GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<זמר בלונדהיים: אני מסכים "שהיה עליו לדעת" כנראה קצת מגולם בזה שאתה מפעיל מערכת לבקרת איכות.
<זמר בלונדהיים: זאת כבר הפעולה הסבירה.
<עדנה הראל: יכול להיות עוד מצבים שהיה עליו לדעת, פורסם בעיתונות, פורסמה אזהרה.
<ישגב נקדימון: האם אתם יוצקים תוכן לעניין "היה עליו לדעת" או שזה נשאר לפרשנות בתי המשפט?
<זמר בלונדהיים: הדין הכללי.
<זמר בלונדהיים: אם יש לך דבר חקיקה שיוצק תוכן "היה עליו לדעת" בדין הישראלי - - -
<ישגב נקדימון: אתה נותן לזה קונקרטיזציה?
<ישגב נקדימון: בכל הכבוד, אני חושב שיש קושי עם הנושא "היה עליו לדעת" כי אנחנו צריכים להגדיר פה כללי התנהגות ברורים למשווק.
<נועה בן שבת: כללי ידיעה למשווק?
<נועה בן שבת: אם חבר שלו אמר לו בדרך שהוא שמע שיש בעיה עם הקוטג', אז הוא ידע?
<ישגב נקדימון: אני אומר שהתיבה "היה עליו לדעת" היא תיבה בעייתית.
<נועה בן שבת: ראינו אותה בחקיקה בהרבה מקומות.
<נועה בן שבת: בהתחלה חשבנו שזה רק משהו רשלני אבל ראינו את זה בהרבה מקומות בחקיקה, ידע או היה עליו לדעת.
<נועה בן שבת: לא ראינו שהיא מפורטת איך בדיוק הוא ידע או איך היה עליו לדעת.
<נועה בן שבת: מהבחינה הזאת אני חושבת שהביטוי הזה מספיק כולל.
<נועה בן שבת: מצד שני, הוא מצומצם מספיק.
<זמר בלונדהיים: גם לא ראינו קונקרטיזציה שלו בהסדרים מקבילים בחו"ל.
<זמר בלונדהיים: זה מונח שמקובל.
<זמר בלונדהיים: נכון שהוא מייצר אלמנט מסוים של אי ודאות אבל אלה החיים.
<זמר בלונדהיים: יש מעט מאוד תחומים שבהם אין אי ודאות מסוימת.
<ישגב נקדימון: היות ואנחנו מטילים פה חובות חדשות - - -
<עדנה הראל: אין חובות חדשות, אלה אותן חובות שקיימות היום באופן רוחבי.
<ישגב נקדימון: היות ואנחנו מטילים פה חובות חדשות, גם פליליות, שעלולות להביא לעונשי מאסר ולקנסות, לעיצומים כספיים בסכומים של מאות אלפי שקלים, גם לתביעות ייצוגיות, אני מאוד מבקש לשקול עוד פעם את הנושא של "היה עליו לדעת", כדי לצמצם ככל הניתן את הנושא של חוסר הוודאות.
איציק שמולי: מה אתה מציע?
איציק שמולי: איך אתה מציע להגדיר את אחריות המשווק?
<ישגב נקדימון: אני מציע "ידע".
<ישגב נקדימון: אם הוא ידע, ברור שהוא אחראי.
<נועה בן שבת: ואם הוא עצם עיניו?
<נועה בן שבת: זה פורסם אבל הוא לא פתח רדיו ולא שמע.
<ישגב נקדימון: אפשר לכתוב את זה.
<ישגב נקדימון: "עצם עיניו" זה גם דבר שאפשר לחשוב עליו.
<ישגב נקדימון: "היה עליו לדעת" זה מאוד אמורפי.
אלי אלאלוף: אני מציע שתרשמו בפניכם ותתייחסו.
אלי אלאלוף: אני חושב שהוא חייב לדעת וזה לא וולונטרי.
אלי אלאלוף: זה צריך להיות יותר אקטיבי והוא חייב לדעת מה קורה עם אותו מזון שהוא משווק או מייצר.
<שי פניני: אני "מקשת טעמים".
<שי פניני: הנושא של "היה עליו לדעת" והנושא של בקרת איכות אלה נושאים משולבים.
<שי פניני: קודם כל, יש טענה שכולם מחזיקים מערכות בקרת איכות ושזה דבר שבשגרה.
<שי פניני: כשאומרים שאין מערכות בקרת איכות בדברים מסוימים אנשים מאוד מתפלאים.
<שי פניני: ראשית, כשמשווק קונה, למשל, מוצר מ"אוסם", אז הוא לא יכול לעשות בקרת איכות כי הוא לא יכול להגיע למפעל ולבדוק מאיפה "אוסם" קונה את חומר הגלם.
<שי פניני: הוא לא יכול להגיע לפס הייצור ולבדוק שבפס הייצור - - -
אלי אלאלוף: אם תוכל להימנע מציון שמו של יצרן כזה או אחר, זה יותר טוב.
<שי פניני: אני לא יכול להיכנס לפס ייצור של ספק גדול.
<שי פניני: אני לא יכול לבדוק את חומרי הגלם שלו.
<שי פניני: במוצר הסופי שלו הוא משתמש בחומרי גלם שלא תמיד הוא קנה אותו בעצמו.
<שי פניני: אם הוא לא עשה את הבדיקות, למשווק אין יכולת לעשות את הבדיקה.
