GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יוכבד אילוז: אנחנו לפני פתיחה של מועדונים מועשרים לקשישים ניצולי שואה, תהיה הקצבה של כ-40 מיליון ₪ לשנת 2016 למועדונים מועשרים וכרגע יש את הפעילות של למעלה מ-200 מועדונים מועשרים לקשישים ברחבי הארץ שפועלים כבר משנת 2014, ארוחת בוקר, צהריים ופעילות.
מאיר כהן: כן, אני הקמתי את זה.
מאיר כהן: רן ואחריו 'לתת', בבקשה.
מאיר כהן: רן,
<רן מלמד: אני רוצה להתחיל ממשהו שאתה אמרת, אדוני, למשרד האוצר, שנורא יפה לשמוע על התפיסה שלהם, אני לא מבין למה הם כל כך התנגדו להצעת החוק להגדיל את התקציב שהיה מיועד לבתי הספר דווקא, בואו נשים רגע את העמותות בצד, אבל לפחות הייתם אומרים 'בואו נעביר את התקציב הנוסף שאתה ביקשת לבתי הספר'.
<רן מלמד: אז ההיתממות הזאת היא היתממות, אתם במשך שנים חוסמים כל פעולה שנוגעת לביטחון תזונתי והאמירות הן נורא יפות אולי על הנייר, בפועל אתם גורמים נזקים לאוכלוסייה במקום להביא תועלת.
<רן מלמד: זאת אמירה אחת כללית.
<רן מלמד: אמירה שנייה נוגעת לנושא של מפעל ההזנה בבתי הספר, שנוגע לא רק לבתי הספר, אלא צריך להיות גם כפרויקט ארוחה בחופשה ואני חושב שצריך להרחיב אותו ועל זה צריך לתת את הדעת.
<רן מלמד: אין פה את נציג משרד החינוך, אבל אני חושב ששני הדברים האלה, גם הרחבת מפעל ההזנה לא רק לילדים הקטנים, אלא לילדים הגדולים יותר, הוא קריטי, וגם לתת מה שנקרא ארוחה בחופשה, שזה לילדים שנמצאים בחופשה מבתי הספר, וזה צריך להיות לא אוניברסאלי.
<רן מלמד: אלה שתי נקודות חשובות ביותר.
מאיר כהן: איך אתה מציע לעשות את זה?
מאיר כהן: בנקודות חלוקה, מה?
<רן מלמד: כמו שהיה בפרויקט שעשינו אותו עם משרד הרווחה לפני כניסתך לתפקיד, זה היה דרך מועדוניות, דרך מתנ"סים ובמקומות אחרים.
<רן מלמד: זה היה לא אוניברסאלי, אלא ילדים שבאמת נמצאים באשכולות הנמוכים, בניגוד למפעל ההזנה בבתי הספר, שהוא אוניברסאלי.
<רן מלמד: אני לא רוצה לדבר על הפיקוח, שאיתו יש בעיות קשות ביותר, אבל אני כן רוצה לדבר על נושא שבכלל לא קיים, שהוא כסף קטן, ושאם אדוני גם ירצה להרים את הכפפה אני אשמח, אני עוסק בו בחודשים האחרונים, וזה ביטחון או חוסר ביטחון תזונתי בקרב נשים בהיריון שחיות בעוני.
<רן מלמד: לא מדובר רק על ביטחון תזונתי של הנשים האלה, אלא מדובר על הביטחון הבריאותי שלהן, כי מסתבר שחלקן הגדול לא מקבל את הוויטמינים שהוא צריך, לא מקבל את כל התרופות שהוא צריך ואפילו לא עושה את כל הבדיקות הרפואיות שחלקן בסל וחלקן עולות כסף.
<רן מלמד: אני חושב שזו חבילה שאפשר לקחת אותה, אם אדוני ירצה, לשר הרווחה ושר הבריאות ולטפל בה בצורה נקודתית.
<רן מלמד: אנחנו לא מדברים על כמויות מאוד מאוד גדולות, אבל כן משהו שחייבים לטפל בו כי שם יש מצוקה מאוד מאוד גדולה.
<רן מלמד: אני מודה שאני מאוד מאוכזב, כמי שכתב את חוק המועצה לביטחון תזונתי ועזר לקדם אותה, מההתייחסות שיש היום כלפי המועצה.
<רן מלמד: אני חושב שהמועצה היא הגוף שצריך לא רק לקבוע את המדיניות אלא גם לנהל את המדיניות ולצערי הרב היא לא עושה את זה.
<רן מלמד: אני חושב שאיכשהו צריכה לצאת קריאה מפה, מהכנסת, להתחיל לאכוף את חוק המועצה לביטחון תזונתי, כי הוא לא נאכף, הוא לא מבוצע כמו שצריך.
<רן מלמד: אני חושב שפה זה התפקיד של הכנסת כגוף המפקח לדאוג שזה יהיה, גם מבחינה תקציבית וגם מבחינת דברים אחרים.
<רן מלמד: יש לי עוד שלוש נקודות קצרות.
<רן מלמד: כשכתבנו את חוק ארוחה חמה לכל ילד, אחד מהאינסנטיבים שדיברנו עליו בהרחבה היה הנושא התעסוקתי שאתה בעצם דיברת עליו במידה מסוימת, על זה שהילדים שאתה רואה בחלק מהמקומות אוכלים אוכל שנעשה על ידי אמהות שלהן ובעצם אוכל שהם מכירים אותו מהבית, וזה גם מהווה מנוף תעסוקתי לאוכלוסיות שלא מועסקות היום.
