GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: למה לא מוציאים את כל הנושא של הטיפול בגזזת ובפוליו מטיפול של עורכי הדין והחברות אם אין צורך בייצוג כזה?
אלי אלאלוף: למה אנחנו לא מוציאים אותם?
<ענת קאופמן: אדוני, אתמול התפרסמה בעיתון - - -
אלי אלאלוף: גם לי מותר לשאול.
אלי אלאלוף: אם לפי החוק של גזזת ופוליו אפשר לא להזמין ייצוג או עזרה, למה אנחנו צריכים להשאיר את זה בטיפול עורכי הדין או החברות?
מיקי רוזנטל: אני אענה לך.
<יהודה דורון: החוק קבע שבפוליו נכה לא צריך להוכיח.
<יהודה דורון: אם יש לו ניידות או קצבה כלשהי והוא נכה פוליו שעומד בקריטריון, הוא מקבל את זה בלי בדיקות ובלי שום דבר.
<יהודה דורון: הבעיה היא כאשר הוא לא מקבל, כי אז הוא יכול ללכת – כאשר דוחים אותו – לעורך דין אבל לא בשלב הראשון.
אלי אלאלוף: הבנתי.
אלי אלאלוף: בטלו את השאלה.
אלי אלאלוף: לא צריך להתייחס אליה.
אלי אלאלוף: אני קיבלתי אישור שכן צריך ייצוג.
אלי אלאלוף: תמשיכו.
<נעה בן שבת: יכול להיות שאתה לא צריך ייצוג, אבל אנחנו לא מונעים ממך.
מיקי רוזנטל: אנחנו לא רוצים למנוע.
אלי אלאלוף: אני מקבל.
אלי אלאלוף: מי רוצה להתייחס לסעיף שהוקרא?
<גלעד מרקמן: לגבי המספר שישים חודשים.
<גלעד מרקמן: זה קשור לכל התחשיבים הכספיים ואני לא מתייחס לזה כי אני הבנתי שאנחנו נדון בזה ביום ראשון.
<נעה בן שבת: אולי תסביר.
מיקי רוזנטל: אמרנו שרק על אחוזים נדבר ביום ראשון.
<גלעד מרקמן: רואה חשבון מלול יסביר את זה טוב ממני.
<גלעד מרקמן: בסופו של דבר, רואה חשבון מלול, כמה חודשים מהגמלה זכאי לקבל המטפל, בין אם זאת החברה ובין אם זה עורך הדין?
<גלעד מרקמן: כשאתה עושה באחוזים, השאלה היא אחוזים ממה.
<גלעד מרקמן: עשרה אחוזים משישים חודשים, אלה שישה חודשים אבל אתה יכול גם לקחת חמישה אחוזים מ-120 חודשים וזה יוצא אותו הדבר.
<גלעד מרקמן: המספר שישים חודשים הוא הצד השני של המטבע של האחוזים.
<גלעד מרקמן: לא מספיק שתקבע אחוזים ולא תקבע את מספר החודשים.
<גלעד מרקמן: רואה חשבון מלול יסביר את זה יותר טוב ממני.
<גלעד מרקמן: אחד קשור בשני.
<גלעד מרקמן: תוריד את האחוזים ותעלה את מספר החודשים, תגיע לאותה תוצאה.
<גלעד מרקמן: על החישובים הכספיים אין לי טעם לדבר ולכן אני רק הערתי את ההערה למה אני לא מתייחס לזה.
<גלעד מרקמן: אני רוצה להתייחס לנושא של הרטרואקטיביות או הזמניות.
<גלעד מרקמן: בסעיף 8 לחוות דעתו של רואה חשבון מלול בעמוד 4 בפרק הראשון, הוא ממליץ במפורש לתת תמריץ עבור כך שאנחנו, החברות או מי שמטפל ינסה להוציא תשלומים רטרואקטיביים.
<גלעד מרקמן: יש מקרים.
<גלעד מרקמן: בעצם כאשר אתם באים ואומרים שאנחנו לא נותנים לכם, אתם תקבלו שישים חודשים, הוא יקבל לצמיתות, הוא קיבל לעשר שנים ואתם תקבלו מזה רק חמש שנים והמלחמה שלכם כמה לקחת אחורה וכמה הוא יקבל רטרואקטיבית, לא תוסיף לכם כלום – לא נתאמץ.
<גלעד מרקמן: לא נעשה את זה.
<גלעד מרקמן: אמר חבר הכנסת רוזנטל בתחילת הדרך שיש לנו את חוות הדעת של רואה חשבון מלול וזה מה שאנחנו צריכים לעשות.
<יהודה מלול: זאת המלצה.
<גלעד מרקמן: זאת המלצה ולכן את ההמלצה הזאת אנחנו מבקשים לקבל – או להוסיף את האחוזים בכלל או לתת להוסיף גם את הרטרואקטיביות.
<גלעד מרקמן: לתת לנו תמריץ.
<גלעד מרקמן: תבינו, בלי תמריץ, אנחנו לא צדיקים, יהיו מעטים שעושים פרו בונו והרוב, החלק הגדול, לא יתאמץ.
<גלעד מרקמן: תנו לנו תמריץ.
<גלעד מרקמן: תשתמשו בכלכלה כדי להמריץ את האנשים להוציא גמלאות.
<נעה בן שבת: אני רוצה לשאול אותך.
<נעה בן שבת: כאן אנחנו קוראים לרטרואקטיביות תקופה שבעדה שולמה הגמלה הקודמת להגשת התביעה או קודמת לאישור התביעה.
