GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: ברוך הבא.
<מיכאל גדלביץ: יש את החיידק ברוצלה שמאפיין את הפרות, את הבקר, והחיידק מנוטנסיס שמאפיין את הצאן.
<מיכאל גדלביץ: הבורטוס לא קיים היום בארץ.
<מיכאל גדלביץ: יש ניטור אבל באמצעות השמדה וחיסון, החיידק הזה מוגר והמחלה במדינת ישראל מוגרה בבקר.
<מיכאל גדלביץ: ברקע גם צריך לציין שלמחלה קוראים גם קדחת מלטה והיא לא קיימת במלטה כי שם היא מוגרה וכך גם באירופה.
אלי אלאלוף: מה ההיערכות של משרד הבריאות בנושא הזה?
אלי אלאלוף: אנחנו עשינו שיעורי בית וקראנו את כל החומר.
אלי אלאלוף: תאמר לנו מה אתם עושים ותתייחס לפעולות מעשיות.
<מיכאל גדלביץ: מבחינת פעולות מעשיות, אנחנו קודם כל אוספים את המידע כבר שנים וגם את ההתפרצות הזאת זיהינו.
אלי אלאלוף: כמו שראינו, מגיע ילד לבית החולים סורוקה, סיפור כואב מאוד, לא ידעו לטפל בו והתוצאה ברורה וקשה.
אלי אלאלוף: מה, במחלה הזאתלא יודעים לטפל היום בסורוקה או במקומות אחרים?
<מיכאל גדלביץ: יודעים לטפל במחלה.
<מיכאל גדלביץ: הטיפול הוא אנטיביוטי.
<מיכאל גדלביץ: הטיפול לא פשוט.
<מיכאל גדלביץ: אלה שבועות ארוכים של טיפול אנטיביוטי, להבדיל מהרבה מחלות אחרות שצריך לקחת.
<מיכאל גדלביץ: הטיפול לא קל.
<מיכאל גדלביץ: התוצאה לא מבוטחת מראש ויכולים להיות סיבוכים.
<מיכאל גדלביץ: אלה מקרים לא שכיחים אבל יכולים לקרות.
אלי אלאלוף: אתם יודעים להעריך כמה עולה טיפול בחולה אחד כזה?
<וילמה מאור: מה יכולה להיות עלות הטיפול?
<מיכאל גדלביץ: לגבי עלות הטיפול, ביקשנו ופרופסור דוידוביץ יוכל להציג את הנתון הזה שביקשנו.
<נדב דוידוביץ: אני יושב ראש איגוד רופאי בריאות הציבור ומאוניברסיטת בן גוריון בנגב, עוסק הרבה בפערים של בריאות וגם עובד הרבה עם החברה הבדואית.
<נדב דוידוביץ: אני רק אציין שעשינו מחקר בו בדקנו רק לגבי עלויות ישירות של טיפול תרופתי ולא אובדן הכנסה של המשפחה שכמובן מגדיל אותן.
<נדב דוידוביץ: עלות הטיפול במישהו שאובחן עם ברוצולוזיס, בשנה הראשונה שעקבנו, היא פי ארבע מאשר אדם רגיל.
<נדב דוידוביץ: אנחנו מדברים על עלות של כ-5,000 שקלים לשנה.
<נדב דוידוביץ: אנחנו מדברים כאן בדרך כלל על ילדים שהם אוכלוסייה צעירה ובריאה ואלה לא אנשים מבוגרים חולי סוכרת או משהו כזה.
<נדב דוידוביץ: עלות הטיפול היא פי ארבע מאשר אצל אדם רגיל בביקורת.
אלי אלאלוף: כולל האשפוז, אם הוא זקוק לו?
<נדב דוידוביץ: אנחנו מדברים בממוצע.
<נדב דוידוביץ: כמובן שיש כאלה שהעלויות יכולות להיות הרבה יותר גבוהות כמו המקרה המצער שראינו כאן.
<נדב דוידוביץ: אנחנו מדברים בממוצע על עלות של פי ארבע שמגיעה ל-5,000 שקלים לעומת כ-1,200-1,300 שקלים באדם רגיל.
<נדב דוידוביץ: יותר חשוב, על פי מחקרים בעולם אנחנו יודעים שכל שקל שמכניסים – מדובר כאן על מאה מיליון שקלים – ההחזר הוא בין שניים לשלושה שקלים.
<נדב דוידוביץ: עשינו סימולציה של מה יקרה אם יוציאו לפועל את אותה תכנית שדוקטור נדב גלאון דיבר עליה.
<נדב דוידוביץ: זה יחזיר למשק, הוצאות ישירות - בהוצאות עקיפות זה יהיה עוד יותר - על כל שקל שמשקיעים, חיסכון של בין שניים לשלושה שקלים.
<נדב דוידוביץ: לכן זאת פשוט איוולת לא להשקיע עכשיו את הכסף הזה.
אלי אלאלוף: הנתונים האלה ידועים לאוצר?
<נדב דוידוביץ: נפגשנו עכשיו פעם ראשונה.
<נדב דוידוביץ: נשמח להעביר את הנתונים לנציג האוצר.
<נדב דוידוביץ: אני חושב שכולנו יודעים – וחבר הכנסת טיבי יכול להגיד כרופא – שמניעה זה דבר שהוא הכי חסכוני.
<נדב דוידוביץ: משרד הבריאות כבר הרבה שנים עושה תכניות של הסברה אבל אנחנו רוצים לעבוד יחד עם בחורות בדואיות שנמצאות בשירות אזרחי ועובדות גם עם משרד הבריאות וגם עם החברה להגנת הטבע.