<רן מלמד: למרות כל הניסיונות לא הייתה שום הצלחה בלחבר את משרד הכלכלה, משרד האוצר ומשרד הרווחה לאגם משאבים כדי להפוך ולייצר מטבחים קהילתיים.
<רן מלמד: אני חייב להגיד שבחודשים האחרונים, בשיחות שהיו לי עם חיים הלפרין, שמנהל את פרויקט ארוחה חמה בבתי הספר במשרד החינוך הוא מאוד פתוח מחדש לנושא של הקמת מטבחים.
מאיר כהן: זה נכון, אבל כשפונים אליו אנשים אז הוא אומר להם 'אני תלוי מכרז'.
<רן מלמד: אז אנחנו כבר בונים מודל חדש.
מאיר כהן: המודל החדש הוא מודל של מיזם משותף ומבקשים מהם להביא כסף.
מאיר כהן: אתה יודע, יש את זה אצל אל נברי בח'ורה, אבל ברהט מנסים ואין להם - - -
<רן מלמד: נכון, אז הרעיון של המיזם החדש שחיים סוף סוף וגם כנראה שר החינוך מוכנים ללכת עליו, ואתה ויאיר לפיד בעצם התחלתם בו, בעצם אומר תנו התחייבות ל-10% מהמנות היומיות ואז זה יהווה את התשתית הכלכלית שאיתה אפשר יהיה לייצר את המטבחים.
<רן מלמד: היום מתחילה להיות היערכות של זה עוד פעם, אני חושב שצריך לעשות את זה.
מאיר כהן: זה הרעיון שלי והלוואי.
<רן מלמד: ושני הדברים האחרונים.
<רן מלמד: הנושא של מעמד עמותות המזון.
<רן מלמד: הוצג פה על ידי המועצה לביטחון תזונתי המודל שהוכן במקור על ידי ועדת איצקוביץ המפורסמת, שאומר שצריכות להיות עמותות גג ומהם צריכים לרדת לשטח.
<רן מלמד: אני חושב שהמודל הזה הוא לקוי, אני חושב שהמודל הזה מיותר, אני חושב שצריך היום לתת הרבה יותר אחריות וסמכות לרשויות המקומיות ולמחלקות הרווחה שלהן להגדיר את הקריטריונים מחדש.
<רן מלמד: עמותות המזון יכולות להיות הספקיות שלהם, יכולות להיות המפעילות, הן בשום פנים ואופן לא יכולות להיות המנהלות.
<רן מלמד: והבקשה האחרונה ממשרד הרווחה זה אם אפשר להוציא אחת לשנה דוח על מה בדיוק נעשה עם הכספים שהלכו לנושא של ביטחון תזונתי.
<רן מלמד: לא כמה כסף השקענו, אלא איפה קיבלו, באיזה היקפים, מה הפילוח הסוציו דמוגרפי של האנשים, האם הם עולים, האם הם ערבים, האם הם אוכלוסיות מודרות אחרות, וצריך לתת דגש מיוחד על החברה הערבית.
מאיר כהן: אני יודע מה הנתונים, אני - - -
<רן מלמד: אני אשמח.
מאיר כהן: חברת הכנסת סופה לנדבר.
סופה לנדבר: אדוני היושב ראש, אני דווקא מצטרפת לבקשה שאנחנו כנראה צריכים להגיש למשרד הרווחה בגלל שוועדת הרווחה צריכה לקבל מי במשך שנה קיבל, איזה אוכלוסיות, איזה כמות אנשים, מה מספר האנשים, באיזה מקומות והלאה והלאה.
סופה לנדבר: זאת אומרת המפה המפורטת מי קיבל ואיך בעצם הכסף הזה היה למען אותו ציבור שהוא מיועד.
סופה לנדבר: אני חושבת שהציון של היום הזה, או הציון של החלוקה הזאת יהיה כאשר בעמותות לא יטפסו אנשים על הקירות בחלוקה לחגים.
סופה לנדבר: אני חושבת שאנחנו צריכים לשמור על הכבוד של הציבור ולהקל על הציבור לגשת לרשימות ולקבל את האישורים הנדרשים, בגלל שהיום עוד ציבור נוסף ודורש את הביטחון התזונתי.
סופה לנדבר: אדוני היושב ראש, אני זוכרת שכאשר היית שר ואני הייתי שרה אני פניתי אליך לחלק את זה לעולים חדשים, לא כמזון מוכן, בגלל שאמרתי מה אפשר להגיש לבן אדם ב-10 שקלים או ב-8 שקלים כארוחה מוכנה, בגלל שעם הכסף הזה אפשר להגיש עוף עם שערות שגם חתולים בחצר לא רוצים.
סופה לנדבר: ואז אנחנו חילקנו את הכסף לפי רשימות, לפי קריטריונים של משרד העלייה והקליטה ומשרד הרווחה בהסכמה איתך ואיתי, ואני חושבת שהכסף הזה הגיע לציבור ועזר להם בביטחון התזונתי.
