GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב חנין: אני מסכים לגמרי עם דבריו של חבר הכנסת מרגי, לא יספיק פה חוזר מנכ"ל, צריכות להיות הוראות מפורשות בחוק, הוראות מפורשות בתקנות כדי שיגנו על האנשים, וקודם כל על האנשים המוחלשים.
דב חנין: מה שחשוב להסתכל, כשאנחנו מדברים על התחדשות עירונית, זה קודם לראות את ההתחדשות העירונית לא במבט כלכלי, אלא במבט חברתי.
דב חנין: לא רק במבט של יחידת דיור בודדת, אלא במבט של מרקם חיים, ושכונה, ואיך נראית השכונה, ואיך נראים החיים בשכונה.
דב חנין: לצורך הדבר הזה יש הרבה כלים חברתיים שחייבים להכניס איתו חקיקה.
דב חנין: כל הנושא של מיפוי צרכים חברתיים ותסקיר השפעה חברתי, כל הנושא של ליווי הדיירים, בשלב התכנון, ומעבר לשלב התכנון, ממש ליווי שוטף של הדיירים כדי שלדיירים תהיה כתובת שמלווה אותם בכל שלב ושלב.
אלי כהן: חבר הכנסת חנין, אנחנו רק מתמקדים היום בנושא של דיור ציבורי.
דב חנין: אני מדבר רק ברמה של כותרות.
דב חנין: כל הנושא של המרחב הציבורי - איך הוא נראה, מבני ציבור, שירותים ציבוריים - כל הנושא של המערכת הכלכלית המקומית וכדומה.
דב חנין: בעניין הדיור הציבורי באופן ספציפי יש כמה דברים שמאוד חשוב לחדד אותם.
דב חנין: הדבר הראשון, בוודאי שאסור שמספר הדירות של הדיור הציבורי יפחת כתוצאה מהמהלך של ההתחדשות העירונית, אבל לא מספיק שהוא לא יפחת, הוא צריך לגדול.
דב חנין: הרי כל המטרה היא לייצר עוד דירות.
דב חנין: אנחנו לוקחים מתחם של דיור ציבורי, הגישה של משרד השיכון אומרת: בואו נסתכל על הדייר הספציפי, מול דייר ספציפי שנותן דירה של דיור ציבורי, תקבל דירה אחרת של דיור ציבורי.
דב חנין: אבל כאשר יש חוסר כל כך ענקי בדירות של דיור ציבורי, יש תורים בלתי אפשריים.
דב חנין: כל המנגנון של הדיור הציבורי עומד על סף קריסה כי הוא לא מצליח לתת תשובות, ויש לנו הזדמנות לייצר אלפי דירות חדשות בצורה של מנגנוני התחדשות עירונית.
דב חנין: הגישה חייבת להיות - בואו נכפיל, נשלש פי ארבע דירות של דיור ציבורי, זאת צריכה להיות המטרה המרכזית, לא דירה תמורת דירה, כמובן, דירה תמורת דירה לדייר הפרטי, לדייר האישי שנמצא בדיור ציבורי, אבל כמערכת מול כל דירה שנהרסת ומפונה צריכות להיות עשר דירות של דיור ציבורי, ולא דירות שנכנסות לשוק הפרטי.
דב חנין: דבר שני - התכנון של הדיור הציבורי צריך להיות תכנון חברתי, תסקיר חברתי עם מתכנן חברתי.
דב חנין: צריך להסתכל, להתייעץ עם התושבים, צורת ההתחדשות צריכה להיות בהידברות איתם.
אלי כהן: חבר הכנסת חנין, חזרת על הדברים, אם תוכל, ברשותך, לסיים.
דב חנין: הנושא התמהיל – תמהיל הדירות, קטנות, גדולות, מכל מיני סוגים, כל מיני קבוצות אוכלוסייה.
דב חנין: הנושא של אחד הדברים הכי בעייתיים - ההנחיה שאומרת היום, שברגע שאנחנו נמצאים בהתכנות של פינוי בינוי, מפסיקים לאכלס דירות של דיור ציבורי, זו שערורייה.
דב חנין: זה שיש בעיקרון תכנית של פינוי בינוי, זה לא אומר שמפסיקים לאכלס, להיפך, תאכלסו את הדירות, ואם יהיה פינוי בינוי, אז אותם דיירים יהיו חלק מהפתרון בדבר הזה.
