GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: יש לה יכולת להשפיע על חיי החברה, ותרשו לי מילה אחת על חיי החברה החלשה שבתוכנו, ולכן הרגישות האישית שלה ושל הצוות תורמת רבות לתיקון מצב שלא יסתיים לעולם, ושלא יהיו אשליות, כי תמיד נצטרך להתמודד עם החלק החלש של החברה הישראלית על כל גווניו.
אלי אלאלוף: אני רוצה להודות למשפחה, ליעקב ולילדים הנפלאים שאני מגלה אותם אבל תראו איזה יופי.
אלי אלאלוף: תראו איזו רצינות.
אלי אלאלוף: אני רוצה להודות לכם על שאפשרתם לה לבוא ב-7:00 בבוקר כאשר בעיקר עבודה, עבודה, עבודה ועוד ב-9:00-10:00 מקבלים סמס על מחר בבוקר ואל תשכח את זה ותוסיף את זה וכולי, ואז מי שלא מתכונן טוב לעבוד עד 12:00 בלילה, הוא פחות מוצלח בעיני וילמה ולכן אנחנו חייבים לה.
אלי אלאלוף: תרשו לי להעביר את רשות הדיבור לשר חיים כץ.
חיים כץ: מאחר ואני לא נואם גדול, אני אקריא לך את מה שהתרחש ב-8 בדצמבר 2014 מעל דוכן הכנסת.
חיים כץ: אני אקריא לך את הפרוטוקול ותראו מה נאמר אז כאשר היה נדמה לנו שאת הולכת.
חיים כץ: זה היה בהצעת חוק מספר 177, ומאז עלינו ל-180 חוקים.
חיים כץ: "אני רוצה להודות בפעם האחרונה מבחינתי מעל במה זאת למנהלת הוועדה המיתולוגית וילמה מאור שמסיימת את תפקידה לאחר למעלה מעשור כמנהלת ועדת העבודה והרווחה וכ-42 שנות עבודה בכנסת".
חיים כץ: היו שם מחיאות כפיים אדירות.
חיים כץ: כאן אנחנו לא שומעים כלום.
חיים כץ: (מחיאות כפיים.
חיים כץ: ) אני על הדוכן אומר: חבר'ה, לא מוחאים כפיים בכנסת.
אלי אלאלוף: או בוועדה.
חיים כץ: "אורי מקלב: לא מוחאים כפיים.
חיים כץ: אנחנו מוחאים לה מהלב, מכל הלב, ברכות מכל הלב.
חיים כץ: מיקי לוי: וילמה זה משהו מיוחד.
חיים כץ: אורי מקלב: נכון, נכון.
חיים כץ: זה בא ספונטני, לא תכננו, הכול הגיע".
חיים כץ: רשות הדיבור חזרה אלי ואני אמרתי לה: "וילמה, שהמקצועיות והמסירות והאדיבות הוא שמה השני, היא חלומו של כל יושב-ראש ועדה.
חיים כץ: לא בכדי שמה הולך לפניה.
חיים כץ: וילמה יקרה, היה לי העונג והכבוד לעבוד במחיצתך ואני מודה לך על השעות הארוכות, על הסבלנות הבלתי נגמרת, החיוך, האכפתיות האין סופית" וכל זה נאמר מהלב.
חיים כץ: עמדתי על הדוכן וזה זרם לי.
חיים כץ: היא אמרה לי: "גם תרנגול עיוור מוצא פעם גרגר".
חיים כץ: "המסירות, המקצועיות הבלתי רגילה והמעלה הגדולה ביותר שיש לך ואין אותה להרבה אנשים, אין להרבה אנשים את המעלה הזאת, בת אדם.
חיים כץ: אין הרבה בני אדם.
חיים כץ: יש הרבה אנשים.
חיים כץ: בן אדם זאת סגולה מיוחדת, שלא הרבה נחונו בה, מעלה שלא הרבה אנשים זוכים להיות בה.
חיים כץ: את זכית.
חיים כץ: בת אדם.
חיים כץ: ביידיש קוראים לזה מענטש.
חיים כץ: "חבל לך על הזמן, עשינו ביחד דברים גדולים והובלנו תהליכים משמעותיים שבאים לידי ביטוי בין היתר בכך שוועדת העבודה, הרווחה והבריאות בניהולך נבחרה לשיאנית החקיקה של הכנסת בשנה או בקדנציה השנייה ברציפות ובחוק הזה, החוק שהעברנו מספר 177, נגענו בכל החוליות החלשות במדינת ישראל.
חיים כץ: 177 בקדנציה הזאת?
חיים כץ: "אורי מקלב: 177?
חיים כץ: "חיים כץ: 50 בקדנציה הזאת.
חיים כץ: נגענו בכל האוכלוסיות החלשות, ילדים בסיכון, אלמנות, אלמנים, זקנים, עובדים, חולים.
חיים כץ: במה לא נגענו?
חיים כץ: בכל מה שהיינו מוכנים לוותר והיינו אומרים שלא יהיה במדינת ישראל.
חיים כץ: היינו רוצים חברה יותר בריאה, יותר חזקה, אבל מה לעשות, אנחנו לא מקבלים את מה שאנחנו רוצים.
חיים כץ: ואת, אין ספק, אני לא נכנס לתקנות, אני לא רוצה שחברי אבישי יתרגז על התקנות – דרך אגב, עשינו למעלה מאלף דיונים – ואני לא רוצה שנתרגז על התקנות.
