GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעה בן שבת: אנחנו אומרים שעל ביטול, התליה או סירוב לחדש אישור כאמור בסעיף קטן (א) יחולו הוראות – אנחנו מוסיפים לפי בקשת התאחדות התעשיינים את סעיף 60(ג), את סעיף 61 ואת סעיף 63, בנוסף לסעיפים 64, 65 ו-66 שיחולו בשינויים המחויבים.
<נעה בן שבת: אדוני, דיברנו על התיקונים וזה נועד לבטל תיקונים שכבר דובר עליהם בדיונים הקודמים.
<נעה בן שבת: אני מנסה לדבר רק על דברים שחודשו או שצריך לחדד אותם או להבהיר אותם.
<נעה בן שבת: עוד דבר שהתחדד, הנושא של ההיתר.
<נעה בן שבת: בנושא של ההיתר לסימול בסמל תנאי ייצור נאותים, ביקשנו בדיון הקודם שיהיה סעיף שיתייחס להתקנת תקנות לעניין איך מגישים בקשה להיתר כזה ואיך מטפלים בו, ביטול של אישור וכולי.
<נעה בן שבת: מה שהוסבר לי במשרד הבריאות זה שלמעשה אותן הוראות שחלות לגבי בקשה לאישור ייצור נאות, הן יהיו לגבי בקשה להיתר למרות שזאת בקשה מעט שונה אבל היא לא שונה במהות.
<זאב שמואל פרידמן: אדוני היושב ראש, לעניין סעיף 70(ב).
<זאב שמואל פרידמן: על ביטול ההתליה או סירוב לחדש, יחולו הוראות סעיפים 60(ג), 61 ו-63.
<זאב שמואל פרידמן: מדובר שם בהוראות אבל ההוראות שם הן תלויות בשיקול דעת.
<זאב שמואל פרידמן: הניסוח הזה, אני רק שואל ורוצה לוודא, לא מדובר שם על כך שרק ההוראות יחולו אלא גם שיקול הדעת שמתנה את ההוראות.
<זאב שמואל פרידמן: אני לא בטוח שזה מה שמשתמע, במיוחד לא שזאת תהיה הפרשנות עת מדובר בשלילת רישיון.
<זאב שמואל פרידמן: לכן צריך לומר ההוראות והתנאים.
<זאב שמואל פרידמן: למשל בסעיף 60(ג), אם נסתכל, כתוב שעל אף האמור בסעיף קטן רשאי נותן הרישיון להתנות את החלטתו בתיקון.
<זאב שמואל פרידמן: אם את מתייחסת, את מפנה להוראה, זאת אומרת שהוא יצטרך, לפני שהוא מבטל או מטלה, לתת הוראות לתקן.
<זאב שמואל פרידמן: זאת אומרת, זה משהו מנדטורי.
<זאב שמואל פרידמן: זה יותר מרחיק לכת מ-60(ג) כי ב-60(ג) יש סמכות שבשיקול הדעת.
<זמר בלונדהיים: אם יורשה לי, להבנתי הטכניקה המשפטית להגיד יחולו הוראות סעיפים, זה כאילו אפשר היה פשוט לקרוא אותם כאן ובמקום לכתוב אותם כאן, אנחנו פשוט מפנים לזה.
<זמר בלונדהיים: לכן זה בא ביחד עם כל החבילה כאשר אם זאת סמכות חובה – היא חובה.
<זאב שמואל פרידמן: אם תכתוב שיחולו סעיפים בשינויים המחויבים, זה בסדר, אבל אם אתה כותב יחולו ההוראות, לא.
<זאב פריקובסקי: לא אכפת לי לכתוב שיחולו הסעיפים.
<זאב פריקובסקי: זה לא משנה.
<זאב פריקובסקי: אני לא הייתי כותב הסעיפים ותנאיהם.
<נעה בן שבת: זה עניין נוסחי.
<נעה בן שבת: לא אכפת לי כרגע לנסות למחוק את זה, אבל זה יחזור מהנסחות.
<זמר בלונדהיים: אני סומך על דפנה.
<זמר בלונדהיים: בכל מקרה, זאת טכניקה מקובלת.
<זמר בלונדהיים: אין לי חשש כי אחרת זה בכל החקיקה פתאום אנחנו צריכים לכתוב אחרת ולכן אני לא חושב שבית משפט ישמח לפרשנות כזאת בקלות.
<נעה בן שבת: המשמעות היא שבמקום לכתוב כאן שוב שהמנהל רשאי וכולי.
<זאב שמואל פרידמן: זה ברור לי.
<זאב שמואל פרידמן: אני רק חושב שבמקרה של סמכות של ליטול ממישהו רישיון, הפרשנות תהיה דווקא כזאת.
<נעה בן שבת: אולי באמת נתייעץ לגבי אותו סעיף ספציפי, לגבי סעיף 60(ג), ואולי באמת יהיה צריך לכתוב אותו כאן בנוסף.
<נעה בן שבת: אפשר גם לעשות את זה.
<זמר בלונדהיים: אני מציע שנשאיר את זה לנו.
<נעה בן שבת: תיקון אחרון נוגע לתקנות בסעיף 75(7) והוא נוגע ליצוא.
<נעה בן שבת: יכול להיות שזה באמת יעבור כמו שאמרנו לאותו הסדר של יצוא ויהיה סימן כזה נפרד.
איציק שמולי: יש לי שאלה לגבי סעיף 75.