דב חנין: בנושא זכויות הדייר לדירה חלופית, גם כאן יש כמה דברים שמאוד חשוב לחדד.
דב חנין: הדיור החלופי צריך להיות באותה שכונה, באותו מתחם, זה צריך להיות ברור בחוק.
דב חנין: לא יכולה להיגרם עלייה של מחיר הדירה – אני מדבר עליה של מחיר הדירה לא רק בשכר הדירה, אלא גם בקנייה שלה במסגרת מבצעי הקניה, אם כבר אתה נותן – לבן-אדם יש זכות הרי לקנות דירה, אז אל תשדרג לו את דירה כך שהוא לא יוכל לקנות אותה אחר-כך, אתה לא הועלת לו, אתה הזקת לו.
דב חנין: כשאני מדבר על מחיר הדירה אני מדבר גם על עלויות סובבות, עלויות תחזוקה, עלויות אחרות שנגרמות, אסור שהן תתגברנה ותגדלנה כי אז אנחנו מחמירים מאוד את המצב של הדיירים.
דב חנין: מאוד חשוב להגן על הדיירים מכל מיני סוגים של לחצים פסולים שהמנגנון הכלכלי הזה ייצור אותם.
דב חנין: הרי פתאום יצרנו מתחם נורא משודרג, אז כל החברות אימצו כל מיני שיטות להעביר אנשים, לסלק אותם מהבתים שלהם, הזכויות חייבות להיות מעוגנות בצורה מאוד חזקה בחוק.
דב חנין: נקודה אחרונה, כל הרווחים שנוצרים, אם נוצרים רווחים במערכת הזאת של ההתחדשות, ואנחנו כולנו יודעים שמערכת כזאת מייצרת המון רווחים, כי אתה בעצם מייצר המון זכויות חדשות שלא היו קיימות קודם.
דב חנין: כל הרווחים האלה חייבים להיות מתועלים לקופה הריקה של הדיור הציבורי.
דב חנין: קופה של מדינת ישראל במגוון צורות שדדה אותה לאורך השנים בצורה נוראה, הנה הזדמנות להחזיר המון כסף לקופת הדיור הציבורי, אסור - - - (מחיאות כפיים)
אלי כהן: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.
אלי כהן: חברת הכנסת זנדברג, לאחריך, חבר הכנסת יונה.
תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב ראש, אני רוצה לברך על הדיון הזה, אבל לא כברכה ריקה, כי אנחנו הרבה מאוד זמן גם בהקשר של פינוי בינוי, וגם בהקשר הכללי יותר של הדיור הציבורי מדברים על האתגרים האלה.
תמר זנדברג: אני חייבת להגיד קודם כל שזו פעם ראשונה שאני יושבת בדיון, ובמקום שאנחנו מסבירים מה הקשיים, ואומרים לא, אבל זה דייר סרבן - יש התייחסות אמתית וממשית של הממשלה לבעיות שאנחנו באמת מדברים עליהם הרבה זמן.
תמר זנדברג: שמחתי מאוד לשמוע את דברי הפתיחה של שני יושבי הראש, ואת הכותרות שאמרו – שני עקרונות מרכזיים: אין הגליה, ואין עלייה בשכר דירה.
תמר זנדברג: זה כבר עקרונות, אנחנו צריכים שהם כמובן ייושמו וימומשו כמו שצריך, אבל כעיקרון, כרציונל, כהכרזת כוונות של הממשלה זהו דבר מצוין ומבורך.
תמר זנדברג: אני רואה כאן חברים משכונת קריית משה ברחובות שאני ביקרתי בה לפני שנה, או משהו כזה, ראיתי את כל השכונה, וראיתי בדיוק את האתגר שבשילוב של דירות הדיור הציבורי בתוך פרויקט שמיועד לפינוי בינוי.
תמר זנדברג: פינוי בינוי זה לא מקרה.
תמר זנדברג: יש המון פרויקטים על הנייר והמון כוונות טובות, וכל יום אנחנו קוראים בעיתון איך לקדם, ולמה זה לא, בית משפט יחייב דייר סרבן, ותשלום פיצויים וכו', אנחנו בכנסת הארכנו את ההכרזה כמה פעמים, אבל בסוף אין הרבה פרויקטים, ולא הרבה פעמים שאלנו את עצמנו למה.
