GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: אם אנחנו נמצאים בדיון היום, זה בזכות קו לעובד.
אלי אלאלוף: בואו נכבד.
אלי אלאלוף: אני אומר שזה בזכות קו לעובד ואני מברך על כך.
<חני בן ישראל: תודה.
<חני בן ישראל: זכויות שנובעות ממעמד של תושבות – בין היתר גם הזכות להישאר כאן באופן קבוע אבל גם זכויות לביטוח רפואי ממלכתי ולביטוח לאומי.
<חני בן ישראל: בעוד שדרכם של עובדים זרים חסומה מלקבל רישיון לישיבת קבע, שזה המצב החוקי שכמו שאמרתי הוא מאוד מאוד חריג, אנחנו סברנו שבכל מה שקשור לזכויות הפחותות יותר, אבל עדיין מאוד משמעותיות, זכויות סוציאליות, סברנו שיש כאן אנומליה מאוד רצינית שאנשים נמצאים כאן, עובדים עבודה קשה מאין כמותה לאורך עשורים, נפרדים משפחותיהם שלהם, אני צריכה לומר שעבודת הסיעוד היא עבודה שהמחיר הבריאותי שלה, המחיר הבריאותי שהוא תובעת גם במישור הפיזי וגם במישור הרגשי, הוא אדיר.
<נעמי מורביה: גם בקמ"ג מסוכן לעבוד.
<חני בן ישראל: הדברים האלה מגובים במחקר.
<חני בן ישראל: אנחנו הצגנו את כל הדברים האלה בפני בג"ץ.
אלי אלאלוף: בבקשה, תואילי להיכנס לסוף הדברים.
<חני בן ישראל: אני אומר למה בעצם סברנו שצריך להחיל את התנאים הסוציאליים על העובדים הזרים הוותיקים.
<חני בן ישראל: המצב הנוכחי הוא שעובדים זרים, גם כאלה שנמצאים כאן תקופות מאוד ארוכות כדין, מבוטחים בביטוח רפואי פרטי.
<חני בן ישראל: אני לא אלאה את הוועדה בשלל הבעיות המאוד מאוד חמורות שכרוכות בביטוח הפרטי הזה.
<חני בן ישראל: אני רק אציין את מה שכבר צוין אבל אולי לא הודגשה מספיק חוסר ההגינות המשוועת שלו וזה שדווקא במקרה שעובד נזקק יותר מכל לביטוח הרפואי, דווקא במקרה שהוא חולה במחלה קשה, למשל סרטן, עצם זה שהוא חלה ואיבד את כושר העבודה שלו, מפקיעה את הביטוח.
<חני בן ישראל: זה נוגד כל עיקרון ביטוחי.
<חני בן ישראל: ביטוח שלא נותן ביטוח בעת הצורך.
<חני בן ישראל: במקרה כזה עובד שנתן את מיטב שנותיו כאן, כל מה שהוא זכאי לו זה טיפול לייצוב מצבו הרפואי וכרטיס טיסה בכיוון אחד לפיליפינים.
<חני בן ישראל: בג"ץ חשב שהדבר הזה – ואני מצטטת – הוא יחס אינסטרומנטלי לבני אדם.
<חני בן ישראל: לא ראוי, קבע בג"ץ, שאדם שהוציא כאן את מיטב שנותיו וטיפל באופן מסור - - -
אלי אלאלוף: זה מובן.
איציק שמולי: על זה אין ויכוח.
איציק שמולי: הוויכוח כאן הוא על מי העלות.
איציק שמולי: על האינסטרומנטליות אין שום ויכוח.
<חני בן ישראל: שני משפטים אחרונים.
<חני בן ישראל: הצו המוחלט שנתן בג"ץ הוא שצריך לקרב את הסדרי הבריאות שחלים על עובדים זרים ותיקים, קרי, מי שנמצאים כאן מעל עשר שנים, לאלה שחלים על תושבי ישראל.
<חני בן ישראל: הוא אמר שאפשר להשיג את זה בשתי דרכים.
<חני בן ישראל: דרך המלך, הוא קרא לה כך, היא להחיל את חוק ביטוח בריאות ממלכתי, מה שאנחנו ביקשנו.
<חני בן ישראל: גם אנחנו לא רוצים תוספת עלויות על מטופלים ואנחנו חושבים שזאת החובה בראש ובראשונה של המדינה.
<חני בן ישראל: הוא אמר, אבל יש גם אפשרות אחרת.
<חני בן ישראל: אפשר לתקן את צו עובדים זרים אבל שתי הדרכים האלה צריכות להביא לאותה תוצאה מהותית.