סופה לנדבר: עכשיו אני שואלת אותך האם הוועדה יכולה לקבל את האישור ממשרד הרווחה, האם זה נמשך, או אם הפסיקו לעשות, אותה אוכלוסייה שהייתה צריכה לקבל את התמיכה, מקבלת או לא מקבלת?
מאיר כהן: זה היה שיתוף פעולה בינינו, כסף יש במשרד הרווחה, יש אפילו תוספת של נדמה לי 15 מיליון שקלים לכל הפרויקט הזה.
מאיר כהן: מה שצריך, ואני באמת קורא מכאן ואנחנו נוציא מכתב לשר הרווחה, לבקש לשבת עם שר הקליטה, לשבת איתך כשרה לשעבר, כי הרעיון הזה היה לבוא לקהל שבוי, אני מצטער על הביטוי, שאנחנו מכירים אותו ואנחנו יודעים, עשינו כבר מיפוי, אנשים שגרים ב - - -
סופה לנדבר: בשכירות, שנמצאים ב - - -
מאיר כהן: מצאנו אוכלוסייה שלא רשומה במחלקות הרווחה וסיירנו בערי הדרום ובערי הצפון, עולים, חלק לא מבוטל קשישים, שלא הולכים למחלקות הרווחה, אבל הדלות בבית הוציאה אותנו מהכלים.
מאיר כהן: לא האמנו שזוג פרופסורים ממוסקבה חיים ומספרים לנו שאין להם חלב במקרר ואין להם לחם ובחלק מהמקרים השכנים נתנו להם אוכל, במיוחד בדרום, שאיזה שכנה מהעלייה של שנות ה-60 אימצה אותם.
מאיר כהן: זה הוציא אותנו מהכלים.
מאיר כהן: והם לא רשומים בשום מקום, אלה באמת האנשים השקופים, גאוותם לא מרשה להם ללכת למחלקות הרווחה וחלק מהם מוגבלים.
מאיר כהן: עשינו את הפרויקט הזה ואני מאוד מקווה שנצליח.
מאיר כהן: 'לתת', בבקשה, תן לנו סקירה ותתייחס למה שאמרה חברת הכנסת.
<ערן וינטרוב: בשמחה.
<ערן וינטרוב: אני חושב שהאתגר המרכזי זה לנסות להרחיב את מעגל מחזיקי העניין בנושא הזה מכיוון שבסופו של דבר, כפי שאתה יודע, גם בחדר הזה וגם ביום הבינלאומי למאבק בעוני, שציינו אותו לפני שבועיים, זה לשכנע את המשוכנעים.
<ערן וינטרוב: אני חושב שצריך להכניס יותר חברי כנסת ויותר משפיעים כדי לקדם את העניין הזה.
<ערן וינטרוב: אני רוצה רק בשתי דקות לתת איזה שהיא פרספקטיבה על השנים הארוכות, כמעט עשר שנים, שמנסים לקדם את הנושא הזה ותראו את העניין של המשילות פה.
<ערן וינטרוב: ב-2006 היו בחירות, ב-2007 אנחנו עותרים לבג"צ כדי לחייב את המדינה לקחת אחריות על הנושא הזה.
<ערן וינטרוב: מקימים את ועדת איצקוביץ, אחרי שנה היא נותנת את המסקנות שלה, באמת פעם ראשונה מכירה באחריות המדינה, לוקח עוד שנה וחצי, בדרך יש שוב בחירות ואז יש באמת איזה שהוא הסכם ראשוני עם האוצר, הבטחה למיזם לאומי, אבל האוצר מנסה לטרפד את זה, לוקח עד 2011 ועושים את המכרז הזה, אבל אז משרד הרווחה לא מצליח להפעיל אותו כי משרד האוצר מטרפד את זה.
<ערן וינטרוב: 2012, אנחנו פונים למבקר כדי לבדוק את הנושא של אי הביטחון התזונתי.
מאיר כהן: זה הדוח הזה שמונח לפנינו.
<ערן וינטרוב: ואז גם יש פרסום ראשון של המוסד לביטוח לאומי שפעם ראשונה עשה וחקר לגבי 2011.
<ערן וינטרוב: בינתיים שר הרווחה דאז, היום שר האוצר, מבטיח 100 מיליון שקלים לנושא, אבל אז יש שוב בחירות ואז שר האוצר דאז, לפיד, מתחייב להקצות 230 מיליון שקל.
<ערן וינטרוב: בינתיים מוקמת הוועדה למלחמה בעוני, יש פרסום לראשונה של התכנית של המועצה לביטחון תזונתי, שמאמצת את תפיסת הצלת המזון ופעולה על ידי ארגוני גג, זו התכנית שאת עיקריה היינו אמורים להציג פה.
<ערן וינטרוב: אתה, שר הרווחה דאז, מאיר כהן, מבקש להקצות 60 מיליון שקל לנושא הזה, זה נתקע באמצע משפטית כשהיועץ המשפטי לממשלה מחליט להקצות 30 מיליון ₪ לנושא של מיזם לאומי ו-30 מיליון לתמיכה בסלי מזון.
<ערן וינטרוב: לצערנו בסופו של דבר מכל הסיפור הזה של כמעט 350 מיליון שקל שהובטחו במהלך השנים בסוף דצמבר 2014 אושר תקציב של 500,000 ₪ בלבד לנושא של הצלת מזון באמצעות ארגוני גג.
