GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעה בן שבת: בסעיף הזה, בעקבות הדיון הקודם בו דובר על כך שאחרי חמש שנים לכאורה אי אפשר יהיה לתת או לא כדאי יהיה לתת טיפול לתובע, אנחנו מוצאים כאן שלושה פתרונות ואני חושבת שאולי לא צריך לקחת אותם כולם.
<נעה בן שבת: פתרון אחד מוצע בסעיף קטן (ב) שאומר שעל אף האמור בפסקאות (1) או (2) של סעיף קטן (א), השר, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת העבודה והרווחה, רשאי לקבוע נסיבות שבהן לא יראו תביעות כאמור באותן פסקאות כתביעה אחת, ולקבוע שיעור מרבי מתוך התשלום כאמור בסעיף 315ב(א), שניתן יהיה לגבות בעד טיפול בהן.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, אנחנו מדברים על מצבים בהם השר ייווכח שיש בעיה לראות המשכיות, והדבר הזה פוגע במתן השירות למי שנזקק לו, ולכן צריך לסטות מהכללים שנקבעו של המשכיות בטיפול, שרואים את התביעות כתביעה אחת.
<נעה בן שבת: זאת אפשרות אחת שנותנת לנו איזושהי דרך, שסתום שמאפשר לתקן אם נוצר כאן איזשהו עיוות.
<נעה בן שבת: עניין שני הוא מה שמופיע כאן בפסקה (7) שאומרת: לא יראו תביעה לגמלה לפי סעיף 199(1) של תובע שבעדו שולמה גמלה לפי סימן ו' לפרק ט', כחלק מהתביעה לפי הסימן האמור.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על גמלת נכות כללית שנתבעת לגבי מי שהיה זכאי לפני כן לגמלת ילד נכה.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים בשלבים שונים, בתביעות שונות, ולא רוצים לראות בהם כתביעה עקב מאורע אחד.
<נעה בן שבת: ההצעה השלישית מופיעה בפסקה (2).
<נעה בן שבת: כתבנו אותה אבל יש אתה בעיה.
<נעה בן שבת: ההצעה אומרת: יראו תביעה להכרה בדרגת אי כושר שאינה קבועה או דרגת נכות לא יציבה, ותביעה להכרה בדרגה כאמור שהיא קבועה או יציבה, לפי העניין, כתביעה אחת – וכאן מוצע איזשהו חריג שאומר - למעט אם חלפו מספר שנים ממועד החלטת הזכאות האחרונה לעניין דרגת אי כושר שאינה קבועה או דרגת נכות לא יציבה, ועד להגשת תביעה להכרה בדרגה כאמור שהיא קבועה או יציבה.
<נעה בן שבת: דיברתי עם עורך דין שי סומך והוא רצה להעיר בנושא הזה.
<שי סומך: בעיני יש בעיה אמיתית במצבים שהתביעה מתמשכת אחרי חמש שנים.
<שי סומך: אנחנו רוצים לאפשר את המשך הייצוג וצריך גם שכר טרחה עבורו.
<שי סומך: מצד שני, אם אנחנו נקבע שאפשר יהיה לפתוח תיק חדש אחרי חמש שנים ולקבל שכר טרחה מלא, יש כאן תמריץ אולי למייצג להמשיך את התקופה הזמנית ולקבל עוד שכר טרחה ולא להגיע לנכות קבועה.
<שי סומך: לכן הפתרון, צריך פתרון קצת יותר מורכב ממה שכתוב כאן והוא יכול להינתן במסגרת ההסמכה בפסקה אחרת, בסעיף קטן (ב), בו השר יכול לקבוע נסיבות בהן לא יראו מאורע אחד כתביעה ואז אפשר יהיה לאפשר את המשך הייצוג תמורת שכר טרחה אולי נמוך יותר.
<שי סומך: בכך שני האינטרסים יכולים להיות מוגשמים.
אלי אלאלוף: הבנתם את ההצעה של עורך די סומך?
<נעה בן שבת: אנחנו נדבר על תקנות ואת החריג של מקרה של גמלת נכות כללית אחרי גמלת ילד נכה, ולהוריד את מה שמופיע כאן כסיפא של פסקה (2).
מיקי רוזנטל: השר יקבע בתקנות את המקרים המיוחדים.
<גלעד מרקמן: אם לא ייקבעו תקנות?
מיקי רוזנטל: לא צריך לענות על השאלה.
אלי אלאלוף: נדאג שיהיו תקנות.
<נעה בן שבת: פסקאות (4) עד (6), דיברנו עליהן בדיון הקודם, אבל אני רוצה להקריא אותן.
אלי אלאלוף: אנחנו לוקחים בחשבון את ההצעה של משרד המשפטים, מאמצים אותה ואנחנו נביא גם לתקנות מסודרות מצד משרד המשפטים בלוח זמנים קצר.
<נעה בן שבת: נדמה לי שזה משרד הרווחה בהסכמת שר המשפטים.
<נעה בן שבת: אפשר לוותר על שר המשפטים?
<שי סומך: ממש לא.
אלי אלאלוף: שר המשפטים באישור הוועדה.
מיקי רוזנטל: השר האחראי על החוק הזה הוא שר הרווחה.
מיקי רוזנטל: רק לענייני התשלומים, זה היה שר המשפטים.
מיקי רוזנטל: השר הממונה כאן הוא שר הרווחה באישור ועדת העבודה והרווחה.