אלי אלאלוף: בסוף הדיון תעלו את ההצעות למי שמרכז את הנושא הזה.
<מיכאל גדלביץ: אלה הצעות שהועברו ואנחנו עובדים ביחד.
<מיכאל גדלביץ: לא התחלנו עכשיו בנושא הסברה ושיתוף פעולה.
אלי אלאלוף: מתי הייתה הפגישה המשותפת האחרונה שלכם?
<מיכאל גדלביץ: לפני כשבוע וחצי.
אלי אלאלוף: זאת אומרת, אתם מודעים לקריטיות של הטיפול בנושא.
<מיכאל גדלביץ: חד משמעית.
אלי אלאלוף: אמרת פגישה של בריאות וחקלאות.
<מיכאל גדלביץ: כן.
<מיכאל גדלביץ: גם חקלאות, גם האוניברסיטה.
אלי אלאלוף: יש איזה מטה?
אלי אלאלוף: אתם מתכנסים בתדירות או לפי הצורך?
<מיכאל גדלביץ: יחד עם השירותים הווטרינריים הקמנו לפני שלוש שנים קבוצת עבודה בנושא הזה.
אלי אלאלוף: והיא ממשיכה ומתכנסת בתדירות?
<מיכאל גדלביץ: אנחנו נפגשים.
אלי אלאלוף: אחת לכמה זמן?
<מיכאל גדלביץ: כחצי שנה.
<וילמה מאור: האוצר שותף לכינוסים שלכם?
<מיכאל גדלביץ: לא.
<וילמה מאור: אז איך הוא ידע על החסר בתקציבים?
<וילמה מאור: האוצר לא יודע.
<קריאה: אף אחד לא יודע כלום.
<מיכאל גדלביץ: אני מבקש להדגיש.
<מיכאל גדלביץ: תראו, מאז זיהינו את העלייה בהתפרצות האחרונה, באמת הכנסנו מערכי שיעור ועמיתי דוקטור פרחאן אלסאנע שנמצא כאן מוביל את זה.
<מיכאל גדלביץ: הכנסנו הדרכות בבתי הספר ובטיפול חלב אבל הדגש העיקרי הוא על בתי הספר, בתקווה שמשם הנושא הזה עובר למשפחות.
אלי אלאלוף: יש כאן מישהו ממערכות החינוך של הישובים הבדואים?
אלי אלאלוף: איך זה מתקבל?
<מיכאל גדלביץ: זה מתקבל יפה מאוד.
אלי אלאלוף: מישהו יכול להסביר לנו את זה?
<מוטי חדד: מועצה האזורית נווה במדבר, מועצה ממונה על המגזר הבדואי שהתפצלה מאבו בסמה.
<מוטי חדד: נמצא אתי כאן דוקטור סלימאן שעסק בהיבט של החינוך.
<מוטי חדד: אין ספק שכמועצה שיש בה מעל 65 אלף ראשי צאן, בעיקר ביישוב בילדד, אנחנו מאוד סובלים מהתופעה.
<מוטי חדד: בהחלט נפגשנו גם עם דוקטור נדב כדי לראות איך מקדמים את הטיפול בעניין הזה.
<מוטי חדד: אני חושב שאני מצטרף לדעתו של היושב ראש.
<מוטי חדד: אי אפשר להגיד רהט תחילה אלא לפעול באופן רב מוקדי.
<מוטי חדד: מדובר בבעלי חיים.
<מוטי חדד: היום עשית לו פה אבל מחר הוא מכר אותו במקום אחר.
<מוטי חדד: לכן צריך לפעול באופן רב מוקדי.
<מוטי חדד: הדבר השני הוא שההשמדה היא מרכיב מאוד מאוד קריטי.
<מוטי חדד: הדבר השלישי והיותר חשוב בעניין הזה, לכולם נוח לומר שכולם רק בעלי משקים אבל במגזר הבדואי מחזיקים גם הרבה בעלי חיים בצריכה אישית.
<מוטי חדד: אתה יכול למצוא בית עם חמישה-שישה כבשים.
<מוטי חדד: צריך לדעת לתת מענה גם ברמה של רזולוציה כזאת של מספר פרטים שהם לא בהכרח עסק.
<מוטי חדד: אדם פרטי שמחזיק, צריך לדעת לפצות גם אותו אם לוקחים לו את שני הכבשים החולים שלו ולא לומר שרק מי שיש לו עוסק מורשה, יש לו חיסונים, ורק אותו מפצים.
<מוטי חדד: זה מרכיב מאוד חשוב בפתרון הבעיה כי אתה יכול תמיד לפתור בעיה של משק גדול אבל בבית השכן יש ארבעה כבשים ולא פתרת את הבעיה.
<מוטי חדד: נקודה אחרונה היא רשות דיבור לדוקטור סלימאן קטע של הפעילות האינטנסיבית שעשינו בחינוך יחד עם משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: אתה לא נותן לו את רשות הדיבור.
אלי אלאלוף: אנחנו מזמינים אותו, בבקשה, דוקטור סלימאן.
<אלסאנע סלימאן: אני רופא רשותי של מועצה אזורית נווה מדבר.
<אלסאנע סלימאן: לפני שאני אגע בחינוך, אני אומר לנדב גלאון שאנחנו התחלנו בפרויקט שלך לפני כשלוש שנים, אז נפגשנו, ותודה לך על שהתחלת בפרויקט הזה, למדת את הנושא מקרוב ומרחוק, התייעצות שמאלה וימינה, למדת מהפרויקט של שנת 1995 עם הפקת לקחים, עלות ויעילות הפרויקט שלך.
