GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נתן ויטנברג: ואז המחוז אומר, טוב, בואו נוציא רישיון יצרן.
<נתן ויטנברג: זאת לא המטרה לא שלך ולא שלי.
<רוית ארבל: אני חושבת שזה יפתור חלק מהעניין.
<רוית ארבל: בזמנו ביקשנו – וזה מחזיר אותנו לצורך בכך.
<רוית ארבל: ההגדרה של טמפרטורה מבוקרת היא רק כאשר מוגדר טווח מטמפרטורה עד טמפרטורה.
<אלי גורדון: ברמת החקיקה.
<רוית ארבל: נכון.
<רוית ארבל: אבל לא כתוב במפורש שטמפרטורת החדר אינה טמפרטורה מבוקרת.
<רוית ארבל: זאת אומרת אם אני קובעת טווח של 25-15 מעלות אז זה לא טמפרטורה מבוקרת.
<רוית ארבל: כיוון שכל עניין רישיון האחסנה מותנה בהגדרה של בית קירור שמותנית בהגדרה של טמפרטורה מבוקרת, כדאי אולי לחשוב להחריג את זה מפורשות כך שלא נימצא נדרשים לרישיון אחסנה.
<רוית ארבל: זאת לא הכוונה, אבל שלא נימצא עבריינים גם כאשר אנחנו נדרשים לטמפרטורת החדר.
אלי אלאלוף: עוד שתי הערות, ואנחנו מתקרבים להפסקה.
אלי אלאלוף: בבקשה, עופר.
<עופר ברמן: אני רוצה להציע שאם נתמקד בקטגוריות – "יצרן", "יבואן", "משווק" – אז כל הדברים האלה לא צריכים חקיקה נפרדת.
<עופר ברמן: גם כל נושא האחסנה אצל המשווק צריכה להיות בהנחיות של המשווק איך לאחסן, באלו תנאים.
<נעה בן שבת: אבל זה בעצם הרישיון.
<עופר ברמן: לא צריך רישיון יצרן למקרר.
<עופר ברמן: מי שיש לו חדר קירור אתה צריך רישיון יצרן לחדר קירור.
<עופר ברמן: אבל תמיד חדר הקירור הזה הוא ברשות – או שאתה יבואן משווק או שאתה יצרן.
<עופר ברמן: אם אני יצרן, ויש לי חדרי קירור, בהנחיות שלי ליצרן - -
אלי אלאלוף: אם אני מבין אותך, עופר, אתה מציע עריכה חדשה של החוק.
<עופר ברמן: לעשות סדר.
<עופר ברמן: כל הזמן מסתבכים פה עם החקיקה.
<עופר ברמן: גם ההובלה מהסופרמרקט לבית – לא צריכים פה חקיקה מיוחדת, צריכים להכניס את זה להנחיות למרכולים.
<עופר ברמן: יש הנחיות כבר למעלה מעשר שנים למרכולים שלא הצליחו להביא אותם לחקיקה.
<עופר ברמן: אבל שם צריך שיהיה בחקיקה שאם אתה מרכול או סופרמרקט, אם אתה רוצה לשנע את המזון לבית הלקוח זה יהיה בתוך החוק שלך.
<עופר ברמן: אתה לא צריך לחוקק פה דברים חדשים.
אלי אלאלוף: מובן.
<יפעת זליקוביץ: רוצה להגיד משהו בשם חברות הקייטרינג שלא נמצאות פה.
<יפעת זליקוביץ: צריך, לדעתי, להחריג גם הובלה במזון חם של 65 מעלות, כי לפי זה, זאת טמפרטורה מבוקרת, לפי החוק.
<יפעת זליקוביץ: אין דבר כזה כרגע, אבל צריך להתייחס גם להובלה של מזון חם.
אלי אלאלוף: אני מציע שנסכם בדיון הזה לפני ההפסקה.
<אלי גורדון: אני רוצה להסב את תשומת לבם של עופר ואפרת וכל התעשייה כאן.
<אלי גורדון: מה שאתה מדבר עליו ומתכוון ומבקש, למעשה כבר מוסדר.
<אלי גורדון: בעל רישיון יצרן לייצור – אף אחד לא רוצה להגיע ולתת לו רישיון נוסף לחדר הקירור שיש לו.
<עדנה הראל: זה כבר כתוב.
<אלי גורדון: זה כבר כתוב, עופר.
<אלי גורדון: זה לא שאני מספר משהו.
<אלי גורדון: אותו כנ"ל לגבי סניף שלך.
<אלי גורדון: אם יש לך במחסן חדר קירור שבו אתה גם מאחסן מזון בקירור, גם לזה נתנו דעה בדיוק כמו שאת אמרת.
<עופר ברמן: ההנחיות למרכולים.
<אלי גורדון: זה לא משנה.
<אלי גורדון: פה אמרנו שעל חדר קירור במחסן בסניף שלך אתה לא צריך לקבל רישיון יצרן.
<אלי גורדון: יחד עם זאת יש ספקי שירות אחסון.
<אלי גורדון: בית קירור שהוא לא בבעלותך ולא בבעלות יצרן - -
<קריאה: לא נחשב למשווק.
<עדנה הראל: תזכור שלמשווק אין רישיון ככזה.
<עדנה הראל: לכן יש פער בין יצרן ויבואן שאצלו התנאים האלה שנראים טעוני רישוי במובן של יכולת הפיקוח ויכולת השלילה של אחסנה אם אתה לא שומר בקירור, מיצרן ויבואן אני יכולה לשלול אם הם לא עומדים בתנאים; משווק לא טעון רישיון.