חיים כץ: אין ספק שהיה לך חלק חשוב מאוד ובלתי מבוטל בהישגים הרבים להם אחראית הוועדה הזאת לטובת רווחת כלל אזרחי ישראל ואנחנו חבים לך את תודתם".
חיים כץ: מי שיגיע אחריך – ענת – יידרש להיכנס לנעליים גדולות מאוד.
חיים כץ: זאת לא רק קלישאה.
חיים כץ: הרבה לב, הרבה סבלנות, הרבה הקשבה.
חיים כץ: וילמה, אני מאחל לך בשמי ובשם הצוות הצלחה רבה ופרישה מהנה.
חיים כץ: אני רוצה להגיד לך שאשרי המקום שיש לו עובדים כמוך.
חיים כץ: תודה רבה לך על מה שנתת.
חיים כץ: בטוח עכשיו תסעי עם משפחתך, תעשי הרבה קעקועים.
אלי אלאלוף: כאלה שניתן למחוק.
חיים כץ: על כל נסיעה מיוחדת, קעקוע.
חיים כץ: בכל זאת תעשי הרבה קעקועים, תבלי, תהני, מגיע לך.
חיים כץ: עבדת קשה ומגיע לך.
חיים כץ: תודה רבה על כל שנות העבודה שלך.
חיים כץ: תודה רבה על מה שעשית בוועדה.
חיים כץ: תודה רבה ממני ותודה רבה מחברי הוועדה.
חיים כץ: תודה רבה לך, וילמה.
אלי אלאלוף: יושב-ראש האופוזיציה, שר הרווחה הקודם, יצחק הרצוג, ברוך הבא.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שאף פעם לא הייתה נוכחות כל כך רצינית של חברי כנסת.
אלי אלאלוף: אדוני יושב-ראש הכנסת, בבקשה.
יולי יואל אדלשטיין: אדוני יושב-ראש הוועדה, השר, ראש האופוזיציה, כל הנוכחים.
יולי יואל אדלשטיין: אני קודם כל יכול להעיד שראש האופוזיציה, היינו עכשיו בדיון חשוב באחת הוועדות והוא ישב על הקוצים שם כל הזמן ושאל כל הזמן מתי נלך לוילמה.
יולי יואל אדלשטיין: אני בוועדה הלא נכונה, כמו שכבר צחקתי.
יולי יואל אדלשטיין: כל פעם אני מסתכל על וילמה ונזכר בימים בהם היינו קבוצה של פעילים עם ברק בעיניים ואנרגיות, וגם לפעמים אפילו רוח אנטי ממסדית, כאשר לימים היינו מגיעים לוועדת העלייה והקליטה, אז עוד לא התפוצות, בראשותה של נעמי.
יולי יואל אדלשטיין: אבל - - - היינו חלק מן המערכת, על מנת להיאבק על התנאים של העולים ועל כל תהליכי הקליטה.
יולי יואל אדלשטיין: זאת האסוציאציה שלי אתך.
יולי יואל אדלשטיין: תמיד היית שם.
יולי יואל אדלשטיין: בדרך שהיית שם וגם ולאחר מכן גם בוועדה הזאת, כאילו בשקט אבל נתת מענה לכולם, תוך ניהול מאחורי הקלעים ותמיד תוך כבוד ליושב-ראש הוועדה וליושבת-ראש הוועדה.
יולי יואל אדלשטיין: ידענו גם מי הגורם המקצועי שמבשל את הדברים, מאפשר לדברים לקרות ונותן מענה.
יולי יואל אדלשטיין: אני פשוט עומד כאן לאו דווקא כיושב-ראש הכנסת שבא להיפרד אלא גם כבן אדם שראה - והיה גם בצד השני כמו הרבה אנשים בחדר הזה – מה עשית במהלך הקריירה שלך כאן בבניין הזה למען אנשים שבשלב זה או אחר היו נזקקים או יותר חלשים או לא קיבלו מענה או לא הייתה להם גישה לחלונות הגבוהים, וכך אני אזכור אותך תמיד.
יולי יואל אדלשטיין: יש לך באמת הרבה חיים לפניך.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא יכול להצטרף לחברי הטוב חיים כץ ולאחל לך הרבה קעקועים כפי שהוא אמר בצחוק, אבל הרבה טיולים אני כן מאחל לך עם משפחתך ועם החברים והחברות.
יולי יואל אדלשטיין: באמת, גם ליהנות מן החיים מותר ואין בזה שום דבר פסול.
יולי יואל אדלשטיין: עשית מספיק בשביל שתגידי לעצמך – מגיע לי גם קצת ליהנות ולנוח.
יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה על הכול.
אלי אלאלוף: מנכ"ל הכנסת, אמרו לי שאתה אחראי על העובדים.
חיים כץ: עד שהוא יקלוט עובדת כזאת, ייקח לו קצת זמן.
אלי אלאלוף: יש ממשיכים.
חיים כץ: נכון, יש טובות, אבל.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שוילמה שמחה כשהוא בוחר טובים ועד עכשיו לא שמעתי ביקורת על כך.
אלי אלאלוף: מזכירת הכנסת, ירדנה מלר, בבקשה.