מיקי רוזנטל: לא צריך להיות שר המשפטים.
מיקי רוזנטל: זה יקל על התהליך.
<גלעד מרקמן: רק הערה אחת.
<גלעד מרקמן: אני חושב שזה צריך להיות אותו שר כיוון שיכול להיות שבמסגרת זה גם יקבעו מחירים.
<שי סומך: זה בהסכמת שר המשפטים.
אלי אלאלוף: אחד יוזם, השני מאשר והוועדה מאשרת.
<נעה בן שבת: פסקאות (4) עד (6).
<נעה בן שבת: דיברנו עליהן אבל לא הקראנו אותן.
<נעה בן שבת: יראו תביעה להכרה בפגיעה בעבודה – וכאן באה התוספת - או תביעה לתשלום דמי פגיעה כחלק מהתביעה לגמלה שתוגש בשל אותה פגיעה.
<נעה בן שבת: יראו ערר על החלטת ועדה רפואית או על החלטת הרשות לעניין תקנות 15, 17 ו-18א לתקנות הביטוח הלאומי (קביעת דרגת נכות לנפגעי עבודה), התשט"ז-1956 וערעור על החלטה בערר כחלק מהתביעה שלגביה הוגשו.
<נעה בן שבת: יראו תביעה להיוון גמלה, לרבות לפי סעיף 113 או סעיף 333, כחלק מהתביעה לקבלת אותה גמלה.
<נעה בן שבת: לסעיף 315ז לא היו תיקונים מהנוסח שהוקרא.
<נעה בן שבת: סעיף 315ח, יש שינויים שנושא התקנות של השרים הועבר להמשך הסעיף, לסעיף קטן נפרד, וגם הנסיבות הטכניות הוצמדו לפסקה (1).
<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ג) בעמוד 25 יש תוספת.
<נעה בן שבת: זאת ההחרגה עליה דיברתי קודם.
<נעה בן שבת: הוראות סעיפים 315ב(ב) ו-(ג), 315ד, 315ה ו-315ו(א)(1), לא יחולו על טיפול בבדיקה מחדש כאמור בסעיף 315ב(ב)(3), אם המייצג בתביעה או המסייע באופן אחר בהגשתה לא ייצג בתביעה או סייע באופן אחר בטיפול בתביעה בשלביה הקודמים ואינו בעל זיקה כהגדרתו בסעיף 315ג(ג) למייצג או למסייע כאמור.
<נעה בן שבת: זאת החרגה של הנושא של בדיקה מחדש יוזמת המוסד כשאין זיקה או קשר בין המייצג כעת לבין המייצג הקודם.
<א.ש: מה היא קובעת?
<נעה בן שבת: זה אומר שהוא יכול לגבות שכר טרחה כפי שהם מסכימים.
<נעה בן שבת: בסעיף 315ט(ב), בסיפא הוספנו את התאריך – לעומת המדד שפורסם לאחרונה ביום 1 באוגוסט 2015.
<א.ש: סליחה, אתם לא יכולים לפגוע בנכים בתקנה 37.
<א.ש: זה פרוץ.
<א.ש: עם כל הכבוד, מה שאת עושה עכשיו, מה שאת אומרת זה שמה שייקבע זה שאנחנו לא נקבל את השירות.
<א.ש: בעצם אני לא אקבל שירות משפטי או ייעוץ כזה או אחר.
<קריאה: ההפך.
<א.ש: אני לא אקבל כי זה פרוץ.
<א.ש: אני מבקש לחזור על תקנה 37.
<קריאה: אתה תקבל כמו שאתה מקבל היום.
<א.ש: מה אני מקבל היום?
<א.ש: 3,200 שקלים.
אלי אלאלוף: רשמנו את ההערה שלך.
<אפי נווה: כותרת השוליים לא מתאימה לחוק.
<אפי נווה: הסעיף הזה נמצא בתוך 315ח והוא חל גם על חברות.
<אפי נווה: כותרת השוליים עוסקת רק בעורכי דין או שזאת רק החרגה לעורכי דין?
<נעה בן שבת: אתה אומר 315ח, סייג להגבלת תשלום בעד טיפול בידי עורך דין בהליכים מסוימים.
<נעה בן שבת: אתה אומר שעכשיו אנחנו מוסיפים את הבדיקה מחדש.
<נעה בן שבת: אנחנו נוריד את "בעד טיפול בהליכים מסוימים".
<נעה בן שבת: תודה.
<גלעד מרקמן: מה קורה אם הוא טיפל לפני עשר שנים?
<גלעד מרקמן: זה אומר שהוא טיפל?
<נעה בן שבת: הוא טיפל.
<נעה בן שבת: אם הוא טיפל באותה תביעה, הוא ייצג מחדש.
<נעה בן שבת: בדיקה מחדש היא לא הליך כל כך שגרתי.
<גלעד מרקמן: הוא ייצג לפני עשר שנים.
<גלעד מרקמן: זה כאילו שהוא לא ייצג.
<נעה בן שבת: יינתן פתרון גם לסכום, גם לצד הזה ופתרון מאוזן בהקשר הזה.
פסקה קטנה: שר המשפטים, בהסכמת השר ובאישור ועדת העבודה והרווחה – זאת הייתה הבקשה שביקשת – רשאי לשנות, בצו, את הסכומים הנקובים בהגדרה "גמלה בסכום נמוך" ובהגדרה "הסכום היסודי" ואת השיעורים הנקובים בסעיף 315ב(א).
