GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנין זועבי: אם אתה נותן להן אופציה או להישאר בבית או לצאת לעבודה מזדמנת, אכן אולי היא תנמיך את התסכול שלהן אבל אין בה הגשמה עצמית ואין בה מלחמה בעוני כי מדובר במשרה מאוד חלקית.
חנין זועבי: את המהפכה הזאת של תרומה כלכלה אזרחית ושל תרומה לחברה הערבית, אתה לא תרוויח מזה.
חנין זועבי: אנחנו רוצים לשנות קונספט.
חנין זועבי: יצירת מקומות עבודה.
חנין זועבי: אנחנו רוצים סטטיסטיקה.
חנין זועבי: כבר ארבע שנים אנחנו נלחמים ומבקשים שייתנו לנו סטטיסטיקה של יצירת מקומות עבודה חדשים.
חנין זועבי: מה לעשות, כל חברה, הנשים שלה, ועוד יותר החברה הערבית, רוצה מקומות עבודה בקרבת הבית שלה.
חנין זועבי: כלומר, אז אתה תגיע לעוד נקודה רגישה שהיא קרקעות ושהיא הפקעת אדמות.
חנין זועבי: אנחנו רוצים אזורי תעשייה.
חנין זועבי: כמה אחוזי אזורי תעשייה בחברה הערבית?
חנין זועבי: 2,3 אחוזים לאוכלוסייה שמהווה 12 אחוזים.
חנין זועבי: צריכים לדבר על אזורי תעשיה ועל אזורי תעסוקה.
חנין זועבי: איך אנחנו מנתחים את תחום הדרישות שלנו לממשלה, למשרד האוצר ולמשרדים השונים.
חנין זועבי: אנחנו אומרים שיש להתמקד בשלושה דברים.
יעקב מרגי: משרד האוצר יודע לעשות את זה.
יעקב מרגי: אחת הדוגמאות הטובות, המפעל בשגב שלום.
יעקב מרגי: כמה כוח עבודה שהיה זמין ולא עבד קודם לכן נמצא שם.
יעקב מרגי: הם יודעים את זה.
חנין זועבי: כלומר, זאת מילת המפתח.
חנין זועבי: זאת מילת הקסם – יצירת מקומות עבודה.
חנין זועבי: זה היה מסלול בריחה, הדיבור על התחבורה הציבורית.
חנין זועבי: לפעמים אנחנו מרגישים שזה מסלול בריחה.
חנין זועבי: יש לנו שלושה תחומי פעילות.
חנין זועבי: המשרות הציבוריות.
חנין זועבי: תשאל אדוני היושב ראש כמה אחוז נשים ערביות נמצאות במשרות הציבוריות.
חנין זועבי: פחות מאחוז אחד.
חנין זועבי: כמובן רוב הנשים הערביות עובדות בחינוך.
חנין זועבי: אלה שעובדות, עובדות בחינוך, שישים אחוזים בחינוך.
חנין זועבי: יותר משמונים אחוזים מהנשים הערביות עובדות בחינוך ובבריאות.
חנין זועבי: לגבי המשרות הציבוריות, אם הממשלה רוצה להגדיל את אחוז הנשים הערביות, למה היא לא מגדילה אותו בתחום שלה ובסקטור שלה שהוא הסקטור הממשלתי?
חנין זועבי: למה היא לא מגדילה את האחוז במשרדים שלה?
חנין זועבי: זה יותר קל מאשר ליצור מקומות עבודה.
חנין זועבי: לתת יעד, ולא יעד כללי אלא יעד של משרות לנשים ערביות וחרדיות במשרות הממשלתיות.
חנין זועבי: במגזר הציבורי.
חנין זועבי: במגזר הממשלתי.
חנין זועבי: תראו, זאת אינדיקציה.
חנין זועבי: זה המבחן.
חנין זועבי: אם יש רצון שהוא רצון כן, היינו רואים את העלייה דווקא באחוז הזה של משרות ממשלתיות ומשרות ציבוריות.
חנין זועבי: במגזר העסקי.
חנין זועבי: עסקים קטנים ובינוניים.
חנין זועבי: אנחנו נכנסנו לרזולוציה מאוד נמוכה בשנים האחרונות.
חנין זועבי: אחרי שהממשלה ב-2008 הכריזה על היעד הזה, אנחנו בירכנו על היעד.
חנין זועבי: אמרנו שיש לשנות אפילו בקריטריונים של המכרזים.
חנין זועבי: אני דחפתי פרויקט שהצליח, של יוזמה פרטית לנשים, פרויקט שהתחיל ב-2011 ונתן עד עכשיו 3,000 מענקים של הלוואות קטנות לנשים ערביות והוא ממשיך.
חנין זועבי: אני עכשיו דוחפת לפרויקט אחר של מנה חמה.
חנין זועבי: כאן מדובר במאות, אם לא יותר, נשים.
חנין זועבי: העלינו את זה בוועדת החינוך.
חנין זועבי: אני לא נכנסת כרגע לפרטים ואין צורך בכך, אבל מה היה הצורך?
חנין זועבי: לשנות בסעיפים של חוק המכרזים על מנת שיתאים לעסקים זעירים.
יעקב מרגי: זה מה שאמרתי, יד מכוונת.
יעקב מרגי: מצד אחד מעודדים אבל מהצד השני קובעים קריטריון שחוסם.
חנין זועבי: הקריטריונים של מכרזים לא מתאימים לעסקי נשים.