<עדנה הראל: כך שאם הוא לא יעמוד בתנאים האלה אני לא יכולה לשלול ממנו את יכולת השיווק.
<עדנה הראל: לכן על עצם ההחסנה בקירור צריך לפקח פיקוח קונקרטי, אלא אם משנים את הקונספציה, ואומרים שכל עניין השיווק טעון רישיון; שגם כדי להיות משווק במרכול אתה צריך רישיון.
<עדנה הראל: זה דבר שלא עשינו בחוק.
<עופר ברמן: אתם הגדרתם מה זה משווק.
<עדנה הראל: לא טענו את הרישיון.
<עופר ברמן: הנחיות למשווק.
<עופר ברמן: משווק אצלכם זה כל הקשת של מי שלוקח מזון ממקום אחד למקום אחר או מוכר מזון - - - אז יש הנחיות לדברים האלה.
<עופר ברמן: בדוח ההנחיות זאת החקיקה.
<עדנה הראל: נכון, אבל יש הבדל קונספטואלי.
<עופר ברמן: כל הזמן ממציאים ישויות חדשות.
<עופר ברמן: כל פעם מישהו - - - עם רישיון נפרד.
<עופר ברמן: לדעתי, זה מיותר.
<עדנה הראל: לא, ברשותך.
אלי אלאלוף: אני מציע שתנסו ללבן ביניכם.
אלי אלאלוף: אני מרשה להגיד שמי שעושה משלוחים באינטרנט או באחריות המשווק, יום אחד צריך לעשות את זה מסודר.
אלי אלאלוף: לא יכול שמשאירים את זה ככה.
אלי אלאלוף: אני גר מאה מטר מהסופר, ויש כאלה שגרים שלושה קילומטרים מהסופר.
אלי אלאלוף: זה אותם תנאים, והזמן לא מתוכנן ולא נלקח בחשבון.
אלי אלאלוף: לכן זה דווקא - - -
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני מחדש את הישיבה.
<ענת מימון: אנחנו נמצאים בסעיף 179 בעניין של רישיון אחסנה.
<ענת מימון: הסעיף עוסק בבקשה לרישיון אחסנה.
<ענת מימון: זה, למעשה, זהה ל-176.
<נעה בן שבת: יכול להיות שאפשר לאחד את הסעיפים.
<נעה בן שבת: רצינו לשאול, האם זה גם חל על אחסנה במטבח מוסדי.
<נעה בן שבת: אולי צריך להבהיר את זה.
<זאב פיקובסקי: מה קורה עם אחסנה במפעל יצרני?
<זאב פיקובסקי: בתוך מפעל שיש לו רישיון יצרן יש גם כן אחסנה.
<זאב פיקובסקי: צריך גם פטור בנושא הזה.
<נעה בן שבת: אמרנו שזה חלק מפעילות הייצור.
<זאב פיקובסקי: אז זה ברור.
<נעה בן שבת: - - לכן הוא צריך שפעילות הייצור הזאת של אחסנה באתר הייצור תהיה בתוך רישיון הייצור שלו.
<זאב פיקובסקי: אבל זה ברור?
<זאב פיקובסקי: שלא יהיו אחר כך כפילויות.
<זאב פיקובסקי: אולי כדאי להכניס את זה גם לפה, שגם פה יש פטור.
<ענת מימון: זה מופיע ב-178 (א)(2) מפורשות כחלק מרישיון הייצור.
<רוית ארבל: אם יש לך רישיון ייצור לגבי אותו אתר.
<רוית ארבל: זה לא נכלל ביחס לאתר אחר.
<אלי גורדון: אם במחלבה יש חדר קירור או יותר לאחסון של תוצרת שמיועדת לשיווק, זה חלק מרישיון יצרן.
<אלי גורדון: יחד עם זאת אם מחר בבוקר באמצע מהמחלבה עד נקודת שיווק מתבצע אחסון במקום שהוא בית קירור שלא שייך לאתר ייצור עצמו, אותו בית קירור יידרש ברישיון לאחסון.
<זאב פיקובסקי: ואם הוא שייך לאתר עצמו, אבל הוא לא צמוד אליו?
<אלי גורדון: אם הוא חלק מרישיון יצרן אין חובה ברישיון.
<רוית ארבל: הבעיה היא שרישיון יצרן מוגבל בהכרח לאתר מסוים, נכון?
<אלי גורדון: הוא מוגבל לא רק לאתר, אלא גם למעטפת.
<אלי גורדון: מה שמאשרים, ואם חלק מהאגפים נמצאים בצמידות פחות או יותר – כי אנחנו מכירים - -
אלי אלאלוף: אבל במקרה שאתה נותן רישיון יצרן למפעל שיש לו בית קירור במרחק של עשרה קילומטר?
<אלי גורדון: זה רישיון נפרד כי זה בית קירור שמקבל תוצרת מכמה מחלבות, גם אם הן באותה תשלובת.
אלי אלאלוף: אז זה רישיון אחר.
<אלי גורדון: זה רישיון נפרד.
<אלי גורדון: גם היום זה עובד בצורה כזאת, וימשיך לעבוד בצורה כזאת.
אלי אלאלוף: רציתם להקל בזה?
<זאב פיקובסקי: אני חושב שכן.
<זאב פיקובסקי: למשל, חברות קונצרניות שיש להן כמה אתרי ייצור, בתנאי שלכולם יש רישיונות יצרן, הן יכולות לאגד את האחסון שלהן בנקודה מסוימת.