<חני בן ישראל: לקבל פיצוי חד פעמי של שמונים אלף שקלים מבלי שבוטלה ההוראה שעוסקת באובדן הביטוח הרפואי, לטעמנו זאת לא אותה תוצאה מהותית.
<חני בן ישראל: הדבר הזה רחוק מלקיים את פסק הדין של בג"ץ.
<חני בן ישראל: אני אומר דבר אחרון.
<חני בן ישראל: הסכום הזה, שמונים אלף שקלים, נחזה על פניו כסכום שרירותי לחלוטין.
<חני בן ישראל: אני פניתי לעמותת רופאים לזכויות אדם בבקשה לקבל הערכה של מה אפשר לקנות במקרים של מחלה קשה עם שמונים אלף שקלים.
<חני בן ישראל: אני לא אלאה את הוועדה בשלל העלויות.
אלי אלאלוף: הסכום לא מספיק.
<חני בן ישראל: הסכום הזה רחוק מלאפשר קבלת טיפול במקרה של מחלה קשה.
אלי אלאלוף: נציג משרד המשפטים.
אלי אלאלוף: אחריו נציג משרד האוצר.
<שי סומך: תודה אדוני.
<שי סומך: בסופו של דבר בית המשפט יאמר את דברו.
<שי סומך: הצו המוחלט שבית המשפט נתן אפשר גם לתקן את צו עובדים זרים.
<שי סומך: נכון שדרך המלך היא תיקון חוק ביטוח ממלכתי, אבל במפורש אפשר לתקן את צו עובדים זרים.
<שי סומך: אנחנו חושבים שלגבי הקושי המרכזי שבית המשפט העלה בעתירה, שזה הקושי של אותו עובד שמאבד את כושר עבודתו, ההסדר שמציע כאן משרד הבריאות הוא הסדר מאוזן, הסדר סביר שלוקח בחשבון את כל הצדדים.
<שי סומך: אני חושב שאם ההסדר הזה לא יאושר, אז יהיה המשך ההפרה של הצו המוחלט של בית המשפט.
קארין אלהרר: איך האיזון הזה בא לידי ביטוי מבחינת המטופלים?
<שי סומך: העלות של תוספת שמונים אלף השקלים תגרום לפי הערכת משרד האוצר לתוספת של עד 18.6 שקלים לחודש.
קארין אלהרר: אתה יודע שהתשלומים שמועברים כיום הם כבר בחסר.
קארין אלהרר: זו נקודה שברורה למישהו במשרד האוצר כשהוא עשה את החישוב המרהיב הזה?
<שי סומך: מה לדעתך האיזון?
קארין אלהרר: אני אגיד לך מה לדעתי האיזון.
איציק שמולי: מה שאמר בג"ץ, חוק בריאות ממלכתי.
קארין אלהרר: האיזון צריך להיות כך שהמדינה צריכה לשאת בעלויות של הביטוח הרפואי ואת העלויות של הפנסיות צריכה המדינה לשאת.
קארין אלהרר: אני רוצה לומר לכם משהו.
קארין אלהרר: אתם לא תנהלו את הקרב הזה של אוכלוסייה מוחלשת מול אוכלוסייה מוחלשת.
קארין אלהרר: זה החלק הקל.
קארין אלהרר: אתם מתעלמים מהבעיה וזה לא פייר.
קארין אלהרר: זה לא פייר כלפי האנשים שצריכים את הטיפול הזה.
קארין אלהרר: אתם מציבים אנשים במצב בלתי אפשרי שאומרים לעצמם: או שאני אעבור על החוק במודע ובמפגיע או שאני באמת אקבל את כל המענה לצרכים שלי.
קארין אלהרר: אתם תעמדו בהוראות בג"ץ אבל אתם תגרמו לאנשים לעשות את המעשה שבעיני הוא נבזי, לאשפז את עצמם במוסדות.
קארין אלהרר: אם זה המצב שמדינת ישראל רוצה להוביל אליו, תלכו לשם בעיניים פקוחות.
<שי סומך: בגלל 18 שקלים?
קארין אלהרר: זה לא 18 שקלים.
<יפעת סולל: אני העברתי נייר לוועדה אבל לא טרחתם לחלק אותו.
אלי אלאלוף: מי אמר?
אלי אלאלוף: תאפשרי לחברת הכנסת אלהרר להמשיך את דבריה.
קארין אלהרר: קצבת שר"ם שמשתלמת היום, כולם מבינים שגם על פי התחשיבים של האוצר, אני בטוחה, היא לא קצבה שבאמת מממנת את ההעסקה בצורה מלאה.