<שי פניני: הוא לא יכול לבקש ממנו לעשות את הבדיקה.
<שי פניני: הבדיקות שהמשווק יעשה, לעולם לא יעזרו למנוע את ההפרה.
<שי פניני: כשמדברים על אחריות במובן של "ידע" או "היה עליו לדעת", כשמסתכלים על כל הקונספט הזה, נוצר מצב שמטילים אחריות על שחקן בשוק, על הפרה שהוא לא יכול למנוע.
<שי פניני: קניתי מספק גדול ולא עשיתי בקרת איכות והיה גוף זר במזון.
<שי פניני: גם אם אני עושה בקרת איכות, זה לא מונע את זה.
<שי פניני: אין לי דרך לבדוק את זה.
<שי פניני: אלא אם במקרה באותה קופסה שבדקתי היה את הגוף הזר.
<שי פניני: את החובה לבצע בדיקות הבטחת איכות צריך להטיל על היצרנים ועל היבואנים.
<שי פניני: הם אלה שמייבאים את המזון.
<שי פניני: מדוע אנחנו עדיין שם?
אלי אלאלוף: אפשר התייחסות לשאלה הספציפית של עורך דין פניני.
<נועה בן שבת: האמירה פה היתה, שזה שיש מערכת בקרת איכות, אני עדיין לא יכול למנוע את ההפרה של היצרן.
<שי פניני: מי שהפר זה מי שהפס אצלו.
<נועה בן שבת: זה עדיין לא אומר שאתה לא יכול לפעול כדי למנוע.
<אלי גורדון: אני ממשרד הבריאות.
<אלי גורדון: זה לב ליבו של כל העיקרון שעליו חולקים וזה מה שגרם לדיונים מאוד ארוכים.
<אלי גורדון: להעביר את הקונספציה של כל החוקה, בכל המדינות, לא רק במדינת ישראל, שלכל עוסק במזון יש אחריות במקטע שלו, ללא תלות אם הוא השפיע עליו יותר או השפיע עליו פחות, אם הוא ייצר אותו או אם הוא ייבא אותו, או מכר אותו.
<אלי גורדון: זאת תפיסה רוחבית והיא מתורגמת בצורה מסודרת בכל המקומות.
<אלי גורדון: גם אנחנו מציעים פה הסדר שייתן מענה לכל הפעולות שמצופות ממשווק גדול, קרי, רשת כזאת או אחרת, שתנקוט במסגרת האחריות שלה מה היא צריכה לעשות, ללא תלות אם היא עשתה בדיקות או לא עשתה בדיקות.
<אלי גורדון: ללא תלות אם היא ביקשה בדיקות מאחד לפניו בשרשרת הספקת המזון ואם לאו.
<אלי גורדון: אני מציע שעדיף שתתייחסו להצעה כתובה שנעביר.
<שי פניני: החוק - - -
<אלי גורדון: שי, אני חושב שהיינו מספיק ברורים.
<אלי גורדון: מיצינו את הנושא נכון לרגע זה ואנחנו מתחילים להתדיין.
אלי אלאלוף: ברשותך, אני חייב הערה נוספת.
אלי אלאלוף: אתם מרגישים שכאילו מטילים עליכם כל הזמן חובות חדשים.
אלי אלאלוף: אני חושב שאתם צריכים לדאוג קודם כל למוניטין שלכם.
אלי אלאלוף: אם אתם דואגים למוניטין שלכם, אל תשווקו דבר שאתם לא בטוחים בו.
אלי אלאלוף: כאזרח וכקונה, אני לא אחזור למקום שסיפק לי את אותו בקבוק עם הסמרטוט בפנים.
אלי אלאלוף: לא מעניין אותי מי המשווק.
אלי אלאלוף: אני גם לא טיפוס שהולך לבתי משפט, יש להם דאגות אחרות.
אלי אלאלוף: תבינו, אתם כל הזמן טוענים כאילו אנחנו מטילים עליכם מטלות מכבידות.
אלי אלאלוף: אנחנו עוזרים לכם לבנות מוניטין אופטימלי למערכת שלכם.
אלי אלאלוף: תיקחו בחשבון, אתם בונים את המערכת שלכם.
אלי אלאלוף: אני לא הולך לשום סופרמרקט שקניתי ממנו דבר פסול.
ואל תגידו: זאב פרידמן, בבקשה.
<זאב פרידמן: אני יועץ משפטי במועצה הישראלית לצרכנות.
<זאב פרידמן: אדוני היושב ראש, אני מתחבר מאוד לדברים שאמרת.
<זאב פרידמן: מהנקודות שהועלו כחלופה שנייה, יש שם דברים שהם מאוד טריוויאליים.
<זאב פרידמן: אם אדם לא ידע ולא היה עליו לדעת, או לא ניכר לעין, לא ביצע שינוי במוצר.
<זאב פרידמן: הדברים האלה הם טיפה פחות מאלמנטריים.
<זאב פרידמן: אני חושב שיש כאן עוד אלמנט שגם יכול להקל מצד אחד, וגם לשפר טיפה את ההצעה.
<זאב פרידמן: אני מציע לקבל את ההצעה של החברים ויושב הראש שיהיה כאן גם אלמנט מוסדי.
<זאב פרידמן: יש הבדל אם אני קונה מגוף גדול, מאורגן ומסודר, וגם אז יש יכולת להגיד לו: אדוני, כשאתה מספק לי מוצר, תספק לי גם את האישור שהפעלת מערכת בקרה.