חנין זועבי: מי למשל נכנס לפרויקטים?
חנין זועבי: נכנסות מסעדות גדולות או עסקים גדולים אבל הנשים הערביות מתחילות מאפס ואתה חייב להתאים להן את תנאי המכרזים.
חנין זועבי: אי אפשר לברוח מהעניין הזה של תנאי המכרזים.
חנין זועבי: העניין השלישי - ובו אני מסיימת – שאי אפשר לברוח ממנו הוא למשוך מפעלים ומרכזי תעסוקה לישובים הערביים.
חנין זועבי: שם אדוני היושב ראש, אתה נתקל בבעיה הכי קשה שהיא אזורי תעשייה, קרקעות, להגדיל את שטחי השיפוט של הישובים הערביים.
חנין זועבי: אז צריכים לרדת לרזולוציה.
חנין זועבי: אנחנו כבר אומרים את זה ויודעים מה הבעיה, על מנת לא לחזור על כל המקרו הזה יום אחרי יום.
חנין זועבי: רוצים אוזן קשבת ולא לשים סיסמא גדולה ולתת סטטיסטיקה מעוותת.
חנין זועבי: אנחנו מתעקשים להתחיל בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, לשנות את הסטטיסטיקה שלה כי זאת לא סטטיסטיקה נכונה ואנחנו לא מקבלים אותה.
אלי אלאלוף: יש מישהו ממשרד ראש הממשלה?
אלי אלאלוף: ממשרד הכלכלה?
<אימאן טרבייה: כן.
<אימאן טרבייה: אני מרכזת תעסוקה ופיתוח הון אנושי במשרד הכלכלה.
<אימאן טרבייה: אני יכולה להגיד שאנחנו בשנתיים האחרונות הגענו לפתיחת עשרים מרכזי הכוון שהם בשיתוף של משרד הכלכלה, ג'וינט ישראל ומשרד ראש הממשלה.
<אימאן טרבייה: אנחנו מסכימים עם ההמלצות שיש בדוח המצורף שהיה בוועדה לגבי החסמים, לגבי הקשיים ולגבי האתגרים.
<אימאן טרבייה: אני יכולה לתת קצת נתונים לגבי מספר נשים ערביות שהושמו בשוק התעסוקה בחציון הראשון של 2015.
<אימאן טרבייה: היו 2,212 משתתפות.
<אימאן טרבייה: המרכזים הגיעו ל-1,440 השמות בתוך החברה הערבית.
<אימאן טרבייה: אני מדברת רק על החציון הראשון של שנת 2015.
<אימאן טרבייה: אנחנו כן רואים עלייה במספר הנשים שמגיעות למרכזים ומשתתפות בהכשרות, כולל הכשרות מקצועיות.
<אימאן טרבייה: עדיין לא מיצינו את כל העבודה וכאן אני מסכימה עם חברת הכנסת חנין זועבי, והדרך עוד לפנינו.
<אימאן טרבייה: המרכזים מראים הצלחה ולטעמי אנחנו בדרך הנכונה.
יעקב מרגי: כם הכשרה נחשבת השמה?
<אימאן טרבייה: ממש לא.
יעקב מרגי: רק אחרי השמה בפועל?
<אימאן טרבייה: אנחנו סופרים השמה רק אחרי שהאישה או הגבר הושמו בשוק העבודה.
חנין זועבי: את עוקבים אחרי זה?
חנין זועבי: כלומר, מה קורה אחרי שנה או שנתיים?
<אימאן טרבייה: ברור.
<אימאן טרבייה: יש נתוני התמדה לפי שלושה חודשים, חצי שנה ושנה.
חנין זועבי: שנה זה המקסימום בנתוני התמדה?
<אימאן טרבייה: אני אציין כי במרכזים יש ליווי למשך שלוש שנים וכל אלה שנושרות או מפסיקות את העבודה שלהן מסיבה כזאת או אחרת, מנסים להחזיר אותן לשוק העבודה בעוד דרכים.
חנין זועבי: באיזה תחומי תעסוקה ההשמה העיקרית?
<אימאן טרבייה: יש לנו את ה-קול סנטרס שמבחינתנו זה סוג של קרש קפיצה לעוד מקומות.
<אימאן טרבייה: יש לנו מפעלי ייצור.
חנין זועבי: המידע הזה זמין והוא בהישג יד?
<אימאן טרבייה: בטח.
חנין זועבי: איפה אנחנו יכולים להשיג אותו?
<אימאן טרבייה: אני יכולה לשלוח את רשימת המקומות בהם הושמו נשים וגברים, מקומות ספציפיים.
<אימאן טרבייה: אציין כי מקום עבודה שלא משלם על פי חוקי העבודה, המרכזים לא סופרים את המשרה כמשרה.
<אימאן טרבייה: המרכזים משתדלים לא לשלוח למשרות ניקיון ולמשרות שהן בתת תעסוקה.
<אימאן טרבייה: זה לא הכיוון של מרכזי הכוון.
יעקב מרגי: לזה לא צריך מרכז הכוון.
יעקב מרגי: למשרה כזאת לא צריך מרכז הכוון.
<אימאן טרבייה: נכון.
<אימאן טרבייה: שנית, חלק מהייעוד של מרכזי ההכוון הוא העצמה נשית.
<אימאן טרבייה: אנחנו לא רוצים שהנשים שלנו ילכו לתת תעסוקה.