פסקה קטנה: בסעיף קטן (ב) באותו סעיף אנחנו מציעים שההבחנה תהיה במסגרת המחקר בין מי שתביעתם טופלה בידי מי שמייצג בתביעה או מסייע באופן אחר בהגשתה, מי שתביעתם טופלה בידי גורם הפועל מטעם המוסד – וכאן הכוונה ליד מכוונת כאשר הייתה טענה שהם לא מצוינים ויש צורך לציין אותם – ומי שתביעתם הוגשה ללא טיפול כאמור.
פסקה קטנה: הכוונה למי שבכלל לא היה מיוצג ולא קיבל סיוע בטיפול בתביעה.
פסקה קטנה: נשמעה כאן הערה, אנחנו לא מציינים אותה אבל היא בנושא של האפשרות לנתק באופן המחקרי את הנתונים או לפחות לא יהיו לפני הפקיד המטפל כך שזה לא יוכל להשפיע על החלטת הוועדה.
מיקי רוזנטל: הייתה בקשה שהמידע לא יגיע עד מי שמחליט בעניין אלא יוסר לצרכי המחקר ואחר כך יושווה לתוצאות.
<אפי נווה: אני מבקש בסעיף 315י(א) - מי שמייצג, הדיווח לכנסת – שיוסף שגם עורך דין.
<אפי נווה: שתהיה הפרדה ברורה בין מייצג, מסייע לבין עורך דין.
מיקי רוזנטל: בטופס יהיה ברור על ידי מי אתה מיוצג, על ידי חברה או על ידי עורך דין.
<נעה בן שבת: אתה רוצה להגיד על ידי מי שמייצג בתביעה.
<אפי נווה: כן.
מיקי רוזנטל: אין לי בעיה לשנות.
<יניב גוזלן: אני חושב שיש כאן סוגיה מהותית שאנחנו העלינו ואני גם מסכים עם רואה חשבון מלול שיתכן והיא הייתה צריכה לקבל התאמות כמותיות כאלה ואחרות אבל אנחנו הצגנו בעיה של עשרים אחוזים ואדוני, אתם החלטתם על תוספת של שני אחוזים.
<יניב גוזלן: הוספתם 0.25 על 11 אחוזים.
<יניב גוזלן: זה שני אחוזים.
<יניב גוזלן: אנחנו הצגנו בעיה של עשרים אחוזים וגם אם אדון מלול לא מקבל אותה במלואה, זה לא מידתי בעינינו.
אלי אלאלוף: רשמנו את הדברים.
<נעה בן שבת: אנחנו בסעיף 397 שכבר קראנו אותו ודיברנו על הסיוע המשפטי שניתן, אבל אני אקרא אותו בגלל נושא הגמלה 3.
<נעה בן שבת: תיקון סעיף 397 בסעיף 397 לחוק העיקרי –
קטן יבוא: "(א1) הוראות לפי סעיף קטן (א) בדבר מתן סיוע משפטי לכל מבקש שאינו חבר בני אדם, יחולו גם על סיוע משפטי לתובע גמלה כהגדרתה בסעיף 315א בעניין תובענה או הליך הוצאה לפועל שהוגשה נגדו לתשלום שאינו בהתאם להוראות סימן ב'1 לפרק י"ד, בעד טיפול בתביעה לגמלה כאמור.
קטן יבוא: תחילה ותחולה דובר על שלושה חודשים במקום שישים ימים, אז יהיה מועד תחילתו של החוק.
קטן יבוא: תקנות ראשונות אלה התקנות בתוך תשעים ימים מיום התחילה.
<מלכיאל בלס: לעניין סעיף התחילה של החוק.
<מלכיאל בלס: זה הוארך משישים ימים שהיו קודם לתשעים ימים.
<מלכיאל בלס: אני שב ומבקש, זה לא מספיק.
<מלכיאל בלס: אוגוסט, ספטמבר, המוסד לביטוח לאומי צריך להכין דף, צריך להכשיר את העובדים, להסביר.
<מלכיאל בלס: זה עולם חדש שנכנס.
<מלכיאל בלס: פחות מחצי שנה לדבר הזה להתארגן ולהסתדר, לא יכול להיות.
אלי אלאלוף: נמצאים כאן נציגי הביטוח הלאומי.
אלי אלאלוף: כבר שאלנו את השאלה הזאת בדיון הקודם.
<קריאה: הנקודה היא פיטורי עובדים.
<קריאה: יש כאן פיטורי עובדים.
אלי אלאלוף: אתה לא משתתף בדיון הזה ברגע זה.
אלי אלאלוף: עורך דין מור, מה דעתך?
<שלומי מור: אנחנו לא זקוקים ליותר משלושה חודשים להכין את הדף.
<קריאה: אבל אנחנו זקוקים.
<קריאה: אנחנו צריכים להתארגן.
<יניב גוזלן: אם הם לא צריכים יותר משלושה חודשים להכין את הדף, ואחר כך את הדבר הזה צריך להסביר לכל עשרות העובדים.
<יניב גוזלן: תנו גם את הזמן להסביר כשהדף יהיה גמור.
<יניב גוזלן: אם תעשו שלושה חודשים אחרי היום שיגמרו את הדף - שיגמרו יום אחרי הכנת החוק - אין בעיה.
<יניב גוזלן: שלושה חודשים מהיום שתכינו את הדף, זה בסדר.