<ערן וינטרוב: דרך אגב, שוב גם מפורסם דוח מבקר המדינה בנושא הביטחון התזונתי ואובדן מזון והמלצות הוועדה למלחמה בעוני ויש לנו שוב בחירות, כידוע, ואז, עכשיו כשאנחנו נמצאים היום, מה שקורה זה שצריך להבין את תמונת המצב, רק לעדכן את הסיפור הזה, משרד הרווחה לא שם את הנושא הזה בסדר העדיפויות שלו.
<ערן וינטרוב: יוכי פה באמת עובדת, אני רוצה גם לשבח אותה, עשרות שנים במסירות מאוד גבוהה לנושאים האלה, אבל בסופו של דבר משרד הרווחה לא נותן לזה תקציב וזה גם לא נכנס לבסיס התקציב.
<ערן וינטרוב: משרד האוצר באזור חודש אוגוסט הסכים להקצות 30 מיליון שקל תוספתיים, 15 מיליון מהם נטמעו בחג שני, מה שנקרא סלי מזון, שלא חולק סביב זה סל מזון אחד חדש, זה הכול היה מימוש של סלי מזון שכבר חולקו, כיוון שניתן ערב ראש השנה אישור של זה והכספים בוודאי לאחר מכן.
<ערן וינטרוב: זאת אומרת העמותות נהנו מהתמיכה הזאת, שזו תמיכה חשובה, אבל למעשה לא הייתה הגדלה של הנושא ועכשיו היו אמורים להיות 15 מיליון שקל נוספים.
<ערן וינטרוב: לצערי, שוב בייעוץ המשפטי לממשלה, כנראה מאיזה שהיא אג'נדה פרטית, אני לא יודע מה, מנסים לטרפד את זה.
<ערן וינטרוב: לפי מה שאני שמעתי בסופו של דבר מתוך ה-15 מיליון הנוספים לנושא של הצלת מזון אולי יקצו משהו כמו 1,800,000 שקל ל-2015 כאשר ל-2016 אין שום ודאות, זה בוודאי לא נכנס לבסיס התקציב ואין שום ודאות האם יהיה כסף וכמה כסף יהיה.
<ערן וינטרוב: אנחנו מדברים פה על כסף כל כך קטן.
<ערן וינטרוב: כשדיברנו קודם על הצורך, אנחנו מדברים על 240,000 משפחות בלי ביטחון תזונתי חמור, אני לא מכליל את ה-532,000 משפחות בלי ביטחון תזונתי כללי, ולפי המועצה לביטחון תזונתי מתוך ה-243 יש 110,000, בעיקר משפחות עם ילדים, שנמצאים בלי ביטחון תזונתי חמור.
<ערן וינטרוב: מבחינת מה שחסר למשפחות האלה, גם לפי נתונים שלנו ושל הלמ"ס, סדר גודל של 1,000 שקל הפער בין מה שהן צריכות לרכוש מזון כדי להיות בביטחון תזונתי לבין מה שהן מוציאות בפועל.
<ערן וינטרוב: אם ניקח לא 1,000 שקל, ניקח 500 שקלים, רק ל-243,000 משפחות בלי ביטחון תזונתי חמור צריך כמעט מיליארד וחצי שקל, ואם ניקח את אותן 110,000 משפחות לפי המועצה לביטחון תזונתי וניתן להם את ההמלצה של המועצה לביטחון תזונתי, 375 שקלים, צריך חצי מיליארד שקל, לא 15 מיליון, לא 1,800,000, לא 30, לא 60 ולא 200.
<ערן וינטרוב: זאת אומרת שהפער בין הצורך לבין מה שהפינאטס שבסופו של דבר במקרה כן יש או לא יש, וזה לא נמצא בסדר העדיפויות, הוא פער אדיר.
<ערן וינטרוב: זה שקף שלקוח מתוך תכנית של המועצה לביטחון תזונתי שבעצם אומר שכדי לעשות את הדברים האלה, גם כדי להסדיר את השוק הזה שהוא פרוץ, ולשאלתֵך מי מקבל ומה מקבל, בסופו של דבר זה נקבע על ידי איזה עמותות מגישות ועומדות בקריטריונים, אין לזה שום אלמנט של שוויוניות, במגזר הלא יהודי זה כמעט ולא מגיע בכלל.
סופה לנדבר: אבל לא העמותות מנהלות את מדינת ישראל, במדינת ישראל יש שרים, יש ממשלה.
<ערן וינטרוב: אני לא אמרתי שהעמותות מנהלות, אני אמרתי שכיוון שמדובר במבחני תמיכה בסוף מי שמגיש ועומד בקריטריונים מקבל וככה אין שליטה, גם לא לגבי הפריסה הגיאוגרפית וגם לא לגבי הפריסה המגזרית.
<ערן וינטרוב: אני רק רוצה להגיד, דובר פה על כרטיסי מזון ואמרו פה אמירות אחרות, במצב כזה של חוסר כל כך גדול במשאבים המחויבות שלנו זה לדאוג איזה פתרון יביא סיוע לכמות גדולה ככל שניתן של משפחות.