<זאב פיקובסקי: פשוט להקל.
<זאב פיקובסקי: כל דבר כזה נוסף זה עוד תסבוכת.
<נעה בן שבת: אולי צריך גם להבהיר שההגדרה לרישיון האחסנה היא אותן רישיונות שהם לא היתרים.
<נעה בן שבת: אלה לא ההיתרים או הפעילות שכלולה ברישיון היצרן.
<נעה בן שבת: זה רישיון אחסנה שניתן במנותק מפעילות הייצור ובמנותק מפעולת היבואן.
<זאב פיקובסקי: בתוך מפעל יצרני האחסון בטמפרטורה מבוקרת הוא אופרטיבי.
<זאב פיקובסקי: מאחסנים חומרי גלם ומוצר מוגמר, אבל זאת ייצור אופרטיבי שהוא למעשה חלק מהייצור, וזה בסדר.
<זאב פיקובסקי: אותו מפעל מעביר את המזון המוגמר שלו לאתר שלישי, ואליו מעבירים עוד כמה מפעלים ששייכים לאותה קבוצה.
<זאב פיקובסקי: לכל אחד מהם יש רישיון יצרן.
<זאב פיקובסקי: האם לא ניתן להקל?
<זאב פיקובסקי: אני נוטה להקל ולהגיד, אוקיי, כאשר יש שלושה רישיונות יצרן לאותה קבוצה באותו תחום עיסוק – האם אי אפשר להגיד שאותו מקום לא יכול להיכלל במסגרת רישיון היצרן?
<זאב פיקובסקי: -
<עדנה הראל: היצרן של מי מהם?
<זאב פיקובסקי: של אחד מהם.
<עדנה הראל: וכשתהיה הפרה שנוגעת לשני אז האחד ייקח על עצמו אחריות?
<זאב פיקובסקי: לא הפרה.
<זאב פיקובסקי: אין שום הפרה.
<עדנה הראל: קבוצה זאת אמירה שמסברת מאוד את האוזן, אבל אנחנו יודעים שמשפטית כל תאגיד בתוך הקבוצה אחראי באופן נפרד.
<עדנה הראל: יש לו רישיון נפרד - -
<זאב פיקובסקי: זאת אותה חברה.
<זאב פיקובסקי: יש שלוש מחלבות ששייכות לאותה חברה, אותו מנכ"ל, אותו מנהל אבטחת איכות תשלובתי – הכול ביחד.
<זאב פיקובסקי: אני מבקש לבחון, אם אפשר להקל.
<זאב פיקובסקי: הקלה זה אומר פחות הוצאות, פחות סרבול, יותר נגישות.
<זאב פיקובסקי: אני מבקש לשקול את זה.
<זאב פיקובסקי: זה שונה מהמצב של היום, נכון.
<זאב פיקובסקי: אני מסכים עם אלי שזה המצב היום, ואני מבין אותו.
<זאב פיקובסקי: אני מדבר על מצב קצת שונה מהמצב של היום שיקל.
אלי אלאלוף: הבעיה היא רק ההובלה.
<זאב פיקובסקי: ההובלה מסודרת.
<זאב פיקובסקי: ההובלה דורשת אישור נפרד.
אלי אלאלוף: עכשיו ההובלה מסודרת, אז למה לא?
<זאב פיקובסקי: ההובלה דורשת רישיון עסק נפרד לכל משאית.
<זאב פיקובסקי: אמרנו את זה לפני שעה.
אלי אלאלוף: עדנה, מה את אומרת?
<עדנה הראל: אני חושבת שאלי צריך להשיב.
<עדנה הראל: התשובה שלי היא יותר משפטית.
<עדנה הראל: אני קודם כול אתן לאלי, ואחר כך אני אדבר.
<אלי גורדון: תפעולית זה עסק בפני עצמו גם אם הוא שייך לתשלובת כזאת או אחרת.
<אלי גורדון: מערכת תפעולית אמורה להיות נפרדת, והיא גם - - - בסופו של דבר.
<אלי גורדון: נניח, אם אנחנו מדברים על הקלה במה ההקלה הזאת אמורה לבוא לידי ביטוי?
<אלי גורדון: בזה שלא יהיה לו רישיון?
<זאב פיקובסקי: פחות בירוקרטיה.
<אלי גורדון: לבירוקרטיה יש מדי פעם תועלות.
אלי אלאלוף: תהיה הקלה.
אלי אלאלוף: אם אתה מקים יחידת קירור ענקית, העלות שלה ודאי יותר זולה מאשר אם אתה מקים חמש יחידות קירור נפרדות בחמש תחנות שונות עם חמישה מפקחים מיוחדים.
אלי אלאלוף: אם אתה עושה את זה במקום אחד למה לא?
<אלי גורדון: עד כאן אין סתירה.
אלי אלאלוף: אם אתה עושה את זה אז מרכז הקירור הזה שהופך להיות מרכז לכל התשלובת נמצא גיאוגרפית במקום הכי נכון.
אלי אלאלוף: אז הוא לא קרוב למפעל.
<אלי גורדון: אז אותו מרכז קירור גדול או קטן צריך להיות תחת פיקוח.
<אלי גורדון: הוא צריך לקיים אותם תנאים כמו של בית קירור אחר.
אלי אלאלוף: אותו רישיון שאתה נותן למפעל.