ירדנה מלר-הורוביץ: וילמה יקרה, פרידה מעובדת אחרי למעלה מ-40 שנים היא לא דבר של מה בכך.
ירדנה מלר-הורוביץ: את בעצם הפכת לחלק אינטגרלי מאתנו וממסדרונות הכנסת.
ירדנה מלר-הורוביץ: כל דבר שעשית, נעשה במסירות רבה - - - ולמען העובדים.
ירדנה מלר-הורוביץ: חיים, זה כנראה המכנה המשותף, למען העובדים.
<וילמה מאור: באמת התייעצתי.
חיים כץ: הנה, עכשיו היא מגלה את כל הסודות.
ירדנה מלר-הורוביץ: > תמיד העובדים והעובדים היו לנגד עיניך, תכונה שבאה לידי ביטוי גם ביחס הנהדר שלך לצוות העובדים והאצלת הסמכויות, הקידום שלהם והערכה רבה.
ירדנה מלר-הורוביץ: ראש גדול, טובה לעובדות ולעובדים ותמיד היה ברור שיש על מי לסמוך.
ירדנה מלר-הורוביץ: אם מישהו מהנוכחים כאן רוצה לבדוק בדברי הכנסת, הרי לא אחת כינו אותך וילמה המיתולוגית ולא בכדי.
ירדנה מלר-הורוביץ: הכול עשית ביסודיות.
חיים כץ: ירדנה, זה לא שלי?
חיים כץ: זה שלי.
ירדנה מלר-הורוביץ: > זה שלך.
אלי אלאלוף: כל מה שהוא עושה, זה מיתולוגי.
ירדנה מלר-הורוביץ: > אני מביאה דברים בשם אומרם.
ירדנה מלר-הורוביץ: כמו בעבודה, גם בחיים הפרטיים, הכול ביסודיות.
ירדנה מלר-הורוביץ: הפלגת למקומות רחוקים אחרים ונראה שעכשיו יהיה לך זמן להגשים חלומות, לבקר במקומות שעוד לא הספקת.
ירדנה מלר-הורוביץ: יש כאלה?
<וילמה מאור: יעקב מוצא.
ירדנה מלר-הורוביץ: > וילמה, את יוצאת לדרך חדשה ונהדרת.
ירדנה מלר-הורוביץ: אנחנו מאחלים לך שתמשיכי ליהנות, לטייל.
ירדנה מלר-הורוביץ: אני חובבת ספורט ואחת מגיבורות הילדות שלי, הנערות שלי, בספורט הייתה אצנית שחורה אמריקאית שקראו לה וילמה רודולף.
ירדנה מלר-הורוביץ: תמיד וילמה מצטלב לי עם וילמה רודולף.
ירדנה מלר-הורוביץ: וילמה רודולף הייתה אצנית, היא זכתה בשלוש מדליות זהב אולימפיות.
חיים כץ: אבל למרחקים קצרים, אבל היא רצה למרחקים ארוכים.
ירדנה מלר-הורוביץ: > זהו.
ירדנה מלר-הורוביץ: את המרחקים הארוכים וילמה גם ידעה לעשות לספרינטים ואת התוצאות ראינו במליאה.
ירדנה מלר-הורוביץ: מהאיילה ההיא אליך שדילגת על משוכות, וציינו את זה כאן, איך עשית את זה במקצועיות בוועדה.
ירדנה מלר-הורוביץ: מבחינתנו קיבלת מדליית זהב אולימפית שלך.
ירדנה מלר-הורוביץ: וילמה, אני חישבתי את השם שלך בגימטרייה ואני מצאתי ש-וילמה הוא עשר.
אלי אלאלוף: בשם הוותיקים, נעמי בלומנטל.
נעמי בלומנטל: צהרים טובים.
נעמי בלומנטל: זאת באמת זכות גדולה לברך את וילמה לצערי על הפרישה שלה אבל באמת יש בוילמה משהו מאוד מאוד ייחודי ואני חושבת שכל אלה שעבדו אתה יודעים זאת.
נעמי בלומנטל: עלה בדעתי עכשיו רעיון שאולי לא תפרשי אלא תתני קורסים למנהלי ועדות, משום שהדרך של וילמה, הייחוד שלה היה בזה שמעבר לחכמה שלה, לאישיות שדיברו בה רבות, המיוחד היה שהיא עמדה מולך, נגיד אני כיושבת-ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, ואתה חושב על איזשהו רעיון, אולי תהיה עכשיו ישיבה, יש איזה קושי מסוים שמצטייר, ואז וילמה אומרת: את יודעת, תחשבי עוד פעם, אני מציעה שאולי נעלה את זה יותר מאוחר כי עכשיו זה רק צץ וצריך לעבד את זה.
נעמי בלומנטל: זאת אומרת, היא מנהלת ועדה שלא היססה, הייתי אומרת באומץ, לעמוד מול חבר כנסת שהוא גם יושב-ראש ועדה ולומר: רגע, אולי כאן תחשבי עוד פעם או תראי.
נעמי בלומנטל: אני מוכרחה לומר שאני מדברת גם בשם עמנואל זיסמן זכרונו לברכה שהייתה לי הזכות להיפגש אתו ולשמוע מעט ממנו גם על וילמה, וכך גם בשם מרים גלזר תעסה שהייתה יושבת-ראש הוועדה.