<אלסאנע סלימאן: אבל שכחנו דבר אחד שנפל בין הכיסאות.
<אלסאנע סלימאן: שכחנו את הכאב של התינוקות שחולים במחלה וסבל האימהות.
<אלסאנע סלימאן: התינוק שלה רועד בגלל המחלה.
<אלסאנע סלימאן: במחלה הזאת החום מגיע ל-41 מעלות ולפעמים הוא רועד ורוקד עד המוות, כפי שראינו.
<אלסאנע סלימאן: אנחנו במדינה כל כך מתקדמת בחקלאות ובבריאות אבל במצב הזה אני לא חושב שאנחנו בעולם שלישי אלא בעולם רביעי.
<אלסאנע סלימאן: החיסון והשמדת העדר הנגוע הוא הטיפול היחידי.
<אלסאנע סלימאן: החיסון מצמצם את המחלה והפעילות של משרד הבריאות והשירותים הווטרינריים היא צמצום המחלה ולא ביעורה.
<אלסאנע סלימאן: אני חושב שאנחנו חייבים לבער את המחלה וזה אומר השמדת העדר, לא עדר של חמישים אלף ראש שיוצא למרעה אלא כמו שאמר נדב גלאון, השמדת כל ראש צאן באופן כולל.
<אלסאנע סלימאן: צריך להגיע אליו בכל מקום ואני אחד החיילים שלך בשטח ומוכן לתרום כל מה שאתה רוצה.
<אלסאנע סלימאן: בעניין החינוך.
<אלסאנע סלימאן: בשיתוף פעולה עם משרד הבריאות, עם דוקטור פרחאן, אנחנו מגיעים לבתי ספר כמעט כל שבוע עם תכנית שנתית של משרד הבריאות.
<אלסאנע סלימאן: אני אחראי על כמעט 22 אלף תלמידים ו-2,500 תלמידים בגני הילדים.
<אלסאנע סלימאן: אנחנו מגיעים כמעט כל שבוע עם תכנית שנתית ועושים זאת מתחילת שנת הלימודים.
<אלסאנע סלימאן: תודה.
<מיכאל גדלביץ: מבחינת התכנית.
<מיכאל גדלביץ: התכנית חייבת להתבסס על שיתוף פעולה אבל אני רוצה להדגיש כאן, וזה כבר נאמר, את הדברים החיוניים של השמדת בעלי חיים נגועים.
<מיכאל גדלביץ: אני מבקש להדגיש את הנקודה שהדגשתי גם בפני החברים מהשירותים הווטרינריים.
<מיכאל גדלביץ: לגבי החיסון לכשעצמו, אני כרופא בריאות הציבור של בני אדם, חושש מהתכנית שיש בה רק את החיסון של הכבשים והעזים.
<מיכאל גדלביץ: אני חושש ממנה כי החיסון הזה לא מונע הדבקה ולא מונע העברה.
<מיכאל גדלביץ: החיסון שנותנים לכבשים מונע הפלות של כבשה אבל לא מונע הדבקה מכבשה לכבשה ולא מונע הדבקה מהכבשה לבעלים.
אחמד טיבי: אם כן, מה הטעם?
אלי אלאלוף: מה המדיניות של משרד החקלאות בעניין הזה?
<מיכאל גדלביץ: אני חושש, וזה אמרתי, שהמהלך הזה לבד, ללא השמדה של הנגועים, אין לי מידע אבל זה עלול להיות מסוכן לבריאות הציבור כשהמהלך הזה מתבצע לבד.
<מיכאל גדלביץ: זה חייב להיות מלווה בהשמדה.
אלי אלאלוף: נבקש את משרד החקלאות להביע את דעתו בעניין.
<נדב גלאון: אמרנו שיהיה גם חיסון וגם ביעור.
<נדב גלאון: זה לא זה או זה אלא זה גם וגם.
<נדב גלאון: קודם התחלנו בחיסון ועלינו רמה גם הודות לבדואים וגם הודות לתקציב שנתן את זה בחינם.
<נדב גלאון: יש היענות.
<נדב גלאון: עלינו בעשרות מונים וחיסנו פי שלוש או פי ארבע מכפי שחיסנו בשנה הקודמת, אז החיסון עלה שמונה שקלים לראש.
<נדב גלאון: דבר נוסף.
<נדב גלאון: גם אם החיסון אינו מושלם, זה החיסון היחיד שהיום משתמשות בו כל המדינות שמתמודדות עם המחלה הזאת.
אלי אלאלוף: יש חיסון לבני אדם?
<נדב גלאון: אני לא אחראי על בריאות בני האדם.
אלי אלאלוף: משרד הבריאות, יש חיסון לבני אדם?
<מיכאל גדלביץ: אין חיסון.
<מיכאל גדלביץ: אין חיסון מונע.
<מיכאל גדלביץ: יש רק טיפול.
<נדב גלאון: מדינת ישראל לא מייצרת ולא מפתחת חיסונים וטרינריים לצאן אלא קונה את זה ממדינות אחרות.
<נדב גלאון: יש מדינות באירופה שעד היום מחסנות כמו יוון, פורטוגל, איטליה, ספרד.
<נדב גלאון: יוון חולה, ספרד חולה, פורטוגל חולה.
<נדב גלאון: זאת מחלה שהיא גם סביבתית וחברתית במידה מסוימת ואכן שיתוף הקהילה הוא מאוד מאוד חשוב ואני חושב שנעשים צעדים טובים, אבל החיסון הוא חיוני.