<אלי גורדון: אבל אנחנו יודעים לתרגם את אחריות היצרן - -
<זאב פיקובסקי: הפיקוח בסדר.
<זאב פיקובסקי: אני לא בא כהוא זה להקל על הפיקוח.
<זאב פיקובסקי: אני מדבר רק על האלמנט של הרישיון ליצרן.
<זאב פיקובסקי: זה הכול.
<רוית ארבל: אני רק אתרגם את הבקשה שלנו מבחינה משפטית.
<רוית ארבל: אנחנו בעצם אומרים שההסדרה במסגרת רישיון היצרן תכלול גם את אתר האחסנה גם אם הוא מרוחק מהמפעל.
<רוית ארבל: זאת אומרת ממילא יהיה פיקוח, וכל ההסדרה תהיה, רק היא תהיה במסגרת רישיון יצרן שכבר יש לי, ובמסגרת החידוש שלו יתחדש גם זה ולא תצטרך להיות פרוצדורה נפרדת לעניין אחסנה ועוד רישיון ועוד בקשה.
<אלי גורדון: גם היום, לפי חוק רישוי עסקים אותו - - - מחויב ברישיון לניהול עסק.
<אלי גורדון: ייתכן מאוד שעשרה קילומטר, שאדוני היושב-ראש הצביע עליו כמרחק הופך את המקום מאתר ייצור ברשות X לאתר ייצור ברשות Y. אז באיזו דרך הכוונה שלכם לטפל בעניין הזה, ומי היצרן או בעל רישיון - -
אלי אלאלוף: אתה מדבר על רשות מקומית?
אלי אלאלוף: אז זה בדיוק מה שאני אומר.
אלי אלאלוף: זה עוד יותר.
אלי אלאלוף: אתה מחזק אותי.
אלי אלאלוף: למה שהייצור ילך לשתי רשויות?
אלי אלאלוף: יש מפעל, והעולם הולך על דברים בגדול מאוד.
אלי אלאלוף: למה שהייצור יהיה במקום אחד והאחסון במקום אחר כי שם הארנונה זולה יותר?
אלי אלאלוף: למה שלא יהיה לו רישיון ממך למפעל שכולל את האחסון שלו.
<אלי גורדון: אבל אני צריך לדעת שהמקום הזה קיים?
<אלי גורדון: אני צריך לפקח עליו?
<אלי גורדון: הוא צריך לקיים את כל התנאים?
אלי אלאלוף: אז מה?
אלי אלאלוף: אז במה תבוא הקלה?
אלי אלאלוף: בזה שיהיה לו רישיון אחד שכולל אחסון במרחק של מאה קילומטר.
<זאב פיקובסקי: מאה אחוז.
אלי אלאלוף: אם זה יאפשר לו להוזיל את הייצור שלו – על זה נלחמים.
אלי אלאלוף: אני לא רואה שום בעיה בריאותית או של איכות המזון.
אלי אלאלוף: זה רק עניין של לוגיסטיקה מסודרת, חכמה.
אלי אלאלוף: כשאתה רוצה להעביר מפעלים מלב תל-אביב ולהעביר אותם לנתיבות, מה אכפת לי שישאיר את ההנהלה שלו ליד עזריאלי.
אלי אלאלוף: אתה מבין מה אני אומר.
<אלי גורדון: גם לנו לא אכפת.
אלי אלאלוף: אז תן לו אפשרות לאחסן במקום אחר, ותן לו רישיון כולל, כולל אחסון במקום X למרות שהוא במקום Y. אני לא מבין את זה.
אלי אלאלוף: תקל עליהם, תאפשר להם.
אלי אלאלוף: ככה גם תאפשר לפיזור של מפעלים לפריפריה.
<עדנה הראל: ברשות היושב-ראש, אם אפשר בכל זאת את רשות הדיבור שנתת לי קודם.
<עדנה הראל: להבנתי, יש הבדל בין יצרן שהאחסנה שלו נמצאת במקום אחר, וזאת שאלה האם רישיון הייצור יכלול התייחסות ליותר מאתר אחד.
<עדנה הראל: בכל מקרה רישיון הייצור, גם לפי ההצעה שלך, צריך לכלול פרק שהוא בעצם רישיון משנה בתוכו שמתייחס לאחסנה.
<עדנה הראל: זה מה שכתוב פה, וזה גם מה שאתה אומר.
<עדנה הראל: ברור שזה צריך להיות בפיקוח.
<עדנה הראל: זאת אומרת אמרנו שרישיון הייצור כולל פעילות אחסנה.
<עדנה הראל: ואז נשאלת השאלה האם האחסנה הזאת היא רק באתר האחד של המפעל או גם באתר אחר; האם רישיון ייצור אחד יכול להתייחס ליותר מאתר אחד?
<עדנה הראל: זאת שאלה טכנית שהמשרד יתייחס אליו.
אלי אלאלוף: מה התשובה שלך?
<עדנה הראל: אני לא יודעת אופרטיבית - -
אלי אלאלוף: מה התשובה הכתובה בחוק?
אלי אלאלוף: אי אפשר.
<עדנה הראל: - - - מתייחסת לאתרים.
<עדנה הראל: רישיון ייצור מתייחס לאתר ולא במקרה.
אלי אלאלוף: למה לא לאתרים?
<עדנה הראל: זה גם המצב החוקי הקיים היום מכיוון שאז בודקים את האתר ספציפית ומתייחסים למקום מסוים ובתנאים מסוימים וכו'.
<עדנה הראל: ההנחה האופרטיבית היא שיותר נוח גם למפוקח לפצל לפי אתרים.