תמר זנדברג: אחת הסיבות זה בדיוק מה שאנחנו מדברים כאן, כי כאשר הפרויקט לא עונה על הצרכים קודם של הדיירים בו, ולא סתם, אלא מתחיל מהמענה על הצרכים של הדיירים המוחלשים ביותר בו, אז הוא ייתקל בבעיות.
תמר זנדברג: הצורך ללכת ולרוץ לקיצורי דרך, רק מאריכה את הדרך – זה מקרה קלאסי שהדרך הקצרה לדרך הארוכה ולהיפך.
תמר זנדברג: אנחנו כבר יודעים שחוזק השרשרת היא חוזק החוליה החלשה, ואם לא נתחיל ממש מלמטה, אז נתקל בבעיות, ויהיו דיירים סרבנים, ונתקע בבתי משפט ומה שלא נרצה.
תמר זנדברג: ולכן, ההבנה הזו שאנחנו צריכים להתחיל ולפתור את בעיות ההגליה, את בעיות הדיפרקציה, את בעיות עלייה דרסטית בתשלומים ובעליית המחירים שעברו חלק מהבעלים, זה דבר מבורך, אבל עבור חלק מהדיירים זה דבר שהוא הרסני ושהוא כמעט מאיים על עצם החיים שלנו במקום ועל מרקם החיים הוא מאוד חשוב.
אלי כהן: נמצאים פה הארגונים החברתיים, אנחנו צריכים כן לשמוע אותם.
תמר זנדברג: הדבר הכללי – אני הגשתי הצעת חוק כזו בשיתוף עמותת "במקום", אני חושבת שצריך ללכת לכיוון הזה, של עריכת תסקיר חברתי לפני שהולכים לפינוי בינוי.
תמר זנדברג: נעשה סקר צרכים – מי האוכלוסייה, מה הצרכים, מה המענים שלה, איזה תועלות אנחנו רואים לאוכלוסייה, לעיר ולחברה שזה גם דבר חשוב, אבל קודם כל לדעת על מה אנחנו מדברים, מה המטריה – זה דבר שבעיניי מאוד חסר היום.
אלי כהן: חשוב מאוד אבל זה לא קשור לדיור הציבורי.
יעקב מרגי: ועדות היתכנות.
תמר זנדברג: לא, זה קשור מאוד.
אלי כהן: חברת הכנסת זנדברג, יש לנו מדיניות בנושא תכנון, בנושא רשויות מקומיות, בנושא דייר סרבן.
אלי כהן: היום אנחנו מתמקדים בדיור הציבורי.
תמר זנדברג: אני עוברת לשלוש הערות בזק על הדברים שהוצגו כאן, כמו שאמרתי, הדברים החשובים.
תמר זנדברג: קודם כל רוצה להצטרף לדברים של חבר הכנסת דב חנין לגבי הגדלת המלאי.
תמר זנדברג: דירה תמורת דירה זה דבר מצוין לדיירים עצמם, וחובה וחשוב להתחיל מהם ולדאוג להם.
תמר זנדברג: אבל יש לנו כאן הזדמנות פז להגדלת המלאי בדיור הציבורי.
אלי כהן: הנקודה הזאת נאמרה, יו"ר "עמידר" כאן והוא התייחס.
אלי כהן: גם יו"ר "עמיגור" וגם יו"ר "עמידר" באים עם תכניות גדולות מאוד, לשמחתי, הדברים בהחלט הולכים להשתנות לחיוב.
תמר זנדברג: דבר שני, לגבי התנאים שהוצגו כאן, גם לגבי אותה קרן שמחזירה תשלומים.
תמר זנדברג: רציתי לשאול ברמת שאלה, האם נעשה תחשיב כלכלי - האם אותו החזר תשלום מהשווי של אותו 15 מטר עודפים יספיק לתשלומים הנדרשים?
<עינת גנון: התשובה ברורה - כן.
תמר זנדברג: אנחנו מדברים על עלויות – זה ועד בית, זה כמובן תוספת תשלום בשכר דירה שהתייחסת, ארנונה.
<עינת גנון: אמרנו שאין.
<עינת גנון: ארנונה לא.