אלי אלאלוף: זאת אומרת אתם הולכים במקביל בשני הצירים.
אלי אלאלוף: נציג אגודת מגדלי הצאן הבדואים.
<מוחמד אבו פריחה: אני יושב ראש האגודה.
<מוחמד אבו פריחה: אני מברך על המפגש הזה ומודה לדוקטור טיבי על שיזם את הנושא על שהוזמנו על ידו לשמוע ולהשמיע על הבעיה מקרוב.
<מוחמד אבו פריחה: אדוני, ברור לנו וגם לשירותים הווטרינריים שהשווקים סגורים מאז שלוש שנים.
<מוחמד אבו פריחה: השווקים שאתה ראית ברהט, זה שוק מקומי כמעט יחידי בדרום בו מוכרים וקונים המקומיים בתוך רהט.
אלי אלאלוף: יש ליד הגשר בבאר שבע, ליד השוק הבדואי.
<מוחמד אבו פריחה: זה נסגר כבר לפני כמה שנים טובות.
אלי אלאלוף: הוא קיים.
אלי אלאלוף: כביכול הוא לא חוקי אבל כל בוקר ביום חמישי בשעה 5:00 הוא פתוח.
אלי אלאלוף: אני יוצא מהבית בשעה 6:00 בבוקר, אומר להם שלום וממשיך.
אלי אלאלוף: יש וזה לא המקום היחיד.
<מוחמד אבו פריחה: אני חושב שזה נעלם.
אלי אלאלוף: הוא לא נעלם.
אלי אלאלוף: אם זה נעלם בשבוע האחרון, אני אתך, אבל לא לפני כן.
<מוחמד אבו פריחה: בשנתיים האחרונות.
אלי אלאלוף: מה פתאום?
<קריאה: חי ונושם.
אלי אלאלוף: חי טוב.
אלי אלאלוף: לפני שהפקחים מגיעים, הם שם עד לפחות 8:00-9:00 בבוקר ואחר כך הם נעלמים.
<מוחמד אבו פריחה: זה נעלם.
אלי אלאלוף: הם ליד הבית, אני רואה אותם.
<מוחמד אבו פריחה: השווקים סגורים לחלוטין.
<מוחמד אבו פריחה: לא מוכרים תוצרת בגלל שכולם מפחדים מהמחלה.
<מוחמד אבו פריחה: בשנה שעברה חלק מהכבשים נבדקו ומצאו כמה כבשים נגועות בתוך העדרים.
<מוחמד אבו פריחה: עד היום בעלי הכבשים לא קיבלו פיצוי ולא ידעו מה לעשות עם הכבשים האלה.
<מוחמד אבו פריחה: השאירו אותם בבית.
<מוחמד אבו פריחה: זה הוסיף לא רק למי שהולך עם העדר אלא גם למי שנשאר בבית.
<מוחמד אבו פריחה: אמר נדב גלאון שמתחילים ברהט אבל אני חושב שזה טיפת מים בים.
<מוחמד אבו פריחה: יותר מ-250 אלף ראשים הם לא ברהט אלא מחוץ לרהט.
אלי אלאלוף: תרשה לי לשאול שאלה ואנא, אל תפרשו את זה יותר משאלה פשוטה.
אלי אלאלוף: האם השירותים הווטרינריים מפחדים להגיע למקומות מסוימים?
<מוחמד אבו פריחה: הם לא מפחדים, אין פחד, אין פחד בכלל.
אלי אלאלוף: לפי מה שהבנתי הם בחרו ברהט בגלל שזה כאילו מסודר ויש עם מי לדבר.
<מוחמד אבו פריחה: זה מקום שאפשרי ויש אליו גישה קלה.
אלי אלאלוף: רק בגלל שהגישה אליו היא קלה?
<מוחמד אבו פריחה: כך אני חושב.
<נדב גלאון: מספר רכיבים.
<נדב גלאון: רהט מסודרת, יש שיתוף פעולה, באוכלוסייה העירונית שיעור הנגיעות נמוך, רהט היא דוגמה לקהילה מסביב.
<נדב גלאון: בכל מקרה צריך להתחיל באיזה מקום.
אחמד טיבי: לכן זה לא מאתגר.
אחמד טיבי: מה שמאתגר, אלה המקומות האחרים.
<נדב גלאון: לכן אמרתי שהשלב הבא שמתוכנן לחצי השני של שנת 2015 – ותזכרו שאין תקציב וגם לא היה שר וגם המנכ"ל התחלף – וזה כתוב והוגש לאוצר לעשות גם את ביר עבאש שבחורה וגם את חורה וגם את 250 העדרים שיוצאים למרעה.
<נדב גלאון: זאת מרבית האוכלוסייה הבדואית בנגב.
<נדב גלאון: אחר כך נגיע גם לאוכלוסיות הקטנות של העדרים הקטנים שליד הבית של מישהו באיזושהי עיירה או בפזורה.
<נדב גלאון: אין לנו פחד.
<נדב גלאון: מרסלו ואנשיו, חלק מהאנשים הם בדואים ומה יש להם לפחד?
<נדב גלאון: הם מגיעים לכל מקום.
<נדב גלאון: החיסון והסימון ניתנים היום חינם.
<נדב גלאון: ההסברה ניתנת תוך כדי.
<נדב גלאון: ברגע שמתחילים לעסוק בבעיה, היא עולה וצצה ופתאום אומרים למה לא עשו קודם.
<נדב גלאון: מבורך.