<עדנה הראל: אני מבינה שהמפוקחים אומרים אחרת.
<עדנה הראל: אני לא יודעת מה המשמעות האופרטיבית, אבל אני רוצה ברשותך להתייחס למה שהוצג כאן בשם התשלובת או הקונצרן.
<עדנה הראל: זה משהו אחר, זאת אופרה אחרת שלפיה, כמה בעלי רישיון יצרן שונים שמייצרים גם מוצרים שונים מאחסנים במקום אחד, ומקום האחסנה הזה יהיה על חשבון אחד מרישיונות הייצור האלה, והשני שהוא מאחסן שם את הדברים שלו וצריך לאחסן בטמפרטורה מסוימת יבוא על חשבון האחריות של היצרן של המוצר האחד – זה יכול לעורר כל מיני שאלות.
<עדנה הראל: אני לא בטוחה שזה מפשט, אלא מסבך.
אלי אלאלוף: אני כל כך אוהב את הדוגמה שלך כדי להגיד דווקא - - - אני אסביר לך למה.
אלי אלאלוף: אם ניקח את הנושא של הקירור – מערכות קירור, כמה שהן יותר גדולות, הן יותר זולות למוצר.
<עדנה הראל: מאה אחוז, אבל למה לא - - -
אלי אלאלוף: אנחנו חייבים לצאת מהקונספט שהכול קטן.
אלי אלאלוף: אנחנו כבר מדינה גדולה.
אלי אלאלוף: גם הייצור שלה גדול, והולך להיות יותר גדול בעזרת ה'.
אלי אלאלוף: בעוד שלושים שנה יהיו פה שישה עשר מיליון תושבים, ויש מה לעשות במדינה הזאת.
אלי אלאלוף: לכן בתהליכי הייצור והאחסון צריך לבדוק עד הכדאיות הכלכלית עד הגרוש האחרון.
אלי אלאלוף: מה אכפת לכם שאנשים יבואו בהצהרות שרוצים לאחסן במדבר?
אלי אלאלוף: כשהעבירו את כל התפוזים מרחובות לנגב כולם אמרו שהם לא יגדלו, והם הכי טוב.
אלי אלאלוף: אותו דבר פה.
אלי אלאלוף: תאפשרו להם.
אלי אלאלוף: כמו שהיום יבואן של רכב מביא רכב ומוכר אותו כאילו הוא בתל-אביב, וכולם ליד אשקלון.
אלי אלאלוף: זאת הבעיה שלהם לנהל את זה.
אלי אלאלוף: אתם נכנסים ללוגיסטיקה ומגבילים את הלוגיסטיקה בחוקים, שלדעתי, אין בהם שום היגיון.
<עדנה הראל: אני רוצה ברשותך לנסות לשכנע אותך כי נדמה לי שאת הטיעון שלי לא הצלחתי לפרוס לגמרי, וכנראה באשמתי.
<עדנה הראל: להפך, אני חושבת שגם משרד הבריאות בעד ייעול ולוגיסטיקה טובה יותר.
<עדנה הראל: אני מניחה שאין להם בעיה שיהיה מרכז לוגיסטי ענק בנגב שמשרת שבעה-עשר מפעלים שונים שלא באותה תשלובת ולא שייכים זה לזה.
<עדנה הראל: כל הטענה היא שאז צריך על זה פיקוח שמתייחס לזה כמרכז אחסנה, ולא חלק מרישיון יצרן של אחד משבעה עשר היצרנים.
<עדנה הראל: זה כל הוויכוח.
<עדנה הראל: למה לחבר את זה לאחד מהשבעה עשר?
<עדנה הראל: זה עומד בפני עצמו.
<עדנה הראל: להפך, זה דבר מבורך, וגם משרד הבריאות אומר שהוא דבר מבורך.
אלי אלאלוף: אז למה הרישיון צריך להיות מוגבל לאתר אחד?
<עדנה הראל: זה לא כתוב כרגע ככה.
אלי אלאלוף: אז תשבו ותאפשרו - -
<עדנה הראל: רישיון האחסנה יכול להיות עבור כמה מפעלים.
<עדנה הראל: הוא רק צריך להיות רישיון אחסנה - -
אלי אלאלוף: היית פעם ברג'יס ליד פריס?
<עדנה הראל: עוד לא.
אלי אלאלוף: כדאי שתראי איזו עוצמה, איזה גודל.
אלי אלאלוף: עוד מעט נשכח שהיה לנו פעם מחסן אוכל כזה.
אלי אלאלוף: תנו להם.
<עדנה הראל: נדמה לי שהחוק תומך בזה.
<רוית ארבל: החוק לא תומך - -
<עדנה הראל: החוק תומך בזה – רישוי אחסון נפרד.
<רוית ארבל: כן, אבל הוא שואל שאלה אחרת.
<רוית ארבל: הוא שואל האם רישוי ייצור ביותר מאתר אחד, והתשובה היא לא.
<עדנה הראל: זאת שאלה אחת - -
<רוית ארבל: זאת שאלה אחת, אבל בואי נסכים שהתשובה עליה היא שלילית.
<עדנה הראל: היא נפרדת, ומשרד הבריאות ישקול מה המשמעות האופרטיבית שלה.
<עדנה הראל: אבל היא לא קשורה לשאלת האחסון עבור תשלובת או שבעה-עשר מפעלים שונים בבעלויות שונות.
<רוית ארבל: זה ברור, אבל היא דורשת רישיון נפרד.