איציק שמולי: מה זה מזון ייחודי?
<נעה בן שבת: למזון ייחודי יש הגדרה.
<נעה בן שבת: הוא כולל שלושה סוגי מזון.
איציק שמולי: אני רואה מזון ייעודי אבל לא ייחודי.
<זמר בלונדהיים: מזון ייחודי כולל ייעודי.
<זמר בלונדהיים: יש הגדרה בהגדרות שמיד נקריא לך.
איציק שמולי: אתה לא צריך להקריא לי.
איציק שמולי: רק תגיד לי היכן.
<זמר בלונדהיים: סעיף 43.
<זמר בלונדהיים: בסעיף 43.
אלי אלאלוף: מה עם אוכל לחולי צליאק?
<נעה בן שבת: זה מזון רגיש.
<זמר בלונדהיים: אני מתנצל, חבר הכנסת שמולי הסב את תשומת לבי למשהו.
<זמר בלונדהיים: מכיוון שיש כאן מזון ייחודי, אין לנו הגדרה שלו וההגדרה בסעיף 43 היא רק לסעיף זה.
<נעה בן שבת: אולי צריך להוציא את ההגדרה.
<זמר בלונדהיים: צריך להעביר אותה לתחילת החוק.
כמו שהתבקשנו: בסעיף קטן (א) יש לנו תנאים או דרישות למתן אישורים, תעודות או רישיונות מאת נותן הרישיון כפי שהתבקשו על ידי מדינות יעד לצורך יצוא.
כמו שהתבקשנו: אנחנו דיברנו על ההוספה של האגרות אבל אני מבינה שיש סעיף אחר בנוגע לנושא האגרות וכאן זה מיותר.
<זמר בלונדהיים: האגרות, כן.
<זמר בלונדהיים: אמרנו שיש לנו סעיף כללי בסוף.
<נעה בן שבת: הסיפא של האגרות תימחק.
<נעה בן שבת: יש כמובן גם את סעיף קטן (ב) בהמשך.
<נעה בן שבת: אדוני, דיברנו על הנושא של אחריות משווק.
<נעה בן שבת: הנושא של אחריות משווק נגע לסימן ב' וכרגע יש כאן נוסח שאני יודעת שיש לכם הסכמות לגביו והסכמות נוספות.
<נעה בן שבת: הוא נגע לכל מיני הוראות שהתייחסו לאיסור מכירה בידי משווק של מזון שנעשה על ידי גורם אחר ולא היה בידיעתו של המשווק והמשווק באמת עשה כל מה שאפשר כדי למנוע את הפגם, בין אם בהוראות שנתן ליצרן, בין אם במערכת בטיחות ובין אם בבדיקות שהוא ערך, תלוי לפי העניין.
אלי אלאלוף: יש הערות לפני שנלך לדף של המשווק?
<רוני סורקיס: כן, בבקשה.
<רוני סורקיס: סעיף 29 מפנה לתוספת הראשונה ואחד הדברים שכתוב הוא ש"לא ימכור אדם או לא ישווק מזון שיש בו חומר רעיל".
<רוני סורקיס: בתוספת הראשונה כתוב בסעיף הראשון "שאריות של חומרי הדברה".
<רוני סורקיס: אני חושב שכדי שאנחנו נשלים את התמונה בצורה ברורה, כדי שאנחנו לא נייצר חשיפה והמולה לשווא, צריך שיהיה כתוב שם שאריות של חומרי הדברה מעל הרמות המותרות ולא שאריות של חומרי הדברה.
<אלי גורדון: כתוב.
<אלי גורדון: תסתכל על הסעיפים.
<אלי גורדון: כתוב אלא אם כן הדבר הותר.
<קריאה: במידה שהותרה.
<רוני סורקיס: אם זה במידה שהותרה, זה בסדר.
אלי אלאלוף: נעבור למשווק.
<זמר בלונדהיים: בדיון הקודם הסברנו, לאחר שיח לא קצר עם המשווקים, את עמדת הממשלה לגבי ההסדר שצריך לחול על המשווקים, בהמשך למה שהיה כאן בדיון הראשון ביחס לאחריות משווק בדברים שלא הוא ביצע.
<זמר בלונדהיים: התפיסה שאנחנו הצגנו, ושאנחנו מכירים, שקיימת גם בעולם ובישראל כיום בתחום המזון אבל גם בישראל וגם בעולם בתחומים אחרים שמשיקים, של תקינה ושל הגנת הצרכן וכולי, היא שיש לעוסק אחריות לגבי המוצרים שהוא מוכר, וגם בחוץ לארץ יש אמירות מפורשות שכמובן שמידת האחריות של היצרן היא מובהקת יותר אבל זה לא אומר שמי שבסוף מוכר את המוצר לקונה הסופי ויש חוזה ביניהם של אני קונה ואני משלם, אני קונה ממך מוצר שהוא תקין , ולכן אנחנו לא נפטור מאחריות.
<זמר בלונדהיים: כן הכנסנו סעיף, לאחר בחינת גם ההסדרים שיש במדינות אחרות – גם באמנות האירופאיות מהן למדנו - סעיף שמגלם את האחריות כמו שאנחנו רואים אותה והוא אומר שחזקה שמשווק לא הפר את הוראות סעיפים.
<זמר בלונדהיים: אני אקדים ואומר שרשימת הסעיפים עדיין לא בהסכמה אבל מכיוון שזה ממילא לא חלק מהפרקים האלה אלא הם חלק מפרק שיבוא בהמשך, נמשיך בליבון מול המשווקים לגבי איזה סעיפים בדיוק.