<נעה בן שבת: אתה חושב שצריך איזה תמריץ בחלוף הזמן שבין הגשת התביעה לבין אישור התביעה?
<נעה בן שבת: בוא נשאל על חלק הזמן הזה.
<נעה בן שבת: צריך תמריץ?
<נעה בן שבת: צריך תמריץ מיוחד?
<נעה בן שבת: אתה תגיד להם, לא, המוסד לביטוח לאומי, אל תשלם לי את זה ממועד הגשת התביעה אלא תשלם לי את זה רק מיום שאושרה התביעה?
<נעה בן שבת: מה פה התמריץ לעניין הזה?
<נעה בן שבת: גם לתקופה הקודמת, בסך הכול בן אדם מגיע עם מסמכים והרבה פעמים אלה מסמכים שכבר היו ברשותו.
<נעה בן שבת: המצב הרפואי הוא כבר מצב קודם.
<נעה בן שבת: אני לא מבינה.
<נעה בן שבת: התמרוץ הזה לרטרואקטיביות, אנחנו קיבלנו כאן נתונים שמדובר ברטרואקטיביות של שנה בממוצע.
<נעה בן שבת: אנחנו לא מדברים על משהו שהוא כל כך נדיר.
מיקי רוזנטל: יותר זה.
מיקי רוזנטל: המוסד לביטוח לאומי לא משלם אחורה יותר משנה.
<קריאה: רק בנכות כללית.
מיקי רוזנטל: אפילו אנשים שהתאלמנו - יש מצב אבסורדי בחוק – ולא תבעו ופנו לבית משפט, זה החוק.
מיקי רוזנטל: אין רטרואקטיביות יותר מהתקופה הזאת.
<שלומי מור: נכון מה שנאמר.
מיקי רוזנטל: תאמין לי, אני עובד, אתה יכול לבוא ולעזור לי.
מיקי רוזנטל: כמה עבודה יש לי בביטוח הלאומי.
מיקי רוזנטל: המון.
<שלומי מור: התשלום הרטרואקטיבי הוא של 12 חודשים אבל כפי שצוין כאן נכון, אם לקח עוד שנה או שנה וחצי עד שהתקבלה ההחלטה הסופית, מה ההיגיון לתמרץ על התקופה הזאת פלוס על התקופה הרטרואקטיבית?
<שלומי מור: מדוע צריך להיות כאן אינסנטיב מבחינת התשלום הרטרואקטיבי?
אלי אלאלוף: אני חושב שהדברים של עורך דין מור מספיק ברורים כדי שלא נמשיך בנקודה הזאת.
<אלון אהרונוב: לא הייתה כאן תשובה.
אלי אלאלוף: שאלה טכנית.
אלי אלאלוף: אתם תסכימו להאריך את הישיבה עד 1:30?
<לבנת פורן: מצטערת, כאן אנשים שלא יכולים.
עד 1: התשובה של עורך דין מור מספקת אותנו.
<גלעד מרקמן: אדוני, לא קיבלתי תשובה.
<גלעד מרקמן: שאלתי שאלה.
<אלון אהרונוב: כמו שעורך דין מרקמן אמר, כשאתה מתחיל לטפל בתביעה, אתה כמובן רוצה לקבל כמה שיותר אחורה וכמה שיותר קדימה.
<אלון אהרונוב: אם קיבלת אחורה וקדימה שישים חודשים, זה בסדר גמור.
<אלון אהרונוב: אבל מה קורה במצב שהתחלת את הטיפול, הטיפול למשל שנה ונותנים לך את הזכאות מחודש שבו יש החלטה.
<אלון אהרונוב: אין רטרואקטיביות בכלל.
<אלון אהרונוב: הבן אדם קיבל לצמיתות.
אלי אלאלוף: עורך דין מור, זה אפשרי?
<אלון אהרונוב: אם אפשר להשלים.
<אלון אהרונוב: אם הבן אדם קיבל מכאן והלאה לצמיתות, אנחנו נגבה על פי החוק במשך שישים חודשים, נדון אחרי כן באחוזים, אבל איזה אינסנטיב יש למייצג, לחברה המסייעת, לטפל ולהילחם גם על השנה, שנתיים, שלוש שזה שנה מיום ההגשה ועוד שנתיים משך הטיפול?
<שלומי מור: סיטואציה שלפיה בן אדם יגיש תביעה ואחרי חצי שנה יגיע לוועדה והנכות תיקבע רק מהיום של הוועדה, זאת סיטואציה שאני לא יכול לחשוב איך היא קורית.
<קריאה: ומיום ההגשה?
<לבנת פורן: אנחנו יכולים להראות לך לקוחות כאלה.
<שלומי מור: אם כן, אלה מיעוטם של המקרים.
<שלומי מור: הרי שכאשר אתה מגיש את התביעה, ממילא אתה כבר מגיע עם המסמכים הרפואיים ומצבך כבר הוא כזה או אחר שמגובש.
<שלומי מור: לכן לרוב הקביעות לא רק שהן ממועד הגשת התביעה אלא הן רטרואקטיביות.
<שלומי מור: לכן החשש שמועלה כאן הוא לא חשש.
<נעה בן שבת: אגב, אני רוצה להזכיר שבסכומי הגבייה, באפשרויות הגבייה, דיברנו על אפשרות הקדמת גבייה, גבייה של חלק יותר גדול מהסכום הרטרואקטיבי דבר שבעצמו יוצר תמריץ לגבות סכום רטרואקטיבי יותר גדול כדי לקחת ממנו סכום חד פעמי.