<נעה בן שבת: - - - זה מה שדיברנו עליו בסימן ג', והדבר הזה היה ברור מכיוון שגם הייתה הוראה שאם יש כמה אתרים עם רישיונות שונים אז הם מוגשים בדרך מסוימת.
<נעה בן שבת: דיברנו על בעיית האתרים, אבל המהות של רישוי הייצור קשור לאתר.
<נעה בן שבת: הוא ניתן לפעילות באתר מסוים, ודיברנו על זה שיכול להיות שאתר אחד הוא ליד המחצבה, והאתר השני נמצא באזור אחר - -
<רוית ארבל: כרגע לא מדברים על ייצור.
<נעה בן שבת: אז לא מדברים על ייצור.
<עדנה הראל: בדיוק.
<עדנה הראל: לכן בואי נעזוב את שאלת האתרים לייצור – האם נכון לתת רישיונות נפרדים או לא?
<עדנה הראל: זאת שאלה מסוג אחד.
<עדנה הראל: השאלה השנייה של הכריכה בין אחסנה לבין שבעה-עשר מפעלים שונים היא שאלה שעולה, ואין שום הצדקה לחבר אותה לרישיון ייצור.
<רוית ארבל: אבל יש שאלה שלישית שכלל לא מתייחסים אליה, והיא כרגע עומדת על השולחן מהצד שלנו לפחות.
<רוית ארבל: נעזוב רגע את הדוגמה של התשלובת – אנחנו מדברים על יצרן אחד שיש לו מפעל, ולהבדיל מהמחסן האופרטיבי, כפי שהסביר זאב, לא לשים באותו אתר ייצור, אלא עשרה קילומטר משם.
<עדנה הראל: זה אותו טיעון כמו המחצבה.
<עדנה הראל: זה אותו טיעון כמו הצורך ברישיונות ייצור נפרדים לאתרים שונים.
<עדנה הראל: זה נמצא כבר באותו מקום.
<עדנה הראל: לכן הקדמתי ואמרתי קודם ששאלת האחסנה כחלק מיצרן אחד היא באותו מקום כמו רישיון הייצור פר-אתר.
<עדנה הראל: זה באותו רציונל; ושאלת אתר אחסנה ענק עבור שבעה-עשר מפעלים היא מאוד חשובה, והיא לא עומדת פה בסתירה.
<רוית ארבל: זאת שאלה שלישית שהיא הרבה יותר מורכבת.
<זאב פיקובסקי: עושים כאן דמוניזציה של כל הסיפור הזה.
<זאב פיקובסקי: שבעה-עשר מפעלים, עוד מעט שלושים וארבעה או חמישים ואחד - -
<זאב פיקובסקי: אני הבחנתי בין אתר ייצור עם אחסון אופרטיבי – כולם הבינו, זה ברור.
<זאב פיקובסקי: לא צריך רישיון נפרד.
<זאב פיקובסקי: עכשיו אני ארחיב את האחסון האופרטיבי.
<זאב פיקובסקי: יש בדיקות שמתבצעות תוך עשרים וארבע עד ארבעים ושמונה שעות כדי לתת ביטחון מיקרוביאלי או ביטחון אחר למוצרים, וצריך להחזיק את המוצרים האלה פרק זמן עד שהבדיקות מסתיימות.
<זאב פיקובסקי: אני יכול להחזיק את זה באותו מפעל, לקרוא לזה אתר אחסון אופרטיבי, אבל אני יכול לשנע את המוצרים האלה, ולהמשיך את תהליך הייצור.
<זאב פיקובסקי: אני אומר שוב, זה כאילו תהליך הייצור כי אני מחזיק את המוצרים בהולד עשרים וארבע שעות נוספות, ארבעים ושמונה שעות נוספות.
<זאב פיקובסקי: אני מפנה זמן אחסון יקר במפעל עצמו שבו מייצרים, מעביר את אותו מוצר חמישים קילומטר דרומה, צפונה, מזרחה, מערבה, ואז זה שייך למעשה לאותו מפעל - -
<עדנה הראל: אבל זה אתר ייצור נפרד.
<זאב פיקובסקי: זה כאילו אתר הייצור.
<זאב פיקובסקי: אני ממשיך את התהליך.
<זאב פיקובסקי: אלה דברים מקובלים שנעשים לא בהסתר ולא בהיחבא.
<אלי גורדון: אף אחד גם לא מונע את זה.
<זאב פיקובסקי: אני לא מונע.
<זאב פיקובסקי: אבל זה מראה את הצורך באותו רישיון ייצור שיחול גם על המשך הייצור שנמצא באתר של מאה קילומטר משם.
<זאב פיקובסקי: עשרה, מאה – לא משנה כמה.
<זאב פיקובסקי: העיקרון.
<זאב פיקובסקי: לעבור ממחוז למחוז – בדיוק על זה דיברנו בישיבה הראשונה או השנייה, שהסיפור של המחוזות מונע את כל ההאחדה הזאת והיצירה של מנגנון הרבה יותר פשוט.
אלי אלאלוף: הערה משלימה לזה?
<עופר ברמן: אני מצטרף לכך שרישיון יצרן כולל גם את תהליך הייצור וגם את תהליך האחסון של התוצרת הגמורה.