קארין אלהרר: היום אנשים נאלצים להשלים מכספים שהרבה פעמים אין להם.
קארין אלהרר: זה שלא מתקיימות הפגנות כל יום מול משרד האוצר ומשרד ראש הממשלה, זה נס.
<שלום קוטשר: זה בגלל שאנחנו חלשים.
<קריאה: תנו לה לדבר.
קארין אלהרר: תאמין לי, אני יודעת לדבר לבד.
<אבנר עורקבי: תנו לה לדבר.
<אבנר עורקבי: אתם מזיקים.
<אברהם יוסף סלומה: יש לי תחושה שהמדינה משתפת פעולה עם קו לעובד.
אילן גילאון: חבר'ה, העובדים הזרים הם לא האויבים שלכם.
אילן גילאון: תפסיקו עם הדבר הזה.
<אבנר עורקבי: תנו לחברת הכנסת קארין אלהרר לדבר.
<שלום קוטשר: אבל יש דברים שצריך לדעת אותם.
<אבנר עורקבי: אתה לא צריך לדעת כלום.
<אבנר עורקבי: היא יודעת יותר טוב ממני וממך.
<אבנר עורקבי: עשה לי טובה.
<אבנר עורקבי: תן לה לדבר.
<אבנר עורקבי: שמענו אותך, תן לה לדבר.
<שלום קוטשר: לא שמעת אותי.
<אבנר עורקבי: חברת הכנסת רוצה לדבר.
איציק שמולי: אתם רוצים שנצא?
<נעמי מורביה: בינתיים אתה מדבר ולא שומעים את חברת הכנסת אלהרר.
אלי אלאלוף: לא נעים לי להגיד אבל יש רק פתרון לסוג דיון כזה, שאנחנו חברי הכנסת נקום ונשאיר אתכם.
אלי אלאלוף: זה לא קידם בכהוא זה את ההתפרצויות שלך.
אלי אלאלוף: יותר טוב מקארין אלהרר להסביר את המצב, אין, כולל אתה.
אלי אלאלוף: אני מבקש, כמו שאנחנו רוצים ועושים הכול כדי לכבד אתכם בלי חס וחלילה לפגוע בכם, תאפשרו לחברי הכנסת להתבטא ולאחר מכן יהיה זמן להערות למרות שהזמן היום מוגבל ולפי הדיון של היום אני מודיע לכם שאין החלטה בצו.
אלי אלאלוף: אנחנו נתכנס, חברי הכנסת, ונדון בינינו לבין עצמנו איך אנחנו מטפלים בנושאים שעלו שהם מאוד מהותיים ונראה איך אנחנו ממשיכים מהנקודה הזאת של היום.
אלי אלאלוף: בבקשה, תאפשרו ביטוי של כל אחד בתורו ובצורה מכובדת ושקטה.
קארין אלהרר: הנקודה היא שהעסקה שהיא באמת העסקה הוגנת שנותנת מענה לכל הצרכים גם של המטפל שגם לו יש צרכים וגם לו יש זכויות, וזה בסדר גמור, אבל להביא אותם מול המטופלים הסיעודיים, בעיני זה עוול.
קארין אלהרר: באמת, קחו לא רק את ההעסקה השוטפת אלא קחו את החופשות, את הפנסיה, את המחליף כי אי אפשר להעביד 24/7, קחו את החופשה השנתית שלהם ואתם יודעים טוב מאוד שחופשה שנתית למשל, כשהם נוסעים לחוץ לארץ, צריך להעסיק מישהו שהוא לא חוקי ומי שהוא חוקי, גם דורש הרבה יותר כסף.
קארין אלהרר: מי מממן את התענוגות האלה?
קארין אלהרר: לבוא ולהגיד בצורה מאוד מיתממת שמדובר ב-18 שקלים תוספת, זה קצת לטמון את הראש.
קארין אלהרר: שי, אני מכירה את העבודה שלך ואתה לא עושה דברים כאלה.
קארין אלהרר: באמת אני אומרת, בואו ותנו פתרון שמצד אחד ניתן מענה לדרישת בג"ץ.
קארין אלהרר: גם אני רוצה לקיים את דרישת בג"ץ ואני רוצה שהיא תתקיים בצורה טובה.
קארין אלהרר: מה אני אגיד?
קארין אלהרר: העיקר עניתי לבג"ץ בצורה טובה אבל שימותו האנשים?
קארין אלהרר: בואו תנו פתרון אמיתי ומלא.
קארין אלהרר: אני הייתי מציעה שאת כל הנושא הבריאותי תממן המדינה במקום להעלות את קצבת השר"ם.
קארין אלהרר: הרי זה הדבר המתבקש.