<יניב גוזלן: מה שאתם צריכים להכין בדף, אנחנו צריכים להעביר לעובדים.
<קריאה: אדוני, אני מציע 1 בינואר 2016.
<קריאה: זה הכי מידתי, אדוני.
<קריאה: נקבל בסוף דצמבר את הדף ועכשיו צריך ללמד את העובדים לפי הדף.
<קריאה: אני רוצה להזכיר לאדוני שהם התחייבו בנוהל הפנימי שלהם שהם יכניסו את זה לאתר האינטרנט שלהם.
<קריאה: אדוני דיבר על חוברת.
<קריאה: אני עורך דין ולי זה מאוד קשה להבין מה שכתוב כאן.
<קריאה: באמת שזה קשה.
<קריאה: זה לא פשוט, אדוני.
אלי אלאלוף: על זה נקיים שיעורים פרטיים למי שרוצה.
אלי אלאלוף: אני חייב לומר לכם שקיצור הזמן, זה לטובת מקבל הקצבה.
<א.ש: ממש לא.
אלי אלאלוף: תתחשבו באלה שאנחנו אמורים לטפל.
<א.ש: אתה לא מתחשב בנכים.
<א.ש: אתה מתחשב במדינה.
מיקי רוזנטל: אדוני, בעקבות ההערה של נציגי לשכת עורכי הדין לגבי העניין של קיצוץ האחוז בעת ההמרה של האחוזים בחלק מהגמלה, בדמי פתיחה וההפך, אנחנו בדקנו את הסוגיה הזאת.
מיקי רוזנטל: ברוב המקרים באמת זה עולה או יורד בשיעורים מאוד נמוכים, חוץ מאשר במקרים שמתוארים בטור ב' ב-(2)(א) בטבלה.
מיקי רוזנטל: במקום 16.75 בטור ב' ו-16.75 בטור ג', אנחנו נעגל את זה ל-17 אחוזים.
מיקי רוזנטל: בסעיף (ב) בעמוד 7 למעלה, במקום 14.75, יעוגל ל-15 אחוזים.
מיקי רוזנטל: זה במענה לטענות לגבי עיגול הסכומים.
<גלעד מרקמן: וזה לא חל לגבי החברות?
<גלעד מרקמן: זה רק על עורכי הדין?
<יניב משה: למה זה לא חל לגבי החברות?
מיקי רוזנטל: אנחנו בדקנו את זה בכל יתר המקרים וזה מגיע ל-0.1, 0.15 וזה עיגול, פעם 0.15 למעלה ופעם למטה.
מיקי רוזנטל: במקרה הזה היה פער של חצי אחוז.
<יניב משה: למה זה לא ל לגבי החברות?
מיקי רוזנטל: הן לא בסעיף הזה.
מיקי רוזנטל: בנקודה הזאת לא חל שום שינוי.
<יניב משה: גם לנו יש המרה.
<יניב משה: באמת, חוצפה.
<יניב משה: אני יוצא.
אלי אלאלוף: יופי שאתה בוחר בעצמך לצאת.
<יניב משה: אני לא מרוויח 75 אלף שקלים בחודש ואני לא מקבל מענקים של 4.8 מיליון שקלים.
<יניב משה: אתה עשיר כקורח ואתה בא אלינו.
<יניב משה: אני מרוויח עשירית ממך.
<יניב משה: חוצפה.
אלי אלאלוף: חצוף.
אלי אלאלוף: באמת חצוף.
אלי אלאלוף: אני מביא להצבעה ובאמצע ההצבעה אף אחד לא מפריע.
<נעה בן שבת: התחילה והתחולה הוארכה לארבעה חודשים.
אלי אלאלוף: ארבעה חודשים.
מיקי רוזנטל: אני מחליף את איציק שמולי.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת מיקי רוזנטל מחליף את איציק שמולי ועיסאווי פריג' מחליף את אילן גילאון.
אלי אלאלוף: מי בעד הצעת החוק?
אלי אלאלוף: התשע"ה-2014, אושרה.
אלי אלאלוף: הצעת החוק אושרה פה אחד.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין את שיתוף הפעולה המדהים והמעורבות, ואל תשכחו בשביל מי אנחנו כולנו עובדים.
מיקי רוזנטל: אני מבקש להודות תודה גדולה גם ליועצת המשפטית של הוועדה, נעה בן שבת, ולכל עוזריה, למנהלת הוועדה שדאגה באופן מדהים לחוק הזה, לרואה חשבון מלול, לענת ממרכז המחקר והמידע ולכל מי שהשתתף ותרם לדיון הזה.
אלי אלאלוף: היום ה-8.10.2015, כה' בתשרי, תשע"ו.
אלי אלאלוף: על סדר-היום: פרק ז' (הגנה על בריאות הציבור (מזון)) מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2015 ו-2016), התשע"ה-2015.
אלי אלאלוף: אנחנו אמורים לחזור לסעיף 76 אבל לפני כן כמה הבהרות מהייעוץ המשפטי שלנו.
אלי אלאלוף: אנחנו מתחילים בסימן ב' עמוד 1413.
<ענת מימון: למעשה אנחנו נמצאים בסימן ב' שעוסק בהבטחת תקינות המזון ואיכותו.
<ענת מימון: למעשה, על רוב הוראות הפרק עברנו בישיבות שקדמו אבל היו כמה נושאים שהיו במחלוקת ונדרשנו לברר את הסוגיה ולנסות ולהגיע להסכמות.