<עופר ברמן: כמו שאמר היושב-ראש, התוצרת הגמורה, לא משנה אם מטעמים של הוזלה, ויש לו מחסן גדול, הוא יכול לעשות אותו מעבר לכביש; וגם אם הוא בגבעתיים ומעביר את זה לרמת-גן זה לא צריך לעשות שום שינוי מבחינת הגיאוגרפיה, כי ברישיון היצרן מגישים תכנית עם כל הפירוט איפה נמצא האתר ואיפה נמצאות השלוחות שלו.
<עופר ברמן: ואז באותו רישיון כבר נאמר שהשלוחה שלו היא בדימונה, למשל.
<עופר ברמן: שם יש לו מחסן תוצ"ג, וזה חלק ממקשה אחת של אותו רישיון יצרן.
<עופר ברמן: אז זה גם מוזיל את כל הסיפור הזה.
<קריאה: - - - עסק?
<עופר ברמן: רישיון עסק זה כבר סיפור אחר.
אלי אלאלוף: יש בעיה בזה?
<עדנה הראל: זה חוזר לשאלה עקרונית של רישיון יצרן בכמה אתרים.
אלי אלאלוף: עופר, נדמה לי שזה ברור.
<אלי גורדון: אני שוב רוצה להסב את תשומת לבנו שנכון להיום העסק שמנותק ממערכת תפעולית ייצורית הוא ישות נפרדת לגמרי.
<אלי גורדון: זה שאפשר לחבר חדר קירור כלשהו שנמצא במרחק של עשרים קילומטר מהיצרן – זה תיאורטית אפשרי, אבל הלכה למעשה, באותו חדר קירור מתנקזים לא רק מוצרים שמיוצרים על-ידי יצרן אחד – גם אם זה בתוך התשלובת – אלא כמה מוצרי מזון שונים שמיוצרים על-ידי כמה יצרנים שונים.
<אלי גורדון: לכן המערכת התפעולית של האחסנה היא מערכת בפני עצמה; היא ישות, יש לה סיכונים משלה, יש לה מערכת אבטחת איכות בפני עצמה וכן הלאה.
<אלי גורדון: לשאלתו של זאב, גם היום אף אחד לא מונע העברת מזון שנמצא עדיין ב"הולד" כל עוד ניתן למנוע המשך הפצת של אותו מוצר לדרכי השיווק.
<אלי גורדון: אני רוצה לזקק את השאלה.
<אלי גורדון: השאלה היא כזאת: אין עוררין שצריך להיות פיקוח; אין עוררין שגם אם זה יהיה משויך לרישיון יצרן של אתר ייצור אותו המרלו"ג ייבדוק, כל המערכות התפעוליות והתשתיתיות ייבדקו.
<אלי גורדון: כרגע אומרים, בואו נעשה את זה ברישיון.
<אלי גורדון: משמעות הדבר היא שכל מה שלא רוצים לקבל זה אותו רישיון יצרן, כי בדיקה תהיה, פיקוח יהיה, בדיקת תשתיות תהיה, בדיקת מבנה יהיה.
<אלי גורדון: אז מה נשאר?
אלי אלאלוף: אני קצת יוצא מבולבל אחרי ההסבר הזה.
אלי אלאלוף: מפעל שיש לו שלושה מוקדים שונים יכול לקבל רישיון על שלושת המוקדים השונים?
אלי אלאלוף: אם הוא רוצה לייצר עגבנייה בלי קליפה ב-א' עגבנייה עם קליפה ב-ב', וזה מפעל אחד?
אלי אלאלוף: הוא יכול לקבל רישיון כזה?
<אלי גורדון: זה שלושה אתרים או באתר אחד שלושה מוקדים?
<קריאות: שלושה אתרים.
<אלי גורדון: שלושה אתרים זה שלושה רישיונות יצרן.
אלי אלאלוף: ואם באחד האתרים האלה הוא מקים מערכת קירור ענקית?
<עדנה הראל: לא, יש בעיה.
<עדנה הראל: אם הוא מעביר מאחד לאחר - -
<אלי גורדון: אין בעיה בכך שיכול להיות שבאתר אחד זה נדרש, ובאתר שני זה לא נדרש.
<אלי גורדון: חלק מתהליך הייצור והרישיון שהוא מקבל זה אותם חדרי קירור שתומכים באחסון אותו מזון שהוא מייצר באותו אתר.
<עדנה הראל: באותו אתר.
<אלי גורדון: באותו אתר.
אלי אלאלוף: אני לא מבין במשפטים, אבל הניסיון שלי בהיגיון הוא לא רע בדרך-כלל.
אלי אלאלוף: אני משתדל.
אלי אלאלוף: אם אני שם במחסן גם סחורה נוספת בהסכמתכם מה רע בזה?
<עדנה הראל: רק מבחינת רישוי.
<עדנה הראל: היושב-ראש שואל, האם מבחינת הרישוי זה יוכל להיות - -
אלי אלאלוף: אתם נדבקים לסיפור של הרישוי, ואני נדבק לאופציות הארגוניות הלוגיסטיות שמאפשרות את הוזלת המוצר.
אלי אלאלוף: יש לי היום מחסן פנוי – תבוא, תשים סחורה שם כמה שאתה רוצה.
<אלי גורדון: כל עוד המחסן עובר בדיקת - - - אז אין בעיה.
<אלי גורדון: בדרך כלל אנחנו כבר צוללים בדברים טכניים ודרישות טכניות, אבל בדרך כלל כשבוחנים הקמת אתר ייצור במסגרת בדיקת רישיון יצרן בודקים גם את הקיבולת.
<אלי גורדון: ההיגיון הסביר הוא שכל התשתית נבנית בהתאם להיקפי ייצור.