קארין אלהרר: זה אחד משתיים: או שתעלו את הקצבה למימון מלא ואמיתי, או שהמדינה תממן את כל האקסטרות מעבר לשכר הבסיסי.
קארין אלהרר: זאת בחירה שלכם.
<נירית סעדון: ומה עם הילדים?
קארין אלהרר: שיהיה ברור שהיום המדינה – אדוני היושב ראש, אתה בטח מכיר את הנושא – נותנת היתרי העסקת עובדים סיעודיים לקבוצה רחבה בהרבה מזו שהיא גם נותנת לה את המימון.
קארין אלהרר: זאת אומרת, יש אנשים שזקוקים לסיוע כזה ומשרד התמ"ת בזמנו היה נותן את ההיתר.
קארין אלהרר: אומרים שהיתר, זה בסדר, זכאות יש לך, אבל מימון, זה כבר תחפש שבמקום אחר.
קארין אלהרר: אני כבר לא מדברת על אוכלוסייה כל כך רחבה.
קארין אלהרר: אני מדברת על אלה שהמדינה מכירה בצרכים שלהם.
קארין אלהרר: אי אפשר לעשות את הדברים ולהזיק למישהו כדי להקל על מישהו אחר.
קארין אלהרר: המדינה מביאה את זה לוויכוח של חלשים מול חלשים הרבה יותר.
קארין אלהרר: אין הגיון.
אלי אלאלוף: נציג האוצר ביקש להתייחס.
<שמרית גיטלין שקד: ביקשתי שתהיה התייחסות למשרד האוצר לשורת הטענות שעלו בפסק הדין של בית המשפט העליון לגבי התנהלות העובדים בחברות הביטוח, היכולת שלהם לקבל שירותים, הפריסה של השירותים שניתנת להם.
<שמרית גיטלין שקד: הועלתה טענה שצריך לקבל אישור חברת הביטוח כדי לקבל כל טיפול רפואי מלבד הנושא של הרופא המטפל ולכן נראה לי חשוב שמשרד האוצר יתייחס.
<יואב יונש: שלום.
<יואב יונש: אני עובד במחלקת ביטוח בריאות באגף שוק ההון במשרד האוצר.
<יואב יונש: התפקיד שלנו הוא לפקח על חברות הביטוח שנכון להיום מספקות את הביטוח הפרטי לעובדים הזרים ולכן עיקר הדיון שנסוב סביב מי צריך לקחת את האחריות, ברשותכם אני לא אתייחס אליו.
<יואב יונש: זאת מדיניות משרד האוצר בקומה 2 אולי.
<יואב יונש: באשר לטענות בנוגע להתנהלות חברות הביטוח.
<יואב יונש: כמה מלים על השוק בשנים האחרונות.
<יואב יונש: קודם כל, אכן כפי שנאמר כאן הפרמיות עלו.
<יואב יונש: אנחנו כן מפקחים על הנושא הזה וכל בקשה לשינוי תעריף נבדקת על ידינו ומאושרת על ידינו.
<יואב יונש: הסיבה לעליית הפרמיה נובעת מגידול בהוצאות.
<יואב יונש: כפי שאמרתי, אני עובד באגף שוק ההון במשרד האוצר, יש את נציגי אגף התקציבים שלא נמצאים כאן ואתם יכולים להזמין אותם לדיון בכל מה שנוגע למדיניות, מי אמור לממן וכמה.
<יואב יונש: אני אתייחס לכשלים שנובעים מהתנהלות חברות הביטוח.
<יואב יונש: התחלתי לציין שהשוק הזה, כפי שאנחנו מנתחים אותו, איננו רווחי לחברות הביטוח בשנים האחרונות.
<יואב יונש: בעבר היו חמש חברות שסיפקו את השירותים האלה ושתי חברות בתהליכי יציאה מהשוק מהסיבות שמניתי.
<יואב יונש: אני רוצה להתייחס לטענה שעלתה בעתירה בנוגע לצורך לקבל אישור מחברת הביטוח לפני ביצוע השירות.
<יואב יונש: אני מכיר טענות כאלה מהעבר ואני אסביר.
<יואב יונש: בעבר היו כל מיני ספקים שונים, גם קופות חולים וגם ספקים אחרים שסיפקו את השירות לעובד.
<יואב יונש: נכון להיום רק קופות החולים מספקות ונכון להיום, וכפי שאנחנו ביררנו גם לפני הדיון הזה, אין הליך של אישור של העובד אל מול המבטח.
<יואב יונש: העובד מקבל כרטיס חבר קופה כמו אזרח המדינה וניגש למרפאות או גם לטיפולים מורכבים יותר ומבצע אותם ישירות מול הקופה.