<זמר בלונדהיים: אני מדלג על זה ועובר להסדר המהותי.
<זמר בלונדהיים: חזקה שהמשווק לא הפר את הוראות הסעיפים האלה לעניין מזון ארוז מראש שם עיקר הבעיה, כי מבחינת המשווקים זאת קופסא שחורה כי מה אנחנו יודעים לגבי משהו שהוא סגור.
<זמר בלונדהיים: כמובן או היצרן או היבואן.
<זמר בלונדהיים: אז סדרה של תנאים כאשר התנאי הראשון נוגע לזה שהמשווק או מיישם מערכת הבטחת איכות מסוג מסוים או שהוא נקט בכל האמצעים הסבירים לגבי שני דברים, גם לגבי זה שהוא מקבל את המזון מידי עוסק שפועל כדין וגם שהמזון עצמו עומד בדרישות חקיקת המזון.
<נעה בן שבת: פועל כדין, זה מעבר לזה שיש לו רישיון ייצור כדין.
<נעה בן שבת: גם הפעולה שלו צריכה להיות כדין.
<זמר בלונדהיים: יכול להיות שיש לו רישיון יצרן אבל אני בא ורואה שהמזון בשמש כמה שעות.
<זמר בלונדהיים: אני לא יכול לעצום עיניים בדברים כאלה וכולי ואני צריך לוודא שהוא אכן פועל כדין.
<זמר בלונדהיים: הוא נקט בתחום שליטתו באמצעים הנדרשים.
<זמר בלונדהיים: ההפרה כתנאי בסיסי נוצרה על ידי אחר.
<זמר בלונדהיים: כמובן שאם המשווק יצר את ההפרה או גרם לה או תרם לה, כל החזקה הזאת לא חלה.
<זמר בלונדהיים: הוא לא ידע ולא היה עליו לדעת על קיומה של ההפרה.
<זמר בלונדהיים: הפגם עצמו לא היה ניכר לעין, למישוש או להערכה שאז זה בעצם שולל את החזקה כי אם ראית שהאריזה קרועה או מנופחת, אין שום סיבה שהחזקה תחול וחובה על המשווק להוריד את זה מהמדף ולהשיב את זה ליצרן לפני שהוא מוכר.
<זמר בלונדהיים: אנחנו מסייגים את זה ואומרים שהוראות הסעיף לא יחולו.
אלי אלאלוף: זה הסכם קבוע שמותר להחזיר ליצרן מוצר שלא נמכר?
<זמר בלונדהיים: על זה אולי המשווקים יוכלו לענות טוב ממני.
אלי אלאלוף: זה אוטומטי?
<גליה שגיא: יש דברים שהם מעבר להסדר העסקי שלא מחזירים אותם, למשל מזון תינוקות, מוצרי חלב שלא מחזירים כל כך, ואולי יש הסדרים פרטניים.
<גליה שגיא: מוצרי בשר שאסור להחזיר וחייבים להשמיד בהתאם להוראות משרד הבריאות במקום.
<גליה שגיא: זאת אומרת, לא כל דבר אפשר להחזיר.
<נעה בן שבת: לא מחויבים לאפשר החזרת מזון.
<נעה בן שבת: אתם לא חייבים שתהיה לכם מדיניות החזרת מוצרי מזון.
<גליה שגיא: זה נכון, אבל כדי לבוא לקראת הצרכן, אני לא בטוחה במה שאני אומרת, אבל לפחות אני יכולה להגיד שמרבית רשתות השיווק במדינת ישראל, מלבד באמת דברים כמו בשר, מוצרי תינוקות ואולי עוד כמה חריגים, מאפשרים החזרה של מוצרי מזון כשירות ללקוח על אף שאין לנו חובה לעשות כן בהתאם למדיניות החזרת מוצרים בחוק הגנת צרכן.
אלי אלאלוף: אני שמח לציין את כניסתו של חבר הכנסת אברהם נגוסה, חבר הוועדה.
<זמר בלונדהיים: אנחנו בעצם מציעים שני סייגים לסעיף הזה.
<זמר בלונדהיים: הסעיף קודם כל חל על משווק שהוא אינו יצרן, יבואן או משווק מן האזור, וכל ההסדר לא חל ביחס למשווק בהקשר של מותג פרטי שאז הוא נתפס בעולם האחריות כיותר קרוב ליצרן ולכן החזקה הזאת לא חלה עליו.
<זמר בלונדהיים: להבנתנו זה גם מקובל על המשווקים.
איציק שמולי: אתה יכול להסביר את הסעיף הקטן הראשון?
<זמר בלונדהיים: סעיף (א)(1)?
איציק שמולי: משווק מן האזור.
איציק שמולי: משווק מן האזור הוא כמו יבואן רק משטחי הרשות הפלסטינית.
<זמר בלונדהיים: אנחנו נגיע.
<זמר בלונדהיים: יש סימן של שיווק מן האזור.
<זמר בלונדהיים: בגלל מעטפת המכס האחודה, אי אפשר להתייחס לזה כיבוא, מה שהיה קורה לו לא הייתה מעטפת מכס אחודה.
<זמר בלונדהיים: זה דרש הסדר ייחודי, אבל אנחנו נגיע אליו.