נעמי בלומנטל: וילמה, כפי שאני מבינה, אנחנו היינו יחד כחמש-שש שנים אבל וילמה הייתה בוועדת העלייה והקליטה 18 שנים.
נעמי בלומנטל: חיים כץ, אני רוצה להגיד לך, כבוד השר, שכשהיא עברה לוועדת העבודה והרווחה הרגשתי בגידה מסוימת, כי היא שלנו, היא של העלייה, של הקליטה, של העולים מאתיופיה, מרוסיה וכולי במשך כל השנים האלה.
נעמי בלומנטל: בכל אופן, וילמה, זה פשוט היה נהדר.
נעמי בלומנטל: אנחנו שומרות על קשר כל הזמן.
נעמי בלומנטל: יש גם אנשים מהוועדה שהיו בזמן שלי ואני רוצה לאחל גם לכם שתיהנו מוילמה כפי שאנחנו נהנינו ממנה ויותר.
נעמי בלומנטל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, כבוד השר, ירדנה.
נעמי בלומנטל: תודה רבה ושיהיה לכם, גם לחברי הכנסת, גם לעובדי הכנסת, משמר הכנסת והסדרנים כולם, הרבה הרבה טוב ושנזכה לימים טובים ונהדרים עם וילמה, וכאילו שהיא לא הלכה.
אלי אלאלוף: מניסיון אישי אני מציע לכם לא לחלום שהיא יצאה לפנסיה.
אלי אלאלוף: גם אני חשבתי שאני יוצא לפנסיה, אבל לאור הווירוס שאני רואה אצלה, כולנו זקוקים לו, אני לא אופתע אם היא תחזור לכנסת.
אילן גילאון: אז חיים יקרא את המכתב הזה.
חיים כץ: אז אני אכתוב חדש.
אלי אלאלוף: מהוותיקה ביותר מבין חברות הכנסת לשעבר לחדשה, חברת הכנסת שולי מועלם שהיא פחות משבוע אתנו.
אלי אלאלוף: כבר שבועיים, אבל האמת שאנחנו מרגישים כאילו אף פעם לא עזבה את המקום הזה.
שולי מועלם-רפאלי: מבחינתי התחושה היא מרגשת כפליים כי אני חושבת שלי הייתה זכות לבוא לוועדה כאזרחית עם הצורך האדיר בשינוי שהובילה הוועדה, ויושבים כאן אנשים שהובילו את השינוי בניצוחו של חברנו חיים כץ ובניצוחה של וילמה, של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, חבר הכנסת יעקב מרגי, חבר הכנסת דב חנין שהיו עת עשינו את השינוי הדרמטי ביחס אלינו האנשים הפרטיים שבאו עם הצעות לוועדה לשנות והצלחנו.
שולי מועלם-רפאלי: הצלחנו גם בזכות וילמה, בזכות מאור הפנים שלך.
שולי מועלם-רפאלי: התלבטתי האם פשוט לשבת כאן ולקרוא את מזמור "אשת חיל", אבל אז חששתי שאולי זה ילאה את הציבור.
שולי מועלם-רפאלי: יש הנוהגים בכל ערב שבת לומר את המזמור בבית שלהם לאישה הפרטית באותו בית, לנשות ישראל בכלל, לנשות החברה הישראלית בכלל, אבל החלטתי לקצר קצת.
שולי מועלם-רפאלי: בשבת הבאה, בפרשת חיי שרה, כתוב "ויברכו את רבקה ויאמרו לה: אחותנו את היי לאלפי רבבה".
שולי מועלם-רפאלי: אחד הפרשנים אומר, בניגוד לכל השאר, שהברכה הזאת היא לא כמה דורות יצאו מרבקה, אלא עליה, הברכה היא עליך, היי לאלפי רבבה וזאת החשיבות העצומה שלך במקום שבו היית.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאני מייצגת גם את האזרחים והאזרחיות שקיבלו ממך הרבה גב וגם את חברי הכנסת שבזכותך אני מרגישה שפעלתי בוועדה הזאת באופן עמוק ואמיתי בלי ליפול במהמורות של חברת כנסת חדשה, בלי לטעות, ובעזרת השם אני מאחלת לך שאותה חשיבות ואותה איכות שהייתה לך בשביל עם ישראל במקום הזה, תהיה בעזרת השם בכל מקום שאליו תלכי בנחת, בשמחה, יחד עם בעלך ומשפחתך, בעזרת השם.
אלי אלאלוף: אחריו אילן גילאון ואחר כך כל דכפין.
מאיר כהן: אני שמעתי על וילמה מההכרזות של שר הרווחה חיים כץ.
מאיר כהן: אחרי כל חוק, זה היה ריטואל קבוע, הוא היה אומר: תודה רבה לוילמה המיתולוגית.
מאיר כהן: אגב, אני חייב להגיד שהוא יצא דופן כי שאר ראשי הוועדות לא כל כך פרגנו אבל הייתה לו איזו מסורת להגיד תודה לוילמה.
מאיר כהן: וילמה באה אלי בפעם השנייה שהגעתי לוועדת הרווחה ונתנה לי ציון, אבל איך היא עשתה את זה?
מאיר כהן: בהמון חן.
מאיר כהן: היא אמרה לי: תשמע, שרים כשהם גומרים להיות שרים, הם קצת מרחפים איזו חצי שנה.