<ערן וינטרוב: בוודאי שהעקרונות, גם של מיזם לאומי, הובלה של משרד הרווחה, אחריות שכן הנושא הזה יהיה בבסיס התקציב, שמירה של כבוד הנזקקים, מענה שוויוני לכל המגזרים בפריסה ארצית וגם נושאים נוספים של קיימות ומינוף ההשקעה - - - אנחנו יודעים שבמדינת ישראל מושמדים מדי שנה 1,400,000,000 שקל ובאמצעות מיזם שמתבסס על ארגוני גג והצלת מזון 200 מיליון אפשר להפוך ל-500 מיליון, 50 מיליון מתוכם לרכש מזון, 150 מיליון להצלת מזון שיש בו מכפיל של לפחות פי שלושה.
<ערן וינטרוב: היום בתקציבים שלנו אנחנו עושים 1 ל-9, וככה אפשר לסייע ל-110,000 מיליון משפחות שצריכות חצי מיליארד שקל.
<ערן וינטרוב: כשנותנים כרטיס מגנטי, דרך אגב, את מטעינה בכרטיס 100 שקלים זה מה שיש, 100 שקלים.
<ערן וינטרוב: פה, תשאלי את יוכי, בדרך כלל, עד השנה הנוכחית, התקצוב שמשרד הרווחה נתן הספיק לעמותות שהגישו בערך ל-7 שקלים לסל, זאת אומרת שהיית מטעינה כרטיס ב-7 שקלים.
<ערן וינטרוב: בפתרון הזה, שמתבסס על הצלת מזון שקיים, שאם לא, זורקים אותו לפח, אפשר למנף את זה ואת אותם 100 שקלים לעשות 300 שקלים וכך לסייע ליותר משפחות.
<ערן וינטרוב: אז אני מסיים במה אנחנו חושבים שצריך לעשות.
<ערן וינטרוב: קודם כל בוודאי חייבים להכניס את הנושא הזה לבסיס התקציב.
<ערן וינטרוב: אתה הגשת הצעת חוק, אם אני לא טועה, על 250 מיליון שקל, מתוכם 100 מיליון למשרד החינוך ועוד 200 מיליון לנושא של הביטחון התזונתי פרופר במשרד הרווחה.
<ערן וינטרוב: זה כרגע לא נמצא בבסיס התקציב, גם לא 10 מיליון, אדוני היושב ראש.
<ערן וינטרוב: אם רוצים באמת לעשות את הנושא הזה של מינוף ויעילות ולהגיע לכמה שיותר משפחות צריך לעדכן את מבחני התמיכה, שכרגע רק הולכים לאחור, למשל, כך הבנתי, רוצים לנסח שארגון גג זה מי שמחלק לשתי עמותות בלבד, למשל, בשני מחוזות של משרד הרווחה זה אפילו לא סניף של ארגון מקומי, אבל זה גם חוסר הבנה בדרגים, בסופו של דבר כפי שראינו בעשר שנים, אם החלפנו חמישה שרי רווחה, הפקידים נשארים לאורך זמן במשרד המשפטים, גם במשרד האוצר דרך אגב, והם אתה יודע, יבוא עוד שר, עוד שנה וחצי, עוד שנתיים, וככה המים ימשיכו לזרום והמזון או הסיוע של המדינה לא יצליח להגיע בסופו של דבר לנזקקים.
<ערן וינטרוב: כן אפשר גם להסיר חסמים לקדם הצעת חוק, שאנחנו מקווים לקדם בקרוב, של המיזם לביטחון תזונתי, זאת אומרת לנסות להפוך את המיזם הזה גם בחקיקה.
<ערן וינטרוב: אפשר לתת אינסנטיב חיובי, להעלות את שיעורי הזיכוי במס בגין תרומות מזון כפי שקיים בצרפת ובמדינות אחרות וגם לקדם את הצעת חוק עידוד הצלת מזון.
מאיר כהן: ד"ר אסתי אשל, בבקשה.
<אסתר אשל: אני מנהלת אגף רווחה, אני באה מטעם האיגוד ומטעם השלטון המקומי.
<אסתר אשל: אני מייצגת בעצם את השטח.
<אסתר אשל: אני לא צריכה לחזור על זה שהפתרון לביטחון התזונתי זה העלאת הקצבאות ומחיה סבירה לאנשים, אבל אין את זה במדינת ישראל, זה עולה הרבה כסף, כידוע, ולכן נותנים לעמותות את האפשרות לסייע לאנשים ואז למעשה זה נופל על המחלקות לשירותי רווחה.
מאיר כהן: לא נותנים לעמותות, העמותות מחליטות לסייע.
<אסתר אשל: כן, העמותות מחליטות לסייע ואז זה נופל על כתפי המחלקות לשירותי רווחה, על העובדים הסוציאליים, כאשר התפקיד שלנו הוא למעשה לתת את החכות, לא לתת את הדגים.
<אסתר אשל: דגים זה כסף למען אנשים שיוכלו לאכול.
<אסתר אשל: היות שאנחנו נותנים את החכות אנחנו לא מוכנים ואנחנו לא יכולים להיות חלק בניהול בנושא של הביטחון התזונתי.
<רן מלמד: יש לנו ויכוח.
<רן מלמד: ייתנו לכם כסף אתם תרצו לעשות את זה.
<אסתר אשל: לא, ממש לא, ואני אגיד לך גם למה.
<אסתר אשל: משום שקודם כל זה מביא לנו אוכלוסייה שאין לנו אמצעים לבדוק אותה, אוכלוסייה שלא מוכנה גם להיות מוכרת ברווחה, או אוכלוסייה שמוצאת הזדמנות להיות מוכרת כדי להשיג כל מיני רווחים ואוכלוסייה כמובן שמוכרת ו - - -
<רן מלמד: אתם צריכים לעזור למי שזקוק לעזרה.