<זמר בלונדהיים: המשווק מן האזור, הוא בעצם היבואן, אסור לנו לקרוא לו כך, אבל הוא יבואן מן האזור ויצרנו לו הסדר ייחודי.
איציק שמולי: אפשר לבטל בחוק את האזור.
<זמר בלונדהיים: יכול להיות שיהיה מי שיטען שזה נושא חדש, אבל אני לא בטוח.
<נעה בן שבת: זמר, אתה מתייחס גם לסעיף השני?
<קריאה: לגבי הסוף של סעיף קטן (2).
<אלי גורדון: מותג פרטי של אותו משווק.
<אלי גורדון: יכול להיות שיש לו מותגים פרטיים.
<נעה בן שבת: למעשה המותג הפרטי הוא מותג שמזוהה עם איזשהו גורם מסחרי.
<זמר בלונדהיים: זאב, עוד לא עשינו כאן נסחות ברמה גבוהה.
<נעה בן שבת: אתה עובר לסעיף השני?
<זמר בלונדהיים: חשבתי שנדבר על האחריות.
<רוני סורקיס: אני רוצה שוב להעלות לדיון את הנושא של האחריות לגבי סוג המזון.
<רוני סורקיס: אני לא מבין למה אם אני מקיים מערכת הבטחת איכות ונוקט בכל האמצעים שאני יכול לנקוט, ולצורך העניין - אני אתן את הדוגמה הכי ברורה מבחינתי – אני קונה ומקבל עגבניות מיבוא שמשרד הבריאות אישר אותו ביבוא ולאחר מכן עושים בדיקה לשאריות חומרי הדברה, לאחר שאני נקטתי בכל השרשרת הזאת, ולכן למה בכל זאת אני הוא זה שאחראי בגלל שהמזון הזה לא ארוז מראש?
<רוני סורקיס: אני חושב שיש שרשראות במערכות בטיחות מזון והבטחת איכות ואם נוקטים בכל הדברים האלה, אני לא יכול להיות האחראי לדבר הזה מה גם שאין את האפשרות לבדוק את זה במאה אחוזים.
<רוני סורקיס: לכן להטיל את האחריות עלי באופן מלא, זה דבר שקצת קשה לי לקבל אותו.
<רוני סורקיס: אני בכוונה נותן את הדוגמה הזאת של סחורה שמאושרת ליבוא על ידי המוסדות האחראיים במדינה.
<רוני סורקיס: אני מקבל את המוצרים האלה, ולאחר מכן, כאשר זה נבדק אצלי ומתגלים פערים וכשלים, בעצם האחריות מוטלת עלי.
איציק שמולי: במה זה שונה ממוצר שאתה מקבל מיצרן?
<רוני סורקיס: כאן הם עשו את ההבחנה בין מזון ארוז מראש לבין מזון שהוא לא ארוז.
<רוני סורקיס: אני אומר שבמידה כזאת, לא יכול להיות שהאחריות תוטל עלי במאה אחוזים.
<רוני סורקיס: צריך להתבצע איזשהו תהליך של חקירה ובדיקה כדי לבדוק מהיכן הגיעה הבעיה הזאת ולא להטיל את האחריות עלי רק בגלל היות המזון לא ארוז.
<אלי גורדון: ברשותכם, אני רוצה להתייחס.
<אלי גורדון: אני רוצה להזכיר לכולנו שאנחנו מדברים על אחריות שהיא כוללת.
<אלי גורדון: תפיסת עולם זו קיימת ומעוגנת בכל החקיקות שקשורות לעולם המזון ופיקוח ורגולציה בתחום המזון.
<אלי גורדון: אנחנו כן רוצים להזכיר לכולם שהמתווה שמוצג כרגע הוא פתרון לטענה שהייתה והיא שלגבי מוצרי מזון ארוזים מראש – אין יכולת לבדוק את תוכן המוצר, את איכותו ואת כל שאר הפרמטרים.
<אלי גורדון: כאשר מדובר בשרשרת שיכול לספק את המזון לפני כן, אליו צריך להגיע.
<אלי גורדון: לכן כל הנושא של מזון שהוא בתפזורת שלמשווק יש אחריות לא קטנה בכל השרשרת של אספקת מזון לצרכן, אנחנו סבורים שההסדר הזה הולם והגיוני ולכן אין מקום לדבר על מוצרים שהם בתפזורת.
<אלי גורדון: גם פירות וירקות ללא תלות אם מוצר נבדק או לא נבדק לפני כן ברמה של תחנת הסגר כזו או אחרת, ואני לא יודע אם היו מקרים שקיבלת מוצר שעבר תחנת הסגר כקלירנס לבדיקה ואתה זיהית אצלך, וכל שאר המוצרים שמוצגים למכירה ברמה של תפזורת.
אלי אלאלוף: זאת העמדה הסופית.
<רוני סורקיס: אני הבנתי שזו העמדה הסופית.
<רוני סורקיס: לא קיבלתי אותה במאה אחוזים, אבל הבנתי.
אלי אלאלוף: גם עגבנייה מגיעה ארוזה בצורה מסוימת.
<לילך נכוח: מגה קמעונאות.
<לילך נכוח: יש שני ניואנסים קטנים שנותרו פתוחים.
<לילך נכוח: השאלה היא האם זה הזמן להעלות אותם או שאנחנו רוצים לדון בזה מחוץ לדיון שמתקיים בוועדה.
<זמר בלונדהיים: אפשר להעלות.
