזון רשאי להנחות את נותני הרישיון לעניין סעיף זה.
<ענת מימון: (ב) רישיון כאמור יינתן לפי סוג פעילות ייצור או סוגי המזון שהותרו לבעל הרישיון לייצר".
<נעה בן שבת: אולי נקרא גם את ההגדרה של נושא משרה בתאגיד?
<ענת מימון: עמ' 1409 – ""נושא משרה בתאגיד" – מנהל החברה, מנהל אבטחת איכות בחברה או כל תפקיד אחר שמשמעותו דומה וכן כל בעל תפקיד בכיר בתאגיד בתחום איכות המזון ובטיחותו, ולרבות בעל שליטה בתאגיד; לעניין זה, "שליטה" – כהגדרתה בחוק ניירות ערך, התשכ"ח–1968‏".
<נעה בן שבת: זו כמובן לא חייבת להיות חברה, זה יכול להיות תאגיד אחר.
<נעה בן שבת: אבל זה צריך להיות מנהל התאגיד.
<נעה בן שבת: אתם אומרים נושא משרה בתאגיד – מנהל החברה.
<נעה בן שבת: ואם זו לא חברה?
<זמר בלונדהיים: כן, זה יכול להיות מנהל התאגיד, אין בעיה.
<רוית ארבל: רוית ארבל, התאחדות התעשיינים.
<רוית ארבל: בסעיף קטן (3) בסעיף 55 – הערה אחת לעניין נושא משרה בתאגיד.
<רוית ארבל: לא לעניין ההגדרה עצמה, אלא לעניין הזיקה או הזהות שיוצרים פה בין התאגיד מבקש הרישיון לבין נושא משרה בתאגיד.
<רוית ארבל: כמו שראינו והקריאו פה בהגדרה, נושא משרה – יש קשת רחבה מאוד של נושאי משרה בתאגיד.
<רוית ארבל: זאת אומרת, יש פה זהות מוחלטת.
<רוית ארבל: אני בעל שליטה בתאגיד, יש היגיון לזהות ביני לבין העסק שבשליטתי.
<רוית ארבל: אבל אין היגיון לזהות – אם אני בא לבקש רישיון יצרן ונושא משרה בתאגיד אצלי הוא לא מתאים, זו לא עילה לא לתת לי רישיון יצרן.
<רוית ארבל: זו לא עילה לא לתת רישיון יצרן לתאגיד בגלל שנושא משרה בו הוא לא ראוי.
<רוית ארבל: אפשר לטפל בזה בתנאים לרישיון, אבל זו לא יכולה להיות עילה לפסילת מתן רישיון.
<רוית ארבל: זאת הערה אחת.
אלי אלאלוף: תני לי דוגמאות.
<זמר בלונדהיים: אני אשמח להתייחס.
<רוית ארבל: לצורך העניין, מנהל אבטחת האיכות הוא לא מוכשר מספיק - - -
<ענת מימון: הוא הורשע בעבירה.
<זמר בלונדהיים: הוא הורשע בעבירה בתחום המזון.
<רוית ארבל: יכול להיות שהוגש נגדו כתב אישום ומתנהל נגדו משפט מזה שנה.
<רוית ארבל: אנחנו לא אומרים שזה לא שיקול במתן הרישיון, רק שצריך לתת לזה ביטוי בתנאי למתן הרישיון.
<רוית ארבל: אבל אני – אני, מבקש הרישיון – זה התאגיד מבקש הרישיון ובעל השליטה בו.
<רוית ארבל: אי-אפשר לא לתת לתאגיד רישיון לחלוטין בשום תנאי רק משום שאחד מנושאי המשרה בו, שהוא לא בעל השליטה, מואשם באיזושהי עבירה, או אפילו הורשע בה.
<רוברט סגל: אבל זה לא מה שכתוב בסעיף.
<רוית ארבל: זה בדיוק מה שכתוב בסעיף.
<זמר בלונדהיים: זה אכן מה שכתוב, וזה גם בסדר גמור וקיים בעשרות מקבילות בחקיקה.
<זמר בלונדהיים: הסעיף בהתחלה היה רחב יותר.
<זמר בלונדהיים: היה באופן כללי נושא משרה בתאגיד.
<זמר בלונדהיים: קיבלנו את הערת התעשייה שאם המנהל הפיננסי שלהם הורשע בבעיות כספים, זה שיקול דעת שלהם כי זה לא קשור לתחום המזון.