איציק שמולי: עינת, אבל כן לכמה זמן?
איציק שמולי: זה לא רק כן.
<עינת גנון: עד 15 שנה.
תמר זנדברג: אותן 15 שנה יש להן השלכות, תלוי בגיל כמובן של הדייר ושל המשפחה, גם על הדייר עצמו וגם על הבנים הממשיכים שגם בזה אנחנו יודעים שנעשתה ב-10 שנים האחרונות החמרה של הקריטריונים בנושא הזכאות.
תמר זנדברג: לכן, אנחנו נשמח שנכנס קצת יותר לפרטים ונראה את המודל הכלכלי, גם מבחינת 15 שנה, גם מבחינת הזכאות, וגם מבחינת אותה קרן מה היא מכסה, איזה תשלומים, ואיזה תשלומים נשארים לדייר?
תמר זנדברג: האם יש מנגנון שמבטיח שאם בכל זאת הוא בשכר דירה הנמוך ביותר, הסוציאלי, ואין לו לתשלומים האלה - אז מה הפתרון הפרטני.
אלי כהן: תודה רבה לחברת הכנסת זנדברג.
אלי כהן: חבר הכנסת יוסי יונה, בבקשה.
יוסי יונה: אני גם רוצה לפתוח בדברי ברכה לאדונים – שני יושבי הראש, גם אלי וגם אלי.
יוסי יונה: הברכה היא לא בכדי, כי אנחנו באים לברך על רקע של התנהלות, אפשר להגיד, בגדר של שערורייה של מוסדות המדינה בתחום הזה של הדיור הציבורי.
יוסי יונה: לכן, מה שנעשה כאן זה שינוי שאני באמת יכול לומר עליו שהוא שינוי דרמטי - אם יהיה לו המשך.
יוסי יונה: לכן אני חושב שזה גם נכון לדבר על ההמשך, ועל ההמשך שהחברים כאן לוועדה ציינו.
יוסי יונה: אני רוצה לא במובן של להציע, חבר'ה, ראו, יש להרחיב, אלא להביא את זה בגדר של תביעה, כי אנחנו יודעים שקיים גם מחסור מאוד גדול בדירות של הדיור הציבורי, משהו שמשוער מעל 30 אלף דירות.
יוסי יונה: לכן, כפי שחבר הכנסת דב אמר, וגם חברת הכנסת תמר ציינה, זו תהיה החמצה גדולה אם לא ננצל את ההזדמנות הזו של הפרויקט להתחדשות עירונית להרחיב ולהגדיל את המלאי של דירות לדיור הציבורי - זו הנקודה, הדרמטית והחשובה.
יוסי יונה: נקודה נוספת שאני רוצה לציין, אני מוכרח לציין, כי יש פה המון אנשים חכמים וראויים שרוצים להגיד דברים ואין לחזור על הדברים שנאמרו כאן.
יוסי יונה: עם כל היופי שבפרויקט, הכוונות מאוד יפות, ונראה שאנחנו הולכים בכיוון מאוד טוב.
יוסי יונה: עדיין, כפי שצוין כאן, קיימת סכנה של דיפרקציה, אולי אפילו לא מכוונת.
יוסי יונה: לכן, צריך ממש להקפיד, ולפקח וללוות את הפרויקט הזה מפני הסכנות שכאן העלו חבריי לוועדה ולדיון הזה, ולראות כיצד מתפתחת איזושהי דינמיקה שלא בכוונה שיכולה לגרום לחבר'ה האלה שאנחנו רוצים להבטיח שלא תהיה הגליה שלהם שבכל זאת יהיה איזושהי דינמיקה של הגלייה לא מכוונת.
יוסי יונה: אז אנא בטובכם, תנו דעתכם על כך, ותנו לנו גם להיות שותפים לליוויו של הפרויקט כדי שנוכל להעיר ולהיות אתכם כדי למנוע את הסכנות שעדיין בכל זאת כרוכות בקיומו של הפרויקט היפה הזה.
אלי כהן: תודה רבה לחבר הכנסת יונה.
אלי כהן: חבר הכנסת נגוסה, בבקשה.
אברהם נגוסה: אני מצטרף לברכות, אני מברך את שני יושבי הראש על היוזמה.