<מוחמד אבו פריחה: עם כל הכבוד למנהל השירותים הווטרינריים, נכון, נפגשנו כמה פעמים בשנים שחלפו, דיברנו והוא ביקש ממני להסביר לאוכלוסייה כמה המחלה קשה וחולים בה בני אדם ולא רק בעלי חיים.
<מוחמד אבו פריחה: אני חושב שזה לא די לאוכלוסייה גדולה וכל כך רחבה.
<מוחמד אבו פריחה: השירותים הווטרינרים לא עושים די כדי להעיר את האוכלוסייה לגבי המחלה הזאת ולהסביר להם שהמחלה הזאת היא יותר קשה ממה שהם חושבים.
<מוחמד אבו פריחה: בני אדם נדבקים בה ואי אפשר להבריא ממנה לחלוטין.
<מוחמד אבו פריחה: יש דבר שגם לא אני וגם לא ראש השירותים הווטרינריים יכולים למנוע וזה שחיטה פולחנית אצל האוכלוסייה הבדואית.
<מוחמד אבו פריחה: שחיטה פולחנית תהיה גם אם יהיו אלף שוטרים שיעמדו בכבישים.
<מוחמד אבו פריחה: חשוב לעשות הסברה טובה איך לשחוט.
<מוחמד אבו פריחה: זה יותר חשוב.
אלי אלאלוף: שחיטה פולחנית לא ניתנת לבקרה על ידי הווטרינר?
<מוחמד אבו פריחה: לא.
אלי אלאלוף: אנשים עושים את זה גם אם הם יודעים שהצאן שלהם חולה?
<מוחמד אבו פריחה: אני חושב שבמחלה לא אסור לאכול את הבשר אם אדם מבשל אותו טוב או שאתה מכניס אותו לקירור במשך 36 שעות.
<מוחמד אבו פריחה: אנחנו בדקנו את הנושא.
אלי אלאלוף: זה נכון מה שנאמר?
אלי אלאלוף: אני מטיל ספק.
<נדב גלאון: לפי החוק, שחיטה פולחנית היא לא שחיטה ששוחטים ליד הבית.
<נדב גלאון: לפי החוק, זאת שחיטה בלתי חוקית.
אלי אלאלוף: נאמר כאן שכאילו השחיטה הבלתי חוקית, תקרא לה איך שבא לך, אם היא מטופלת, היא לא מדבקת.
אלי אלאלוף: אם ישאירו אותה בקירור במשך 36 שעות, היא לא מדבקת.
<קריאה: השוחט עצמו מסכן את עצמו.
<קריאה: השוחט עצמו יכול להיפגע בזמן השחיטה.
אלי אלאלוף: אני חושב שיש כאן צורך בהסברה לא פחות גדולה, בנושא של מה שחלק קורא השחיטה הפולחנית.
אחמד טיבי: יכול להיות שמה שאמרת היא הסיבה לכך שיש אנשים שיודעים שיש עדר נגוע והם בכל זאת מוכרים אותו וקונים אותו כי יש מי שאמר להם שאם הם מקררים או מבשלים, זה בסדר.
אחמד טיבי: זאת אחת הסיבות להמשך התפשטות המחלה.
<מוחמד אבו פריחה: אנשים מחפשים במיוחד את הכבשים הנגועות, קונים אותן בזול ושוחטים.
<מוחמד אבו פריחה: אדוני, ברשותכם, אנחנו רוצים שכל כבשה נגועה בכל מקום קרוב לאוכלוסייה תימסר לשירותים הווטרינריים תמורת תשלום מתאים.
<מוחמד אבו פריחה: זה מקור הפרנסה של האדם.
<מוחמד אבו פריחה: היום מוכרים כבשה נגועה בתוך השוק ב-300-400 שקלים, למה?
<מוחמד אבו פריחה: הוא רוצה להיפטר ממנה.
אלי אלאלוף: מה המחיר הרגיל?
<מוחמד אבו פריחה: 1,500 שקלים, 1,400 שקלים, 1,600 שקלים, 1,800 שקלים.
אחמד טיבי: זה שקונה יודע שהיא נגועה?
<מוחמד אבו פריחה: כן.
<מוחמד אבו פריחה: הוא יודע שהיא חולה והוא קונה אותה.
אלי אלאלוף: ממש חוסר אחריות.
<מוחמד אבו פריחה: הדבר הנוסף שאנחנו רוצים.
<מוחמד אבו פריחה: פתיחת שווקים היא חיונית.
<מוחמד אבו פריחה: כל מוצר במדינה שמייצרים, יש שוק שמשווקים אותו, חוץ מהכבשים להם אין שוק וכל השווקים סגורים.
אלי אלאלוף: הרופא הנפתי.
<פרחאן אלסאנע: אני רופא אחראי לשכה בלשכת הבריאות מחוז דרום.
<פרחאן אלסאנע: אנחנו מזהים את המחלה, עושים הדרכות והסברה בבית הספר.
<פרחאן אלסאנע: אתם רואים כאן נאקה שנדבקה במחלה ודרך חקירה שלנו במשרד הבריאות גילינו שהיא חולה והדביקה 14 ילדים ותינוקות.
<פרחאן אלסאנע: הנאקה הזאת שהדביקה עדיין מסתובבת חופשית.
אחמד טיבי: למה היא מסתובבת חופשית?
<פרחאן אלסאנע: כי אין השמדה.
<פרחאן אלסאנע: לא משמידים אותה.
<פרחאן אלסאנע: היא נגועה ותישאר נגועה.