אלי אלאלוף: יש לנו עוד שבע דקות.
אלי אלאלוף: הראשון שהצביע, אבי.
<אברהם יוסף סלומה: אני יושב ראש אנשים, ארגון נכי שיתוק מוחין.
<אברהם יוסף סלומה: אני בא לכאן בתחושה קשה מאוד שהמדינה הולכת יחד עם קו לעובד נגד המעסיקים, נגד האנשים הקשישים ונגד המקרים הכי קשים.
<אברהם יוסף סלומה: הוסיפו לנו שכר מינימום, הוסיפו לנו תוספת של ימי חופשה, הוסיפו לנו חברות ביטוח.
<אברהם יוסף סלומה: מה עוד אתם רוצים?
<אברהם יוסף סלומה: כמה אתם רוצים מהשכבה הכי קשה והכי חלשה?
<אברהם יוסף סלומה: שכרם שם הוא הרבה פחות מאשר כאן, אולי עשירית, והכול מבוסס עלינו, על האנשים הכי נכים.
<אברהם יוסף סלומה: אנא מכם, המדינה והכנסת, מכנסת לכנסת יותר ויותר קשה לנו לסיים את העסק הזה.
<אברהם יוסף סלומה: די.
<אברהם יוסף סלומה: תפסיקו עם זה.
<אברהם יוסף סלומה: הגיע הזמן שהמדינה תממן את זה ולא אנחנו.
<יפעת סולל: יועצת משפטית של כן לזקן.
<יפעת סולל: הנושא של הזקנים הסיעודיים, אולי הנושא הכי לא מטופל בכל מערכת הבריאות/רווחה בישראל.
<יפעת סולל: אנשים זקנים סיעודיים מקבלים במקסימום כשהם צריכים טיפול סיעודי בבית 22 שעות.
<יפעת סולל: זקנים סיעודיים יכולים לקבל היום מהמדינה במקסימום מימון ל-22 שעות וזה אם השכר שלהם נמוך ואם הצרכים שלהם הם מקסימליים.
<יפעת סולל: אם הם צריכים יותר מזה, והם בעוונותיהם לא רוצים להתאשפז, הם מקבלים במקסימום 18 שעות של טיפול סיעודי בבית.
<יפעת סולל: כל השאר יוצא מכיסם הפרטי.
<יפעת סולל: מדינת ישראל מתייחסת אל הזקנים הסיעודיים כסרח עודף ומטילה עליהם עוד ועוד ועוד ועוד מחויבויות.
<יפעת סולל: אני לא קיבלתי היום תשובות לא ממשרד הבריאות, לא ממשרד האוצר ולא ממשרד המשפטים לגבי הרבה מאוד סוגיות שמועלות בצו הזה.
<יפעת סולל: אני מרגישה קצת שיושב ראש הוועדה לא מקשיב למה שאני אומרת וזה לא כל כך נעים.
<יפעת סולל: אנחנו מגיעים למצב שזקנים סיעודיים בהרבה מאוד מקרים נדרשים לעזוב את הקהילה כי אין להם אפשרות לממן את הזכות שלהם לחיים בקהילה.
<יפעת סולל: זה נדמה כאילו באמת מתייחסים אליהם כאילו הם מעסיק רב עושר ואנחנו מקבלים פעם אחר פעם אחר פעם אחר פעם – אני באמת לא רוצה להתעסק בזכויות של אחרים שהן חשובות בדיוק באותה מידה ואני לא חושבת שיש כאן
<יפעת סולל: בכלל נושא שצריך להציב אותו של זכויות העובדים מול זכויות המטופלים.
<יפעת סולל: זכויות העובדים הן חלק בלתי נפרד מזכויות המטופלים.
<יפעת סולל: עובד שלא מקבל את הזכויות שלו, גם לא יכול להיות מטפל טוב.
<יפעת סולל: ולכן החובה חייבת להיות על המדינה.
<יפעת סולל: מדינת ישראל תיקח אחת ולתמיד חלק קטן מהאחריות.
אלי אלאלוף: זה מה שהיא עושה עכשיו.
<יפעת סולל: היא לא עושה.
<יפעת סולל: הצו הזה שמובא בפני הוועדה הוא בדיוק לא לקחת אחריות.
<יפעת סולל: הוא לבוא ולהגיד עוד הפעם אנחנו מעבירים את כל האחריות אל המעסיק הסיעודי.
<יפעת סולל: זה לא לקחת אחריות.