<זאב פרידמן: במקרה הזה, כשאני מתבסס על אותן מערכות, גם הצרכן יקבל מוצר טוב יותר וגם אנחנו מקלים בעצם על המשווק, שכן יש לו על מה להישען בלי שהוא נדרש לבצע פעולות מיוחדות.
<זאב פרידמן: אני חושב שהשילוב של השניים יקל על המשווקים הקטנים במיוחד.
<זאב פרידמן: אם הוא קונה מגורם מוסמך שפועל בצורה ראויה, יש לו מן הסתם את מערכות הבקרה שלו או את האמצעים להוכחה, כי ככל שעולים יותר למעלה בפירמידה, שם זה יותר מבוסס.
<זאב פרידמן: אני חושב שזה יהיה רק לתועלת.
<נועה בן שבת: אתה אומר שיש שני מרכיבים של ההצעה, המרכיב של בקרת איכות, או לחילופין, פעולות אפשריות, אתה חושב שרק בקרת איכות צריכה להישאר?
<זאב פרידמן: אני לא רוצה להגביל במצב כזה שחייבת להיות מערכת בקרת איכות.
<זאב פרידמן: אבל אני אומר שאם היצרן יש לו מערכת בקרת איכות, הרבה פעמים לחנות הקטנה יש אפשרות לבקש ממנו לספק תעודה.
אלי אלאלוף: אני מציע שנחכה לנוסח הסופי.
אלי אלאלוף: בדיון הבא נדון בזה אחרי שנקבל את הניסוח.
<אלי שלום סתוי: אני נציג העסקים הקטנים בענף המזון.
<אלי שלום סתוי: יש לי הערה טכנית שקשורה לוועדה.
<אלי שלום סתוי: אני חושב שראוי, כבוד יושב ראש הוועדה, מאחר והדיונים המרתוניים בנושא הזה הם כמעט יום יומיים, מן הראוי שמזכירות הוועדה תמצא את הדרך ליידע בזמן אמית את המוזמנים במקרה של דחיית הדיון או הקדמת הדיון או כל שינוי.
<אלי שלום סתוי: יש אנשים שמגיעים ממקומות רחוקים.
אלי אלאלוף: כל ביקורת לגבי תפקוד הוועדה אני מוכן לקבל באופן אישי.
אלי אלאלוף: אני חושב שחברי הצוות שלנו עושים עבודה אדירה.
אלי אלאלוף: אתם לא יודעים תחת איזה לחצים הם נמצאים, אבל גם ביקורת מקובלת עלי.
<וילמה מאור: ככל שניתן.
אלי אלאלוף: להרגשתי, ושמעתי גם מאנשים מסביב לשולחן, קיבלנו מחמאות על הארגון.
<זמר בלונדהיים: ישנם שלושה דברים נוספים שאמרנו שנתייחס אליהם.
<זמר בלונדהיים: אחד, בנוגע לעיצומים הכספיים.
<זמר בלונדהיים: היו מוטרדים מהיקף הסכומים וספציפית מסעיף הנסיבות המחמירות שמאפשר להכפיל פי 4 את סכום העיצום הכספי.
<זמר בלונדהיים: אנחנו נשנה את הסעיף הזה.
<זמר בלונדהיים: הוא יצומצם.
<זמר בלונדהיים: כרגע הנסיבות המחמירות מתייחסות לסיכון בריאותי במספר רב של מוצרים.
<זמר בלונדהיים: אנחנו נצמצם אותם רק לסיכון הבריאותי ונצמצם את המכפלה לפי 2.
<זמר בלונדהיים: שניים.
<זמר בלונדהיים: אנחנו צריכים עוד דיון פנימי במשרד המשפטים בשאלה שהועלתה, בנוגע לאפשרות של הגדרה של מה היא הפרה בודדת?
<זמר בלונדהיים: לדוגמה, ייצרתי גלופה של סימון של מוצר שלא עומדת בדרישות הדין וסימנתי 5,000 מוצרים שנתפסו בשווקים.
<זמר בלונדהיים: האם מדובר ב-5,000 הפרות או בהפרה אחת?
<זמר בלונדהיים: אנחנו נעשה דיון פנימי אצלנו.
<זמר בלונדהיים: זאת בעיה מורכבת שהתעוררה ויש לה השלכות רוחב.
<זמר בלונדהיים: אנחנו נעשה דיון לגבי האפשרות להגדיר את זה.
<זמר בלונדהיים: זה גם דבר שהטריד את המשווקים.
<זמר בלונדהיים: דבר אחרון, זה בנוגע לטענה שסעיף 8ד רבתי לחוק קידום התחרותיות במזון מונע את האפשרות לקבוע בהסכמים בין הספק לקמעונאי סעיפי שיפוי.
<זמר בלונדהיים: כלומר, שבחוזה ייכתב שאם המזון אינו עומד בחקיקת המזון, אז שהספק ישפה את הקמעונאי.
<זמר בלונדהיים: יש פה את אנשים מהרשות ההגבלים והם יסבירו למה לטעמנו זה לא מונע ולכן לא תהיה - - -
<נועה בן שבת: זה בעצם חלק מהמודל שלכם.
<זמר בלונדהיים: מבחינתנו, חלק מזה שיש אחריות על המשווק היא בזה שהוא יכול בעצם להמיר את זה או להשתמש באחד מהכלים כדי לקנות את האחריות הזה, כמו בהסדרי ביטוח או אחרים.