אברהם נגוסה: זהו פרויקט חשוב, יחד עם זאת, חשוב שאנחנו נזהר שלא נפגע בזכויות של הדיירים בכל המהלך.
אברהם נגוסה: בעניין התכנון – יש להתחשב באוכלוסיות שונות של המוגבלים, קשישים.
אברהם נגוסה: אני גם מצטרף לעניין של היום - הרשימה היא ארוכה של הממתינים לדיור ציבורי, יש להרחיב בכדי לצמצם את המצוקה הקיימת בדיור הציבורי.
אברהם נגוסה: בעניין חוזר מנכ"ל, אנחנו צריכים להיזהר מהניסיון.
אברהם נגוסה: בפרויקט הזה גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה יש הסכמה, ולכן, עדיף ללכת לחקיקה מזורזת ולעגן אותו בחוק, ולא להיות תלויים בחוזר מנכ"ל.
אברהם נגוסה: חשוב שכולנו נשלב ידיים ונעגן זאת בחקיקה, כדי להגן על הדיירים ולהרחיב את הזכויות בתחומים האלה.
אלי כהן: תודה רבה לחבר הכנסת נגוסה.
אלי כהן: חבר הכנסת מאיר כהן.
אלי כהן: לאחריו – חבר הכנסת יואב בן צור.
מאיר כהן: שלום לכולם, חבריי יושבי הראש, תודה רבה על הדיון הזה, הוא מאוד חשוב.
מאיר כהן: אני משער שלא הייתי כאן, אבל אלי אלאלוף אמר ששאלת הדיור היא שאלה שמשפיעה מאוד על העוני, זה אחד ההגדים החשובים בהמלצות של הוועדה.
מאיר כהן: אני רוצה לומר מספר דברים לאנשי משרד השיכון, כדאי שהם יהיו כחלק מהתכנית הזאת.
מאיר כהן: קיימת הגליה יום-יומית, שיהיה לכם ברור, יום יומית יש הגליה של דיירי הדיור הציבורי שנמצאים במצב סוציו-אקונומי קשה שמפוזרים במיוחד לפריפריה, וזה מעיק על ראשי הערים – תשאלו את ראש עיריית דימונה, קריית שמונה, חצור, ושלומי ותראו מה קורה שם באגפי הרווחה בגלל שיש הגליה מכוונת – תקשיבי גברתי ממשרד השיכון, הקשבתי לך ברוב קשב.
מאיר כהן: יש הגליה מכוונות של משרד השיכון, הגליה בוטה מאוד.
מאיר כהן: אני רוצה להגיד לכם, ב-2010, על מכתב שהגיע עם משפחה לדימונה היה כתוב: - שהם עברו לדימונה בגלל האופי של המשפחה שהוא סוציו-אקונומי נמוך, העבירו אותם ליישוב סוציו-אקונומי נמוך - עד כדי כך אתם חוטאים בהגליות שלכם.
מאיר כהן: בפריפריה אני מאוד מודאג ממה שקורה בפריפריה.
מאיר כהן: משרד השיכון לא מתייחס, לא מדליק זרקור אמתי לפתרון הבעיות בפריפריה - רחוק מהעין רחוק מהלב.
מאיר כהן: בדימונה, בקריית שמונה, בחצור, במעלות, במצפה רמון, בירוחם אלה לא מקומות מניבים, לא יהיה שם פינוי בינוי.
מאיר כהן: חיים שם עשרות אלפי אנשים בתנאים נוראים - אתה מכיר את זה יונה, גרת בבאר שבע, אתה יודע מה קורה בשכונה ג', בשכונה ד'.
מאיר כהן: היום בעיר שיש בה 40 אלף תושבים, ראש העיר מקבל משיקום שכונות בסביבות מיליון שקלים לשנה, עולה לשפץ 25 אלף ₪ דירה אחת, כמעט ואי אפשר לעשות שום דבר, זה בניין אחד מתוך אלפי בניינים פעם בשנה.
מאיר כהן: אני מבקש ממך אדוני, אני מבקש משניכם, זכרו, אנחנו באנו משם.
מאיר כהן: בכל שאלה שיש בה פינוי בינוי, יש אמירה סמויה שבעצם אנחנו עושים מזה עסק כלכלי מהרווחים שלא אנחנו ניתן ואנחנו נעשה.
מאיר כהן: אני מדבר על מקומות שלא יהיו רווחים.