מאיר כהן: אתה בסדר – היא אומרת לי – אתה מיד באת לישיבה ואתה מתנהג כאחרון חברי הכנסת.
מאיר כהן: החינניות הזאת כל כך מצאה חן בעיני.
אלי אלאלוף: מותר לספר סיפורים אישיים כאן?
מאיר כהן: זה פשוט היה מדהים, הגישה המיוחדת הזאת שלך.
מאיר כהן: אני אסיים בברכה מאוד קטנה.
מאיר כהן: היי ברוכה ומאושרת, את וכל בני ביתך, ובריאה.
אילן גילאון: אני תמיד מחפש סיבות לפרגן לאנשים, במקרה הזה אני לא צריך לחפש הרבה.
אילן גילאון: לא שאני מוצא הרבה אנשים שאפשר לפרגן להם, אבל במקרה הזה, זה תענוג צרוף.
אילן גילאון: אני רוצה להודות לך קודם כל על כך שאני הייתי מקווה, מתפלל ומייחל שבפוליטיקה הישראלית יהיו אנשים כמוך.
אילן גילאון: מנהיגים מן הסוג שלא צריכים לנצח את כל האנשים כל הזמן כי זה הדבר המופלא ביותר שהיה אצלך.
אילן גילאון: מצאת תמיד את הדרך היותר יפה לכל האנשים.
אילן גילאון: אני מוכרח להעיד על עצמי שבמשך שש שנים לא הצלחתי לריב אתך פעם אחת.
אילן גילאון: זה מדהים כי את עצמי אני מכיר.
אילן גילאון: הדבקות הזאת במטרה, החריצות, היושרה, היכולת הזאת כל הזמן להיות חברה ובעיקר התכונה העילאית של לתת לך את התחושה שאתה יכול להיות שקט ולשמוח על זה שהיא נמצאת שם.
אילן גילאון: בשבילי היא תמיד תימצא שם.
אילן גילאון: וילמה, אני מאחל לך שבכל מקום שתמצאי קצת אושר, תכפני אותו בעשר האצבעות שלך ותמשכי את הזמן הרבה הרבה.
<וילמה מאור: תראה כמה זמן משכתי כאן.
אילן גילאון: אני רוצה להגיד לך משהו.
אילן גילאון: את וילמה המיתולוגית, ועם הקעקוע את וילמה המהממת.
אלי אלאלוף: מומו, בבקשה.
<מומו: וילמה יקרה, היום את תשמעי מלים הכי יפות בעולם.
<וילמה מאור: יש לי הרבה זמן.
<וילמה מאור: זה מה שנתן כוח.
<מומו: אנחנו הגענו למעשה אחרי מאבק הנכים והיינו המשך שלך כחברה בוועדת קליטה.
<מומו: היינו עולים חדשים בוועדות.
<מומו: הנוכחות שלך בוועדות, עם כל הכבוד לשרים וליושבי הראש שהיו כאן, הנוכחות שלך הייתה בשבילנו כמו מגדלור.
<מומו: אני חייב להגיד לך שהמקצועיות שלך, היושר שלך וההכוונה שלך תרמה לנו רבות.
<מומו: אנחנו לא אנשי מקצוע, אנחנו באנו להיאבק למען צדק חברתי, אבל הנוכחות שלך בוועדה הזאת תמיד עמדה לנגד עינינו והיית לנו מגדלור.
<מומו: אני לא רוצה להגיד לך תלכי, תעשי קעקועים, תטיילי.
<מומו: אנחנו רוצים אותך כאן.
<מומו: אני בטוח שאם את תהיי כאן בכל תפקיד ותהיה המפלגה אשר תהיה עם כל דעה שתהיה לך, היכן שתהיי את תוכלי לסחוף אחרייך, כי את ממש מודל.
<מומו: חסרים לנו היום אנשים כאלה בחברה שלנו.
<מומו: כולנו יודעים באיזה מצב אנחנו נמצאים ואנשים כמוך, חשוב לא לתת להם ללכת מהמסגרת הזאת.
<מומו: בכל מקרה, בשמי ובשם ציבור הנכים, אני מאחל לך המשך טוב, לך ולמשפחתך, ותודה על כל רגע ממאות אלפי הרגעים שהקדשת לנו כדי שנוכל להגיע לאן שהגענו.
דב חנין: לי לא הייתה אף פעם זכות להיות חבר ועדת העבודה והרווחה אבל תמיד התנדבתי להיות מהצד משקיף פעיל, מפריע, תורם, כל אחד לפי נקודת הראות שלו.
דב חנין: לוועדת העבודה והרווחה, אדוני היושב-ראש, היו יושבי ראש מתחלפים, אבל תמיד נשאר כאן לב אחד וזאת את, וילמה.
דב חנין: את היית הלב של הוועדה.
דב חנין: חברתי חברת הכנסת שולי מועלם, אנחנו זוכרים שבפרקי אבות שואלים מה מידה טובה שיבחר לו האדם, ורבי אלעזר, אם אני זוכר נכון, אומר שהמידה הכי טובה היא לב טוב.
דב חנין: את נתת את המידה הזאת לוועדה.
דב חנין: אני לא רוצה לדבר על מה שאת נתת לנו, לחברי הכנסת, כי זה אמרו לפני ואני גם לא רוצה לדבר על מה שנתת לעבודה המקצועית של הוועדה.