<זמר בלונדהיים: זה סעיף שיפוי בחוזה שלו מול הספק.
<זמר בלונדהיים: נטענה הטענה שאי-אפשר לשים סעיפי שיפוי והם יסבירו למה אין מניעה.
ישראל אייכלר: אני לא מדבר לעצם החוק כי עוד לא צללתי לעניין.
ישראל אייכלר: אמרת פה נקודה חשובה לגבי רמת העיצומים הכספיים.
ישראל אייכלר: האם אתם גם תשקלו הבדל בין בעל חנות קטנה, בעל מפעל קטן, שכשלו באיזו הפרה, לבין קונצרן גדול מבחינת גובה הקנס?
ישראל אייכלר: לא רק לפי ההפרה אלא גם לפי היכולת וההיקף הכספי הכולל והרווחים של אותו עסק.
ישראל אייכלר: אתם עלולים להרוס עסק לעומת חברה גדולה וענקית שלא אכפת לה לשלם.
ישראל אייכלר: האם תשקלו את זה?
<זמר בלונדהיים: המודל העקרוני של עיצומים כספיים כולל תמיד הסמכה לקבוע את תקנות ההפחתה.
<זמר בלונדהיים: זה סעיף סטנדרטי בתקנות הפחתה בשלל דברי חקיקה המתייחס לגודל עסק, הגבלה להיקף מחזור ועוד.
<זמר בלונדהיים: יש סעיפים סטנדרטים שמתייחסים.
<זמר בלונדהיים: לא תמיד הם מתייחסים באותו אופן אבל בוודאי מתייחסים לגודל.
<זמר בלונדהיים: אנחנו נביא תקנות הפחתה כאלה גם בחוק הזה.
<זמר בלונדהיים: אין שום כוונה להטיל את אותו סכום על עסק קטן.
<זמר בלונדהיים: עכשיו יש הבדל בין הסכומים ובין יחיד לתאגיד.
<זמר בלונדהיים: השאלה היא בין תאגיד קטן לתאגיד גדול וזה לא בא לידי ביטוי בחוק.
<זמר בלונדהיים: זה יבוא לידי ביטוי בתקנות הפחתה.
<אנדרי ניקל: אני מרשות ההגבלים.
<אנדרי ניקל: משרד המשפטים עדכן אותנו לגבי הדיון שהתקיים לגבי חוק המזון ולגבי סעיף 8ד.
<אנדרי ניקל: סעיף 8ד אכן אוסר על ספק להעביר תשלומים לקמעונאי גדול, כאשר תכלית הסעיף זה ליצור סיטואציה שבה הספק מתמחר את המוצרים שלו במחיר ליחידת מצרך, הסעיף בא למנוע בונוסים למיניהם על פתיחת סניפים, בונוס סוף שנה ודברים מהסוג הזה.
<אנדרי ניקל: מבחינת התכלית של הסעיף, אנחנו לא רואים כל קושי מבחינת הפרשנות התכליתית, שתשלומים שמהווים שיפוי שספק משלם לקמעונאי על תשלום שמועבר לצרכן בגין איזה נזק שהספק יצר, כתשלום שהוא בעייתי או אסור מבחינת הסעיף הזה בחוק המזון.
<אנדרי ניקל: ככל שהדבר נדרש, אנחנו מבהירים את זה כאן ואנחנו יכולים להבהיר את זה בצורה מסודרת בכתב כפרשנות של הרשות לעניין הזה.
<אנדרי ניקל: מבחינתנו אין שום בעיה שתשלומים כאלה יעברו.
<אנדרי ניקל: כמובן זה כשמדובר על שיפוי על תשלום ששולם בפועל לצרכן לפי איזו דרישה ספציפית שנמסרה.
אלי אלאלוף: זאת דרישה משפטית?
אלי אלאלוף: אני יכול לדרוש לספק לשלם פיצוי לצרכן?
<אנדרי ניקל: יכולה להיות סיטואציה שבה הצרכן קונה מוצר מקולקל ברשת קמעונית מסוימת ופונה לרשת כדי שהיא תפצה אותו.
<אנדרי ניקל: אם הרשת חושבת שיש טעם בדבר והיא רוצה לסיים את היחסים שלה עם הצרכן הזה באיזו פשרה ולשלם לו תשלום מסוים, היא יכולה לשלם תשלום לצרכן ואחרי זה לבוא לספק ולבקש ממנו להשתתף בתשלום הזה.
<אנדרי ניקל: אנחנו לא רואים בעיה שספק אכן ישתתף בתשלום.
<רוברט סגל: אני מהתאחדות התעשיינים.
<רוברט סגל: זמר, לגבי מה שאמרת קודם על דיון שאמור להיות במשרד המשפטים על מהות הפרה בודדת או הפרה מהותית.
<זמר בלונדהיים: הגדרה של הפרה בודדת, לא הפרה מהותית.
<רוברט סגל: היינו רוצים לבקש שתדונו גם על המשמעות של הפרה בודדת לעניין GMP ביטול, התלייה, או צמצום רישיון יצרן, דברים מהסוג הזה, שהם גם מהותיים מאוד עבורנו.
<רוברט סגל: הם לאו דווקא קשורים לעיצומים כספיים, אבל אם כבר מגדירים מה זאת הפרה בודדת אז גם הפרה בודדת של יצרן, יצואן.
<זמר בלונדהיים: לא הבנתי.
<זמר בלונדהיים: אתה שואל האם ההגדרה של הפרה בודדת תחשב גם עניין שיקול, שלילה, התלייה של רישיונות?