מאיר כהן: אני מדבר על כך שתקציב שיקום שכונות ב-1982 היה חצי מיליארד דולר, תקציב שיקום שכונות ב-2011 היה 47 מיליון שקל - זה ההבדל הגדול.
מאיר כהן: יושבים פה אנשי "עמידר", אותם צריך לבוא משרד השיכון לאנשי "עמידר" ולהגיד להם: במקומות שאין שם שיח כלכלי, שזה לא שאנחנו נרוויח כסף, במקומות האלה המדינה תיקח אחריות.
מאיר כהן: שוב מברך אתכם, זה יוצא מן הכלל שיש כזה דיון, ואני מאמין גדול שהרוח שמנשבת כאן היא לא תדעך.
מאיר כהן: אני מאמין בכם.
אלי כהן: תודה רבה לחבר הכנסת כהן, בהחלט דברים חשובים מאוד.
אלי כהן: חבר יואב בן צור.
אלי כהן: לפני זה רק לומר, שבהחלט חבר הכנסת יואב בן צור מוביל יחד איתי את הגדלת ההנחה של הזכאים לדיור הציבורי מ-700 ל-900 שקלים, דבר שאנחנו בהחלט מובילים אותו יחד, והוא דבר חשוב שהאנשים האלה יהיו הבעלים של הדירות.
אלי כהן: אז באמת, תודה לך גם על השותפות.
<קריאות: לא הבנו.
אלי כהן: מה שמובילים חבר הכנסת בן צור ואני, והגשנו כבר הצעה שתעלה לדיון במושב הקרוב, תקרת ההנחה לזכאי הרכישה עולה מ-700 אלף שקלים ל-900 אלף שקלים, כלומר, שאותם אנשים יהיו – היה לנו גם התייעצות עם פורום הדיור הציבורי, גם עם רן מלמד, ישבנו עם הארגונים, חשבנו שאחרי שמחירי הדיור עלו מ-2008 ועד היום ב-70%, ותקרת ההנחה נשארה ללא שינוי, חשבנו שיש מקום לבוא ולשנות את זה.
אלי כהן: לא זה לא מדורג, מ-700 ל-900 אלף שקלים.
אלי כהן: מי שירצה אני ארחיב בנושא החוק הזה, הוא חוק חשוב.
אלי כהן: חבר הכנסת בן צור, בבקשה.
יואב בן צור: הגמרא אומרת: - "- - - ...
יואב בן צור: אני רוצה להסביר, זה בארמית.
יואב בן צור: יש פה שתי צנצנות זהב, רק מי – כמו שאמר חבר הכנסת מאיר כהן – מי שבא מאותם מקומות של מצוקה, וחווה אותם בילדות ובנערות, יודע להבין היכן האנשים האלה נמצאים.
יואב בן צור: גם אלי כהן, וגם אלי אלאלוף, שניהם אנשים שחוו את הדברים האלה, ורק הם יכולים לדעת ולהבין ולהכיר בנפשם יכולים להוביל מהלך כזה שזה באמת מהלך דרמטי, כמו שאמר יוסי יונה, לשיפור תנאיהם של דיירי הדיור הציבורי.
יואב בן צור: אין ספק, אני חוזר על מה שאמרו כולם, אני חושב שהנושא של ההתחדשות העירונית זה הזדמנות להגדיל את המלאי של דירות של הדיור הציבורי.
יואב בן צור: אני רוצה לברך, ואני רוצה לבקש – אני חושב שאלי צריך להוביל מהלך של חקיקה של כל הנושאים האלה, וכמה שיותר מהר.
יואב בן צור: אנחנו יודעים לעשות את הדברים האלה יחד, ונעשה כולם להתגייס.
יואב בן צור: אין לי ספק, גם הקואליציה וגם האופוזיציה לא יהיה אחד שיצביע וירים את ידו נגד הדבר הזה.
יואב בן צור: אני רוצה לברך אתכם שוב על העבודה החשובה.
יואב בן צור: אני מקווה שבעזרת השם גם נראה פרות לעמלכם, לעמל של כולם.
מאיר כהן: מעבר לחוק צריך נחישות מה שיש כאן, כי יש את חוק הדיור הציבורי, לא מממשים אותו, לא כל חוק מממשים.