יעקב מרגי: יש לך נתונים גם על המגזר החרדי?
<אימאן טרבייה: יש לעמיתה שלי, שירה.
יעקב מרגי: אחר כך נשמע אותה.
אלי אלאלוף: מספר המרכזים והפריסה שלהם.
<אימאן טרבייה: פתחנו כבר עשרים מרכזים מתוך 21.
אלי אלאלוף: מה זה מתוך 21?
אלי אלאלוף: זה הסוף?
<אימאן טרבייה: 21 מרכזים משרתים כ-64 ישובים במגזר הערבי.
<אימאן טרבייה: אלה אמנם לא כל הישובים אבל רוב הישובים מהצפון עד לדרום.
אלי אלאלוף: התחזית היא לפתוח עוד מרכזים כאלה?
<אימאן טרבייה: אנחנו בדיבורים עם האוצר על מנת לפתוח עוד מרכזים.
<אימאן טרבייה: אנחנו בשיח ואני מקווה שנגיע לעוד מקומות ולעוד ישובים במגזר הערבי.
אלי אלאלוף: שירות התעסוקה מתואם או אתם מתואמים אתו?
<רייצ'ל ברנר שלם: אני משירות התעסוקה.
<אימאן טרבייה: אתה רוצה לדעת היכן המרכזים.
<אימאן טרבייה: הם בצפון, בישובים הערביים כמו נצרת, שפרעם, טמרה, סחנין.
אלי אלאלוף: אפשר לקבל את כל הנתונים באופן מסודר?
אלי אלאלוף: תעבירו לנו ואנחנו נפיץ אותם בין חברי הכנסת.
<אימאן טרבייה: אין בעיה.
<אימאן טרבייה: תודה.
<קריאה: מה עם מרכזי ריאן?
<אימאן טרבייה: אני מתנצלת.
<אימאן טרבייה: פעם אמרו שהמובן מאליו ייאמר.
<אימאן טרבייה: זה מרכזי ריאן שמופעלים דרך חברת אל פנאר.
<אימאן טרבייה: על המרכזים האלה אני מדברת.
<אימאן טרבייה: אני אשלח במסודר את כל רשימת המרכזים, את הפריסה הארצית שלהם , את הישובים אותם הם משרתים ואת כל נתוני ההתמדה ומספר הנשים והגברים.
אלי אלאלוף: אם אתה רוצה להוסיף, תוסיף אחרי שירות התעסוקה.
<רייצ'ל ברנר שלם: אני הכלכלנית של שירות התעסוקה.
<רייצ'ל ברנר שלם: שירות התעסוקה כידוע הוא ארגון ממשלתי שפרוס ב-72 מוקדים בארץ מדן ועד אילת.
אלי אלאלוף: במגזר הערבי.
<רייצ'ל ברנר שלם: במגזר הערבי ספציפית, כמובן שבכל הישובים הגדולים יש שירות תעסוקה.
<רייצ'ל ברנר שלם: אנחנו קולטים בעיקר שתי אוכלוסיות, דורשי דמי אבטלה שאלה בעצם האנשים שפוטרו מעבודתם או התפטרו ובאים לקבל מה שנקרא בעולם ביטוח אבטלה לתקופה של שלושה עד שישה חודשים, ובנוסף אנחנו קולטים אוכלוסייה גדולה של מקבלי הבטחת הכנסה ביניהם גם מקבלי הבטחת הכנסה ערבים שהם כמובן מהווים את האוכלוסייה היותר ענייה שעומדת גם במבחן הכנסה כפי שקורא לו ביטוח לאומי.
<רייצ'ל ברנר שלם: ביטוח לאומי הוא זה שמשלמים את הקצבה ואנחנו עושים את מבחן התעסוקה, זאת אומרת, עושים ניסיון לחבר את האנשים בחזרה למעגל העבודה.
<רייצ'ל ברנר שלם: בתחילת 2014 התחלנו להשיק תכנית שנקראת מעגלי תעסוקה.
אלי אלאלוף: גם במגזר הערבי?
<רייצ'ל ברנר שלם: כמובן.
<רייצ'ל ברנר שלם: גם במגזר הערבי.
<רייצ'ל ברנר שלם: התכנית פרוסה כרגע ב-16 לשכות וחלק מהן הן במגזר הערבי.
<רייצ'ל ברנר שלם: כחלק מהתכנית הזאת – לא הבאתי את הפרסום הרשמי שאמור לצאת בעוד כמה שבועות ואז נפיץ אותו לכל חברי הכנסת – התכנית מבוססת על העצמה אישית ועל הכשרה במידת האפשר.
<רייצ'ל ברנר שלם: זה כמובן תלוי תקציב.
<רייצ'ל ברנר שלם: האמת היא שרציתי לציין את זה כי במגזר הערבי, בקרב נשים ערביות, אנחנו רואים את שיעורי ההשמה הכי גבוהים, ובהמשך למה שאימאן אמרה, מצליחים לעשות עבודה.
<רייצ'ל ברנר שלם: זאת אומרת, שיעורי השמה גבוהים כשעושים ניסיון אמיתי להשקיע בנשים האלה בצורה שנכונה להן.
<רייצ'ל ברנר שלם: אני אומרת את זה לגבי כל אוכלוסייה ולאו דווקא על האוכלוסייה הערבית אבל אנחנו רואים ששיעורי ההשמה גדלו מאחוז אחד – מספר דומה למה שנאמר כאן – ל-11 אחוזים.