<יפעת סולל: יש כאן פסיקה יפה שלבג"ץ שנותנת מענה לחלק קטן אבל במינימום, ובית המשפט אמר באופן מאוד מאוד ברור, שלושה שופטים של בית המשפט העליון אמרו שצריך להחיל את חוק ביטוח בריאות ממלכתי.
<יפעת סולל: המדינה התווכחה ולכן הם אמרו שהם לא יכולים להגיד באופן מוחלט איך תעשו את זה, אבל אם יעשו את זה בדרך אחרת, תייצרו את כל האיזונים הנדרשים ותגיעו לאותה תוצאה.
<יפעת סולל: אמר באופן מאוד מאוד מפורש השופט פוגלמן: תזכרו כל הזמן שכאשר אתם מדברים על הצו, הצו הזה מוחל על אוכלוסיות חלשות, על מטופלים סיעודיים, תזכרו את זה כל הזמן.
<יפעת סולל: המדינה שכחה והגיע הזמן שהמדינה תזכור.
<יפעת סולל: אי אפשר לבוא כאן באיומים של אם לא נאשר, שום דבר לא יקרה.
<יפעת סולל: צריך לדון בעניין הזה פעם אחת ולתמיד בצורה מסודרת.
<יפעת סולל: יש המון סוגיות אבל בסוגיה הספציפית הזאת אני חושבת שקול הוועדה הזאת צריך לומר בואו, נקבל את החלטת בית המשפט כפי שהיא ונחיל את חוק ביטוח בריאות ממלכתי לפחות על הקבוצה המאוד קטנה הזאת.
אלי אלאלוף: אנחנו חייבים לסיים.
<שלום קוטשר: רק מילה אחת כי אמרו כאן דברים והם דברים חשובים שאני מסכים להם.
<שלום קוטשר: רק דבר אחד.
<שלום קוטשר: אני מנכ"ל עמותת אנשים, ארגון נכי שיתוק מוחין.
<שלום קוטשר: אמרו כאן את רוב הדברים שרציתי לומר אבל יש דבר נוסף.
<שלום קוטשר: אני כאזרח ישראלי, כשאני מאבד את כושר עבודתי בגלל מחלה או בגלל עבודה, אני פונה לביטוח לאומי ומקבל נכות.
<שלום קוטשר: אני משלם ביטוח לאומי בשביל העובד.
<שלום קוטשר: אם הוא מאבד את כושר עבודתו מאיזושהי סיבה, יפנה לביטוח לאומי ויקבל את מה שמגיע לו, אם בצורה מרוכזת או אם בצורת קצבה, אבל אסור שזה יחול עלינו.
<שלום קוטשר: הצו הזה עלול לחזור כבומרנג ויפגע גם בעובדים עצמם.
<שלום קוטשר: אם אנחנו נצטרך לשלם, הרבה יצטרכו להיפטר מהעובד שלהם לפני עשר שנים ואז תיווצר אבטלה סמויה או שהם יצטרכו לעזוב את הארץ ואז חברת השמה תייבא עוד עובדים ותגזור עוד קופון עלינו.
אילן גילאון: נדמה לי שעלית על הפטנט.
<אבנר עורקבי: נקודה אחת.
<אבנר עורקבי: אתה יושב ראש ועדת העוני.
<אבנר עורקבי: אני רק מבקש ממך דבר אחד, אל תוריד אותנו לעוני.
<אבנר עורקבי: אל תורידו אותנו לעוני.
<שלום קוטשר: אנחנו כבר בפנים.
<אבנר עורקבי: אני מודיע לך מפורשות שאין לנו שום דבר נגד קו לעובד.
<אבנר עורקבי: יש לנו טענות כלפי המדינה.
<אבנר עורקבי: אנחנו כבר עניים יותר מדי.
<יהודה דורון: יש נקודה שלא דיברו עליה.
<יהודה דורון: יש נכים שמעסיקים שני עובדים.
<יהודה דורון: ההטלה של העניין הזה תעלה להם הרבה יותר.
<יהודה דורון: כשיש לו שני עובדים, הוא לא מקבל עבור העובד האחד והוא מתמודד איך להחזיק את העובד השני.
<יהודה דורון: הטלה כזאת רק תגרום לו נזק.
<שמחה בניטה: משרד המשפטים אמר 18 שקלים שזה החישוב שלהם.
<שמחה בניטה: אבל מה קורה היום?
<שמחה בניטה: לפי החוק החדש שאנחנו הובלנו - והם הולכים להרוס את החוק שלנו – נכים יוכלו ליהנות מהסיבוב השני של עובד שסיים שמונה או תשע שנים אצל קשיש שנפטר ואנחנו, הנכים הקשים, יכולים לקבל אותו.