<קריאה: זה רק בקשר לתזרים.
<אילת גולומב פלנר: בהמשך למה שאמרה היועצת המשפטית.
<אילת גולומב פלנר: מה שאפשר להציע, כדי באמת לא לגרום לכפל, שתוסף אפשרות שאם הלקוח קיבל כבר גמלה לצמיתות והמאבק הוא רק על הרטרואקטיביות, לתגמל בנפרד את הרטרואקטיביות.
<קריאה: זה נכון מאוד.
מיקי רוזנטל: אני אומר שאם הם יביאו לוועדה ביום ראשון חמישים מקרים שהם טיפלו בהם ודרישה רטרואקטיבית, אנחנו נשקול את זה באהדה.
<אילת גולומב פלנר: למה?
<אילת גולומב פלנר: לעשרה לא מגיע?
מיקי רוזנטל: הטענה שלנו וגם של הביטוח הלאומי, וגם ההיגיון אומר את זה, שאם יש מקרים כאלה בכלל, הם כל כך נדירים.
<אילת גולומב פלנר: תנו להם את האפשרות.
<קריאה: נביא חמישים מקרים.
מיקי רוזנטל: תביא חמישים מקרים ונדון.
מיקי רוזנטל: מקרים שהייתה תביאה רק על הרטרואקטיביות.
<נעה בן שבת: רק על הרטרואקטיביות אבל שהיא עולה על שנה.
מיקי רוזנטל: שעולה על שנה.
מיקי רוזנטל: רק על הרטרואקטיביות שעולה על שנה כי אחרת זה בתוך השישים.
<קריאה: אתה לא מבין.
מיקי רוזנטל: עוד פעם לא הבנתי.
<אילת גולומב פלנר: אם הקביעה היא ממועד ההחלטה ואילך ואנחנו מביאים את מה שהיינו צריכים - - -
מיקי רוזנטל: אני אבהיר למה התכוונתי.
מיקי רוזנטל: אם הביטוח הלאומי נתן רק חודש או חודשיים רטרואקטיבי, ואתם השגתם לו שנה אחורה, אתם תביאו חמישים מקרים כאלה ואנחנו נדון בזה באהדה.
<יניב גוזלן: מיום ההחלטה.
<יניב גוזלן: לא מיום הגשת התביעה.
מיקי רוזנטל: מעל שנה אחורה.
<יניב גוזלן: סלח לי, אתה לא מקשיב.
<יניב גוזלן: אני אסביר.
מיקי רוזנטל: לא אתה.
מיקי רוזנטל: אני ביקשתי מהביטוח הלאומי.
<שלומי מור: שנה אחורה אפשר לקבל לכל היותר מיום שבו הוגשה התביעה.
<שלומי מור: אבל הוועדה יכולה להתכנס גם שנה אחרי יום הגשת התביעה ולכן אנחנו מדברים על 24 חודשים רטרואקטיביים אלא שכפי שנאמר כאן, זה שלקח לביטוח הלאומי שנה לקבוע את אחוזי הנכות, למה שזה ייתן תוספת בשכר הטרחה?
אלי אלאלוף: אני מבקש להבין את זה.
אלי אלאלוף: גם לנו מותר לפעמים להבין מה שמתרחש כאן.
אלי אלאלוף: אם לביטוח הלאומי לוקח שנה ולפעמים יותר משנה לתת תשובה שמזכה בקצבה, למה הוא לא ייקח בחשבון מהתחלת הגשת התביעה.
<שלומי מור: בוודאי אדוני.
<שלומי מור: בוודאי.
<שלומי מור: ברגע שנקבעת ההחלטה, התשלום יכול להיות אפילו שנה לפני מועד הגשת התביעה.
<שלומי מור: גם אם לקח לי שנה, אני אשלם שנה רטרואקטיבית ממועד הגשת התביעה.
מיקי רוזנטל: אלה בדיוק המקרים שאני מבקש שתביאו.
<שלומי מור: המקרים האלה, מהותית אדוני, לא שונים ממקרים בהם אין תקופה רטרואקטיבית ויש רק שישים חוזים לשישים חודשים קדימה.
<שלומי מור: למה מהותי אמור להיות שוני כאן בתגמול של עורך הדין?
אלי אלאלוף: שאלה מאוד ברורה.
אלי אלאלוף: רק אחד יענה.
<אלון אהרונוב: אני אענה.
<אלון אהרונוב: כמו שאמר עורך הדין, אם התביעה לקחה שנה, אפשר לקבל ביום קבלת הקצבה, ביום קבלת הזכאות, שנתיים אחורה.
<אלון אהרונוב: שנה זמן הטיפול ועוד שנה מיום הגשת התביעה.
מיקי רוזנטל: את זה כבר אמרו.
<אלון אהרונוב: במידה והם נתנו חצי שנה רטרואקטיבית מיום האישור, יש לנו עדיין שנה וחצי שהלקוח לא זוכה בגינה.
<אלון אהרונוב: איזה אינסנטיב יש לאיש המקצוע להמשיך ולהילחם כי הוא את שכר טרחתו כבר קיבל?
<אלון אהרונוב: אומרת גברת נועה שלגבי העניין הזה יש לכם תמריץ כדי להקדים את התזרים אבל הקדמת התזרים זה עניין שולי ביחס לעניין הזה.