<רייצ'ל ברנר שלם: חשוב לומר שעדיין אלה מספרים נמוכים כי במגזרים אחרים אנחנו מגיעים ל-25 אחוזים אבל יש כאן קפיצה של פי 11 בשיעורי השמה וזה אומר שמבחינתנו האוכלוסייה רוויית פוטנציאל ויש מקום להשקיע ואנחנו שמחים לעשות את זה.
אלי אלאלוף: תרשי לי להזכיר דרכך למנכ"ל שלפני חודש וחצי היה צריך לספק לי תכנית כוללת.
חנין זועבי: חבל שאין לי את החומר ואת הנתונים והפרוטוקולים.
חנין זועבי: בוועדה הזאת שמענו סיפורים על נשים ועל דרכי ההשמה, איך הם כופים סוגים של עבודה שמאוד רחוקים מההכשרה של הנשים כאשר היעד הוא להשים.
חנין זועבי: לא להשים לפי פוטנציאל ולפי התאמת האישה לסוג העבודה.
חנין זועבי: כלומר, תכנית ויסקונסין, אנחנו כאן בחדרים האלה שמענו זוועות עליה.
חנין זועבי: שמענו סיפורים של נשים שבאו וסיפרו איך מתנהגים אליהן ואיך מתייחסים אליהן.
יעקב מרגי: עשו לתכנית טקס שינוי שם.
חנין זועבי: שינו את השם.
חנין זועבי: כאן אדוני היושב ראש, בוועדה, שמענו את הסיפורים.
חנין זועבי: חבל שאין לי כאן את הפרוטוקולים אבל הם קיימים.
חנין זועבי: אני לא יזמתי את הדיון ולכן לא הצטיידתי בחומרים אבל שווה ביקור שם.
חנין זועבי: אני ביקרתי שם ושמעתי ולא רק ששמעתי בוועדה הזאת אלא ביקרתי בנצרת ושמעתי את הנשים בנצרת.
חנין זועבי: קיבלתי עשרות תלונות מאנשים בנצרת.
חנין זועבי: מה ששמענו בוועדה על תכנית ויסקונסין, גם אם שינו את שמה, זה איום ונורא.
חנין זועבי: איום ונורא.
חנין זועבי: אדוני היושב ראש, צריך רק להסתכל בפרוטוקולים.
אלי אלאלוף: אין שום קשר.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד, מהמעט שאני יודע, אין שום קשר.
אלי אלאלוף: זאת לא תכנית ויסקונסין עם שם אחר.
אלי אלאלוף: זאת מערכת פנימית של שירות התעסוקה.
יעקב מרגי: זה אחרי מאבקים רבים בתוך הוועדה.
אלי אלאלוף: אלה לא קבלני חוץ ולמרות זאת ביקשתי מהמנכ"ל לפני כחודשיים וחצי להגיש תכנית כדי לראות איך משפרים כי יש עוד כמה לקונות והן לא קטנות.
אלי אלאלוף: רצינו לשפר אבל החומר לא הגיע.
אלי אלאלוף: תזכירי לו לפני שזה יהיה בליווי מכתב לא נעים מצדי.
אלי אלאלוף: מישהו רוצה להוסיף משהו לגבי המגזר הערי?
<סאמי מיעארי: אוניברסיטת תל אביב והמכון הישראלי לדמוקרטיה.
<סאמי מיעארי: אני חושב שהנושא של תעסוקת נשים ערביות וחסמים כן קשורים לצד ההיצע וצד הביקוש.
<סאמי מיעארי: כשמדברים על צד ההיצע, הכוונה היא לפיתוח ההון האנושי של נשים.
<סאמי מיעארי: אין ספק שבשנים האחרונות יש עלייה משמעותית מתוך ההון האנושי של נשים וכמובן זה תרם לעלייה בהשתתפותן בשוק העבודה.
<סאמי מיעארי: היום אנחנו רואים הרבה נשים לומדים מאשר גברים במגזר הערבי.
<סאמי מיעארי: קרוב לשישים אחוזים מכלל הסטודנטים באוניברסיטאות ובמכללות הן נשים.
<סאמי מיעארי: הצד השני הוא צד הביקוש.
<סאמי מיעארי: זה צד הממשלה.
<סאמי מיעארי: התרומה של הממשלה.
<סאמי מיעארי: זאת פתיחת מקומות תעסוקה במגזר הערבי, זה פיתוח אזורי תעשייה ואם אנחנו היום עושים ביקור בישובים ערביים, בסחנין או בשפרעם, אזור התעשייה היחידי המפותח בחברה הערבית הוא בנצרת.
<סאמי מיעארי: חוץ מנצרת, אין.
אלי אלאלוף: אחד מתחיל בדרום.
<סאמי מיעארי: אולי אם אנחנו רוצים באמת לטפל בנושא של תעסוקת נשים ערביות, צריך לטפל גם בצד הביקוש וגם בצד ההיצע בו זמנית כדי להגיע לנקודת שיווי משקל אמיתית וטובה בהקשר הזה.
<סאמי מיעארי: בהקשר של הנתונים.
<סאמי מיעארי: לגבי הנתונים, אני חושב שהממדים שמוצגים כאן, אני נוטה קצת לא להאמין להם ולא בגלל שאני לא רוצה להאמין לסטטיסטיקה של הממשלה אלא איך הם מוצגים בכל נייר מדיניות או בכל מחקר.