דב חנין: אני רוצה לספר לך את מה שאולי קצת שמעת אבל אולי גם קצת לא שמעת, עד כמה אנשים מחוץ לוועדה הזאת ראו בוועדה הזאת את הבית שלהם, את המקום שלהם, את המקום שבו קולם יישמע, שבו הצעקה שלהם והכאב שלהם יזכו למענה.
דב חנין: זה כל כך קשה, זה כל כך מסובך.
דב חנין: אנחנו חיים במציאות, אולי זאת מדיניות, בה יש אנשים שכל הזמן נדרסים והם לא רואים בכלל מי יבוא לעזרם.
דב חנין: לפעמים הם חושבים שכל העולם כולו הוא חומה אחת סגורה שאין בה שום סדקים.
דב חנין: הוועדה הזאת הייתה לא רק סדק אלא היא הייתה פתח גדול ונעשו בה שינויים נפלאים, והיה בה קשר נפלא.
דב חנין: לכן באמת בשם אותם המון אנשים שהיו ממלאים את החדר הזה, אם הם היו יודעים שהם נפרדים היום ממך, אבל חלקם לא יודעים שהפרידה הזאת נעשית היום ולכן הם לא כאן, אני רוצה להגיד בשמם המון המון תודה.
דב חנין: אני רוצה לברך אותך בדבר אחד, שפשוט תמשיכי להיות כפי שאת, כי את בן אדם כל כך מדהים ומקסים וזאת סגולה נהדרת.
אלי אלאלוף: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.
אורלי לוי אבקסיס: וילמה יקירתי.
אורלי לוי אבקסיס: עת הגעתי לכנסת, הוועדה הראשונה שרציתי בה והגעתי אליה – לפעמים בבלק אאוט – הייתה הוועדה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: אני זוכרת לך חסד נעורים, איך עזרת לי בנבכי הפוליטיקה ובנבכי הבירוקרטיה, מה תפקידה של הוועדה ואיך עושים את זה חכם.
אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לספר לחלק מהאנשים כאן שוילמה הייתה יותר מחבר כנסת או מיושב-ראש ועדה.
אורלי לוי אבקסיס: וילמה, ראשית כל ולפני הכול, הייתה נטולת אינטרסים ולכן יכולנו לבחור בה מימין ומשמאל.
אילן גילאון: אורלי, יותר מחבר כנסת?
אורלי לוי אבקסיס: מהחברים שיש להם זכות הצבעה.
אורלי לוי אבקסיס: בחכמה שלה וביכולת לנתב גרמה לנו, חברי הכנסת, שיהיו לנו נתיבים לא להתבצר מאחורי העמדות שהקואליציה או הסיעה נתנה לנו אלא איך בתוך נפתולי הדרך האלה למצוא באמת את דרך המלך.
אורלי לוי אבקסיס: וילמה הייתה חפה מכל אינטרסים, פרט לאחד והוא האינטרס הציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: זה משהו שעמד כאן יום יום ושעה שעה כאשר עם כל החלטה שעברה, כמה הוועדה הזאת תהיה שותפה, משפיעה וגם מבקרת.
אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה לומר לכם שאני תפסתי אותה הרבה פעמים גם מחוץ לשעות העבודה שלה והיא עזרה לי גם בהתנהלות מול ועדות אחרות.
אורלי לוי אבקסיס: קודם כל, אני מתנצלת על הזמן שגזלנו מכם, אני יודעת מה זה כאשר גוזלים זמן של אימא ואין לזה תחליף, אבל אתם חילקתם את הזמן הזה עם כל עמך ישראל כי הם זכו מכך.
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו היא עוברת לידיים שלכם ואני יכולה לגלות לכם שיש חיים אחרי הפוליטיקה ואלה החיים הכייפים.
אורלי לוי אבקסיס: אני מודה לך שגם כאשר הייתי צריכה עזרה בוועדות אחרות, יכולת עם הניסיון שלך ועם החכמה שלך והיכולת לבוא ולהמליץ ולגלות לנו איך אפשר לעשות את זה, למרות שאנחנו גם חלק מהקואליציה, בלי להיתפס כמי שמפרים את המשמעת.
אורלי לוי אבקסיס: אני מודה לך מקרב לב, אבל אני לא מודה רק בשמי אלא אני מודה בשם כל אותם אנשים שנמצאים בקצה הרצף החברתי, כי כאן היה להם פה, היה להם בית והיה גם מי שיקשיב ובעיקר מי שיעזור לנו, חברי הכנסת, לשנות.
אורלי לוי אבקסיס: המון המון תודות, וילמה.
אורלי לוי אבקסיס: את יקרה ללבי מאוד מאוד וכך תמשיכי גם הלאה.
אלי אלאלוף: נעה, בבקשה, היועצת המשפטית של הוועדה, ואני חייב להגיד לכם שגם זה מדהים, למרות שאלה שני תפקידים שונים.
<נעה בן שבת: אנחנו הרבה זמן הדחקנו את רגע הפרידה.
<נעה בן שבת: נרתמת למלא את המקום עד שענת תחזור מחופשת הלידה, אבל עכשיו, כשזה מגיע, אני קצת מתרגשת.
<נעה בן שבת: אני מדברת גם בשם עורכות הדין האחרות בצוות של הלשכה המשפטית.