מאיר כהן: אתה יודע כמה חוקים לא ממומשים?
מאיר כהן: - עזוב.
מאיר כהן: צריך נחישות.
יואב בן צור: יש כוונות טובות, ואלי נחוש.
יואב בן צור: אנחנו מקווים שהוא יוביל את הדברים נכון.
אלי כהן: תודה רבה לחבר הכנסת בן-צור.
אלי כהן: נעבור בבקשה לראש עיריית לוד, מר יאיר רביבו.
<יאיר רביבו: תודה רבה, חבר הכנסת כהן, שהזמנת אותי.
<יאיר רביבו: מניסיון של מי שבשנתיים האחרונות מגלה בועה מאוד חיובית בעיר כמו לוד, יש ליד שולחני כ-20 בקשות של פינוי בינוי, של בערך ממוצע 70 יחידות דיור, זה אומר 1,400, בבנייה במקדם של אחד לשבע, אחד לשמונה, 10,000 יחידות דיור, אני מניח שאם זה היה מתממש היינו כולנו מחייכים ואומרים שיש פה מזור גדול מאוד לבעיית הדיור.
<יאיר רביבו: אבל יש לנו בעיה לא פשוטה.
<יאיר רביבו: משטח הבלוקים בלוד לעובד הסיני או הישראלי עולה אותו דבר כנראה כמו בבית-שאן או בתל-אביב או בקריית אונו – איפה הבעיה?
<יאיר רביבו: הבעיה בערך הדירות המתווספות.
<יאיר רביבו: בתל אביב ימכרו דירה כנראה ב-2 מיליון, בלוד במיליון, במצפה רמון או בדימונה ב-800 אלף, אז יש עניין של כלכליות, וסביר להניח שפה – למרות שאני רואה את חברתי ראש עיריית יהוד שפה, וקצת הפתיעה אותי, אבל כנראה שגם יש דיור ציבורי.
<יאיר רביבו: כנראה שיזמים לא יגיעו לא לתל אביב, קריית אונו, כי שם לא צריך אותנו, הם מסתדרים.
<יאיר רביבו: וכנראה, כפי שאמר חבר הכנסת כהן, לא יגיעו לבית-שאן, או מצפה רמון, כי שמה צריך התערבות אמתית של הממשלה.
<יאיר רביבו: אגב, פה יש לי טיפ אחד לחבר הכנסת כהן שצריכים שניכם לממש - לעשות עסקאות חבילה, יזם שיקבל פינוי של מתחם בדימונה או בתל-אביב, יעשה מתחם בדימונה, אחד על אחד.
<יאיר רביבו: שם הוא ירוויח מיליון מהמדינה, פה הוא לא ירוויח כלום, יצור ממוצע של חצי מיליון על דירה, והנה, בא איזשהו פתרון של צדק חלוקתי.
<יאיר רביבו: אני רוצה לדבר על דברים שכתובים בחוק, ואני פניתי לשלושה שרי פנים, בשנתיים האחרונות, לצערנו התחלפו מהר מאוד, היה – סער, ארדן ושלום.
<יאיר רביבו: מסתבר שעל-פי חוק התכנון והבנייה סעיף 266ד רבתי, יש סמכות לשר הפנים להפחית ב-50% את אגרות הבנייה.
<יאיר רביבו: פניתי משר לשר, רק השם מתחלף והתאריך, עד שבאמת השר ארדן ענה לי שהוא הנחה את אנשי משרדו לתקן תקנות להפחית את אגרות הבנייה.
<יאיר רביבו: עכשיו אגרות הבנייה זה החלק הקטן בפרויקט, זה בערך 30 שקלים למטר, נגיד, לדירת 100 דרים זה 3,000, בפרויקט של 100 יחידות דיור זה 3 מיליון, 1,000 יחידות דיור כמו שאנחנו עושים עכשיו עם "עמידר", אנחנו עושים עכשיו פרויקט יפה מאוד עם "עמידר", מדובר על 30 מיליון שקלים, זה רבה כסף.
<יאיר רביבו: שר הפנים, רק בסמכותו – יש פה חברים שהם חברים בוועדת הפנים, יכולים באישור פשוט להחליט שהם מתקנים תקנות.