<לילך נכוח: יש שתי הערות ביחס לסעיף הזה שעל אף שהוא לא מה שאנחנו כיוונו אליו, אבל במסגרת ההסדר המוצע אנחנו נכונים לקבל את העקרונות שלו.
<לילך נכוח: יחד עם זאת, בניסוח של סעיף קטן (א)(1), באפשרות השנייה לפיה המשווק נקט בכל האמצעים הסבירים כדי להבטיח שהמזון שהוא משווק וכולי, אנחנו סבורים שהניסוח שאומר נקט בכל האמצעים הסבירים, הוא מעט בעייתי.
<לילך נכוח: הוא בעייתי, ראשית, משום שהוא מותיר פתח מאוד מאוד רחב שוב להתדיינות, שוב לשאלות, שוב לדברים שמתייחסים לגבי מה זה בכל האמצעים הסבירים.
<לילך נכוח: הרי גם כשאנחנו נעלה את הסוגיה הזאת כאן, יש אולי אין סוף דעות מסוימות של אנשים לגבי מה הם כל האמצעים הסבירים.
<לילך נכוח: אנחנו סבורים שדווקא אם אנחנו נציין כאן שהמשווק נקט באמצעים הסבירים ויחד עם זאת אנחנו וגורמי המקצוע אולי ישבו עם נציגי משרד הבריאות ויגיעו לאיזושהי חוברת הנחיות או הדרכות או מה שזה לא יהיה לגבי מה הציפייה של משרד הבריאות מאתנו, זה יכול לשקף איזשהו הסדר ראוי יותר מאשר להשאיר כאן לפתחו של כל אזרח בתביעה ייצוגית או כל שופט להבנתו מה הם כל האמצעים הסבירים.
<לילך נכוח: לכן אנחנו מציעים שהניסוח יהיה "או המשווק נקט באמצעים הסבירים" ואנחנו נקיים איזשהו דיון עם נציגי משרד הבריאות בשאלה מה הם העקרונות שהם מצפים מהמשווקים לנקוט בהקשר הזה, כך שזה יהיה גם מדריך ולא רשימה סגורה.
<לילך נכוח: אם יהיו עוד דברים בעתיד שיהיו ראויים יותר לעשות, אנחנו בהחלט נהיה נכונים לקבל אותם.
<לילך נכוח: אני אשמח לשמוע את עמדת משרד הבריאות בעניין הזה.
<לילך נכוח: עוד סוגיה קטנה לעניין התוספת העשירית, סעיף קטן (ג) שקובע אחריות מוחלטת של המשווק.
<לילך נכוח: אני רק רוצה להבהיר לעניין אזהרות לעניין חנק ככל שהן נדרשות.
<לילך נכוח: אני אקח דוגמה של איזשהו ספק שלמשל כל הזמן מוציא מוצרים בשוטף, למשל כמו חטיפי אנרגיה.
<נעה בן שבת: אני חושבת שאפילו זמר לא התייחס לסעיף הזה כי זה נושא שבחובות המשווק.
<זמר בלונדהיים: אין לנו בעיה לשמוע את ההתייחסות.
<לילך נכוח: בקצרה.
<לילך נכוח: אם יש למשל ספק כזה שמייצר סדרה שלמה של חטיפי אנרגיה ועכשיו הוא מוציא ליין חדש של חטיף אנרגיה שצריכה להיות בו אזהרה לעניין אגוזים או דברים כאלה, אין לנו שום אפשרות מראש, לפני שתגיע לי או תלונה או בדיקה של משרד הבריאות, לדעת שבמוצר הזה לא הייתה אזהרת חנק למרות שצריכה להיות אזהרת חנק.
<לילך נכוח: אין לי באמת את האפשרות הזאת לדעת.
<נעה בן שבת: אולי הנושא הזה ייבדק, האם יש אפשרות או אין אפשרות.
אלי אלאלוף: אני מצטער, הגעתי לזמן שהתחייבתי לחברי הכנסת שיהיו הצבעות.
אלי אלאלוף: אני שמח שגם חברת הכנסת, חברת הוועדה, נורית קורן הצטרפה.
אלי אלאלוף: כל שאר החברים היו כבר אתנו קודם לכן.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני רוצה לעבור להצבעה אבל זה לא אומר שלא תהיה התייחסות בהמשך, אם זה בצוות המקצועי ואם זה אפילו בישיבת המליאה.
איציק שמולי: איפה האופוזיציה?
<נעה בן שבת: אדוני, עוד תיקון אחד.
<נעה בן שבת: ביקשת מאתנו בהפסקה להתייחס לנושא של האם ההונאה במזון היא בכוונה להטעות או שאפשר להסתפק בידיעה.
<נעה בן שבת: כפי שביקש אהוד פלג, וזאת הייתה בקשה של הוועדה שיחזרו אלינו עם תשובה.
<זמר בלונדהיים: ביקשתי התייחסות מהמחלקה הפלילית ונכתב לי שהמונח המתאים לטעמם הוא "במטרה להטעות" והוא מקובל בדברים האלה.
<זמר בלונדהיים: מבחינת היסוד הנפשי, מה שנדרש להוכיח, זה האם הוא רצה להטעות או לא.
<זמר בלונדהיים: הם מציעים להישאר בנוסח המקורי שנבחר בכוונה.
אלי אלאלוף: אני התחייבתי כלפי החבר רז שאני אכתוב משהו בקשר לכך שיש סתירות בסעיף 27.