מיקי רוזנטל: אני אמרתי שזה מקרים נדירים ואתם אומרים שזה לא נדיר, אז תביאו דוגמאות.
<לבנת פורן: נביא את חמישים המקרים שביקשת.
<אלון אהרונוב: גם אם אלה מקרים נדירים, במקרים הספציפיים האלה אין בעיה לנסח – יש כאן הרבה עורכי דין ויש עוד שישים-שבעים אלף בחוץ – עוד סעיף שאומר שבמידה וצריכים להילחם רק על הרטרואקטיבי, זה יבוא במניין נוסף ולא בתוך השישים חודשים.
<קריאה: אבל אז רטרואקטיביות לפני קבלת ההחלטה.
<א.ש: יש לי שתי הערות כאשר הערה אחת היא על השישים חודשים.
<א.ש: האם זה חל גם על עורכי הדין ומה עם כאלה שחתמו על חוזה ליותר זמן טרם שינוי החוק המוצע?
<א.ש: זאת אומרת, נגיד שלפי חוק החוזים – עם עורך דין חל חוק החוזים – התחייבתי לתשע שנים.
<א.ש: עכשיו השינוי חל אחורה או שהוא מעכשיו והלאה?
<א.ש: הוא לחתימה קדימה?
<נעה בן שבת: רק לחתימה קדימה.
<א.ש: שאלה שנייה.
<א.ש: שאלה לעורך הדין של ביטוח לאומי.
<א.ש: כאשר אתם מקצצים מצב קודם, זה נראה לך תקין?
<א.ש: מה שקורה זה שכאשר אני למשל מגיש ניירת לביטוח לאומי, אתה בודק אותי מכל הכיוונים ואתה אומר לי: רגע, הגשת לי שני מסלולים, גם נכות מעבודה וגם נכות כללית, הלכת על שני הערוצים ופתאום נמצאתי על ידי המוסד - וחשוב לתת את הדוגמה הזאת – כמי שיש לו נכות קודמת ויש לו היסטוריה רפואית.
<א.ש: אבל לא שילמת לי קצבה רטרואקטיבית.
<א.ש: אם אתה אומר שיש לי משהו, מצב קודם, וזאת הסיבה למה אני עברתי לנכות כללית ולא נכות מעבודה כאשר הנכות שלי נגרמה מעבודה ולא בגלל נסיבות חיי הקשות, ואני פותח כאן ואני אומר שאני מסתכן.
<א.ש: לא נראה לי תקין.
<א.ש: אני כלקוח, כנכה, חושב שזה לא בסדר לנכות גם את המצב הקודם.
אלי אלאלוף: זה לא מקום לדיונים אישיים.
<א.ש: נתתי כדוגמה אישית.
אלי אלאלוף: אחרון בסעיף הזה, עורך הדין מור.
<שלומי מור: הסביר לי כאן חברי למה הכוונה לעניין הרטרואקטיביות.
<שלומי מור: הוא אומר שאנחנו עורכי הדין מקבלים אחוזים כפול שישים חודשים ולכן לנו לא יהיה בעצם אכפת אם הוא יקבל שנה וחצי אחורה או רק מכאן קדימה.
<שלומי מור: בעצם פגעתם באינסנטיב שלנו לעזור לו רטרואקטיבית.
<שלומי מור: יש טעם בטענה.
אלי אלאלוף: זה מקצועי מאוד.
אלי אלאלוף: אני מתבייש בהערה הזאת.
אלי אלאלוף: לא חייבים לחזור על דברים שמביישים אותם.
אלי אלאלוף: זה מבייש אתכם.
אלי אלאלוף: אם אתם עובדים רק לפי אינסנטיב, אני הייתי מתבייש בזה.
אלי אלאלוף: אנחנו ממשיכים הלאה.
<קריאה: כבוד יושב ראש הוועדה, אני לא מתבייש.
<קריאה: אני עובד קשה.
<קריאה: למה אני צריך להתבייש?
<אילת גולומב פלנר: הסעיף כאן מתייחס לתקופה של שישים חודשים ואני רוצה להסביר את השינוי שחל כתוצאה מיצירת תקופה של שישים חודשים.
<אילת גולומב פלנר: נדמה לנו שזה יצר תקלה בתחשיב.
<אילת גולומב פלנר: העברנו בעניין הזה הערות לרואה חשבון מלול.
<אילת גולומב פלנר: אני רוצה להסביר מה קורה.
<אילת גולומב פלנר: היום החברה של לבנת פורן למשל גובה לפי 48 חודשים.
<אילת גולומב פלנר: כשעוברים לשישים חודשים, יש יותר אנשים שלא יקבלו שישים חודשים בגלל הפנסיה.
<אילת גולומב פלנר: הם יוצאים לפנסיה אחרי חמישים חודשים, אחרי 55 חודשים.
<אילת גולומב פלנר: ממוצע האנשים שיקבלו יורד.
<אילת גולומב פלנר: היחס בין הממוצע בפועל למספר החודשים התיאורטי, הוא לא אותו יחס שהיה קודם.
<אילת גולומב פלנר: אם קודם היה נגיד 45 מתוך 48, זה לא אותו יחד לשישים והיחס הוא יותר נמוך.
<אילת גולומב פלנר: את הדבר הזה חייבים להביא בחשבון.
<אילת גולומב פלנר: אפשר להקטין את זה משישים לחמישים או ל-48, ואז זה יצא בסדר אבל ברגע שהגדלנו לשישים, צריך להביא בחשבון את האנשים שירדו בדרך ולעשות ממוצע אמיתי ואז זה חייב להגדיל את האחוזים בהתאם.