<ענת מימון: הסעיף העיקרי שאנחנו מדברים עליו הוא סעיף 29, שמדבר על יצוא ויבוא ומכירה של מזון פסול.
<ענת מימון: הסעיף למעשה חל כיום על כל עוסק במזון, גם לגבי יצרן, גם לגבי יבואן וגם לגבי משווק.
<ענת מימון: האיסורים שנמצאים בו חלים על כל השרשרת.
<ענת מימון: לגבי הסעיף הזה הועלו טענות בעיקר מהצד של משווקי ומוכרי המזון ונדרשנו לנסות להגיע להסכמות לגבי זה.
<ענת מימון: משרד המשפטים יציג.
<זמר בלונדהיים: אנחנו מתנצלים על העיכוב, חזרנו מדיון עם נציגי הממשלה כדי לגבש עמדה לקראת הדיון.
<זמר בלונדהיים: לאחר שיג ושיח ארוך גם עם נציגי המשווקים, אתמול ובמהלך התקופה שקדמה, אנחנו מבקשים לעדכן על הצעה שנרצה להניח שאת הנוסח שלה נעביר היום שנוכל להציג אותה לוועדה ביום שני לפני ההצבעות, כדי שיידעו.
<זמר בלונדהיים: לא הספקנו לנסח את זה כי הדיון הסתיים רק עכשיו ויש עוד ליבונים קטנים.
<זמר בלונדהיים: .
<נועה בן שבת: את העיקרים שלה אתם מציגים עכשיו.
אלי אלאלוף: אולי תציג את הנוסח.
<זמר בלונדהיים: השאלה הכללית בעצם היתה מידת אחריות המשווק.
<זמר בלונדהיים: הדבר הוצג באריכות בדיון ומאז גם ניהלנו שיח על כך, הקושי שיש למשווקים ביכולת שלהם לבקר, לנתר ולאתר פגמים מסוימים במזון.
<זמר בלונדהיים: הטענה שלהם היא שהיקף האחריות שהוטל על המשווקים הוא לא סביר.
<זמר בלונדהיים: הדיון היה מורכב, בין היתר, כי האחריות על המשווק היא לא ייחודית לתחום המזון.
<זמר בלונדהיים: היא קיימת בתחום התקינה.
<זמר בלונדהיים: אסור למכור מוצר שאינו עומד בתקן, למרות שאתה לא ייצרת אותו ואין לך מושג אם הוא באמת עומד או לא.
<זמר בלונדהיים: זה קיים בתחום הגנת הצרכן.
<זמר בלונדהיים: אם סימון מטעה את הצרכן אז זה לא משנה שאתה לא סימנת אותו וכמשווק יש לך אחריות.
<זמר בלונדהיים: לכן לקח לנו הרבה זמן ללבן את הנושא כי בעצם היתה בקשה לייצר פה הסדר קצת שונה שאין לו תקדים בחקיקה הישראלית עד היום.
<זמר בלונדהיים: לכן הנושא היה מורכב, התעכבנו ואף ביקשנו לדחות את הדיון.
<זמר בלונדהיים: בסופו של דבר, אנחנו רוצים לקבוע סעיף בפרק אחריות המשווק, דווקא לא בסימן ב'.
<זמר בלונדהיים: לכן אנחנו חושבים שאפשר יהיה להצביע על סימן ב' גם בלי הסעיף הזה.
<זמר בלונדהיים: אנחנו נציג אותו לפני הדיון כדי שהקונטקסט יהיה ברור, אבל נצביע עליו בסוף כשנדבר על פרק אחריות המשווק שאינו לא הגענו אליו.
<זמר בלונדהיים: יש יצרן, יבואן, מוביל ומאחסן ובסוף המשווק ועוד לא הגענו לשם.
<זמר בלונדהיים: אני אציג את העקרונות כי את הנוסח אנחנו מגבשים.
אפשרות. אחת: מערכות בקרת איכות הן מאוד יקרות.
אפשרות. אחת: לפעמים הנטל על עסקים קטנים ובינוניים הוא משמעותי ולכן אנחנו לא רוצים להשאיר את זה כחלופה בודדת.
אפשרות. אחת: לכן החלופה השנייה היא, שאם אתה לא מפעיל מערכת בקרת איכות, אז סט מסוים של התנהגויות שאתה מבצע, בעצם יראו אותם כחזקה שפעלת בהתאם להוראת הסעיף, אפילו אם בסוף בפועל היתה חריגה בשאריות חומרי הדברה, מזהמים וכו'.
אפשרות. אחת: כלומר, בעצם יראו אותך כמי שציית לסעיף הזה.
<נועה בן שבת: הסט הזה של ההתנהגויות יפורט?
<זמר בלונדהיים: אני אפרט.
<זמר בלונדהיים: עצם זה שהסט של ההתנהגויות הוא בפרק המשווק, בעצם הוא לא ספציפי למישור האזרחי או למישורים אחרים, אלא הוא חלק ממה שנדרש ברגולציה.
<זמר בלונדהיים: בעצם אומרים לך: או שתקיים את ההוראה הזאת, והדרך לקיים את ההוראה הזאת היא לנקוט באמצעים האלה, דהיינו, או לקיים מערכת בקרת איכות או לעשות סדרה של פעולות אחרות.