<זמר בלונדהיים: אם יהיו להם בעיות בתחום הפיננסי, זו בעיה של התאגיד ולא שלי כמדינת ישראל, כרגולטור שאמון על תחום המזון.
<זמר בלונדהיים: מנהל אבטחת האיכות שלהם הורשע, הוגש נגדו כתב אישום, בעבירות בתחום המזון, יעלה על הדעת?
<נעה בן שבת: זה גם תלוי בשיקול דעת.
אלי אלאלוף: אני עוד לא הבנתי.
<נעה בן שבת: ואין הוא ראוי להחזיק מטעמים של שמירה על בריאות הציבור.
<זמר בלונדהיים: אנחנו מדברים על עבירות שקשורות לתחום הבריאות, לא שיש לו העלמות מס או דברים כאלה.
<זמר בלונדהיים: הנקודה האחרונה שמשמעותית בהקשר הזה היא שגם לא צריך לעשות מזה דרמה.
<זמר בלונדהיים: אם הוגש כתב אישום נגד מנהל אבטחת האיכות, בסדר, אפשר להשעות אותו מתפקידו למנות מישהו אחר עד שיבורר כתב האישום.
<זמר בלונדהיים: זה לא אומר שכל התאגיד לא צריך לקבל בזמן הזה.
<זמר בלונדהיים: אפשר לעשות פעולות כדי לאפשר את זה.
<רוית ארבל: לכן זו לא צריכה להיות עילה לא לתת - - -
אלי אלאלוף: איך משפטן כמוך כאילו גזר דין של אדם שעוד לא נשפט?
<זמר בלונדהיים: מבחינת כתב האישום?
אלי אלאלוף: אני לא משפטן.
אלי אלאלוף: גם המילים שלי הן מוזרות.
<זמר בלונדהיים: המילים שלך טובות מרוב המשפטנים שאני מכיר.
<זמר בלונדהיים: שוב, יש את זה בהרבה דברי חקיקה.
<זמר בלונדהיים: שיקול הדעת שיידרש מנותן הרישיון הוא כמובן רף הרבה יותר גבוה ביחס לכתב האישום.
<זמר בלונדהיים: הצד השני הוא שאתה לא תסכים שמישהו שעכשיו מוגש נגדו כתב אישום חמור בהריגה ברשלנות של כך וכך אנשים מאבקת חלב ב"רמדיה" ימשיך להיות מנהל אבטחת האיכות בתאגיד שממשיך לייצר אבקת חלב לתינוקות.
<זמר בלונדהיים: שוב, מזיזים אותו מתפקידו, משעים אותו זמנית.
<זמר בלונדהיים: אף אחד לא אמר לפטר אותו.
<זמר בלונדהיים: הוא יכול להמשיך לכהן בתאגיד, אין שום בעיה, רק לא בתפקידים האלה, בליבת הבטיחות של המזון.
<זמר בלונדהיים: זה לא יעלה על הדעת.
<נעה בן שבת: השאלה היא אם אפשר לעשות חלוקה.
<נעה בן שבת: פה אומרים לך שאתה צריך לתת רישיון אם מצאת את שלושת הדברים – אלו רק שלושה דברים.
<נעה בן שבת: אומנם כל אחד מהם הוא אחר, אבל הם שלושה דברים.
<נעה בן שבת: אין לך יותר שיקול דעת.
<נעה בן שבת: בנושא של כתב אישום במקרה כזה, אתה רשאי לא לתת רישיון אם אתה חושב שכתב האישום בכל נסיבותיו מעיד על כך שהוא לא ראוי לכהן בתפקידו.
<זמר בלונדהיים: אני חושב שזה אפשרי, אבל אין צורך בגלל שברגע שכתוב שאין הוא ראוי, זה מגלם את שיקול הדעת ממילא.
<זמר בלונדהיים: אם הוא חושב שהוא ראוי, אז הוא ממילא לא ישלול על בסיס זה.
<זמר בלונדהיים: לכן אני מסכים אתך שצריך להיות פה שיקול דעת, ולכן תמיד בסעיפים האלה יש "אין הוא ראוי".
<זמר בלונדהיים: אם הוא יפעיל שיקול דעת לא סביר ויגיד שבגלל שהוא העלים מס או משהו כזה לפני שבע שנים הוא לא יכול להיות מנהל אבטחת איכות, זה כמובן לא סביר, יתקף, ובצדק.