<יאיר רביבו: יש 60 יישובים שעליהם אומר החוק שמי שיש עליו פטור מהיטל השבחה, יכול השר לאמץ גם את העניין של אגרות בנייה, זה 30 מיליון שקל בפרויקט, המון כסף.
<יאיר רביבו: המאסה הגדולה שמדברת על המון כסף זה היטלי הפיתוח.
<יאיר רביבו: אם אנחנו רוצים לתמרץ יזמים, צריכים להקל עליהם בהיטלי הפיתוח.
<יאיר רביבו: גם פה יש סמכות בחוק שאומרת שעירייה יכולה לתקן חוקי עזר שיש בהם להפחית את היטלי הפיתוח ב-50% מצרכים ראויים.
<יאיר רביבו: אני חושב שאין צורך ראוי יותר מהתחדשות עירונית בערים לפנות את אותם בלוקים של שנות השישים.
<יאיר רביבו: אלא מה, עיריית לוד חוקקה חוקי עזר, באה לאשר במשרד הפנים, אומרים לא, אנחנו לא יכולים שרשות עניה תוותר על כסף, אבל ברור שהיא מוותרת על כסף לטובת צורך ראוי, כנראה שהארנונה שתיכנס מאותם בניינים שהם לא קיימים בשמיים, תחזירו את אותו הפסד כספי.
<יאיר רביבו: אנחנו אחרי החגים הולכים לעתור לבג"ץ כנגד משרד הפנים, ולהראות את התחשיב הכלכלי שאם רוצים לתמרץ יזמים, חייבים בהכרח לעזור לרשויות כביכול לוותר על כסף, אבל הכסף הזה יגיע אליהם בהמשך מאותה ארנונה מתושבים חדשים וחזקים, או סטודנטים שיישארו בעיר, כפי שאמר חבר הכנסת שמולי.
<יאיר רביבו: נקודה שנייה, השיטה הטובה ביותר שהוכחה, זה לא פינוי בינוי, זה בינוי פינוי בינוי – מה זה אומר?
<יאיר רביבו: שאת הבניין הראשון בונים על קרקע ריקה, התושב רואה בעיניים שלו את הבניין החדש שלו, מלווה אותו יום יום, לא צריך להתפנות בינתיים מהבית שלו, יש לו אמון גדול כי לא הרסו לו את הבית.
<יאיר רביבו: כשהוא רואה את הבית חדש, עובר, מזדכה על הבית הישן, הורסים, זה בשיטת הדומינו.
<יאיר רביבו: איפה הבעיה מתחילה?
<יאיר רביבו: בקרקע משלימה, ופה צריך יותר גמישות – לוותר על שטחי ציבור, על פארקים בשלב ביניים, אין פה גמישות כרגע, והגמישות שאני מצפה – יש לי הרבה שיחות עם עינת, צריך כן לאפשר קרקע רחוקה.
<יאיר רביבו: היום כולם אומרים, גם במשרד השיכון, גם ברמ"י שצריך קרקע משלימה.
<יאיר רביבו: יש בערים לפעמים קרקעות באזור פחות מבוקש בעיר של המינהל, אתה אומר להם, בואו ניקח את אותה קרקע וירטואלית, היא תשמש לנו כקרקע משלימה לפרויקט - לא מוכנים, אומרים, איך - - - קרקע רחוקה?
<יאיר רביבו: לדעתי, יש פה עניין שצריך לשבת, ולראות איך באופן יצירתי פותרים את הדברים האלה.
אלי כהן: תודה רבה לראש עיריית לוד, יאיר רביבו.
אלי כהן: אני יודע שאתה עושה דברים מדהימים בעיר, ומוביל אותה.
אלי כהן: שני דברים שאתה אמרת – לגבי הנושא של משרד פנים.
אלי כהן: תשלח לנו פנייה, אני בהחלט אקדם את הנושא, ואוביל דיון עם משרד הפנים.
אלי כהן: לגבי הנושא השני שהוא נושא מאוד חשוב.
אלי כהן: נושא של התחדשות עירונית, הכדאיות הגדולה שלו בעיקר באזורי הביקוש.
אלי כהן: הדרך להתמודד בערים שהם לא תל אביב, ערים יותר מרכזיות, זה באמת לתת אחוזי בנייה גבוהים יותר כפי שאמרת, אחד ל-7 בלוד, ברמלה, וכן הלאה.