<זמר בלונדהיים: העקרונות הכלליים יהיו כאלה שעסק קטן יוכל לקיים ובכך הוא ייראה כמי שקיים את הוראות הסעיף.
<זמר בלונדהיים: נקט את האמצעים הנדרשים כדי לקנות את המזון מגורם שמותר לקנות ממנו, קרי בעל רישיון יצרן וכדומה.
<זמר בלונדהיים: הוא מילא אחר הוראות הדין שחלים עליו, לגבי הפעולות שהמשווק נדרש עצמו לעשות, להחזיק בטמפרטורה ובתנאים מסוימים.
<זמר בלונדהיים: הוא לא פגע במזון.
<זמר בלונדהיים: כלומר, הוא לא ביצע פעולה ששינתה את המזון באופן כזה או אחר.
<זמר בלונדהיים: הפגם במזון, ככל שהיה, לא היה ניכר לעין כך שמשווק סביר היה צריך לזהות אותו.
<זמר בלונדהיים: אריזה מנופחת, אריזה קרועה, עכברים שיוצאים מהביצים שעל המדף.
<זמר בלונדהיים: הוא לא ידע ולא היה עליו לדעת על הפגם.
<זמר בלונדהיים: אנחנו נסייג מזה את המותג הפרטי.
<זמר בלונדהיים: להבנתי, המשווקים לא חולקים על זה שהמצב של משווק שיש לו מותג פרטי הוא יותר דומה ליצרן ופחות דומה למשווק.
<זמר בלונדהיים: יש לו כבר אחריות של יצרן.
<זמר בלונדהיים: כל זה בתנאי שסימונים בסיסיים על המזון יסומנו, כמו, למשל, שם היצרן.
<זמר בלונדהיים: אם שם היצרן לא מסומן, אז הצרכן שקונה את המוצר לא יודע למי לפנות.
<זמר בלונדהיים: אולי המשווק לא אשם וצריך לפנות ליצרן אבל אם היצרן לא מסומן אז לא יודעים למי לפנות.
<זמר בלונדהיים: אלה קבוצה של עקרונות שדובר עליהם עם המשווקים.
<זמר בלונדהיים: לא על הכול אנחנו בהסכמה מלאה אבל העקרונות הכלליים כבר הוצגו מספר פעמים.
<זמר בלונדהיים: אנחנו נעביר נוסח, אני מקווה עד היום בלילה.
<נעה בן שבת: אמרת שהפעיל מערכת בקרת איכות או הפעיל סט מסוים של התנהגויות.
<נעה בן שבת: הפעלת מערכת בקרת איכות באה במקום כל אותן נקודות?
<זמר בלונדהיים: למעט הדרישה של שם היצרן, אחרת זה מייצר חסם משמעותי מידי בפני הצרכן הסופי.
<זמר בלונדהיים: הצרכן לא צריך להתחיל לחפש מי מייצר מוצר מזון מסוים.
<נעה בן שבת: נגיד שהוא ידע.
<זמר בלונדהיים: דרישת הידיעה היא לא במקום.
<זמר בלונדהיים: אם מערכת בקרת האיכות התריעה לו על ליקוי והוא בכל זאת המשיך הלאה, אז מה המשמעות של הפעלת המערכת?
<זמר בלונדהיים: היא לא באמת עוזרת לנו ברצון להגן על הצרכן הסופי.
אלי אלאלוף: אתה מדבר על מערכת בקרת איכות שלו, אז הוא יכול להסתיר את הנתונים.
<זמר בלונדהיים: אם הוא ידע והסתיר את הנתונים כי המערכת התריעה על הפרה, כמובן שזה לא יעזור לו אחר-כך כהגנה שהיתה לו מערכת בקרת איכות.
<נועה בן שבת: התנאים האלה הם תנאים שבאים בנוסף.
<זמר בלונדהיים: חלקם מגולמים בתוך מערכת בקרת איכות.
אלי אלאלוף: אני לא בטוח שהבנתי את כל רזי החוק והתיקונים המוצעים.
אלי אלאלוף: אני אשמח שמי שהבין יגיב למה שהוצע פה ואחר-כך תמשיכו במתן תשובות.
<זמר בלונדהיים: מה שאנחנו מייצרים בעצם זאת חזקה.
<זמר בלונדהיים: כלומר, חזקה שהמשווק נהג כשורה אם הוא ביצע אחד מאלה, הפעיל מערכת בקרת איכות והסייגים שלה, או ביצע את התנאים.
<ענת מימון: החזקה הזאת בעצם חלה בכל המישורים של האחריות.
<זמר בלונדהיים: כן, זה מה שאמרתי.
<זמר בלונדהיים: בגלל שהיא בפרק המשווק כהוראה כללית.
<עדנה הראל: הקושי שהוצג כקושי מהותי על ידי המשווקים הוא ביחס למוצרים ארוזים מראש שנעשים על-ידי היצרן באופן שהמשווק אינו יכול לדעת ולהיות אחראי על התוכן הפנימי שלהם.
<עדנה הראל: לכן המענה כאן הוא מענה לעניין האחריות על מוצרים כאלה, דהיינו, מוצרים ארוזים מראש.
<עדנה הראל: היצרן לא התערב בהם, לא שינה, לא יכול היה לראות שהאריזה נפוחה והוא הפעיל מערכת בקרת איכות.
<עדנה הראל: כמובן קיום מערכת בקרת איכות אצל היצרן היא גם שיקול.