<נעה בן שבת: את קיבלת כל אחת מאתנו עת הצטרפנו לצוות וקיבלת כל אחת בשמחה ובאמת הסתכלת עלינו בעין טובה.
<נעה בן שבת: ממש הרגשנו את זה.
<נעה בן שבת: אני חושבת שאת מסתכלת בעין טובה על כל סביבותיך וזה מאוד נראה.
<נעה בן שבת: אחרי כן ליווית אותנו תמיד בחיבה ויחס מכבד.
<נעה בן שבת: הכול נעשה בשקיפות מלאה ובשיתוף פעולה.
<נעה בן שבת: אני חושבת שזה דבר נדיר.
<נעה בן שבת: לא נמנעת מלומר ביקורת כאשר הדבר היה נדרש, אבל תמיד הרגשנו שזה בא מתוך אמת פנימית ובא בישירות ובענייניות.
<נעה בן שבת: תמיד הדברים התקבלו ומאוד עזרת לנו בנושא הזה.
<נעה בן שבת: מאוד נהנינו מהתבונה שלך ומההבנה העמוקה של התהליכים שהיו כאן בוועדה.
<נעה בן שבת: אני חושבת שבאמת זה סייע הרבה פעמים ליושבי הראש לנווט את הדיונים נכון ולהוביל את הדברים.
<נעה בן שבת: ראינו את זה ותמיד מאוד התפעלנו מזה.
<נעה בן שבת: אנחנו עצמנו למדנו מאוד מניסיונך, מהשקפת העולם המיוחדת שלך על הדברים שנעשים כאן בוועדה, על התהליכים, על הגורמים הפעילים.
<נעה בן שבת: תמיד הרגשנו שאנחנו יכולים לסמוך על העזרה שלך, על הנאמנות שלך, על שיתוף הפעולה ונהנינו מאוד מהעצות הטובות.
<נעה בן שבת: הרבה פעמים זה היה בדברים שקשורים לעבודה אבל לפעמים עצות אישיות – והיו אלה עצות טובות – באו מהרגשות שלך ומעוצמת הלב שלך.
<נעה בן שבת: בעזרת העצות שלך נחלצנו מהרבה מצבי משבר, וגם כשנקלענו למצבי משבר, תמיד הייתה כתף תומכת אצלך ותמיד עזרת לנו בזכות ההסתכלות הרחבה שלך, גם לאורך זמן וגם לאור הדברים.
<נעה בן שבת: שמת את הדברים ועזרת לנו לשים את הדברים בפרופורציות נכונות.
<נעה בן שבת: בילינו אתך המון שעות גם בהכנות, בהמתנה להצבעות במליאה, בדיונים כאן, ותמיד נהנינו מזה שאת חושבת חשיבה כל כך חיובית וישרה.
<נעה בן שבת: זכינו ממך לכנות ותחושה של אמיתיות, שאת מחפשת את הדבר האמיתי והנכון.
<נעה בן שבת: את מחפשת פתרונות נכונים ומועילים בהתלהבות ובמרץ שלך, ובעיקר עם החיוך שלך ועם הרוח הטובה שתמיד מלווה אותך.
<נעה בן שבת: אנחנו מאוד שמחים שהצוות שממשיך אתנו הוא צוות שאת ליכדת, עיצבת והכנת לו כל כך הרבה נהלי עבודה טובים, ואכן הצוות מצוין ונוכל להמשיך אתו הלאה קדימה.
<נעה בן שבת: אני באמת מרגישה תודה על כך שזכינו לפגוש אותך כמנהלת ועדה באמת יוצאת דופן וגם כבן אדם מיוחד במינו, נהדר ויוצא דופן.
<נעה בן שבת: אני מאחלת לך הרבה בריאות ונחת.
אלי אלאלוף: פרופסור שלמה מור יוסף, מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי, שמנצל את הוועדה מבחינה מקצועית.
<שלמה מור יוסף: אני כאן מייצג את הלקוח המרכזי של הוועדה ואת זרוע הביצוע של הוועדה.
<שלמה מור יוסף: בהיבט הזה אני רוצה לומר רק דבר אחד.
<שלמה מור יוסף: אני מדבר כאן בשם עובדי המוסד לביטוח לאומי שהיו בקשר הדוק עם וילמה ואחד הדברים החשובים ביותר הוא קודם כל היכולת שלה לעזור לנו להביא לידי ביטוי את הדרך של החשיבה של המוסד לביטוח לאומי, ומה שיותר חשוב, לשמור על עובדי הציבור בוועדה הזאת מהשתלחויות שלפעמים אין מקומן לעובדי ציבור.
<שלמה מור יוסף: במתח הזה שקיים בין הצורך להסביר של העובדים שלנו לבין הצורך לקיים את החלטות הוועדה ולקבל את הביקורת במקום שהיא ראויה, וילמה הייתה איזשהו מתווך בתוך כל התהליך הזה שהוא תהליך מורכב ונכון.
<שלמה מור יוסף: בשם עובדי המוסד לביטוח לאומי באתי לכאן להגיד לך תודה רבה ולאחל לך הצלחה.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת יעקב מרגי.
יעקב מרגי: אני אציין את המשנה שהזכיר דב חנין.
יעקב מרגי: הלשון שלה היא כזאת: "רבי אומר, איזו היא דרך ישרה שיבור לו האדם?
יעקב מרגי: כל שהיא תפארת לעושיה ותפארת לו מן האדם".