<יניב גוזלן: אני רוצה לומר שגם אנחנו העברנו נתונים למלול בעניין הזה.
<יניב גוזלן: אתה עוד לא קיבלת את זה, אבל ביקשת לקבל את זה פיזית אתמול עת נפגשנו יחד עם נציגי מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
<יניב גוזלן: יש מספר גורמים - ואני גם הצגתי את זה לחברי הכנסת בפגישות אישיות - שצריך לשים לב אליהם.
<יניב גוזלן: החברות עבדו עד היום וגבו את העמלות שלהן ביחס לשלושים עד 48 חודשים.
<יניב גוזלן: כך עבדו החברות השונות.
מיקי רוזנטל: פלוס הרטרואקטיבי.
<יניב גוזלן: במקרה של חברת זכותי, אותה אני מייצג – 43 חודשים כולל רטרואקטיבית אבל ה לא הנושא עכשיו כי לא מדברים על החברה שלי.
<יניב גוזלן: הוועדה החליטה לחשב את העמלות על פני תקופה של שישים חודשים.
<יניב גוזלן: יש מספר סיבות שגורמות לכך שבפועל אנחנו לא גובים, ואמול הסברנו את זה לרואה חשבון מלול, שישים חודשים מהסיבות הבאות: אחת, נשים שמתחילות לקבל את הקצבה מגיל 57 ומעלה עד גיל 62 בלבד, אז הקצבה נפסקת.
<יניב גוזלן: שנית, גברים שמתחילים לקבל את הקצבה מגיל 63 ו-64 ועד גיל 67 בלבד, או מגיל 62 ומעלה.
<יניב גוזלן: שלישית, נכויות זמניות לתקופות קצובות שהן יכולות להיות רק ל-12 חודשים, ל-24 חודשים, ל-36 חודשים.
<יניב גוזלן: רביעית, קצבאות עבודה של נפגעי עבודה במענקים שמהוונים ל-43 חודשים.
<יניב גוזלן: את הנתונים אנחנו מעבירים ליהודה מלול.
<יניב גוזלן: אנחנו מעריכים כרגע את אומדן התקופות בגינן אנחנו מתוגמלים רק ל-45 עד 50 חודשים בממוצע, טווח.
<יניב גוזלן: זה אומר שהעמלות שלנו נפגעות בסדר גודל של עשרים אחוזים בגלל הארכת התקופה הנמדדת.
<יניב גוזלן: אתם תצטרכו לתת לזה ביטוי כדי שאנחנו לא ניפגע.
<יניב גוזלן: יהודה מכיר את הנושא הזה.
אלי אלאלוף: בבקשה, התייחסות אחרונה.
אלי אלאלוף: נסכם עם ההודעה של יהודה מלול.
<יהודה מלול: אני רק אומר שהיות ולא קיבלתי ממך את הנתונים, המספר שאמרת נראה לי קצת בעייתי.
<יהודה מלול: כשמסתכלים על הנתונים של ביטוח לאומי, הם מראים נתונים אחרים.
<לבנת פורן: אלה אוכלוסיות שונות לגמרי.
<יניב גוזלן: האוכלוסייה שלי ואוכלוסיית ביטוח לאומי, זה לא אותו הדבר.
אלי אלאלוף: אם היינו צריכים לספור את האוכלוסייה במדינת ישראל, היינו מגיעים ל-15 מיליון.
אלי אלאלוף: כל אחד מטפל במישהו אחר.
אלי אלאלוף: זה פשוט לא יאומן.
<יהודה מלול: אכן, ברגע שמייצרים הגדלה של התקופה, יש גופים מסוימים שאם אתה סופר להם שישים חודשים, על פניו הם לא מקבלים קצבה במשך שישים חודשים אבל יש את הנושא של גמלאות קטנות.
<יהודה מלול: למשל בגמלה חד פעמית, אתה בעצם מייחס אותה לפי גמלה קטנה ואז יש איזשהו פיצוי נוסף דרך הנושא הזה.
<לבנת פורן: לא קשור.
<יניב גוזלן: לא הבנתי.
<יהודה מלול: נניח בן אדם מקבל גמלה בסך אלפיים שקלים לשלושים חודשים.
<יהודה מלול: ההתייחסות אליו, לפחות להבנתי, צריכה להיות כאלף שקלים לשישים חודשים ולכן הוא צריך לקבל את הפיצוי של 800 שקלים.
<יניב גוזלן: אנחנו לא מבינים.
מיקי רוזנטל: בגמלאות קטנות יש פיצוי על זה.
<יהודה מלול: בגמלאות קטנות יש אחוז מוגדל.
<לבנת פורן: אבל זאת גמלה בסך אלפיים שקלים ולא אלף.
מיקי רוזנטל: זה תיקון שאתה צריך להכניס אותו.
מיקי רוזנטל: למה אתם צועקים?
מיקי רוזנטל: אתם רוצים לבלבל אותו?
<לבנת פורן: אנחנו רוצים להבין מה לעשות.
מיקי רוזנטל: אתם לא נותנים לו לדבר ואחר כך אתם טוענים שאתם לא מבינים.
<יהודה מלול: רכיב שני.
<יהודה מלול: אנחנו מדברים על איזשהו פגם בחישוב שלי.