<אלי גורדון: אם יש מקומות נוספים אז אין מניעה גם היום שממקום אחד יעבירו למקום שני לצורך אחסון.
אלי אלאלוף: אני מבין דבר אחד, שכל הרישיונות והאישורים שניתנים, הבסיס הוא אנטי גמישות.
אלי אלאלוף: אין גמישות.
אלי אלאלוף: אתה מקבל רישיון מרובע למצב מרובע כזה וזהו.
אלי אלאלוף: אתם לא מאפשרים ליצרנים גמישות כלשהי כדי לאפשר להוזיל את העלויות.
אלי אלאלוף: אם במפעל כלשהו מייצרים בטטות שצריכות קירור של מינוס 40 מעלות, ויש יום שלא מייצרים את הבטטות האלה יותר, וזקוקים למחסן הקירור כדי להוציא בננות במינוס 40 מעלות.
אלי אלאלוף: מה הבעיה לעשות את זה?
אלי אלאלוף: למה צריכים לבוא ולשאול אתכם ולחפש רישיונות?
אלי אלאלוף: זה נראה לי טירוף.
אלי אלאלוף: זה מכביד.
אלי אלאלוף: בסוף האחריות היא על היצרן.
אלי אלאלוף: הוא צריך לתת את הדין אם חס וחלילה מישהו נפגע מהמוצר הלא טוב.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד, ואני מתנצל מראש אם אני טועה – לא חיפשנו שום גמישות בחוק הזה.
אלי אלאלוף: מה שיהיה היום – ואנחנו נהיה גאים בזה כי היינו בשלב של הנפקת החוק הזה לאור – יהיה עוד פעם בעוד ארבעים שנה, והעולם משתנה במהירות.
אלי אלאלוף: תנו גמישות בדברים האלה.
אלי אלאלוף: לי יש הרגשה ששוב נגיע לווטרינרים ותתבעו אותו דבר.
אלי אלאלוף: תהיו יותר גמישים, תאפשרו ליצרנים האלה להצליח.
אלי אלאלוף: פה כל מה שאומרים יהיה זה או שום דבר.
<אלי גורדון: לדעתי, גם בנושא של הפיקוח על הייבוא וגם בפיקוח על ייצור מזון מן החי - -
אלי אלאלוף: אני לא ראיתי משהו שאומר פה בחוק שיש זה וזה ועוד זה.
אלי אלאלוף: אם אפשר להוסיף עוד סעיף אז עוד זה.
אלי אלאלוף: תחפשו קצת גמישות.
אלי אלאלוף: זה עניין של הראש שלנו.
אלי אלאלוף: אתם אוסרים וגם המתירים.
אלי אלאלוף: יש לי הרגשה לא טובה.
אלי אלאלוף: אני מקווה שנתקדם בחוק.
אלי אלאלוף: לדעתי, זה חוק דרסטי לרעת היצרן או היבואן.
אלי אלאלוף: אל תתווכחו אתי.
אלי אלאלוף: זאת עמדת היושב-ראש.
אלי אלאלוף: חבר כנסת אחר יכול להגיד הפוך, אבל אין פה מישהו, אז אני מנצל את ההזדמנות שאני לבד.
אלי אלאלוף: אבל זאת לא ביקורת אישית, חלילה.
אלי אלאלוף: החוק הזה צריך להיות יצירתי ולאפשר גמישות.
אלי אלאלוף: תאפשרו גמישות, תאפשרו מצבים שהיום אתם לא מסוגלים לזהות אותם.
אלי אלאלוף: כי ככה זה יהיה.
אלי אלאלוף: אני בא מעולם הפילנתרופיה.
אלי אלאלוף: כל יום הייתי ממציא חוקים.
אלי אלאלוף: זה מאפשר לפרוץ דרכים, זה מאפשר שינויים מהותיים במערכת.
אלי אלאלוף: פה אנחנו עושים לה רק הסדרה ושוב הסדרה.
<רוני סורקיס: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להצטרף לדבריך.
<רוני סורקיס: אתה דיברת על ריבוי רשויות או אנשים שצריכים לפקח על אותו עסק, אז אני רוצה לומר שזה בעצם הרבה יותר רחב.
<רוני סורקיס: עסק שיש לו רישיון יצרן צריך לקבל גם רישיון עסק.
<רוני סורקיס: בתוך כל הדבר הזה הוא עובר מסכת מאוד גדולה.
<רוני סורקיס: בחוק רישוי עסקים כתוב בסעיף 8 שעסקים אשר נדרשים לקבל רישיון, לפי חיקוק אחר, ועדיין לא קיבלו, לא יקבלו.
<רוני סורקיס: זה הרבה פעמים הופך להיות הביצה והתרנגולת.
<רוני סורקיס: לדעתי, אם אנחנו עושים רביזיה אמיתית אנחנו צריכים לתת רישיון אחד בלבד.
<רוני סורקיס: אין שום מניעה שנותן אישור ברישיון עסק יהיה גם שירות המזון כמו בריאות הסביבה.
<רוני סורקיס: ואז נעשה סדר אחד במדינה הזאת, כך שאדם שיש לו רישיון עסק, שיכול להיות לצורך העניין למפעל, יהיה לו אישור המשטרה, יהיה לו אישור של הגנת הסביבה ושל שירות המזון.
<רוני סורקיס: זה עדיף מאשר ריבוי רשויות ולהתמודד עם כל אחת מהן כשכל אחת קושרת את הידיים של האחרת.