<עדנה הראל: המענה הוא מענה לעניין המוצרים מהסוג הזה, שלגביהם המשווק אמר שיש קושי לקחת אחריות לגבי התוכן הפנימי.
<עדנה הראל: מעבר לזה, הדין הכללי צריך להמשיך לחול.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת שמולי.
איציק שמולי: אני רוצה לברך את נציגי הממשלה וגם את המשווקים.
איציק שמולי: למרות שיש אי הסכמות פה ושם, המתווה הוא מתווה, נכון ומאוזן והוא צודק.
איציק שמולי: זאת התקדמות גדולה מאוד בהשוואה למה שהיה בדיונים הראשונים.
<זמר בלונדהיים: של המשווק.
איציק שמולי: גם במקרה של משווקים גדולים מאוד מאוד?
<זמר בלונדהיים: במתווה המוצע כרגע לא נכנס.
<זמר בלונדהיים: אם אנחנו לא כותבים אחרת, אז בעצם אתה יכול להיכנס לחזקות.
<זמר בלונדהיים: הוא יכול לא להיכנס לאף אחת מהחזקות ובסוף ללכת לבית משפט ולטעון שאפשרות ג' היתה מספיק טובה.
<זמר בלונדהיים: אם השופט ישתכנע, זה בסדר גמור.
<עדנה הראל: לפי הדין הכללי.
אלי אלאלוף: בעקבות השאלה של איציק, אני רוצה להבין.
אלי אלאלוף: אין היום חובה למשווק גדול או ליבואן גדול להחזיק צוות בקרת איכות.
<זמר בלונדהיים: לא.
אלי אלאלוף: לכן הוא יכול לבחור.
<זמר בלונדהיים: אנחנו מקווים שזה גם יהווה תמריץ לזה.
אלי אלאלוף: למה תמריץ?
אלי אלאלוף: למה לא לקבוע שמי שמשווק מעל 20 טון?
<אמיר רשף: המצב, כפי שאנחנו מבינים מהמשווקים, זה שלרובם הגדול אין את המערכות האלה.
אלי אלאלוף: את זה אני מוכן עד 4 שנים.
אלי אלאלוף: למה לא להתחיל לחייב?
אלי אלאלוף: למה לא חייב גופים שמייצרים כל-כך הרבה כמויות, שלא תהיה מערכת של בקרת איכות?
אלי אלאלוף: זה נראה לי אבסורד להשאיר את זה לרצון הטוב של מערכת.
<אמיר רשף: למערכת בקרת איכות יש עלויות וצריך להבין את זה.
<אמיר רשף: דרך החוק הזה אנחנו מנסים לייצר סטנדרטים מה נדרש ממשווק ואיזה סוגי מוצרים הוא יכול לשים אצלו במדף ואיזה לא ואיך הוא צריך לבדוק את עצמו.
<אמיר רשף: המשמעות של להגיד לכולם לעשות מערכת בקרת איכות, יש לזה עלויות גדולות.
אלי אלאלוף: לא לכולם.
אלי אלאלוף: תאר לך שעכשיו תגיד לכל מי שמייבא תרופות שלא צריך בקרת איכות.
<אמיר רשף: אנחנו חושבים שהחוק מייצר את האיזונים והדרישות ההולמות לעניין הזה.
אלי אלאלוף: אני לא אחייב אתכם לגמור את זה במסגרת הסיבוב הזה של החוק אבל אני מציע שהנושא הזה ייבדק בצורה יסודית.
אלי אלאלוף: תגיעו לסיכום והצעה.
אלי אלאלוף: במסגרת המעקב שיהיה לנו על החוק, תהיו מוכנים לתת לנו תשובות, לפחות חלקיות.
<נועה בן שבת: גם על היצרנים אתם לא מציעים להקים מערכת בקרת איכות.
<זמר בלונדהיים: השר רשאי לקבוע סוגי מזונות שהייצור שלהם הוא בתנאים.
איציק שמולי: אני רוצה להשלים.
איציק שמולי: יש לי הערה שהיא חצי נורמטיבית וחצי משפטית.
איציק שמולי: מי שבוחר את האופציה השנייה והוא צריך לעמוד באותו סט של פעולות, אז ברור שיש דברים שהם שחור או לבן.
איציק שמולי: קנית ממישהו מורשה או שלא היה מורשה?
איציק שמולי: אבל יש גם התנהגויות שהן בנסיבות העניין ואתה בעצם בודק סבירות.
איציק שמולי: האם בסופו של דבר, עד כמה עמום העניין הזה נשאר לפרשנות?
איציק שמולי: אם יש מישהו שלא ביצע סדרה מסוימת של פעולות, האם ההתנהגות כלפיו תהיה בהתאם לגודלו?
איציק שמולי: אין לי דוגמה ממשית ואני לא יודע אם השאלה ברורה.
<זמר בלונדהיים: השאלה ברורה.
<זמר בלונדהיים: אנחנו חושבים ששתי האפשרויות מגלמות בתוכן אי ודאות מסוימת למי שבוחר באפשרות השנייה, לא כדי לייצר תמריץ אלא בלית ברירה.
<זמר בלונדהיים: מערכות אבטחת איכות מקובלת הן מערכות שנבחנו וגובשו על-ידי אנשים שהם מומחים לתחום בטיחות המזון ולכן הן מגלמות בתוכן.
<זמר בלונדהיים: גם אם בסוף אף אחת לא מאה אחוז, גם אם היו טעויות, אתה אומר שעשית כל מה שאפשר.