<רוברט סגל: אנחנו מבקשים שבסופו של דבר זה יחול.
<רוברט סגל: יכולה להיות טעות חד פעמית של יצרן.
<עדנה הראל: זה לא יכול לחול, זאת מטריה אחרת לגמרי.
<זמר בלונדהיים: אני לא בטוח שהפרמטר מובן.
<זמר בלונדהיים: למה הכוונה בהפרה בודדת?
<זמר בלונדהיים: מישהו בפס ייצר גלופת סימון לא תקינה וכתוצאה יכול להיות שתפסתי מוצר אחד ויכול להיות שתפסתי במחסן 100,000 מוצרים?
<זמר בלונדהיים: השאלה האם מדובר ב-100,000 הפרות?
<זמר בלונדהיים: האם מדובר בהפרה אחת?
<זמר בלונדהיים: אולי צריך לחלק את זה לאצוות ואז יש פה 3-4 הפרות או כל מיני וריאציות.
<זמר בלונדהיים: זאת השאלה.
<רוברט סגל: זאת אומרת זה לא לעניין אם הפר פעם אחת.
<זמר בלונדהיים: בעולם השיקולים, האם כן או לא לשלול רישיון, הוא עולם הרבה יותר דינמי של שיקול דעת.
<זמר בלונדהיים: אם נתפסו 5 מיליון מוצרים או נתפס 1, יכול להיות שזה יהיה שיקול.
<זמר בלונדהיים: זאת לא בעיה, כי שיקול דעת מנהלי הוא יותר גמיש.
<זמר בלונדהיים: השאלה היא לגבי הטלת העיצום?
<זמר בלונדהיים: יקבל על 50,000 או על מיליארד?
<זמר בלונדהיים: זה קצת דרמטי.
<רוברט סגל: תודה על ההבהרה.
<שי פניני: שאלה לאנדרי מרשות ההגבלים.
<שי פניני: האם ניתן לכלול בהסדרי השיפוי גם הוצאות וגם תשלומים לא רק לצרכנים?
<שי פניני: במידה ויש לי הסדר שיפוי עם ספק, אני אומר שכל נזק שהמוצר שלך גורם לי, אתה תחזיר לי את הנזק שנגרם לי.
<שי פניני: הנזקים הם לא תמיד בדמות פיצוי לצרכן.
<שי פניני: הטילו עלי עיצום כספי של 300,000 שקלים בגין זה שהמוצר לא תאם את התווית.
<שי פניני: אני שילמתי את העיצום ואני רוצה לקבל את הכסף חזרה מהספק.
<שי פניני: האם מותר לי?
<שי פניני: האם מותר לי לנכות את ההוצאות?
<שי פניני: יש בינינו דין ודברים.
<שי פניני: להבנתי, יש עם זה קצת בעיה.
<שי פניני: אנדרי דיבר על פיצוי לצרכן.
<שי פניני: השאלה, מה קורה עם הוצאות משפטיות?
<שי פניני: מה קורה עם עיצומים כספיים?
<שי פניני: מה קורה עם נזקים שנגרמים לי שהם לא בדמות פיצוי לצרכן.
<נועה בן שבת: מה עוד?
<שי פניני: הוצאות משפטיות.
<שי פניני: גם הסדרי השיפוי כשלעצמם הם הרי לא פתרון.
<שי פניני: זה שאני אקבל כסף מספק, זה לא עוזר לצרכן שנפגע.
<נועה בן שבת: זה יאפשר לכם איזו התמחרות מול הצרכן.
<שי פניני: השאלה, האם זה מותר?
אלי אלאלוף: אנדרי ייתן תשובה.
<רביד דקל: אני ממשרד המשפטים.
<רביד דקל: לעניין שיפוי וביטוח של עיצומים כספיים וקנסות פליליים, יש איסור מפורש בחוק העונשין, שזה סעיף 252א.
<רביד דקל: לגבי עיצומים כספיים הפרשנות שלנו אומרת שאין אפשרות לבטח ולשפות בגין עיצום כספי שהוטל.
<רביד דקל: אני יודעת שזאת גם הנחייה של המפקח על הביטוח הקודם, שביטוחים כאלה נוגדים את תקנת הציבור.
<שי פניני: אבל - - -
אלי אלאלוף: אנחנו לא נהפוך את זה לוויכוח, קיבלת תשובה.
<זמר בלונדהיים: זה פיצוי לצרכן אגב הליך משפטי.
<זמר בלונדהיים: בתובענה ייצוגית נפסקו נגדך רבע מיליון שקלים, זה אפשר.
<זמר בלונדהיים: זה ההוצאות המשפטיות של ההליך ואת זה אפשר.
<אנדרי ניקל: מה שלא נשאר בכיס של הקמעונאי, לא יפריע לנו.
אלי אלאלוף: עוד מישהו רוצה להתייחס לסעיף הזה?
<שי פניני: אי-אפשר להטיל עלינו משהו שאני לא יכול למנוע אותו ולא יכול לשפות.
<עדנה הראל: אבל אנחנו עשינו חזקה.
אלי אלאלוף: עו"ד פניני, אתה יכול לשבת איתם אחר-כך.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שאני מגלה זווית שלא ידעתי להכנסת חוק וזה הדו-שיח הנפלא שיש ביניכם לבין המערכת.
אלי אלאלוף: זה אומר שהדמוקרטיה שלנו היא לא כל-כך רעה.