אלי אלאלוף: למה אין השמדה?
אלי אלאלוף: אתה אחראי על האזור ויודע על המקרה.
אלי אלאלוף: למה לא משמידים אותה בעוד שעה?
<פרחאן אלסאנע: אני רופא משרד הבריאות, אני רופא לבני אדם, אני מזהה את המחלה.
אלי אלאלוף: נעבור למשרד החקלאות.
אלי אלאלוף: למה משרד החקלאות לא יודע לחסל אותה?
<נדב גלאון: אם אנחנו נמית אותה היום בלי שהמגדל יודע שמחר הוא מקבל פיצוי, הוא יתנגד.
<נדב גלאון: אנחנו מוכנים מחר להמית ולשלם בעוד שנה כשיהיה כסף, אם יהיה כסף.
<נדב גלאון: מה נעשה אם לא יהיה כסף?
אלי אלאלוף: חכמי חלם.
<נדב גלאון: כדי לשלם פיצויים, התקציב צריך להגיע.
<נדב גלאון: היום אין תקציב לפיצויים.
אלי אלאלוף: אין בקופה צדדית אלף שקלים לשלם עבור המתת החיה הזאת?
<נדב גלאון: השאלה מה עושים עם כל הנאקות והכבשים שבאות אחריה.
<נדב גלאון: לכן סוף מעשה במחשבה תחילה.
אלי אלאלוף: אם תחשבו לטווח ארוך, המאה מיליון שקלים לא יספיקו.
<נדב גלאון: אם הבדואים מוכנים שנשמיד מחר את הנאקה.
אלי אלאלוף: אם אתה שם באמצע הכביש מכשול קשה, אתה תחכה עד שתקבל אישור מהבעלים כדי לפנות אותו?
אלי אלאלוף: ההיגיון אומר שקודם כל תחסל.
אלי אלאלוף: 14 נפשות נפגעו ואתה מדבר על תקציב.
אלי אלאלוף: אולי נציג האוצר ייתן הוראה שמקרים דחופים כאלה יטופלו במקום.
אלי אלאלוף: אני מרגיש שאפילו אני עכשיו מבזבז זמן יקר של כולנו, במקום לטפל באנשים שמחר חס וחלילה נלווה אותם למקומות לא נעימים.
אלי אלאלוף: באמת, אי אפשר.
אלי אלאלוף: תנו, זה נראה לי דחוף.
אלי אלאלוף: 14 ילדים נדבקו ואנחנו יושבים כאן?
אלי אלאלוף: חבר'ה, תיכנסו לאיזה טרנס של טיפול.
אלי אלאלוף: אי אפשר להתבכיין כל הזמן.
אלי אלאלוף: אני מצטער, אולי הסדר המינהלי מחייב מה שאתה אומר, אבל חברים, 14 נפשות וזה לא עושה לכם כלום?
<פרחאן אלסאנע: זה מקרה אחד רק, המקרה של הנאקה.
אלי אלאלוף: אני בטוח שלצערי זה לא מקרה בודד.
אלי אלאלוף: תיכנסו לדחיפות הנדרשת, לטיפול הדחוף הנדרש.
אלי אלאלוף: אני מבקש מנציג האוצר, ואם אני צריך להתערב בגלל הקשרים האישיים והפוליטיים שלו עם שר האוצר, אני אעשה את זה.
אלי אלאלוף: אני רוצה דיון דחוף באוצר ותשובה מכם, ואני ארשום את זה כהחלטה ראשונה, לשחרר תקציב עד שבוע הבא.
אלי אלאלוף: אם מחר נופל לנו עמוד על הראש, אין תקציב ולא מזיזים אותו.
אלי אלאלוף: זה מזכיר לי עת הייתי בא לבתי ספר ואני אומר למה יש נייר על הרצפה, ואומרים לי כי לא קיבלו תקציב.
אלי אלאלוף: חבר'ה, מספיק.
אלי אלאלוף: זה דחוף.
אלי אלאלוף: אתם תגידו למכבה אש לא לצאת לכבות אש כי אין תקציב?
אלי אלאלוף: מדובר בנפשות, בבני אדם, בילדים שלנו, מחר זה אנחנו.
אלי אלאלוף: מה שמרגיז יותר זה שכל הידע קיים אצלכם וזה לא שגיליתם עכשיו את אמריקה.
אלי אלאלוף: אני קראתי את החומר ואני אומר לכם שנראה לי שכולם יודעים הכול, חוץ מאשר לעשות את מה שצריך.
אלי אלאלוף: שי דרומי, בבקשה.
<שי דרומי: בוקר טוב.
<שי דרומי: תודה לאחמד טיבי שכינס את הוועדה הזאת.
<שי דרומי: אני מחזיק עדר נגוע במחלה.
<שי דרומי: העדר הזה ידוע כנגוע כבר כמעט שלוש שנים.
<שי דרומי: חשוב לי להדגיש בהקשר למה שנאמר כאן לגבי הנאקה, מה שנדב אמר, האם הבדואים יסכימו להמית בלי לקבל אישור של פיצויים מראש, אצל נדב גלאון יושב מכתב לגבי העדר שלי בו אני מבקש ממנו שימית את הכבשים הנגועות אצלי בעדר ללא בקשת אישור של פיצויים מראש אבל זה לא נעשה.
<שי דרומי: העדר שלי שהוא נגוע, החלק שנגוע, נמצא סמוך לישובים של יהודים, של בדואים, של עדרים אחרים והסיכון הזה ידוע כבר כמעט שלוש שנים ולא נעשה דבר.