<אסתר אשל: וזה נופל על כוח אדם שאין לנו אותו.
<רן מלמד: אמרתי, ייתנו לכם כסף ויהיה לכם כוח אדם.
<אסתר אשל: ואתה, מאיר, יודע יפה מאוד איזה תפקידים מוטלים על כתפי העובדים הסוציאליים מתוקף החוק ומתוקף תקנות ומתוקף אחריות מקצועית, ולכן המחלקות לא יכולות לשאת את הנושא של הביטחון התזונתי על כתפיהן באופן מוחלט לאורך כל הדרך מהבחינה הזאת של להיות הדגים ולא החכות.
מאיר כהן: ד"ר אשל, עשר שנים אני שימשתי כראש עיר, אני לא נתקלתי בעובדת סוציאלית שבאתי ואמרתי לה, 'יש פילנתרופ שמוכן לתת לאנשים שלך' והיא אמרה 'לא, אני לא רוצה להתעסק עם זה'.
<אסתר אשל: לא, זה כן.
<אסתר אשל: תשמע - -
מאיר כהן: זה משווע, זה זועק מהשטח.
מאיר כהן: אני מבין ש - - -
<אסתר אשל: מה שאני אומרת, שזה נעשה - - -
<רן מלמד: את אומרת שאין לכם כלים, אבל ייתנו לכם כלים.
<אסתר אשל: לא, אני אומרת שבגלל שאנחנו נתקלים במצוקות, אנחנו רואים אנשים שבמצוקה כלכלית מאוד קשה, אז אנחנו מנסים לגייס תרומות, לגייס תרומות משם - - -
<ערן וינטרוב: ובעיקר מפנים אותם לעמותות.
<אסתר אשל: מדינת ישראל לא תיתן את המשאבים הנכונים - - -
<רן מלמד: ואם היא תיתן?
<אסתר אשל: היא לא תיתן - - -
<רן מלמד: אבל זה בדיוק המאבק.
<אסתר אשל: אבל גם בקטע הזה - - -
<רן מלמד: את מנסה לחסוך לעצמכם את מה שאתם צריכים לעשות בבסיס.
<אסתר אשל: לא נכון.
<אסתר אשל: לא, משום שזה - - -
מאיר כהן: אני רוצה לעצור את הוויכוח הזה.
מאיר כהן: גברתי, סיימי את דברייך.
<אסתר אשל: מה שאני רוצה להגיד, שכל תכנית שלא תהיה, שלא תעמיס על המחלקות לשירותים חברתיים את הדגים, אלא אנחנו מטפלים בחכות.
<אסתר אשל: יש לנו פרויקט מצוין, שאתה התחלת אותו, פרויקט של מרכזי עוצמה, שהוא מדבר על החכות, לא על הדגים.
<רן מלמד: אתם מביאים היום את האנשים למרכזים של ארגונים אחרים שייתנו לכם את השירותים.
מאיר כהן: רן, היא אמרה את דעתה.
מאיר כהן: למרות שהיא מארגנת את השטח אני חולק על דעתה, אני חושב שראוי שהייצוג של העובדים הסוציאליים ישים פה סביב השולחן את החמלה היתרה שיש להם ואת הרצון - - -
<אסתר אשל: יש לנו חמלה מאוד גדולה, זה נופל על כתפינו.
מאיר כהן: שנייה, גברתי, לא הפרעתי לך.
מאיר כהן: ואת הרצון הטוב שלהם לעשות יש מאין.
מאיר כהן: חבל, היה אפשר לחסוך את האמירות האלה, גברתי.
מאיר כהן: אני מבין שיש בעיה בתקנים ומחר עולה הצעת החוק שלי לתקנים ל-60 משפחות, הפילו את זה בממשלה, אני חושב שאת האנרגיות, במקום לבוא לכאן ואת האנרגיות להגיד במה אנחנו לא מוכנות לעשות, תבואו מחר ותשבו ביציע ותרעישו עולמות, כי זה ישנה את מרחבי העבודה שלכם.
<אסתר אשל: אנחנו מרעישים עולמות - - -
מאיר כהן: לא, אנחנו - - -
<דורית אדלר: אפשר מילה אחת?
מאיר כהן: מילה אחת.
<דורית אדלר: יש כאן נקודה שבלשכות הרווחה צריכים להיכנס דיאטנים, כי למעשה העובדים הסוציאליים, כבודם במקומם מונח באמת, אבל אין להם את הכלים, גם לא לחכות בנושא של ביטחון תזונתי.
<דורית אדלר: בביטחון תזונתי צריכים להיות דיאטנים שהם באמת יוכלו לעזור ולתכלל את כל העזרה הזאת.
<דורית אדלר: מדובר פה בהצלת חיים, לא פחות מזה.
מאיר כהן: אנחנו צריכים לסכם ככה, ברשותכם חצי דקה סיכום.
מאיר כהן: אנחנו צריכים לבקש פגישה עם שר האוצר, עם הפורום הזה.