אלי אלאלוף: אני אוציא לך מכתב בעניין הזה.
אלי אלאלוף: ברשותכם חברי הכנסת, אנחנו אמורים להצביע.
אלי אלאלוף: נוכחים כאן חברים אחרים ומגיע לכם הרבה הרבה כבוד בהחלטה שתתקבל על ידי חברי הכנסת.
אלי אלאלוף: אני באמת רוצה לציין את העבודה האדירה שכל הגופים הציבוריים והממשלתיים השקיעו בקידום החוק הזה.
אלי אלאלוף: אני מביע להצבעה.
<נעה בן שבת: אולי אדוני קודם להסתייגות של חברת הכנסת יעל גרמן.
<נעה בן שבת: הייתה לה הסתייגות.
אלי אלאלוף: נתחיל בה.
<נעה בן שבת: נתחיל בהסתייגות.
אלי אלאלוף: יש לנו הסתייגות של חברת הכנסת יעל גרמן.
<נעה בן שבת: היא הציעה הסתייגות אחת והיא שנותן רישיון הייצור יהיה מנהל שירות המזון.
<נעה בן שבת: ההסתייגות החלופית שלה היא שיש יצרן שהוא כבר בעל רישיון ייצור ועכשיו פותח אתר ייצור חדש, שההחלטה בבקשה לגבי רישיון הייצור לגבי אתר הייצור החדש תהיה בידי מנהל שירות המזון.
אלי אלאלוף: מי בעד ההסתייגות?
אלי אלאלוף: בעד – מיעוט
אלי אלאלוף: נמנעים – 1 ההסתייגות לא התקבלה.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת איציק שמולי נמנע.
אלי אלאלוף: אתה רוצה לנמק?
אלי אלאלוף: יש לך זכות לנמק.
איציק שמולי: קולגיאליות.
איציק שמולי: לגבי סימן ב', מסעיפים 27 עד 44 וסימן ג', מסעיפים 45 עד 75.
איציק שמולי: מי נגד?
איציק שמולי: בעד – פה אחד סימן ב', מסעיפים 27 עד 44 וסימן ג', מסעיפים 45 עד 75 נתקבלו.
<רז הילמן: אני רק רוצה לוודא שהוסיפו את (10), מזון ייחודי, בסעיף 27(ד).
<נעה בן שבת: ההצבעה הייתה על הנוסח עם השינויים, כפי שבמהלך הדיונים הוספו.
אלי אלאלוף: הבהרות אחרי ההצבעה.
אלי אלאלוף: ההצבעה עברה ואני שמח שהייתה פה אחד.
אלי אלאלוף: אם לא הבנתם, הצבענו, חברי הכנסת, לשני הסימנים, ב' ו-ג', מסעיף 27 עד סעיף 75.
אלי אלאלוף: אני מודה על העבודה האדירה.
<נעה בן שבת: כרגע אין לנו את סעיף היצוא.
אלי אלאלוף: אני רוצה להסביר.
אלי אלאלוף: מה שאמרתי, זה מה שעבר.
אלי אלאלוף: אם אתם רוצים הבהרות, זה לא קשור להצבעה.
אלי אלאלוף: אנחנו ממשיכים ותבקשו מה שאתם רוצים.
אלי אלאלוף: נדווח לחבר הכנסת בן צור שהצטרף אלינו על כך שהצבענו.
<נעה בן שבת: אני רוצה להסביר שהנושא של היצוא לא היה בתוך שני הסימנים האלה.
<נעה בן שבת: אמרנו שאם צריך יהיה בסופו של דבר להכניס את התקנות לפרק היצוא במסגרת הדיון, יצביעו עליו.
<נעה בן שבת: אמרנו בתוך הדיון שאם יהיה צורך בתוך פרק היצוא, אם יהיה הסדר אחר, יהיה הסדר אחר שיצביעו עליו אבל אם יהיה כי כרגע אני מבינה שאין כוונה לעשות הסדר אחר לגבי התקנות האלה.
<נעה בן שבת: הכוונה הייתה להסדיר אותן, להכניס את כולן לתוך סימן 1 אולי.
יואב בן צור: אדוני היושב ראש, אני יכול להגיד משהו לפרוטוקול?
יואב בן צור: אני רוצה לבקש שיהיה בפרוטוקול שכל מה שלא יהיה, לא יפגע בשום אופן בנושא של כשרות המזון.
אלי אלאלוף: אני לא רק שמח על הגעתך אלא גם על הערתך.
אלי אלאלוף: בכל הדיון זה היה כאן.
אלי אלאלוף: לא נתנו שנדבר על הנושא הזה כדי לא לערער על הסטטוס קוו.
יואב בן צור: אני ארוץ לוועדות אחרות.
אלי אלאלוף: מישהו רצה להתייחס?
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד שאנחנו אישרנו ועכשיו זה עובר לקריאה שנייה ושלישית.
<נעה בן שבת: זה יחכה לשאר חוק ההסדרים.
אלי אלאלוף: אני אומר שאלה רק עשרים אחוזים של העבודה.
אלי אלאלוף: העבודה שלי היא לא העבודה המשפטית אלא היא רק העבודה הטכנית.
<נעה בן שבת: אדוני, אנחנו נמשיך, אם אפשר, לפרק היבואן.
שעה 13: יש לנו הפסקה טכנית כדי להתחבר למערכת הרמקול.
שעה 13: חמש דקות הפסקה וחוזרים לדיון.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אנחנו מחדשים את הישיבה.