<סאמי מיעארי: אני נוטה הרבה לכתוב במכתבים שלי על שיעור השתתפות נשים ערביות ולא שיעור התעסוקה.
<סאמי מיעארי: כשמדברים על שיעור התעסוקה, זה כולל בתוכו גם נשים שהן מועסקות בחצי משרה וכמובן שזה לא מרצונן.
<סאמי מיעארי: אנחנו יודעים שקרוב לשבעים אחוזים מהנשים שעובדות בחצי משרה, עובדות לא מרצונן בחצי משרה.
<סאמי מיעארי: לכן זה מה שנקרא אבטלה סמויה.
יעקב מרגי: אתה יכול להסביר מה זה לא מרצונה?
<סאמי מיעארי: היא מחפשת משרה מלאה אבל היא לא מוצאת.
אלי אלאלוף: לא הייתה לכם איזו פגישה עם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה?
<סאמי מיעארי: כן, הייתה לנו ישיבה ויש בעיה והיא בעיה חמורה ביותר לגבי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
אלי אלאלוף: חבל שלא ידענו.
אלי אלאלוף: היינו מזמינים אותם כאן לדיון.
<סאמי מיעארי: הבעיה שם היא שמשנת 2012 כולנו יודעים שהיה שינוי בסקר כוח אדם שהפך להיות מסקר גולמי לסקר חודשי וזה טוב, אבל הבעיה היא שהנתונים לא זמינים.
<סאמי מיעארי: אין נגישות לכלל הציבור, חוץ מבנק ישראל, לנתונים הגולמיים.
<סאמי מיעארי: אנחנו מסתפקים בנתונים שמציגים בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה - שיעור אבטלה, שיעור ההשתתפות, שיעור לא משתפות - זה מה שקיים אבל כשאני מקבל את הנתונים הגולמיים כפי לפני 2011, אני יכול לעשות ניתוח כמותי ופילוחים שונים וזה מוביל אותי לבעיות.
<סאמי מיעארי: המסמך הזה כמובן הציג את כל החסמים אבל לדעתי ככלכלן - - -
אלי אלאלוף: על איזה מסמך אתה מדבר?
<סאמי מיעארי: המסמך שחילקנו הבוקר.
חנין זועבי: של מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
<סאמי מיעארי: הוא מציג כמעט את כל החסמים והבעיות, חוץ מזה שאני לא מסכים כפי שאתם מציגים את הממדים של תעסוקת נשים, אבל יש שלוש בעיות אמיתיות בהקשר של תעסוקת נשים.
<סאמי מיעארי: בעיה ראשונה זה הנושא של אכיפת חוקים נגד אפליה.
<סאמי מיעארי: המון נשים מקבלות פחות משכר מינימום וראינו לא מזמן מעסיקים שמעסיקים ערביות ונותנים להן בבנק את שכר המינימום ומחזירות מתחת לשולחן את הכסף, מחזירות למעסיק את הכסף.
<סאמי מיעארי: איפה אכיפת החוקים בהקשר הזה?
חנין זועבי: הן מפחדות כי יאבדו את מקום העבודה.
<סאמי מיעארי: מה ההשלכות של הדבר הזה.
<סאמי מיעארי: אישה ערבייה צעירה שרואה את קרובת המשפחה שלה מועסקת בסכום כסף מזערי כזה, אין לה את הרצון להצטרף לשוק העבודה.
<סאמי מיעארי: זה מה שנקרא שכר הסף.
<סאמי מיעארי: שכר הסף הוא כל כך נמוך אצל ערבים ולכן הוא לא מעודד אותם להצטרף לשוק העבודה.
<סאמי מיעארי: זה קשור לאכיפת חוקים.
<סאמי מיעארי: שנית.
<סאמי מיעארי: עידוד השקעה.
<סאמי מיעארי: אין עידוד של השקעה בחברה הערבית אשר מביאה אותם, במיוחד אחרי שכל הטקסטיל עבר ממדינת ישראל למדינות אחרות.
<סאמי מיעארי: אין עידוד השקעה בישובים הערביים עצמם.
<סאמי מיעארי: עידוד השקעה יכול לפתור את בעיית התחבורה הציבורית וזה יכול לפתור גם את בעיות מעונות היום שלישית.
<סאמי מיעארי: נושא שלא מוצג כאן.
<סאמי מיעארי: יש בעיה חמורה אצל הנשים הערביות שהיא הפרישה המוקדמת אצלן משוק העבודה.
<סאמי מיעארי: פרישה מוקדמת אצל נשים יהודיות בישראל היא בגיל 55 כאשר הפרישה המוקדמת אצל הנשים הערביות היא בגיל 44.
<סאמי מיעארי: אם זה בגלל טיפול בילדים, זה לא נכון.
<סאמי מיעארי: האישה נשואה, יש לה ילדים והילדים כבר בגיל שמאפשר לה הצטרפות למעגל העבודה ודווקא בגיל הזה היא פורשת יותר מוקדם.
<סאמי מיעארי: לכן לדעתי יש לטפל בנושא הזה.
אלי אלאלוף: יש לך הסבר כלשהו?
<סאמי מיעארי: אנחנו חוקרים את זה.
<סאמי מיעארי: אנחנו עכשיו חוקרים את זה ומנסים להעלות את הסיבות.