מאיר כהן: איני יודע אם הוא יסכים לבוא לוועדה, אני רוצה לבקש מיושב ראש הוועדה בפועל, אלי אלאלוף, ששר האוצר יבוא ויפגוש, לא לשיחת קוטריי, אלא אני חושב שראוי ששר האוצר יפגוש את הגופים שמתעסקים בעמותות, באיסוף מזון, אנשי השטח, ידיד וכהנה וכהנה, משרד הבריאות, משרד האוצר, הנציגים שלו שמייצגים אותו, ומשרד הרווחה.
מאיר כהן: הדבר השני, אנחנו צריכים לצאת לסיור במשרדים ובמחסנים של עמותת 'לתת'.
מאיר כהן: אני יכול בשמך להזמין את כל הפורום הזה?
<ערן וינטרוב: ודאי.
מאיר כהן: במקום שתהיה כאן פגישה אז אנחנו נבוא ואני מאוד מבקש, רן, שגם אתה תבוא, חשוב לי מאוד שגם אתה תבוא, גם את, אסתי.
מאיר כהן: אנחנו נתאם תאריך ואני חושב להוסיף אנשים לכאן, לפורום הזה, יש לי כבר רשימה של 11 חברי כנסת שמוכנים לבוא לכאן, מוכנים להצטרף לכל פעילות, אני אעביר אותה למזכירות הוועדה כך שלפגישה הבאה אנחנו נזמין בוודאי, חוץ מחברת הכנסת סופה לנדבר, שמגיעות לה כל המחמאות על הטיפול חסר הפשרות באנשים עניים, במיוחד קשישים וניצולי שואה.
מאיר כהן: אני רוצה לסיים במשהו.
מאיר כהן: מי שבטנו לא מקרקרת, סביר להניח שלא יבין את גודל הבעיה.
מאיר כהן: קל לנו ללכת אחרי תפיסות מלומדות של חכות, אוי כמה זה נחמד להגיד את זה, '
מאיר כהן: אנחנו ניתן חכות ולא ניתן דגים', אבל בדרך יש לנו 110,000 משפחות - - -
<אסתר אשל: אז בואו נעשה מיזם שלא ייפול על המחלקות.
<אסתר אשל: אני בעד.
מאיר כהן: שהילדים שלהם הולכים לישון רעבים.
<אסתר אשל: אני בעד מיזם - - -
מאיר כהן: לא, אני בסיכום.
מאיר כהן: יש נהלים מסוימים.
מאיר כהן: איפה את עובדת?
<אסתר אשל: באור יהודה.
מאיר כהן: יש סיפור שאני רוצה עם זה לסיים.
מאיר כהן: טיילתי בפזורה הבדואית, השעה 11:00, אני נוסע עם הרכב כשר הרווחה ובוויכוח עם מישהו שיושב אצלי ברכב, מאוד קרוב אליי, איש בכיר במשרד שהתראיין ברדיו בבוקר ואמר 'אין אנשים רעבים, אין ילדים רעבים'.
מאיר כהן: אנחנו נוסעים, קוראים לשני ילדים משבט בדואי, היינו בדרך לראש המועצה, הילדים באים אלינו נפחדים כאלה, כמובן שיחפים ונראים נורא, ואני שואל אותם, אני אומר להם 'מתי אכלתם?
מאיר כהן: האם אכלתם ארוחת בוקר?
מאיר כהן: ' הילדים אמרו 'לא, אכלנו אתמול בערב'.
מאיר כהן: שאלתי אותם 'מתי תאכלו?' 'כשאבא יבוא'.
מאיר כהן: אז יש ילדים רעבים ולא משנה מאיפה, יש ילדים רעבים במדינת ישראל.
מאיר כהן: מעבר לכל העבודה הטובה שאנחנו עושים וכל הפרויקטים ונושמים לרווחה במרכזי העצמה, השולחן הזה צריך לחשוב איך היום פותרים את הבעיה של הילד הרעב.
מאיר כהן: אלף תודות על זה שבאתם, באמת אלף תודות, זה לא ברור מאליו.
מאיר כהן: אנחנו נזמן אתכם גם לפגישה עם שר האוצר, אני מאוד מקווה שהוא לא יסרב, וגם לסיור ב'לתת'.
מאיר כהן: אני מבקש מכל אחד מכם, שמתעסק, שרוצה את כל קבוצת חברי הכנסת האלה אצלו בסיורים, לשבת אצלו בבית, אנחנו נבוא לעשות את זה, המועצה הביטחון תזונתי, אנחנו נבוא לפגישה שלכם ביחד עם משרד הבריאות, נבוא לשבת סביב השולחן.
מאיר כהן: לקט ישראל, אנחנו נבוא, 'לתת', אנחנו נבוא, ידיד, אנחנו נבוא.
מאיר כהן: בכל מקום שמטפלים בזה.
מאיר כהן: סיור באור יהודה, איך אתם מתמודדים עם הדברים האלה, אנחנו נבוא בשמחה.
מאיר כהן: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.
אלי אלאלוף: ה-26 באוקטובר 2015, י"ג בחשון התשע"ו והשעה 09:10.
אלי אלאלוף: האיחור הוא באחריותי.
אלי אלאלוף: ברשותכם, נתחיל בנושא שלא קשור לאורחים אלא לחברי הכנסת.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים לאשר הקמת ועדות משנה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: הוועדה הראשונה, ועדת משנה לעניין הרפורמה בבריאות הנפש.