אלי אלאלוף: חבל שיש כאלה שלא מקיימים את זה.
אלי אלאלוף: לפני שעולים לאיזה מקום ולפני שגורמים למהומות, עושים את זה ללא שום התייעצות מקצועית והמבין יבין.
אלי אלאלוף: אחר-כך מתנערים מאחריות בפגיעה בבני אדם יקרים.
אלי אלאלוף: אפשר להגיד שסיימנו את הפרק הזה?
<זמר בלונדהיים: נעביר נוסח במהלך סוף השבוע.
<זאב פיקובסקי: אני מ"תנובה" ומהתאחדות התעשיינים.
<זאב פיקובסקי: זה חוק ענק ואני בטוח שנמצא עוד דברים בהמשך.
<זאב פיקובסקי: עכשיו אנחנו עדיין בזמן שאפשר לעשות דברים.
<זאב פיקובסקי: סעיף 27ד מדבר על מצב עתידי שבו יכולות להיות סתירות – אני מדבר על עמוד 1414.
<זאב פיקובסקי: סעיף ד' מדבר על מקרה של סתירה בין תקנות לבין החוק הקיים.
<זאב פיקובסקי: אני מקבל לחלוטין את הגישה, שהחוק הנוכחי יהיה הקובע והמחייב.
<זאב פיקובסקי: אלא מה?
<זאב פיקובסקי: אני מדבר על נושא של תוספי מזון וחומרים מסייעי ייצור, שהם היום נגזרים מתקנות בריאות הציבור, תוספי מזון.
<זאב פיקובסקי: אני מתייחס לרשימה ותקנים רשמיים.
<זאב פיקובסקי: הרשימה קיימת משנת 2001 והנוהג היום הוא ששניהם דרים בכפיפה אחד.
<זאב פיקובסקי: יכול להיות שבסעיף הרכיבים, בתקן רשמי מסוים, אזכור של תוספי מזון שמאז לא מוזכרים יותר.
<זאב פיקובסקי: הם עברו מהעולם אבל עדיין הם קיימים והנוהג הוא שהם מותרים.
<זאב פיקובסקי: אם אתה משתמש במזון מסוים ובתוספי מזון אתה יכול להסתכל גם בתקן וגם בתקנות, לחבר את שניהם ושניהם בסדר.
<זאב פיקובסקי: אני בסך-הכול לא שולל את הגישה.
<זאב פיקובסקי: אני רק מבקש שעד שהסעיף הזה יהיה רשמי, משרד הבריאות יכניס לתוך הרשימה את כל אותם תוספי מזון שנכללים בתקנים ולא נכללים בתקנות.
<זאב פיקובסקי: זה כל מה שאני מבקש וזאת כדי ליישר קו ולא נגיע למצב של הפרה.
<זאב פיקובסקי: זה לא הייתי רוצה שיקרה.
<זאב פיקובסקי: אתמול בלילה שלחתי מייל לאלי וביקשתי את זה.
<אלי גורדון: הסוגיה שאתה מעלה מוכרת לנו וידועה.
<אלי גורדון: ידוע לכולם, כולל לך, שברמה של מדיניות, יצירת תקנים ועדכון תקנים, אנחנו באופן שיטתי מזה שנים, מגיעים לרמה שבה כל אזכור של תוספי מזון המותרים לשימוש בתקן כזה או אחר במוצר כזה או אחר, מפנה במיידית לתקנות.
<אלי גורדון: אמרנו יותר מפעם אחת שיש לא מעט מטלות במסגרת ההרמוניזציה של חקיקת המזון על-מנת שלא תבוא בסתירה.
<אלי גורדון: הנושא הזה יינתן לו מענה.
<אלי גורדון: נכון להיום כמעט ולא קיימים תקנים שלא עברו רביזיה ואין קישורית או הפנייה לתקנות לתוספי מזון.
<אלי גורדון: אם קיימים תקנים כאלה, אז אנחנו גם נותנים מענה לסוגיה מה גובר על מה.
<זאב פיקובסקי: אני בוועדת תקינה במכון התקנים ואתה צודק במאה אחוז.
<זאב פיקובסקי: כל התקנים שנעשו מאז 2001, כולם מפנים לתקנות בלי יוצא מן הכלל.
<זאב פיקובסקי: אבל, יש עדיין מספיק תקנים שלא עברו רביזיה ולא עברו תקנים חדשים, שעדיין סעיפים אלה נכללים בהם.
<זאב פיקובסקי: כל המפעלים נוהגים כך, שכשהם משתמשים בתוספי מזון, זה גם וגם.
<זאב פיקובסקי: אני מדבר על אותם תקנים שלא עברו רביזיה ולא עברו שינוי.
<אלי גורדון: במסגרת העבודה של ההרמוניזציה, נוכל לזהות את התקנים שקיימים.
<אלי גורדון: יכול להיות שזה משהו ברמת השוליים.
<עדנה הראל: אני רוצה להבהיר משפטית.
<עדנה הראל: הנוסח פה מדבר על סתירה.
<עדנה הראל: במקרה של סתירה יגברו התקנות.
<עדנה הראל: עדיין, יכולים להתקיים במקביל גם תקנות וגם תקן, שאין בהם סתירה והם משלימים.
<אלי גורדון: הוא מתייחס לסתירה אופציונלית שיכולה להיות.
<עדנה הראל: הסתירה אופציונאלית עדיין תוכל להתקיים בעתיד וכאן יש פתרון מה גובר.