<סאמי מיעארי: כמובן אצל גברים ערבים יש סיבות והן כי שישים אחוזים מהגברים הערביים עובדים בעבודות פיזיות וכאשר מגיעים לגיל 55, הם פורשים בגיל מוקדם וזה קשור לבעיות בריאות, אבל אצל נשים, אנחנו מנסים לבדוק מה הן הסיבות וההסברים לפרישה מוקדמת בגיל 44.
<סאמי מיעארי: זה הגיל הנמוך בעולם לפרישה.
<סאמי מיעארי: אם אני רוצה לסכם, אני מסכם בשתי נקודות שאתם כבר העליתם בנושא התועלת של המדינה מהעסקת נשים ערביות.
<סאמי מיעארי: גם המחקר שלי שהתפרסם בשנת 2009 וגם במחקר שנעשה לא מזמן של ניצה כסיר וערן ישיב, מדבר על הגדלת ההכנסה של המדינה מתעסוקת נשים.
<סאמי מיעארי: אם מעסיקים יותר נשים, יש גידול לתוצר המקומי הגולמי ויש גידול בהכנסה הלאומית בקרוב לשני מיליארד שקלים.
<סאמי מיעארי: כמובן התועלת השנייה היא הפחתת העוני.
<סאמי מיעארי: אנחנו יודעים ש-54 אחוזים מהמשפחות הערביות נמצאות מתחת לקו העוני.
<סאמי מיעארי: כל משפחה בה האישה שמצטרפת לתעסוקה, כמובן זה יכול להפחית את ממדי העוני במגזר הערבי לעשרים אחוזים.
<ג'נט שלום: אני נציבה אזורית בנציגות שוויון הזדמנויות בעבודה, משרד הכלכלה.
אלי אלאלוף: תתייחסי גם לתופעה של התשלום מתחת לשולחן.
<ג'נט שלום: אני רוצה להתייחס בדיוק לנושא הזה של אפליה בשוק העבודה נגד נשים ערביות וגם נגד נשים חרדיות.
<ג'נט שלום: אנחנו יודעים שבתחומים האלה נשים באוכלוסיות שמופלות בשוק העבודה, מופלות עוד יותר.
<ג'נט שלום: לגבי העניין של שכר המינימום, זה אפילו לא מגיע לעניין של חוק שוויון הזדמנויות בעבודה אלא זאת הפרה בסיסית של הזכויות של הנשים האלה וככל שאנחנו נצליח למצוא – ואנחנו גם מחפשות אקטיבית כי יש קושי להגיע לנשים האלה בגלל שהן כל כך מוחלשות, בגלל שהן כל כך רוצות את הפרנסה המעטה שהן מקבלות – נגיע למעסיקים שבאמת עושים את זה.
חנין זועבי: איך מחפשים?
<ג'נט שלום: מרים כאבה שהיא נציגה האזורית של חיפה והצפון הקימה פורום להגברת אכיפה בנושא של אפליה לאוכלוסייה הערבית והם מתמקדים גם בנושא של נשים ערביות.
<ג'נט שלום: הפורום אמור להיות פורום אקטיבי ולא פורום של שיח.
חנין זועבי: אני פניתי כמה פעמים לנציבות וביקשתי שלא יחכו עד שיקבלו תלונות אלא שיחפשו ויעשו.
חנין זועבי: התשובה שקיבלתי – אותה תשובה קיבלנו לפני שבוע – שלפי הסמכות והמנדט שלהם הם לא יכולים לעשות.
חנין זועבי: אין יחידת אכיפה.
חנין זועבי: זאת הייתה התשובה שקיבלנו.
חנין זועבי: התשובה אמרה שהם לא יכולים ליזום ביקורי פתע.
<וילמה מאור: הנציבה אמרה את זה כאן.
חנין זועבי: אנחנו דרשנו ליזום ביקורי פתע בעסקים.
<ג'נט שלום: אכן אין לנו סמכות.
<ג'נט שלום: נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה, שלא כמו מינהל האכיפה וההסדרה במשרד הכלכלה, היא לא גוף עם סמכות פלילית.
<ג'נט שלום: יש לנו סמכות אכיפה אזרחית.
<ג'נט שלום: המשמעות היא שאני לא יכולה לתבוע מעסיקים שיש לי חשד שהם מפלים את העובדים שלהם בניגוד לחקיקת השוויון.
<ג'נט שלום: זה אומר שאני לא יכולה להיכנס ואין לי סמכויות של פקח או מפקח.
<ג'נט שלום: אני באמת לא יכולה להיכנס לעסק.
<ג'נט שלום: מה שאני כן יכולה לעשות ברמה האקטיבית זה למצוא ראשית ראיה דרך פונים.
<ג'נט שלום: לחפש את הנשים עצמן ולשמוע מהן על הבעיות שקיימות.
<ג'נט שלום: אני יכולה לתת לך דוגמה.
חנין זועבי: הן מפחדות.
<ג'נט שלום: הן מפחדות.
<ג'נט שלום: אם פונה אלינו ארגון שטוען שיש עסק מסוים שמפלה נשים, אנחנו נפנה לאותו ארגון ואנחנו נבחן את העניין אבל אכן אין לי יכולת להגיע למעסיקים, לדפוק להם בדלת ולבדוק אם הם מפלים או לא.
<ג'נט שלום: רק אם יש לי איזושהי ראשית ראיה, ולזה התכוונה הנציבה הארצית כשהיא אמרה את זה כאן כשהיא הציגה את הדוח השנתי שלנו.