<זמר בלונדהיים: אין לנו בעיה עם זה.
<זמר בלונדהיים: אבל הצד השני הוא שההבנה היא שכתב אישום מבוסס על ראיות מינהליות.
<זמר בלונדהיים: לא סתם מגישים כתב אישום, יש ראיות לכאורה לזה שהבן אדם ביצע עבירות, ולכן צריך שיהיה שיקול דעת.
<זמר בלונדהיים: מנהל אבטחת איכות אתה לא יכול להיות, תהיה סמנכ"ל כספים לכמה חודשים, או משהו אחר, עד שיבורר הנושא.
<זמר בלונדהיים: אבל אי-אפשר לתת לך לנהל אבטחת איכות.
<רוית ארבל: אני חושבת שצריך ליצור את אותה הבחנה שגברתי הציעה בין רשאי – יש סעיף אחר-כך שדן בסמכויות רחבות שיש להתנות רישיון, להתלות רישיון להגביל רישיון.
<רוית ארבל: אז ניתן להשתמש בסמכויות האלה, א', לעניין אדם שטרם הורשע.
<רוית ארבל: ב', גם כאשר מדובר בנושא משרה שלי שהוא לא אני, שהוא לא התאגיד או בעל השליטה בו.
<זמר בלונדהיים: רוית, למה אתם מתעקשים להחזיק אותו כמנהל אבטחת איכות?
<רוית ארבל: לא, אנחנו לא מתעקשים.
<רוית ארבל: כרגע אין בכלל דו-שיח.
<רוית ארבל: כנותן הרישיון, אתה מבחינת החוק מגביל את עצמך.
<זמר בלונדהיים: אבל את יודעת.
<זמר בלונדהיים: דחיתי לך את הבקשה כי אמרתי שהוגשו נגד מנהל אבטחת האיכות שלך שלושה כתבי אישום חמורים בתחום המזון.
<זמר בלונדהיים: תחזירי לי את הבקשה – אני מבינה, מעכשיו רוברט הוא מנהל אבטחת האיכות.
<רוית ארבל: אוקיי.
<רוית ארבל: אולי זה עניין טכני.
<רוית ארבל: אבל הבעיה היא שאני אצטרך לחכות 90 יום.
<זמר בלונדהיים: אמרנו שנבדוק את ה-90 יום.
<רוית ארבל: כי כרגע אין לך בכלל סמכות לתת לי רישיון אם הוא בתפקידו.
<רוית ארבל: אז בוא נקבע את זה כך שתהיה לך את הסמכות - -
<זמר בלונדהיים: יש לו, בגלל שכתוב "אין הוא ראוי".
<זמר בלונדהיים: אם אני קובע שהוא ראוי?
<רוית ארבל: - - רק תתנה את הרישיון בכך שאני אזיז אותו מתפקידו.
<רוית ארבל: זו בדיוק הבקשה.
<זמר בלונדהיים: רוית, לא צריך כל דבר לכתוב בחקיקה.
<זמר בלונדהיים: המשפט שאמרת עכשיו, שאני מחזיר לך, תשמעי, אני לא יכול לאשר לך כל עוד פלוני מנהל אבטחת האיכות בגלל X, לא צריך לכתוב את זה בחקיקה.
<זמר בלונדהיים: זה השיח שמתנהל בין רגולטור לבין מפוקחים, וקורה תדיר.
<זמר בלונדהיים: אנחנו לא צריכים כל דבר לעגן בחקיקה ראשית.
<זמר בלונדהיים: אנחנו יורדים לרזולוציה קצת נמוכה.
אלי אלאלוף: סוף סוף השתכנעתי.
<דפנה שלו קורנבליט: סליחה, הערה נוספת.
אלי אלאלוף: לאותו סעיף, 55?
<דפנה שלו קורנבליט: לאותו סעיף, 55.
<דפנה שלו קורנבליט: עורכת הדין דפנה שלו קורנבליט מ"אדם, טבע ודין".
<דפנה שלו קורנבליט: ההערה הזאת נאמרת גם בשם מנכ"ל "אמון הציבור", שנאלץ לצאת.
<דפנה שלו קורנבליט: אנחנו חושבים שצריכה להיות חובת פרסום של בעלי הרישיון.
<דפנה שלו קורנבליט: זה חשוב מאוד לטעמנו.
<דפנה שלו קורנבליט: אנחנו מקבלים פניות מהציבור שהם רוצים לקנות מזון ממי שעומד בתנאי החוק.