<יהודה מלול: נעשתה איזושהי הנחה שסדר גודל של עשרה אחוזים מהגמלאות שאתם זוכים בהן, אתם לא תצליחו לגבות אותן במלואן מסיבה כלשהי.
<יניב גוזלן: הנחות וחובות אבודים.
<יהודה מלול: הנחות וחובות אבודים.
אלי אלאלוף: אתם חושבים שהדיון הזה הוא רק בשבילכם?
אלי אלאלוף: אם כן, בואו נשאיר אתכם עם מלול ונלך הביתה.
אלי אלאלוף: הדיון הוא לא אתכם אלא הוא אתנו.
אלי אלאלוף: אנחנו מרשים לכם להשתתף בדיון, אבל אל תהפכו את היוצרות כאילו אתם בעלי הבית ואנחנו דיירי משנה.
<יהודה מלול: לטעמי העשרה אחוזים כן כוללים בתוכם גם מקרים כאלה.
<יהודה מלול: כאשר אנחנו חישבנו – לא אצל כולם אבל לפחות בחלקם – את הגמלה הממוצעת, גם שם התעלמנו קצת ממצב של לפחות גמלאות מתחת לתקופה שאתם בזמנו גביתם ולכן המיצוע שביצענו.
<יהודה מלול: לצורך העניין, אם אני לקחתי לשם דוגמה חברה א', אני באתי ולקחתי בעצם את המקסימום חודשים שגובה החברה ולכן בעצם הגמלה הממוצעת שלי שחושבה, היא כבר היום קצת יותר קטנה מהגמלה הממוצעת שיש באמת לחברות והיא נובעת מזה שלא מכולם הם יכולים לגבות את מלוא הסכום.
אלי אלאלוף: אמרתי מראש, יש לכם עוד זכות בפרוזדורים להשלים אינפורמציה.
אלי אלאלוף: בשבילנו זה מספיק.
אלי אלאלוף: אני מבקש להמשיך בקריאת הצעת החוק.
<נעה בן שבת: (1) חלק הגמלה לעניין מענק לפי סעיף 107 או מענק לפי סעיף 4(ג) לחוק פיצוי לנפגעי פוליו יהיה סכום המענק.
<נעה בן שבת: שולמה לפני קבלת המענק קצבה חודשית לפי קביעה זמנית ומספר החודשים שבעדם שולמה קצבה כאמור בצירוף התקופה שלפיה חושב המענק עולה על שישים חודשים, יובא בחשבון לעניין חלק הגמלה לפי פסקה זו רק חלק מהמענק שבצירוף מספר החודשים שבעדם שולמה הקצבה יהיה שווה לשישים חודשים.
<נעה בן שבת: אנחנו אומרים שכאשר אנחנו מדברים על מענק, הסכום מתוכו יגבו זה כל סכום המענק שהוא אותו מענק שקשור במספר חודשים.
<נעה בן שבת: אם שולמה לפני קצבת קבלת המענק קצבה חודשית לפי קביעה זמנית, מביאים בחשבון את החלק היחסי של אותו מענק שמשלים את מספר החודשים לשישים יחד עם הקצבה ששולמה קודם לכן.
<נעה בן שבת: חלק הגמלה לעניין מענק לפי סעיפים 133 ו-135 או לפי סעיפים 4 ו-10 לחוק לפיצוי נפגעי גזזת יהיה סכם המענק.
<נעה בן שבת: לעניין חישוב חלק הגמלה לפי סעיפים קטנים (א) ו-(ב) יחולו הוראות אלה: על אף האמור בסעיף קטן (א)(1), התקיים אחד מאלה, יהיה חלק הגמלה ההפרש שבין הסכום המשולם בשל התביעה לסכום הגמלה או הקצבה ששולמה קודם לכן.
<נעה בן שבת: שולמה לפני אישור התביעה גמלה אחרת לפי חוק זה או קצבה אחרת לפי כל דין המשתלמת בידי המוסד, והגמלה או הקצבה כאמור הפסיקה להשתלם עקב אישור התביעה, לרבות סעיף 321 או לפי בחירת התובע לפי סעיף 320(ד).
<נעה בן שבת: שולמה לפני אישור התביעה גמלה בשיעור נמוך מהשיעור ששולם בשל התביעה, לרבות עקב החלטה בערר או בערעור.
<נעה בן שבת: אלה שני מצבים שבהם ישולם חלק הגמלה שנלקחו אחוזים ויהיה רק ההפרש שבין הגמלה הקודמת שהפסיקה להשתלם בגלל תשלום הקצבה החדשה או ההפרש בין הגמלה ששולמה קודם לכן לבי הגמלה ששולמה לאחר מכן.
<נעה בן שבת: למשל, במצב של ערעור, אם קודם כבר נפסק לתובע והוחלט על אחוזי נכות ומשולמת לו גמלה בשיעור מסוים ואחרי הערעור משולמת לו גמלה בשיעור יותר גבוה, שכר הטרחה עבור אותו ערעור יחושב מתוך אותו חלק של הגמלה, החלק הנוסף שנוסף באותו שלב.
<נעה בן שבת: חלק הגמלה יהיה כאמור בסעיף זה, אף אם קוזז או נוכה כנגד הגמלה חוב לפי סעיפים 312 או 315 או לפי סעיף 18(ב) לחוק המזונות (הבטחת תשלום), התשל"ב-1972.
<נעה בן שבת: זאת נקודה שלפעמים מי שמקבל את הגמלה לא רואה אותה, לא מקבל את הכסף בפועל בגלל שהיא מקוזזת כנגד חוב והוא לא מקבל אותה במלואה.