<ג'נט שלום: הפורום להגברת אכיפה מאגד בתוכו גם ארגוני ממשלה וגם ארגונים של עמותות כדי באמת להגיע לאוכלוסייה וברגע שנגיע לאוכלוסייה, יהיה לנו את המידע כדי לדעת לאיזה מעסיקים לפנות וזאת המטרה האמיתית.
<ג'נט שלום: ברשותכם, לגבי הנשים החרדיות.
אלי אלאלוף: עד אתה התייחסנו לנשים הערביות.
יעקב מרגי: מאחר שגם זה מעניין אותי, אני לא תובע את עלבוני.
<ג'נט שלום: רציתי להתייחס לנושא של הנשים החרדיות ולומר שאנחנו בודקים כל פנייה שמגיעה אלינו בנושא הזה כולל שלך, חבר הכנסת מרגי.
אלי אלאלוף: והוא יש לו הרבה פניות, לפי מה שאני מקבל.
אלי אלאלוף: לא תם הנושא הזה.
אלי אלאלוף: חברת הכנסת זועבי, אנחנו נתמודד עם הנושא הזה של נשים ערביות.
אלי אלאלוף: יש הרבה מה להוסיף אבל ננסה בסיכום לתת המלצות שהן מאוד לא מבושלות, אני חייב לומר, אבל נבטיח המשך טיפול.
אלי אלאלוף: אני מבקש מדוקטור ראובן גל להציג לנו כמה נתונים.
אלי אלאלוף: יש לך חמש דקות.
<ראובן גל: תודה אדוני היושב ראש, חברי הכנסת הנכבדים.
<ראובן גל: אני מגיע ממוסד שמואל נאמן בטכניון, מוסד שעוסק במחקר על קבוצות שונות באוכלוסייה ובין השאר על החרדים.
<ראובן גל: אני אגע רק בנושא החרדים למרות שאני חייב לומר שחלק גדול מהדברים שאני אומר יכולים להתייחס גם לאוכלוסייה הערבית.
<ראובן גל: הדיון עד עכשיו התמקד בנושא תעסוקה עם דגש על נשים בתעסוקה.
<ראובן גל: אני רוצה דווקא לכוון את הדיון לכיוון קצת אחר כי צריך לשקול לא רק את צורכי הציבור אלא צריך לשקול גם את צורכי המשק ולא במקרה הכותרת כאן מדברת על איך להביא חרדים למקצועות מדע וטכנולוגיה.
<ראובן גל: אגב, שוב אני אומר שזה יכול להיות נכון וישים גם לגבי האוכלוסייה הערבית כי נדמה לי שמה שחשוב להדגיש זה לא רק כמה מועסקים אלא גם במה מועסקים.
<ראובן גל: כמה נתונים מהירים.
<ראובן גל: האוכלוסייה החרדית – ואני מדבר רק על החרדים – מונה סדר גודל של 850 אלף נפשות.
<ראובן גל: זה משהו כמו עשרה אחוזים מכלל האוכלוסייה במדינה ו-13.6 אחוזים מכלל אוכלוסיית היהודים במדינה.
<ראובן גל: שיעור הפריון אצל החרדים הוא 6.1 אחוזים וזה אומר שכל 12 או 13 שנה הם מכפילים את עצמם, גידול דמוגרפי מאוד גדול.
<ראובן גל: אגב, זה בהשוואה ל-3.3 אחוזים באוכלוסייה הערבית שיורדת כל הזמן בשיעור הפריון ו-2.4 אחוזים באוכלוסייה היהודית.
<ראובן גל: אם המגמות האלה יימשכו, התחזיות – וחבר הכנסת מרגי הטיל ספק בתחזיות, אבל אני מדבר על תחזיות צנועות – מדברות על כך שבשנת 2028, שהיא לא כל כך רחוקה, שיעור התלמידים החרדים שייכנסו לכיתה א' יגיע לארבעים אחוזים.
<ראובן גל: השאלה הגדולה היא מה אותם ארבעים אחוזים מכלל התלמידים במדינת ישראל, מה הם יעשו כשהם יגדלו.
יעקב מרגי: אתה יודע איפה הבעיה שלנו?
יעקב מרגי: לא מסתכלים על הבעיה אבל הבעיה היא לא כמה חרדים ייכנסו לכיתה א' אלא כמה החברה הכללית לא מביאה לכיתה א'.
יעקב מרגי: זאת המחויבות שלי.
<ראובן גל: אני לא מציג את זה כבעיה.
<ראובן גל: לך יש מחויבות.
<ראובן גל: אני מציג את הנתונים.
<ראובן גל: אני אומר שבסביבות שנת 2050, מספר החרדים בגילאי עבודה יהיה למעלה מחמישים אחוזים והשאלה מה יקרה אתם, מה נעשה אתם וכולי
אלי אלאלוף: חמישים אחוזים ממה?
חנין זועבי: מכלל האוכלוסייה.
<ראובן גל: משוק העבודה הפוטנציאלי.
<ראובן גל: חמישים אחוזים מכלל מבקשי עבודה במדינת ישראל, אם הנתונים יימשכו כמו שהם היום, יהיו חרדים.
אלי אלאלוף: באיזו שנה?
<ראובן גל: בשנת 2050.
<ראובן גל: זה נשמע נורא רחוק, אבל מכיוון שהם יתחילו את לימודי בית הספר כבר בשנת 2028, שווה לחשוב על זה.
<ראובן גל: צריך לומר שהציבור החרדי הוא ברובו עני.