יעקב מרגי: זה מה שאנחנו חווים היום.
יעקב מרגי: תפארת לעושיה ותפארת לו מן האדם.
יעקב מרגי: אני זכיתי להיות חבר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת בקדנציה הרביעית שלי, שזאת הקדנציה הקודמת, אחרי קדנציה אחת של שר.
יעקב מרגי: אני אומר לכם במלוא הצניעות, לא בגלל שאני עומד כאן במעמד הזה, שאם יש קדנציה משמעותית כחבר אופוזיציה – תבינו, גם חבר אופוזיציה – בה הצלחתי לגעת באנשים, להועיל, לסייע ולדחוף, הרגשתי שאני דוחף דברים שנוגעים בבני אדם ממש אחד לאחד, זאת הקדנציה שהייתה לי בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.
יעקב מרגי: עד היום כאשר אני מנהל את ועדת החינוך, כשאני מתכבד לפתוח את הוועדה, מה יוצא לי?
יעקב מרגי: במקום ועדת החינוך – ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
יעקב מרגי: אני בגמילה.
יעקב מרגי: אני אגיד לכם את האמת.
יעקב מרגי: כאיש פוליטי אתה מנסה לתהות על קנקנם של האנשים.
יעקב מרגי: מנהלת ועדה, אתה רוצה לראות איזו אג'נדה מניעה אותה – לא תצליח.
יעקב מרגי: דבר אחד כן תצליח, אם יהיה כאן מישהו סביב השולחן העגול, שינסה לנצל מצב, אז תראה את וילמה עומדת על הרגליים האחוריות.
יעקב מרגי: קל להצליח עם וילמה וכיף לעבוד עם וילמה.
יעקב מרגי: הגיל שלך הגיע לי מהר ועוד לא השלמנו עם זה.
יעקב מרגי: את יודעת מה אני אאחל לך?
יעקב מרגי: ש-67 שנים הבאות יהיו כמו 67 השנים הקודמות.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת אורי מקלב.
אורי מקלב: לא נכביר מלים על השילוב המיוחד שיש בוילמה בין החריצות והמקצועיות לבין מאור הפנים והרגישות והאנושיות.
אורי מקלב: שילוב מיוחד.
אורי מקלב: אני רוצה לציין עוד דבר מיוחד, ואני רואה את זה גם עכשיו.
אורי מקלב: הרבה סובלנות יש בך וזה דבר מאוד מאוד חשוב וזה כלי מאוד מיוחד.
אורי מקלב: אני חושב שהמיוחד הוא שאופי הטוב שלך לא השרה רק על הסביבה שלך הקרובה, אלא האופי הזה והשילוב הזה שידר את זה גם לדיונים הרגישים בוועדת העבודה והרווחה.
אורי מקלב: מקצועיות ורגישות שכל פסיק יכול לבוא ולשנות בנוסחי חוק, בין קהל היעד שהוא כל כך רגיש והוא כל כך מיוחד.
אורי מקלב: לא היית צריכה לדבר, אלא עצם השהות שלך בוועדה וההסתכלות שלך הייתה משרה את האווירה הזאת בגלל העוצמות של השילוב המיוחד הזה שאמרנו.
אורי מקלב: אני רק רוצה לאחל, ואני מאחל לעצמנו ומאחל לך, וילמה המיתולוגית, וילמה המדהימה, זה נשאר לנו, את אתך לוקחת את וילמה מאור, את מאור הפנים הזה שנשאר והולך אתך בכל מקום, וזה הקלף המנצח.
<וילמה מאור: אתה יודע, תמיד רואים בסרטים שמישהו עוזב את העבודה, הוא נשאר עם איזה ארגז קטן אתו הוא הולך החוצה.
<וילמה מאור: כל זה מאחורי.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שאני הראשונה שמדברת מבין חברי הכנסת החדשים בקדנציה החדשה כאן, חוץ מהיושב-ראש כמובן.
טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד ששמעתי כאן כל כך הרבה דברים והבנתי לעצמי שאני צריכה דחוף לבקש זכות דיבור כי כל מה שרציתי להגיד, כבר נאמר.
טלי פלוסקוב: אני מצטרפת לכל מה שנאמר כאן ונאמרו כאן, מלים שאני מבינה את התחושות שלך עכשיו.
טלי פלוסקוב: וילמה, אני חושבת שאת אדם שהאופטימיות לא עוזבת אותך.
טלי פלוסקוב: החיוך הזה על פניך והתחושות האלה כאדם – כי אי אפשר להפריד בין מה שאת עושה לעבודה לבין מה שאת עושה בבית.
טלי פלוסקוב: היא פשוט אדם כזה שמקרין תמיד דברים חיוביים וטובים.
טלי פלוסקוב: אנחנו מרגישים את זה.
טלי פלוסקוב: אני באמת אומרת שבתקופה כל כך קצרה שזכיתי להכיר אותך, מהפגישה הראשונה כבר נתת לי כיוון, כבר פתרת לי כמה בעיות וזה אחרי שחיפשתי בכל העולם ולא הצלחתי, אבל את באותו יום נתת לי תשובה.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד לך שאת ממש ממש – וכאן אני אומרת כאישה – לא נראית כמי שיוצאת לפנסיה.
טלי פלוסקוב: תחשבי על אופציה למכתב שלישי של השר שלנו.