<דפנה שלו קורנבליט: אנחנו לא רואים שום סיבה למה שלא יפרסמו רשימה של מי שיש לו רישיון.
<זמר בלונדהיים: יש.
<נעה בן שבת: איפה?
<דפנה שלו קורנבליט: אנחנו לא רואים את זה.
<זמר בלונדהיים: בסעיף של חובות המשווק, אם תיזכרו, יש אפשרות להיכנס לאתר משרד הבריאות, ושם לראות את כל בעלי הרישיונות בתוקף בכל זמן נתון.
<קריאה: מה הקשר בין זה לבין סעיף 55?
<זמר בלונדהיים: שם זה בא לידי ביטוי, אבל במהות הכוונה היא שיש רשימה.
<זמר בלונדהיים: כשנגיע להסדר של המשווק, יש אפשרות שלמשווק אסור לקבל מזון ממי שאינו יצרן בעל רישיון יצרן בתוקף.
<זמר בלונדהיים: איך הוא יידע את זה?
<זמר בלונדהיים: אז קבענו שלא רק שתהיה רשימה באתר האינטרנט, אלא שאפשר יהיה להכניס מייל, ואתה תקבל שינויים ברשימה.
<נעה בן שבת: אולי נכתוב התייחסות לרשימה הזאת.
<אלי גורדון: אדוני היושב-ראש, רק עובדה, גם היום, בלי שיש חובה בחוק, רשימה של יצרני מזון בעלי רישיון יצרן מפורסמת באתר של שירות המזון.
<אלי גורדון: כמו כן, רשימה של בעלי היתר GMP מפורסמת באתר של שירות המזון.
אלי אלאלוף: 56.
<ענת מימון: "56.
<ענת מימון: קביעת תנאים ברישיון יצור – (א) נותן הרישיון רשאי להתנות רישיון ייצור, לרבות רישיון קיים, בתנאים, ובכלל זה תנאים מיוחדים הנדרשים לעניין ייצור המזון שניתן לגביו הרישיון, ככל שלא נקבעו לפי סעיפים 27, 75 או סעיף קטן (ב), ובלבד שתנאי שנקבע ברישיון ייצור קיים ינומק בכתב ולאחר שניתנה לבעל הרישיון הזדמנות לטעון את טענותיו.
<ענת מימון: (ב) מנהל שירות המזון רשאי לקבוע הנחיות לעניין התנאים שיקבעו ברישיון יצרן בהתאם לסוג המזון המיוצר; נקבעו הנחיות כאמור, לא יינתן רישיון יצרן ללא התנאים שנקבעו אלא באישור מנהל שירות המזון.
<ענת מימון: (ג) נקבעו הנחיות לפי סעיף קטן (ב) לעניין סוג מזון מסוים וביקש נותן הרישיון להתנות את רישיון הייצור של המזון המסוים בתנאי נוסף שלא באופן פרטני, לא יעשה זאת אלא באישור מנהל שירות המזון.
<ענת מימון: (ד) אין באמור בסעיף קטן (ב) כדי לגרוע מסמכות נותן הרישיון לקבוע תנאים נוספים ברישיון בהתאם לסעיף קטן (א) במקרים שבהם הדבר נדרש לאתר ייצור פרטני בהתאם למאפייניו".
<זמר בלונדהיים: זה הסעיף שבא לתת מענה לדיון שהיה קודם.
<ענת מימון: אמנם הסמכות היא של הרופא המחוזי, במקביל לסמכות של מנהל שירות המזון, אבל הוא כפוף להנחיות.
אלי אלאלוף: רוית ארבל, עוד הערות?
<רוית ארבל: רק הערה.
<רוית ארבל: אין לנו לגוף הסעיף הערה.
<רוית ארבל: הסעיף הזה מתייחס לסמכות מנהל שירות המזון לקביעת הנחיות חשובות מאוד.
<רוית ארבל: כרגע בחוק, להבדיל מכל יתר חקיקת המזון, להנחיות לא קבועה פרוצדורה שבה מחויב מנהל שירות המזון או מי שמתקין את ההנחיות.
<רוית ארבל: זאת אומרת, 60 או 90 יום לפרסום הטיוטה להערות הציבור, דברים מהסוג הזה.
<רוית ארבל: מספור ההנחיות כך שיהיה קל ליצרן או ליבואן לדעת שאכן ההנחיות האלה קיימות בכלל.