<ראובן גל: לפי נתוני בנק ישראל מעל חמישים אחוזים מהציבור החרדי הם מתחת לקו העוני.
<ראובן גל: כמה בשורות טובות.
<ראובן גל: שיעור התעסוקה של גברים חרדים נמצא בעלייה והוא הגיע ל-46 אחוזים בשנים האחרונות.
<ראובן גל: זאת עלייה של 25 אחוזים.
<ראובן גל: גם שיעור התעסוקה של נשים חרדיות נמצא בעלייה.
<ראובן גל: אני אציג את זה בגרף.
מיכל בירן: באתי להקשיב.
מיכל בירן: לא להפריע.
<ראובן גל: הגרף הזה מציג את שיעור העלייה של התעסוקה אצל גברים חרדים בין 2002 ל-2011 או 2012.
<ראובן גל: בתוך עשר שנים זאת עלייה של 25 אחוזים.
<ראובן גל: אין הרבה תופעות כאלה של עלייה בסדר גודל כזה.
<ראובן גל: אצל הנשים זה אולי נמוך יותר אם כי הנתונים האחרונים מדברים על קפיצה גדולה בשיעור התעסוקה של נשים.
<ראובן גל: לא מזמן היה איזה דיווח שנשים חרדיות הגיעו לשיעור תעסוקה של קרוב לשמונים אחוזים.
<ראובן גל: אני לא בטוח עד כמה זה נכון.
<ראובן גל: גם הזכירו כאן, בצדק, שרובן במשרות חלקיות ולא מלאות.
אלי אלאלוף: מה בכלל שיעור העסקת הנשים באוכלוסייה הכללית?
<ראובן גל: 75-76 אחוזים.
יעקב מרגי: פרמטר אחד בו הן עוברות, אתה מסנן.
<ראובן גל: לא.
<ראובן גל: אני מדגיש את זה כבשורה טובה.
<ראובן גל: תכף אני אגיע גם לקושי.
<ראובן גל: אני עכשיו רוצה להראות לגבי הגברים.
<ראובן גל: תסתכלו, גברים חרדים, 46 אחוזים.
<ראובן גל: סך הכול גברים בכלל במשק, 81 אחוזים.
<ראובן גל: אם אתה לוקח חרדים שעברו הכשרה מקצועית או לימודים אקדמיים, שיעור התעסוקה שלהם מגיע ל-82,2 אחוזים ואפילו יותר.
יעקב מרגי: כמה מבין אלה שעברו הכשרה לא מועסקים?
<ראובן גל: מיעוט.
<ראובן גל: הרוב הגדול מועסק.
<ראובן גל: אני אראה לך עוד נתון.
<ראובן גל: הגרף הימני ביותר, צר לי שאני לא יכול להציג דבר דומה לגבי האוכלוסייה הערבית והייתי שמח לעשות זאת, אלה הם בוגרי צה"ל, חרדים ששירתו בצבא ואני לא מדבר על נצח יהודה ועל נח"ל חרדי אלא אני מדבר על תכניות שחל בצבא, מבין אלה שסיימו את השירות הצבאי, למעלה מתשעים אחוזים מועסקים, ותכף אני אדבר על המקצועות.
<ראובן גל: זאת אומרת, אם יש מנופים, המנופים עושים את זה.
<ראובן גל: רוב התעסוקה של החרדים באחוזים שהראיתי היא במקצועות לא הכי יצרנים ובמשרות חלקיות.
מיכל בירן: תן דוגמאות.
יעקב מרגי: מלמדים, סופרים.
<ראובן גל: הרוב הגדול של הנשים החרדיות עוסקות בחינוך.
<ראובן גל: הן מורות.
<ראובן גל: אני לא אומר שזה לא חשוב, אבל זה לא יצרני.
<ראובן גל: אותו הדבר לגבי גברים.
<שירה ברלינר פולג: 45 אחוזים מקרב הנשים החרדיות שמועסקות מועסקות בחינוך.
<שירה ברלינר פולג: זה בהשוואה לסדר גודל של עשרים אחוזים או משהו כזה בקרב נשים.
<שירה ברלינר פולג: אני אחראית על תעסוקת חרדים במשרד הכלכלה.
אלי אלאלוף: אני מברך את חבר הכנסת ישראל אייכלר שהצטרף.
אלי אלאלוף: אלינו.
ישראל אייכלר: אני רוצה להתנצל בפני היושב ראש ולומר שאני בא עכשיו מהוועדה לפניות הציבור אותה אני מנהל.
ישראל אייכלר: ב-12:00 נקבעה פגישה לגבי עולים מרוסיה שיש להם בעיות בעבודה.
ישראל אייכלר: זה נושא מקביל.
ישראל אייכלר: מדובר ברופאים שפוטרו לפנסיה.
ישראל אייכלר: הייתי חייב לנהל את הישיבה אבל עזבתי באמצע לכבוד הנושא בו אנחנו דנים כאן.
יעקב מרגי: אני רוצה לציין – ואמרתי את זה ליושב ראש בלחישת אוזן – שמשרד החינוך עשה דבר מבורך.
יעקב מרגי: יש כאלה בחברה החרדית שלא רואים בזה צעד מבורך אבל אני רואה את זה כצעד מבורך.
יעקב מרגי: הוא ערך ביקורות במוסדות החינוך על תשלום השכר ומאלצים ראשי מוסדות להשיב למורים, לגננות ולסייעות סכומים שלא שולמו להן.