<שמחה בניטה: אחרי שנה-שנתיים העובד הזה יהיה חולה אצלי ואז אני אצטרך לשלם את השמונים אלף שקלים כשהוא איבד את הכושר שלו כבר אצל הקשיש.
אלי אלאלוף: זה ממש לא המצב.
<שמחה בניטה: תקרא את מה שכותב לך ליצמן.
<שמחה בניטה: המעסיק האחרון הוא זה שישלם.
אלי אלאלוף: ניתן תשובה באמצעות היועץ המשפטי של משרד הבריאות אבל המצב הוא לא כמו שאת אומרת.
אלי אלאלוף: נתת לי שיעור פרטי אתמול ובעקבות השיעור שלך רצתי לבדוק וזה לא מדויק.
<יהורם הל: כן לזקן.
<יהורם הל: אני רוצה להשלים דבר קטן נוסף.
אלי אלאלוף: סליחה, אני מכיר אותך באופן אישי.
<יהורם הל: ודאי שאתה מכיר אותי.
אלי אלאלוף: עכשיו אני מגלה את זה.
אלי אלאלוף: יש לנו ותק.
<יהורם הל: יש לנו ותק משותף במוסד ציבורי מפואר.
<יהורם הל: היועצת המשפטית שלנו אמרה את עיקר הדברים ואני לא אחזור עליהם.
<יהורם הל: אני קודם כל שמחתי לשמוע כשאמרת שהיום הוועדה לא תקבל החלטה לגבי הצו.
<יהורם הל: אני רוצה להוסיף עוד נקודה.
<יהורם הל: נציג אגף הביטוח לא אמר שום דבר לגבי התאריך ממנו אנחנו, המעסיקים, נצטרך לשלם תוספת כזאת או אחרת עבור הביטוח אבל בטוח שזה יצטרך לחול מתי שהוא.
<יהורם הל: אין לנו שום נתון מאגף שוק ההון והביטוח שאומר ממתי חברות הביטוח יתחילו לשלם.
<יהורם הל: הרי הם צריכים לקבל כסף.
<יהורם הל: תעשו חשבון.
<יהורם הל: הוא מדבר על 18 ומשהו שקלים, אני עיגלתי את זה לעשרים שקלים כפול 12 חודשים, יוצא 240 שקלים לשנה, סכום נוסף בלי להיכנס לפולמוס על עוד ועוד עלויות שחלות על הזקנים.
<יהורם הל: 240 שקלים לשנה.
<יהורם הל: יש בערך ארבעים אלף עובדים זרים שמועסקים בסיעוד, יוצא שחברת הביטוח מקבלת בשנה תשעה מיליון ו-600 אלף שקלים.
<יהורם הל: מה הייתכנות שמ-1 בינואר 2018 מספר העובדים הזרים שיהיו זכאים לצו הזה, יקרה להם דבר כזה?
<יהורם הל: אחד?
<יהורם הל: שניים?
<יהורם הל: שלושה?
<שמחה בניטה: כולם יפנו.
<יהורם הל: בואו נגיד שיהיו המון, עשרה.
<יהורם הל: עשרה בשנה, 800 אלף שקלים.
<יהורם הל: חברות הביטוח הכניסו לכיסן, מבלי שאף אחד ייתן, 9 מיליון ו-600 אלף שקלים.
<נעמי מורביה: זה מה אמרתי, שיש מישהו מאחורי השירקעס.
אלי אלאלוף: משרד הבריאות, מילה מסכמת שלך.
<נתן סמוך: כמה דברים.
<נתן סמוך: אני רוצה לסכם.
<נתן סמוך: הנושא של החלת חוק ביטוח בריאות ממלכתי נבחן.
<נתן סמוך: זה גם נבחן במהלך הדיון בבית המשפט העליון וגם בוודאי לאחר מכן כאשר בית המשפט אמר את דברו.
<נתן סמוך: צריך לזכור, חוק ביטוח בריאות ממלכתי הוא חוק שהמחוקק החיל אותו על אוכלוסיית התושבים.
<נתן סמוך: גם כשאנחנו מתייחסים לאוכלוסיות דומות או קרובות, אנחנו נתקלנו לאחרונה באוכלוסיית האחמ"שים, הלכנו את כברת הדרך הזאת.
<נתן סמוך: אוכלוסיית העובדים הזרים היא אוכלוסייה שונה, השהות שלה בישראל בבסיסה היא שהות ארעית והחלת חוק ביטוח בריאות ממלכתי מייצר משמעויות רוחב שלא נכון לבצע אותן גם לא לגבי אנשים שנמצאים מעל עשר שנים בישראל.