<זאב פיקובסקי: לא הבנת אותי.
<נועה בן שבת: אי-אפשר לתקן את זה עכשיו.
<זאב פיקובסקי: בתקן מופיעים איקס תוספי מזון.
<זאב פיקובסקי: ברשימה מופיעים וואי תוספי מזון.
<זאב פיקובסקי: וואי קטן או לא שווה לאיקס.
<זאב פיקובסקי: ברגע שרכיב מסוים מופיע בתקן ואיננו נכלל ברשימה, זאת סתירה.
<זאב פיקובסקי: ב-2001 אף אחד לא עשה את כל העבודה ולא הכניס.
<זאב פיקובסקי: היתה עבודה ענקית, אנשים לא היו מודעים.
<נועה בן שבת: זה נדון במסגרת התקנים.
<נועה בן שבת: זה המצב המשפטי הקיים.
<נועה בן שבת: מה אנחנו יכולים לתקן בתקופה שעד תחילת החוק?
<אלי גורדון: יש לי הצעה ופתרון גם לזה.
<אלי גורדון: אם תעשייה יודעת לזהות שעדיין קיימים תקנים שנוצר בהם פער, המנגנון לעדכון רשימה ידוע ומוכר לכולנו ומפורסם באתר האינטרנט.
<אלי גורדון: במהלך התקופה הזאת, תזהו את התקנים.
<אלי גורדון: אנחנו עובדים במקביל.
<אלי גורדון: תעבירו לנו את הרשימה והוועדה תדאג לעדכן את הרשימה.
<זאב פיקובסקי: אנחנו נרכז ונעביר.
<רז הילמן: אני מאגוד לשכות המסחר.
<רז הילמן: אני רוצה לנצל את הקריאה של זאב, שמשמש כיו"ר הוועדה שדנה בתקנים בתחום החלב ולבקש ממנו שבעידוד הוועדה יעדכן בצורה מהירה את תקני החלב ומוצרי חלב.
<רז הילמן: שם יש הרבה מה לעשות ושם יש הרבה מאוד חסמים.
<זאב פיקובסקי: תקרא את הפרוטוקול של הישיבה האחרונה ותהיה מבסוט.
<אמיר רשף: עוד סוגיה שעלתה מצד היצרנים והוועדה ביקשה שנתייחס עליה היא סוגיית הייצוא.
<אמיר רשף: החוק כמו שהוא כתוב יוצר מגבלות על יצוא, כאשר מייצאים מוצרים שלא עומדים בחקיקת המזון בישראל.
<אמיר רשף: לכן גם פה יש לנו נוסח שהוא לא לגמרי סגור והוא יועבר היום לגורמים הרלוונטיים כדי שביום שני נוכל להציגו במלואו.
<אמיר רשף: עיקרי ההסדר המוצע הם, שכאשר יצרן מזון מייצא מזון שלא עומדת בחקיקת המזון בישראל, במידה ויש לו מערכת בקרת איכות במפעל, שיהיה גם איזה פירוט של איזה מערכות בקרת איכות מקובלות לעניין זה.
<אמיר רשף: יתבקש ממנו רק להצהיר או להעביר בכתב לשירות המזון על-כך שהוא מייצר מוצרים שלא עומדים בחקיקת המזון בישראל והם מיועדים ליצוא.
<אמיר רשף: מרגע שהוא עשה את זה הוא יוכל לייצא את סוג המזון.
אלי אלאלוף: ובתנאי שהם לא מסוכנים לציבור גם שם.
<אמיר רשף: יש גם שורה כזאת.
<אמיר רשף: הניסוח שאנחנו מכוונים אליו הוא "לא ראוי למאכל אדם".
<אמיר רשף: זה לקוח מהחקיקה של האיחוד האירופי.
<אמיר רשף: לגבי יצרן שאין לו מערכת בקרת איכות, הוא יגיש את אותה הצהרה ולשירות המזון תהיה אפשרות תוך 7 ימים להגיד לו: אל תתחיל לייצא, אנחנו רוצים לבוא ולראות תוך 7 ימים.
<אמיר רשף: אחרי 7 ימים הוא יוכל לייצא.
<אמיר רשף: בשני המקרים, כיוון שמדובר ביצרן מזון, שירות המזון תמיד יכול לבוא ולתת הוראות לעניין הפרדות הנדרשות בין המזון המיועד ליצוא ואינו עומד בחקיקת המזון בישראל, לבין מזון שכן מיוצר למכירה בישראל וזאת כדי לשמור על בריאות הציבור בישראל.
אלי אלאלוף: בחו"ל גם.
<אמיר רשף: בחו"ל יש לנו את המשפט הכללי.
<נועה בן שבת: ואם ב-7 הימים האלה רשות המזון מבקשת לבוא לבדוק, אז הוא ממתין עם היצוא.
<זמר בלונדהיים: ליתר דיוק, הוא אמור לחכות עם הייצור, כי בעצם אסור לו לייצר מוצר שלא עומד בחקיקת המזון אלא אם כן הוא קיבל את האישור.
<נועה בן שבת: אמרת שמערכת בקרת איכות מהמקובלות.
<נועה בן שבת: זה יהיה גם לגבי המשווקים?
<זמר בלונדהיים: זה אותו דיון, האם למנות אותם?
<זמר בלונדהיים: האם לפרט אותם?