<נעה בן שבת: היא מקוזזת כנגד חובות שלו למוסד.
<נעה בן שבת: במקרה הזה הוא אמנם לא מקבל את הגמלה, אבל הוא יצטרך לשלם כיוון שהזכאות כבר קמה וזה מכסה לו את אותם חובות קודמים.
<נעה בן שבת: היו משולמים קצבה חודשית או מענק לפי חוק פיצוי לנפגעי פוליו או קצבה חודשית לפי חוק לפיצוי נפגעי גזזת, לא יובא בחשבון לעניין חלק הגמלה פיצוי חד פעמי ששולם לפי החוקים האמורים.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על הלוואה לצורך רכישת רכב.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים בסכומים מאוד מאוד גדולים ואנחנו לא רוצים שהם יובאו בחשבון לעניין חלק הגמלה.
<נעה בן שבת: הם משמשים בעצם כאותה הטבה לצורך רכישת אותו רכב.
<נעה בן שבת: שולמו דמי פגיעה לפי סעיף 92 והתקבלה קצבה חודשית או מענק בקשר לאותה פגיעה בעבודה, תובא בחשבון התקופה שבעדה שולמו דמי הפגיעה במניין החודשים לפי סעיף קטן (א)(1) או (ב)(1) לפי העניין, כאילו היו דמי הפגיעה קצבה חודשית.
<נעה בן שבת: כפי שרואים, זה סעיף שנוסף עתה.
<נעה בן שבת: אנחנו רוצים להביא בחשבון מתוך אותם שישים חודשים, גם את התקופה בעדה שולמו דמי פגיעה.
<א.ש: רק במידה שהוא היה מיוצג.
<א.ש: נכון?
<נעה בן שבת: כמובן.
<נעה בן שבת: אם טיפלו בנושא הזה.
<נעה בן שבת: במסגרת הטיפול.
<א.ש: אם נגיד מילאתי את הטפסים ובאמת שילמו לי למשל את תשעים הימים האלה ורק אחר כך מיניתי עורך דין או הלכתי לחברה.
<א.ש: על איקס הכסף הזה, את אומרת שזה רק מתי שאני מיוצג.
<נעה בן שבת: אני רוצה להגיד לך שני דברים.
<נעה בן שבת: דבר ראשון, זה מקטין את הסכום.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, זה מקטין את הסכום שקיבל עורך הדין כי התקופה שבה קיבלת את דמי הפגיעה מובאת בחשבון.
<נעה בן שבת: אתה מוסיף עוד רכיב שמובא בחשבון.
<נעה בן שבת: בוודאי שמה שהוא לא טיפל בו, הוא לא זכאי.
<א.ש: זה צריך להיות מובן כדי שאחר כך לא יהיו חילוקי דעות.
אלי אלאלוף: קיבלת תשובה.
אלי אלאלוף: הוא לא זכאי.
אלי אלאלוף: הגוף המטפל לא זכאי למה שעשית לבד.
<גיל גולדרייך: יש לי שתי הערות לגבי הסעיף הזה.
<גיל גולדרייך: מגיעים אלינו נכים שמקבלים קצבת נכות כללית, שיש שם זכויות יחסית מוגבלות מבחינת הרבה מאוד דברים, ולאותם אנשים יש סיכוי לא רע שיוכלו אולי, עם הרבה מאמץ, להפוך פחות או יותר לקצבה בסדר גודל דומה ואולי אפילו פחות אבל לנכות מעבודה לדוגמה כי הם רוצים לחזור לעבודה.
<גיל גולדרייך: או אנשים שחיים מהבטחת הכנסה, שם יש הרבה מאוד מגבלות והם אומרים שהם בעצם נכים ולכן הם רוצים לקבל נכות כללית.
<גיל גולדרייך: מה שיקרה - אנחנו ארגוני הנכים עושים את זה בחינם - בהנחה שזה לא מצליח, הם פונים או לייצוג של עורך דין או לייצוג של אחת החברות.
<גיל גולדרייך: לא החברות ולא עורכי הדין ייקחו אותם כי יכול להיות שהגמלה תהיה נמוכה יותר.
<גיל גולדרייך: בכך אנחנו מונעים מהם לשפר את איכות החיים שלהם.
<גיל גולדרייך: צריך לתת את הדעת על הנושא הזה.
<גיל גולדרייך: אני חושב שבמקום של כפל גמלאות חייבים לאפשר איזשהו סכום חד פעמי, לפחות איזשהו סכום חד פעמי, ולא להגביל את זה כי אחרת פשוט אף אחד לא ייצג אותנו כנכים.
<גיל גולדרייך: הנקודה השנייה היא לגבי גמלת הניידות.
<גיל גולדרייך: כאשר יש לנו אנשים שהמוגבלות בניידות שלהם היא נמוכה, סדר גודל של ארבעים אחוזים, הגמלה החודשית שלהם היא בסדר גודל של 300 שקלים או 400 שקלים, סכומים קטנים.
<גיל גולדרייך: אלה סכומי כסף מאוד נמוכים אבל ההטבות שנלוות לטיפול, ולפעמים הטיפול הוא מאוד בעייתי כאשר מדובר בגמלאות ניידות, שם הדחיות הכי גדולות של הוועדות.
<גיל גולדרייך: בסופו של דבר הוא מקבל גם את האפשרות לקבל פטור ממס על הרכב, הוא מקבל אפשרות לקבל תו נכה שזה נושא בפני עצמו, הוא מקבל פטורים מתשלום אגרות שנתיות עבור הטסט.