אלי אלאלוף: הוועדה השנייה, ועדת משנה לעניין מעמד הקשיש.
אלי אלאלוף: הוועדה השלישית, ועדת משנה לטיפול בצעירים וצעירות חסרי בית.
אלי אלאלוף: בראש ועדת המשנה לעניין הרפורמה בבריאות הנפש תעמוד חברת הכנסת נורית קורן וחברים בה יהיו חברי הכנסת מיכל בירן, ג'מאל זחאלקה, מאיר כהן, יעקב מרגי, שולי מועלם ואורלי לוי אבקסיס.
אלי אלאלוף: בראש ועדת המשנה לעניין מעמד הקשיש תעמוד חברת הכנסת טלי פלוסקוב וחברים בה יהיו חברי הכנסת נורית קורן, אברהם נגוסה, מיכל בירן, איציק שמולי, ג'מאל זחאלקה, ישראל אייכלר ואילן גילאון.
אלי אלאלוף: בראש ועדת המשנה לטיפול בצעירים וצעירות חסרי בית תעמוד ידידתי כבר הרבה ימים אבל תמיד היא צעירה ואני לא, חברת הכנסת מירב בן ארי וחברים בה יהיו חברי הכנסת נורית קורן, אברהם נגוסה, מיכל בירן, איציק שמולי, היימן עודה ושולי מועלם.
אלי אלאלוף: מזל טוב לוועדות והרבה עבודה.
אלי אלאלוף: תודה על שאתם מתנדבים לעשות את העבודה המאוד קשה.
אלי אלאלוף: הוועדה הבאה שתקום היא הוועדה לנושא קצבאות הביטוח הלאומי אחרי שנסיים את כל תהליך ההידברות עם כל הצדדים.
אלי אלאלוף: אני מקווה שנביא את ההצעה עוד בשבוע הבא.
אלי אלאלוף: וילמה מתרגשת ואני חושב שכולנו מתרגשים.
אלי אלאלוף: באמת, וילמה, קשה להיפרד ממך וזה עוד נופל על מישהו חדש שעוד לא הבין את גודל התרומה האדירה של וילמה למערכת הציבורית, למדינה, לכנסת ובוודאי לוועדה שלנו, ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: ניסינו לפתוח במשהו וכל הזמן רצינו עוד להוסיף ועוד להוסיף ומאחר ורציתי לתת גם את רשות הדיבור לאחרים, אני אשתדל להיות קצר.
אלי אלאלוף: להגיד לכם איזה מזל יש לי שאני כחבר כנסת חדש וגם יושב-ראש ועדה אדירה, לבוא למקום שהנעליים – למרות המידות שלנו שהן שונות, חיים ואני; הן ענקיות לעומת מספר 43 שלי – אבל ההדרכה, הליווי והלימוד שוילמה העבירה לי, זה פשוט לא יאומן.
אלי אלאלוף: שיהיה ברור שהפשלות הן עלי, כל ההצלחות של הוועדה ממשיכות להיות של וילמה.
אלי אלאלוף: כשאתן לכם את רשות הדיבור, לכל אחד מכם, אני אומר כמה מלים.
אלי אלאלוף: החלק המאוד מעניין שגיליתי אצל וילמה, כאחד שגם כן היה בשירות הציבורי כמעט חמישים שנים, זה שוילמה כל דבר עושה.
אלי אלאלוף: אין פרט קטן ואין דבר גדול אלא עם הכול צריך להתמודד אבל עם רגש, במקצועיות, עם ידע אדיר.
אלי אלאלוף: ב-180 ומשהו חוקים שחיים העביר, היא יכולה לזכור כל סעיף וסעיף וכל חוק שהעברת.
אלי אלאלוף: תדע שזאת הזדמנות אדירה וזאת יכולת אדירה.
אלי אלאלוף: באמת, תענוג אחד גדול.
אלי אלאלוף: למדתי ממנה שהכנסת ללא העובדים המסורים שלה כמעט ולא קיימת.
אלי אלאלוף: לצערי הציבור לא יודע את זה, את העבודה האדירה של עובדי הכנסת.
אלי אלאלוף: התקשורת לא מתעניינת בהם, לא מביאה לידיעת הציבור את התרומה האדירה שלהם ואת זה שהם באמת מחזיקים את הדמוקרטיה, את הכלי המרכזי של הדמוקרטיה, בצניעות, ביעילות ובמקצועיות אדירה.
אלי אלאלוף: באמת, וילמה היא אב טיפוס, אם מותר לי להגיד, של עובדת מדינה, שביושר אינטלקטואלי אישי ועם הרגישות הנדרשת, מעבירה את כל התפקידים או עוזרת לכל התפקידים שכל אחד מאתנו חברי הכנסת מבצע.
אלי אלאלוף: אני גם רוצה לציין שוילמה היא לא עובדת לבד אלא היא עובדת עם צוות אדיר, אם אלה עובדי הלשכה שלה, צוות הניהול של הוועדה, עם הלשכה המשפטית שבעזרתה אני מגלה את היכולות האדירות שלהם, וגם עם מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
אלי אלאלוף: לא יודע באיזה קסם היא מצליחה להוציא מהם כל דוח וכל נתון שאנחנו זקוקים לו כדי להיות מעודכנים בוועדה שהיא כל כך חשובה.
אלי אלאלוף: נכון שהוועדה בפני עצמה היא אדירה.