אחמד טיבי: אתה יכול לירות בעדר אחד אחד.
<שי דרומי: אני יכול לירות בעדר.
<שי דרומי: מנהגי, למרות הציניות שלך, לא נוהג.
אחמד טיבי: מאוד לא נוח לי שאתה משתתף בישיבה שאני יזמתי.
<שי דרומי: לפרוטוקול.
<שי דרומי: אני מצטער בשבילך אבל הנושא הזה חשוב מדי בשביל להיכנס לעניינים כאלה.
אלי אלאלוף: אני מציע שלא נמשיך בזה.
<שי דרומי: לענייננו.
<שי דרומי: כמו שאמרת אדוני היושב ראש, הפרטים ידועים כבר שנים.
<שי דרומי: היה מבצע ביעור ב-1995 אבל פשוט לא המשיכו לטפל בזה לאחר מכן והדבר חזר על עצמו, אבל יודעים מה לעשות.
<שי דרומי: אחד הדברים הברורים הידועים הוא שללא המתה של הכבשים הנגועות, אי אפשר לבער את המחלה.
<שי דרומי: לא צריך לשבת שלוש שנים בשביל להגיע להחלטה כזאת ועדיין לא הגיעו להחלטה כזאת.
<שי דרומי: יתרה מזאת.
<שי דרומי: מה שיותר חריף ויותר חמור שנעשה תחת הנהגתו של נדב גלאון זה כך: כמו שאמר אמר, התחילו לעשות חיסוני שטיח ובד בבד לעשות בדיקות דמים אצל העדרים מבלי לתת פתרון לאותן כבשים שנמצאות כנגועות בתוך העדרים שאותן הם מסמנים.
<שי דרומי: הדבר הזה יצר שוק פרוע מאוד של כבשים נגועות שמתפזרות ונמכרות בשוק שחור שהפיקוח לא שולט בזה בכלל.
<שי דרומי: הן מגיעות צפונה, קדמה, ימה, נגבה, רשות פלשתינית, לא משנה לאן.
<שי דרומי: על ההתפרצות הזאת של המחלה בהחלט אפשר לקרוא התפרצות גלאון כי מה שהוא עשה, הוא לא מנע את ההתפרצות, הוא גרם לה להתרחב ולהתפרס.
אלי אלאלוף: אני מבקש לא לרדת לפסים כאלה.
<שי דרומי: אלה לא פסים.
<שי דרומי: זאת אמת לאמיתה.
<שי דרומי: תשאל אנשי מקצוע כאן והם יאמרו לך את אותו הדבר.
<שי דרומי: זאת עובדה.
<שי דרומי: עוד דבר אחד אני רוצה לומר.
<שי דרומי: לפני שלוש שנים גילו שהכבשים שלי פגועות, ואני לא ידעתי שיש מחלה כי היה ביעור לפני כן, פתאום התברר שפרט ידוע הוא שיש קרוב לשישים אחוזים כבשים נגועות בנגב.
<שי דרומי: זאת אומרת, אם טאטאו את זה.
<שי דרומי: במפגש שלי עם נדב גלאון – שב בשקט, אל תעשה רעש.
<שי דרומי: שלוש-ארבע פעמים.
<שי דרומי: זה סגנון הדיבור שלו.
אלי אלאלוף: אמרתי לפני דקה בלי נימות אישיות.
<שי דרומי: זה לא אישי.
<שי דרומי: אדוני היושב ראש, במקרה הזה אין מנוס מלהפנות אצבע מאשימה לנדב גלאון שמעכב את הטיפול כבר שלוש שנים ואם לא הייתה מתכנסת הוועדה הזאת, אולי זה היה אורך עוד שלוש שנים.
<שי דרומי: עוד דבר אחד שאני רוצה לסבר את האוזן.
אלי אלאלוף: אתה לא שולט בישיבה.
<שי דרומי: יש לי נקודה שאני רוצה להבהיר לך.
<שי דרומי: לא צריך.
<שי דרומי: תודה.
<אניאלה גלבוע: אני מהשירותים הווטרינריים.
<אניאלה גלבוע: אני עוסקת במחלה הזאת מאז התגייסתי לשירותים הווטרינריים לפני שנתיים.
<אניאלה גלבוע: אני חושבת שיש כאן הסכמה כוללת סביב השולחן שצריך לבער את המחלה ולגבי זה אין עוררין.
<אניאלה גלבוע: אחד הלקחים הנלמדים משנות ה-90 הוא שאנחנו באמת צריכים שיתוף פעולה מלא של משרד הבריאות.
<אניאלה גלבוע: כמו שהזכיר כאן אדון מוחמד אבו פריחה, אנחנו צריכים לעסוק בהסברה שמעבר להסברה שהאנשים הטובים שיושבים כאן עושים, היא צריכה להיות יותר נרחבת, צריכה להיות תכנית שמדברת ספציפית לאוכלוסייה הבדואית כיוון שגם הם בעצמם אומרים שהם אומרים להם לפסטר אבל הם לא מפסטרים כי זה הורס את הטעם.
<אניאלה גלבוע: אחת הדרכים הכי חשובות למניעה של המחלה, בד בבד עם הביעור המחלה בעדרים, היא פסטור החלב, דבר שלא נעשה כיום.
<אניאלה גלבוע: יש עניין של חוסר שוויון בהקצאת משאבים במשרד הבריאות.
<אניאלה גלבוע: במחוז הדרום יש לשכה אחת שמתפרסת על פני שישים אחוזים משטח המדינה.