אלי אלאלוף: גם אחרי ההצבעה אני רוצה לציין את שיתוף הפעולה וההערות, גם אם לא כולן התקבלו.
אלי אלאלוף: זה באמת בא, להרגשתי האישית, לא מאינטרסנטיות אלא מאינטרס לטובת הציבור ולטובת העולם האדיר הזה של עולם המזון.
אלי אלאלוף: אני באמת רוצה לברך אתכם ולהודות ולהמשיך יחד אתכם.
אלי אלאלוף: זה מכניס הרבה סדר גם אם יש מה לשפר בהמשך ויהיה מה לשפר.
אלי אלאלוף: בתקווה שהכנסת הזאת תמשיך לפעול ולתפקד, אני אשמח להמשיך ללוות את החוק ולתקן לפי הצורך.
אלי אלאלוף: תודה לנעה והיועצים המשפטיים על העבודה האדירה שלהם.
אלי אלאלוף: אין לי מילים.
<נעה בן שבת: אדוני, לא הבאנו עכשיו לדיון את המשך פרק היבוא.
<נעה בן שבת: לכן זה מוקרן כאן עם קצת שינויים כי היו טענות שקשה לעקוב.
<נעה בן שבת: אולי כדי להקל על המעקב, בדיון הבא אני מקווה שנוכל להביא את השינויים מודפסים.
<נעה בן שבת: אנחנו מתחילים לקרוא את סימן ד', הסדרת יבוא מזון, תת סימן א', חובות יבואן.
<נעה בן שבת: אדוני, הקדמת לפני הפרק הזה וציינת את החשיבות של הפרק הזה כיוון שבו נעשה המהפך הגדול.
<נעה בן שבת: אולי משרד האוצר רוצה להציג.
אלי אלאלוף: נציג האוצר אולי רוצה לפתוח בכמה מילים?
<אמיר רשף: כפי שהצגתי בדיון הראשון של הצעת החוק בוועדה, המוטיבציה המרכזית ללכת ולשנות את הפקודה ולהסדיר מחדש את כל הרגולציה בסוגיית נושא בטיחות המזון בישראל הייתה הרצון לבצע הקלות בתחום היבוא.
<אמיר רשף: בפרק, בסימן שאנחנו מתחילים בהקראתו כעת, למעשה מתבצעת הבחנה בין המזון הרגיש לרגיל, כאשר עיקר ההקלה או ההקלה המשמעותית מתבצעת בתחום המזון הרגיל לרבות פתיחת האפשרות ליבוא מקביל של מזון רגיל, מזון אשר נמצא בסיכון נמוך שזה אחד הכללים של הממשלה להורדת יוקר המחייה בתחום המזון.
<אמיר רשף: אנחנו באמת מאמינים שאישור הצעת החוק תאפשר הגברה של היבוא בדגש על יבוא של מוצרים זולים יותר לציבור.
אלי אלאלוף: יבוא מתחרה.
אלי אלאלוף: מותר להגיד את המילה.
אלי אלאלוף: אפשר לציין שיבוא מתחרה הוא לטובת הצרכן ולפעמים גם לטובת היבואן.
<נעה בן שבת: אדוני, אנחנו עומדים לקרוא את סעיף 76, חובות יבואן.
<נעה בן שבת: כיוון שעשינו תיקון בסעיף 45 שהוא הסעיף המקביל, סעיף ההצהרה הגדול שנגע ליצרן, אולי אפשר להעתיק אותו גם לכאן ואז לומר: 76.
<נעה בן שבת: חובות יבואן לא ייבא אדם מזון, אלא אם כן מתקיימות דרישות לפי חקיקת המזון ומתקיימות הוראות פרק זה.
<נעה בן שבת: זה חל גם על המזון וגם על היבואן.
<נעה בן שבת: אז להאחיד את הנוסח בין מה שקראנו בסעיף 45 לבין מה שכתוב בסעיף 76.
<נעה בן שבת: כאשר אנחנו מסתכלים במצגת, מיד רואים שאנחנו סוטים מהנוסח שכתוב שם ומהנוסח המקורי.
<נעה בן שבת: 77.
<נעה בן שבת: החזקת תעודת יבוא ועמידה בתנאיה לא ייבא אדם מזון, אלא אם כן יש בידיו תעודת יבואן רשום תקפה.
<נעה בן שבת: לא ייבא אדם מזון, אלא אם כן המזון שהוא מייבא עומד בתנאים הקבועים בתעודת היבואן הרשום.
<רוית ארבל הוסמן: יש הערה לגבי סעיף 76.
<רוית ארבל הוסמן: יש סוגיה עקרונית שהמקום הרלוונטי לה הוא הסעיף הזה, לעניין יבוא של חומרי גלם.
<רוית ארבל הוסמן: כפי שאדוני יודע, היצרנים המקומיים הם בעצמם גם יבואנים של חומרי גלם ולעניין הזה חלה עליהם חקיקת המזון כפי שהיא חלה גם על היבואנים.
<רוית ארבל הוסמן: יש סוגיה שכבר דיברנו עליה בפתיחת הדברים שיוצרת א-סימטריה בין התעשייה המקומית לבין היבוא בנושא של יבוא חומרי גלם.
<רוית ארבל הוסמן: נכון להיום בהרבה מאוד מקרים חקיקת המזון הישראלית, הרגולציה שחלה כאן על חומרי הגלם, מחמירה ביחס גם למה שחל במדינות מפותחות כגון מדינות אירופה.