<גיל גולדרייך: אני לא רואה איך בן אדם כזה שנדחה על ידי הוועדות הרפואיות, איך הוא יקבל ייצוג כשכל החישוב יהיה לפי ה-300 ומשהו שקלים שהוא מקבל.
<גיל גולדרייך: צריך לעשות כאן איזושהי החרגה.
<אלון אהרונוב: הפתרון הוא עמלה מינימלית.
<אלון אהרונוב: הפתרון הוא שכר מינימום עליו דיברנו אם יש שכר מינימום לטיפול בתיק, זה בדיוק הפתרון.
<אלון אהרונוב: ה-7,999 שקבע רואה חשבון מלול ייתנו פתרון אם יקבעו שיש שכר טרחה מינימלי לטיפול בעת הצלחה.
<נעה בן שבת: תאמר שוב את שכר הטרחה המינימלי ואולי נוכל עכשיו להחליט.
<נעה בן שבת: אני חושבת שאתה הצעת רעיון ושמענו אותו.
אלי אלאלוף: לא נחליט היום בישיבה הזאת.
<נעה בן שבת: מוגבלות בניידות, אתה יכול להסביר שוב לגבי סכומי גמלה נמוכים יחסית?
<גיל גולדרייך: יש סכומי גמלה מאוד נמוכים.
<גיל גולדרייך: העבודה היא עבודה רבה כאשר היא מול שלוש רשויות – גם מול המל"ל, גם מול משרד התחבורה וגם מול משרד הבריאות.
<גיל גולדרייך: אלה שלוש מלחמות.
<גיל גולדרייך: בהחלט הרעיון שהועלה כאן על עמלת מינימום, מקובל.
<נעה בן שבת: אם הגמלה היא יותר גבוהה כמו 2,100 שקלים?
<נעה בן שבת: הרי גמלת הניידות יכולה להגיע לסכומים יותר גבוהים.
<גיל גולדרייך: כאשר מדובר בשמונים אחוזים ניידות, מה שאני אומר לא רלוונטי.
<גיל גולדרייך: מדובר על הגמלאות הקטנות.
<אלון אהרונוב: גם כאן עמלת מינימום פותרת את הבעיה.
<גיל גולדרייך: נכון.
<גיל גולדרייך: עמלת מינימום יכולה לפתור כאן.
<אלון אהרונוב: היא לא תהיה רלוונטית אם הקצבה היא 2,100 שקלים.
<גלעד מרקמן: אני רוצה להתייחס לכפל גמלאות ולהציע פתרון אחר.
<גלעד מרקמן: אני מבקש לתת פתרון אחר לבעיה, ונתנו את הדוגמה העיקרית, של אדם שיש לו נכות כללית של 3,000 שקלים, זה אומר שהוא שלא יכול לעבוד אלא הוא יכול לעבוד ולהרוויח מעט מאוד כסף אם הוא רוצה לשמור את הגמלה.
<גלעד מרקמן: הוא בא אלי ואומר לי: תשמע, התקף לב או המחלה שחליתי בה, היא כתוצאה מעבודה ואני רוצה שתהפוך לי את זה כך שאני אקבל פחות או יותר אותו הדבר אבל אני אוכל לצאת לעבודה.
<גלעד מרקמן: ההצעה שלי היא פשוטה מאוד.
<גלעד מרקמן: במקרים כאלה, אם בהסכם ידוע במפורש ללקוח – כי הלקוח בא ואומר לי שהוא יודע שהוא לא מרוויח יותר אבל מבקש ממני לטפל בו – אם נחתים אותו במפורש שהוא יודע שהוא יצטרך לבחור בין הגמלאות ובכל זאת הוא רוצה שאני אטפל לו בנכות מעבודה, זאת אותה עבודה כמו תיק רגיל.
<גלעד מרקמן: אני צריך לקבל שכר כמו שאני עובד בתיק רגיל ובלבד שהוא יודע.
<גלעד מרקמן: הרי מה אתם חששתם, שמישהו יעבוד על הנכים, הם יחשבו שהם מקבלים עוד כסף ובסוף הם משלמים את אותו הסכום.
<אלון אהרונוב: אבל גם פה עמלת מינימום פותרת את הבעיה.
<גלעד מרקמן: אם הוא יודע במפורש שזה מה שיקרה, זה הפתרון.
<גלעד מרקמן: לכן אני מציע את זה.
<גלעד מרקמן: דבר נוסף, סעיף קטן (4), הנושא של החזר הוצאות לפי הסכם ניידות.
<גלעד מרקמן: אם אני מבין נכון, זה גם הנושא של עזרה ברכישת רכב.
<גלעד מרקמן: אני לא מצליח להבין מה זה, האם זה כולל או לא כולל.
<נעה בן שבת: מה שיש באותו הסכם של הלוואות לניידות.
<גלעד מרקמן: אני רק רוצה להבין את ההסדר.
<גלעד מרקמן: מגיע אלי לקוח ואומר, טפל לי רק בזה.
<גלעד מרקמן: הרי אתם יודעים, לפעמים יש לנו התדיינות מה נפח המנוע של הרכב שהוא זכאי לקבל כי אם הוא היה מקבל רכב יותר גבוה, הוא גם מקבל גמלה יותר גבוהה, אבל הרבה פעמים הוא יכול לקבל עזרים והוא יכול לקבל עזרה יותר גדולה ברכישת הרכב.