<אלי גורדון: אמנם מערכת הבטחת איכות זה שם גנרי והשיטה היא אותה שיטה, אבל המודולים והתכלית שונות במקרה הזה.
<אלי גורדון: בעניין של ייצור מזון הדגש הוא על הבטחת בטיחות והבטחת איכות.
<נועה בן שבת: אבל תמיד ידובר על מערכות בקרת איכות מקובלות.
<אלי גורדון: שהן מוכרות, מתוקפות, מקובלות.
<אלי גורדון: רק כדי שיהיה ברור.
<אלי גורדון: לעניין של מזון שהוא מיועד לייצוא, יינתן פטור מחובת סימון בעברית כברירות מחדל.
אלי אלאלוף: אין סימון בערבית?
אלי אלאלוף: יש שתי שפות רשמיות במדינה שלנו.
אלי אלאלוף: למה אנחנו לא מתחשבים בזה ש-20% מהאוכלוסייה לא קוראת עברית?
<אלי גורדון: רוב היצרנים מסמנים את המזון בשתי שפות.
<אלי גורדון: יחד עם זאת, תקן ישראלי 1145 שמגדיר את הוראות סימון מתייחס ומסדיר הוראות לסימון הוראות בעברית.
אלי אלאלוף: אני חושב שזאת טעות.
אלי אלאלוף: למדינה יש שתי שפות רשמיות, ערבית ועברית.
אלי אלאלוף: אני חושב שגם למשווקים כדאי.
<אלי גורדון: כמענה לסוגיה זאת, חשוב לציין עוד סוגיה נוספת.
אלי אלאלוף: או שיהיה גם וגם או שיהיה או בערבית או בעברית, למרות שזה אבסורד.
אלי אלאלוף: אי-אפשר להתעלם.
אלי אלאלוף: זה כאילו שאתה רוצה למכור עיתון רוסי בלי לסמן את זה ברוסית.
<אלי גורדון: כאשר עוסק במזון מבצע החזרה של מזון מהמדפים ויוצא בהודעה בתקשורת, כמשרד אנחנו מחייבים פרסום בשתי שפות בעיתון בעברית ובעיתון בערבית.
אלי אלאלוף: למה שזה לא יהיה אוטומטית?
אלי אלאלוף: אני דואג לפרנסה של הרשתות, שתרוויחו יותר.
אלי אלאלוף: למה זה לא מחייב פרסום בשפות הרשמיות של המדינה הזאת.
<נועה בן שבת: בתקופות מפרסמים גם בשפות שהן לא שפות רשמיות.
אלי אלאלוף: אני חושב שזאת נקודה מאוד חשובה.
אלי אלאלוף: אני אבקש ממשרד המשפטים להתייחס לנושא של השפות הרשמיות, לפחות בחוק המזון.
אלי אלאלוף: שיהיה תהליך ששתי השפות הרשמיות יכללו בפרסום בכל מה שקשור במזון, בדיוק כמו בעולם התרופות.
אלי אלאלוף: אין שום סיבה שאנחנו נתעלם מהעובדה שיש בינינו 20% מהאוכלוסייה שלא קוראת עברית.
אלי אלאלוף: שיהיה ברור, כדאי שזה יהיה.
<רז הילמן: אני מאיגוד לשכות המסחר.
<רז הילמן: אני בהחלט מסכים שחשוב ורצוי היה שיהיה סימון גם בשפה הערבית אבל צריך להבין.
<רז הילמן: דיברנו על יוקר המחייה.
<רז הילמן: צריך להבין שסימון על מוצר מזון הוא דבר מסובך ומאוד יקר.
<רז הילמן: לא פשוט לעשות תווית.
אלי אלאלוף: אני לא הכלכלן שלכם, אני אוהב לשמור על החוק.
אלי אלאלוף: יש חוק במדינה אז בוא נכבד.
אלי אלאלוף: פרסום מחייב בשתי השפות.
<רז הילמן: יש מגבלה של מקום, יש מגבלה של עלויות וזה יושת על העסקים.
אלי אלאלוף: אני פתחתי מוזיאון ואמרתי שמראש נכתוב בשתי שפות.
אלי אלאלוף: אתה יודע מה קורה היום?
אלי אלאלוף: שיש כאלה שקוראים ומבינים רק ערבית באים גם הם למוזאון.
אלי אלאלוף: בלעדיהם זה לא היה מתאזן כלכלית.
אלי אלאלוף: כדאי שתחשבו גם על זה.
<בועז סיטי: אני מהתאחדות התעשיינים.
<בועז סיטי: אני רוצה להתייחס למתווה של היצוא שהוצג.
<בועז סיטי: אנחנו שמענו עליו ועדיין ממתינים לנוסח כתוב.
<בועז סיטי: אנחנו הערנו לצוות המקצועי מספר הערות.
<בועז סיטי: בלי נוסח כתוב קשה להתייחס.
<בועז סיטי: יש לנו מספר הערות ואנחנו מבקשים לשמור את הטענות שלנו לאחר שנראה נוסח כתוב ונוכל להתייחס.
<זמר בלונדהיים: לעניין השפות הרשמיות, דבר המלך במועצה, שקובע בעצם את החובה של המדינה לעניין שפות רשמיות מתייחס לפקודות, מודעות רשמיות, טפסים רשמיים של המדינה והוא לא מתייחס לסימון של מזון.
<זמר בלונדהיים: לכן, מבחינה חוקית אין חובה להבנתי.
<זמר בלונדהיים: גם יש מגבלה של גודל המוצר.