<אניאלה גלבוע: יש שם אוכלוסייה שפזורה על כל הנגב וקשה מאוד להגיע אליה וכדי להגיע אליה צריך להשקיע עוד משאבים, עוד אנשים, עוד מסבירות שיהיו בשטח ויקדמו את העניין, צריך תכנית התערבות מסודרת שתסביר לאנשים למה כדאי לצרוך חלב מפוסטר וזה עניין שלוקח שנים ודורש השקעה נוספת, מעבר להסברה שקיימת היום.
<אניאלה גלבוע: בזה יש מחסור.
<אליס גרוס: פעם הייתי מנהל הלשכה הווטרינרית בבאר שבע.
<אליס גרוס: אני האיש הלא דינאמי ולא יוזמתי.
<אליס גרוס: רציתי להביא שתי דעות לפרוטוקול.
<אליס גרוס: מומחים במחלה, ראשי המעבדות במשרד החקלאות, השירותים הווטרינריים, לא מוזמנים.
<אליס גרוס: הרופא הראשי לצאן, דוקטור שמוליק זמיר, קיבל הזמנה אתמול בערב מראש הוועדה כדי להופיע כאן, הוא הגיע לשער הכנסת וקיבל סמס ושיחת טלפון ממשרד החקלאות: לו אסור להשתתף בישיבה הזאת.
<אליס גרוס: כנראה בגלל הדעות של האנשים האלה שהיא שונה מדעות אחרות של אנשים בשירותים הווטרינריים.
<אליס גרוס: התכנית שנעשית היום רק עם חיסון, אני עומד על מה שאמרתי בסרטון.
<אליס גרוס: שנה חיסון בלי השמדה, זה לא נותן שום דבר.
<מאזן אבו סיאם: מזה 16 שנים אני רופא וטרינר בנגב, אחד שיודע הרבה על המחלה, על העדרים ועל התפרצויות המחלה.
אלי אלאלוף: אתה רופא עצמאי?
<מאזן אבו סיאם: כן.
<מאזן אבו סיאם: אני במגע עם כמעט כל העדרים של הבדואים ושל היהודים בדרום.
<מאזן אבו סיאם: אין ספק שחיסון כן מצמצם את ההדבקה בין בעלי החיים אבל במקביל ההשמדה של בעלי החיים חיונית והיא הפתרון.
<מאזן אבו סיאם: לא צריך שתהיה תכנית חומש אלא תכנית מתמשכת עד שמוכרזת מדינת ישראל כמדינה חופשית מהמחלה, כמו כל מדינה באירופה.
<מאזן אבו סיאם: צריך להגביר את הפיקוח על תנועת בעלי חיים במדינה.
<מאזן אבו סיאם: יש לנו נהלים ישנים ומיושנים.
<מאזן אבו סיאם: יחידת הפיקוח, מה שנקרא יחידת הפיצוח, של משרד החקלאות מפקחת אך ורק על בעלי חיים בריאים ולא על בעלי חיים נגועים.
<מאזן אבו סיאם: אין להם שום קשר עם החיות הנגועות והם לא יודעים היכן נמצאים העדרים הנגועים ואלה שנבדקו על ידי משרד החקלאות, מה יהיה הגורל שלהם.
<מאזן אבו סיאם: סימון בעלי חיים הוא סימון אלקטרוני מאז שהם נולדים, כמו בכל מדינה מפותחת באירופה ואנחנו היום מתחרים אתן ומתקדמים בכל מיני תחומים.
<מאזן אבו סיאם: כפי שאמרת קודם, יש לנו המון ידע במחלה ואיך לאכוף אותה.
<מאזן אבו סיאם: בקשר להסברה.
<מאזן אבו סיאם: בינתיים אנחנו מוגבלים מבחינת הסברה, אם זה בבתי הספר, במסגדים ובתחומים אחרים.
<מאזן אבו סיאם: אין ספק שהתכנית הראשונה שנעשתה בשנות ה-90 נכשלה בגלל מחסור של שיתוף פעולה בין משרד החקלאות לבין הקהילה הבדואית.
<מאזן אבו סיאם: בכל צעד שנעשה באוכלוסייה המסורתית, צריך לשתף אותה בגובה העיניים.
<מאזן אבו סיאם: צריך לשתף את המנהיגים של הבדואים, את השייחים, את האימאמים, ראשי הרשויות וכל אחד שאכפת לו בריאות העדר.
אחמד טיבי: דיברת מצוין.
<חיים הירש הדר: אני מגדל צאן ממושב לכיש וכבר מספר שנים אני עוסק בזה.
<חיים הירש הדר: במשפט אחד אני יכול להגיד שאנחנו הישראלים לא צריכים להמציא את הגלגל.
<חיים הירש הדר: אני מציע לנו להעתיק את מודל אנגליה.
<חיים הירש הדר: אנגליה חוותה מגיפה מאוד קשה ב-2005 וב-2006 של הפרה המשוגעת ומחלת הפה והטלפיים.
<חיים הירש הדר: לצד ההשמדה – ולא צריך להגיד שוב שכולם מסכימים שצריך לעשות השמדה – צריך להכניס סדר בניהול העדר.
<חיים הירש הדר: הם קבעו עד ה-31 בדצמבר 2009, פרק זמן של שלוש שנים כאשר כל בעל חי במדינה חייב להיות מסומן בסימון אלקטרוני, כל בעל חי חייב לקבל את כל החיסונים וכל ניידות של בעל חי מתועדת גם אם חוואי או רועה צאן מעביר את הצאן שלו מחלקה אחת אצלו לחלקה אחרת שלו.