<רוית ארבל הוסמן: מה שקורה זה שיצרן ישראלי, אם לצורך העניין הוא יצרן של עוגיית שוקולד צ'יפס – אנחנו חוזרים לדוגמה הזאת כי היא קלה להבנה - הוא צריך שגם חומרי הגלם, גם הקמח וגם הקקאו, מרכיבים שהוא מייבא לצורך ייצור העוגייה יעמדו בחקיקת המזון וגם העוגייה, המוצר הסופי, תעמיד בחקיקת המזון.
<רוית ארבל הוסמן: זה בעוד שאם אני יבואן ואני מייבא את העוגיות כמו שהן סגורות בתוך אריזה, בודקים אותי רק לפי המוצר הסופי.
<רוית ארבל הוסמן: איפה הבעיה ומה אנחנו בעצם מבקשים.
<רוית ארבל הוסמן: אני תכף אעביר את רשות הדיבור למעוז שייתן את הדוגמאות מהשטח.
<רוית ארבל הוסמן: אנחנו מבקשים שכאשר אנחנו מייבאים חומרי גלם כיצרנים, כאשר מדובר בחומרי גלם שעומדים בחקיקת המזון של מדינת המקור – לצורך העניין, תהיה רשימה של מדינות מפותחות מוכרות, אם זה מספיק טוב עבור אירופה – וניתן יהיה לייבא את חומרי הגלם ולייצר בישראל את המוצר, כך שבסופו של דבר הוא יעמוד בחקיקת המזון אבל לא יבדקו אותי לפי הקמח או הקקאו או החמאה וכל מוצר בנפרד שמרכיב את העוגייה הזאת אלא רק את המוצר הסופי.
אלי אלאלוף: כל בדיקה כזאת עולה כסף?
<רוית ארבל הוסמן: כן.
<רוית ארבל הוסמן: זה מצמצם לי כיצרן את האפשרות, מייקר לי את עלויות חומרי הגלם בצורה משמעותית ומשפיע על העלויות שלי ועל היכולת שלי לתמחר בסופו של דבר את המוצר הסופי.
<רוית ארבל הוסמן: זה גם פוגע בי ביכולת להתחרות ויוצר א-סימטריה כי לצורך העניין קקאו, הרגולציה לא דומה ותכף מעוז ייתן את הדוגמאות הקונקרטיות האחרות, ואז אני לא יכול למכור קקאו כמו שהוא נמכר מחוץ לישראל אלא צריך לעשות איזושהי התאמה, אדפטציה מיוחדת בשבילי, כדי שזה יתאים לרגולציית המזון בישראל וזה מייקר את עלויות חומרי הגלם.
אלי אלאלוף: מעוז.
<מעוז גרופר: מדען ראשי של קבוצת אסם.
<מעוז גרופר: נזרום עם הדוגמה שניתנה כאן בנושא הקקאו.
<מעוז גרופר: לא מדובר בנושא עלות הבדיקות שזאת העלות הקטנה אבל אם אנחנו מדברים על קקאו ומתכות כבדות – למשל, יש בישראל הנחיית מתכות כבדות שהיא שונה מזו שבאירופה כאשר בחלק מהדברים היא מחמירה מזו שבאירופה.
<מעוז גרופר: אם אני רוצה לייבא מאירופה קקאו לצורך ייצור העוגייה שהוזכרה כאן, אני מוגבל ברשימת הספקים שלי ואפילו אותם ספקים שמספקים לי צריכים לברור את אותה מנה שתעמוד בדרישות הרגולציה בישראל, בעוד שיצרן מקביל באירופה שמייצר עוגייה דומה – אין עליו דרישה כזאת והוא יכול לקנות מכל ספק אירופאי או אחר את הקקאו.
<מעוז גרופר: ברור שעלות חומרי הגלם שלו תהיה זולה יותר.
<מעוז גרופר: קקאו הוא רק דוגמה אחת ואני יכול לתת גם דוגמאות אחרות.
<מעוז גרופר: קקאו הוא דוגמה בקשר להנחיות של משרד הבריאות אבל יש גם דוגמאות של תקנים מקומיים שחלים גם על מוצרים סופיים וגם על חומרי גלם, אבל כאשר הם באים לידי ביטוי בחומרי גלם, יש כאן דרישה שחלה על היצרן המקומי והיא לא חלה על היצרן האירופאי למשל.
<מעוז גרופר: יש כאן עלות.
אלי אלאלוף: יש כאן איזו בעיה פרוצדורלית פנימית של חברי הכנסת.
אלי אלאלוף: אני מצטער שלא הסכמנו עם ההסתייגות שלך.
<נעה בן שבת: זה מאפשר לה להעלות אותה במליאה.
אלי אלאלוף: היא ותיקה.
אלי אלאלוף: היא יודעת.
אלי אלאלוף: אני חייב לציין שלא התקבלה ההסתייגות אבל היה נמנע אחד, איציק שמולי, על בסיס קולגיאליות.
אלי אלאלוף: שאר סעיפי החוק של סימן ב' ו-ג' אושרו כולל הערות שהערת שנכללו.
אלי אלאלוף: מבחינת פיריות, אני חושב שהשתדלנו להיות אבל זכותך להמשיך ולערער.
<נעה בן שבת: את מבקשת רביזיה על אותו סעיף.
יעל גרמן: רביזיה על הסעיף.