<זמר בלונדהיים: אם אתה לא מפעיל מערכת בקרת איכות אין בזה פגם מוסרי אבל זה אומר שאתה לא נוקט בסדרה בדוקה ומקצועית מאוד של בדיקות אלא אתה נוהג באופן סביר.
<זמר בלונדהיים: מה היא הסבירות?
<זמר בלונדהיים: אז זה בהתאם לגודל עסק.
<זמר בלונדהיים: מכולת משה זה לא כמו מישהו שיש לו רשת מכולות.
<זמר בלונדהיים: זה גם בהתאם למוצר, הסיכון הנשקף ממנו, מי היצרן, ממי קנית.
<זמר בלונדהיים: לכתוב את כל זה בחוק אנחנו פשוט לא יודעים ואין ברירה אלא לתת לדבר הזה להתפתח אט אט בבתי המשפט תוך ניסוי ותהייה.
<זמר בלונדהיים: יש לזה מחיר מסוים, אבל גם לכתוב את הדברים ברחל בתך הקטנה בחוק יש לזה גם מחיר כי אנחנו יכולים לפספס.
<עדנה הראל: אבל בכל זאת אנחנו מציעים לצמצם.
<עדנה הראל: במקום מה שקיים בדין הכללי, ספציפית לעניין אותם מוצרים ארוזים מראש, ניתן איזה מכלול של סטנדרטים שיהיו קונקרטיים ברובם, ככל האפשר.
<נופר טל: יש לי שאלה כאזרחית.
<נופר טל: אני אתן דוגמה.
<נופר טל: במכולת בשכונה של ההורים שלי זה אתגר למצוא מוצר שהוא לא פג תוקף, או שעל חצי מהמוצרים יש תוויות בעברית כי זה יבוא מקביל.
<נופר טל: יש אוכלוסיות שאין להן רשת קמעונאית גדולה.
<נופר טל: אני רוצה לדעת למה באותה מכולת, כשמדובר על מזון ארוז מראש, למה אין לו את אותה אחריות?
<עדנה הראל: התשובה היא אנחנו משיתים את אותה אחריות.
<עדנה הראל: החזקה שאנחנו יוצרים מאפשרת למשווקים הגדולים התמודדות בדרך שהיא יותר מתאימה להם באמצעות מערכות אבטחת איכות.
<עדנה הראל: ירצה המשווק הקטן לעשות מערכת אבטחת איכות, הוא יוכל לעשות את זה.
<עדנה הראל: אנחנו נותנים לו חלופה חזקה אחרת.
<עדנה הראל: האחריות היא אותה אחריות.
<ישגב נקדימון: אני מטעם רשתות ה שיווק.
<ישגב נקדימון: שתי שאלות לגבי המתווה המוצע.
<ישגב נקדימון: ראשית, האם החזקה או שתי החלופות תחולנה על כלל ההוראות שכרגע נמצאות בהצעת החוק ומתייחסות לאחריות משווק, למעט אלה שבהן אין מחלוקת שהן באחריותו של המשווק?
<זמר בלונדהיים: כמו שאמרתי, מעצם זה שנמקם את זה בפרק המשווק, זה בעצם הופך להיות חלק מהרגולציה עצמה.
<זמר בלונדהיים: למשל, לעניין עיצום כספי.
<זמר בלונדהיים: אם אנחנו אומרים שמי שמפעיל מערכת בקרת איכות הוא בחלופה הראשונה, אז הוא בעצם לא ביצע את ההפרה ולכן לא מטילים על זה עיצום כספי.
<עדנה הראל: השאלה היתה אם זה על אותם הסעיפים?
<ישגב נקדימון: מה מוחרג מאותם הסעיפים?
<זמר בלונדהיים: שאלת האם זה בכל המישורים ועניתי על זה.
<זמר בלונדהיים: החלק השני, האם זה על כל הסעיפים?
<זמר בלונדהיים: כמובן שזה לא יחול על סעיפים שנוגעים לאחריות הישירה של המשווק שעליהם לא היה ויכוח אף פעם והם לא על השולחן.
<ישגב נקדימון: למשל?
<ישגב נקדימון: תן דוגמה.
<זמר בלונדהיים: להחזיק את המוצר בהתאם להוראות היצרן.
<זמר בלונדהיים: אין שום סיבה לתת סייגים.
<זמר בלונדהיים: לא לשנות סימון ללא היתר, לא לפגום במוצר, לא לשנות, להוסיף לא.
<זמר בלונדהיים: אף פעם לא היתה מחלוקת על זה.
<זמר בלונדהיים: לגבי הסעיפים האחרים, יש רשימת סעיפים, שעליה התכתבנו בנוסחים קודמים.
<זמר בלונדהיים: יכול להיות שיהיו מחלוקות פה ושם ואנחנו נעביר לכם נוסח.
<זמר בלונדהיים: הרעיון הוא לסעיפים הקונקרטיים שדיברנו עליהם בעבר כמו חומרי הדברה ומזהמים.
<זמר בלונדהיים: על זה נשאלנו פה.
<זמר בלונדהיים: מערכת בקרת איכות אמורה להתריע על פגמים ולאתר אותם.
<זמר בלונדהיים: אם איתרת אותם ואז בכל זאת מכרת, מה עשינו בזה?
<זמר בלונדהיים: לכן ה"ידע או ידע עליו לדעת בוודאי יהיה".