<נתן סמוך: אנשים שנמצאים מעל עשר שנים בישראל, החלת החוק עלולה לייצר עיוות נוסף במובן זה שאם בתקופה הראשונה של עשר השנים הראשונות הביטוח המסחרי הוא זה שלוקח אותם על עצמו, הבן אדם או המעביד משלם את הפרמיה, ואז בתקופה היותר בעייתית של אנשים שבסך הכול אירועי החיים תוקפים עליהם בגילאים יותר מבוגרים, בתקופה הזאת דווקא ביטוח הבריאות הממלכתי הוא זה שייקח אותם על עצמו - בסופו של דבר תיווצר חלוקה לא מאוזנת בין שני הדברים האלה, בין שני החלקים.
<נתן סמוך: צריך לזכור עוד דבר.
<נתן סמוך: החלת חוק ביטוח בריאות ממלכתי היא פלטפורמה.
<נתן סמוך: החלת החוק היא לא נוסחת קסם שאומרת דין עובד זר כדין תושב.
<נתן סמוך: החלת החוק מחייבת אותנו בסופו של דבר, אם זה מה שהיה קורה, לבדוק מה הם ההסדרים שנכון להפעיל - - -
<אברהם יוסף סלומה: מה עם ביטוח לאומי?
<נתן סמוך: והם לא היו הסדרים זהים להסדרים שאנחנו מדברים עליהם לגבי ישראלים.
<נתן סמוך: בסופו של דבר, גם הפתרון שמצאנו, שהוא לא פתרון של תושבות סוציאלית – אני יודע שאולי יש אנשים שחושבים שכיוון שהמדינה לא נותנת תושבות, צריך לייצר תושבות באמצעים חלופיים כמו החלת זכויות סוציאליות אבל זאת לא כוונתנו .
<נתן סמוך: הפתרון שאנחנו מוצאים של מתן פיצוי בסכום ראוי שמטיל בסופו של דבר משמעות של פרמיה סבירה, הוא פתרון שגם נכון לבצע אותו באמצעות חברות הביטוח כי חברות הביטוח יודעות להתנהל מול פיצוי לעומת קופות החולים שנותנות שירותים.
<נתן סמוך: מתן שירותים לאדם שסיים בסופו של דבר את מטרת השהות הפעילה שלו בישראל, מתן שירותים להערכתנו היא לא הגישה הנכונה.
קארין אלהרר: במידה וכך, אדוני היושב ראש, אני יודעת שכאשר עושים משהו בצורה קיבוצית, זה עולה יותר זול.
קארין אלהרר: אני מציעה שבמקום שהמוסד לביטוח לאומי יעלה את קצבת השר"ם, שהם ייקחו על עצמם את הביטוח הרפואי של העובדים הסיעודיים.
קארין אלהרר: הם יודעים לעשות את זה בצורה שיינתן להם גם מחיר זול יותר מאשר אם כל אזרח ילך ויקנה את השירות הזה.
קארין אלהרר: כך גם יפטרו את "המעסיקים" מלהתרוצץ ולנהל ביטוחים ומשאים ומתנים מול חברות הביטוח וגם יממנו את זה בצורה זולה יותר.
קארין אלהרר: אני חושבת שזה פתרון ראוי ונכון.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אנחנו עוברים לסיכום.
אלי אלאלוף: בינתיים אנחנו לא מאשרים את הצו שהוגש על ידי משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: הוועדה קוראת למשרד הכלכלה ולמשרד הבריאות להביא תיקון של צו לעניין הזה.
אלי אלאלוף: הסכום המרבי שניתן לנכות משכרו של העובד על מנת למלא את פסיקת הבג"ץ מבלי להחיל את כל העלות על המעסיקים.
אלי אלאלוף: בהתייעצות בין חברי הכנסת נראה את המצב וננתח אותו - אני בעד להביא תיקונים לחוק בכלל – כדי שההצעות שעלו כאן לדיון יועברו לבדיקה על ידינו ואם צריך, אנחנו נביא תיקון לחוק.
אלי אלאלוף: היום ה-13 ליולי 2015, כ"ו בתמוז התשע"ה, השעה 9:04, ואנחנו מתחילים בדיון מאוד-מאוד מיוחד וקשה, מפני שהוא נוגע ל-6,000 עובדים, לספקים רבים, קטנים וגדולים.
אלי אלאלוף: וזה יום מיוחד מפני שבמקביל לישיבה שלנו יש משא ומתן עם הבנקים על ההסדר הרצוי לטובת המפעל האדיר הזה, החברה האדירה הזאת, שהיא פרוסה ב-160 סניפים בכל רחבי הארץ.
אלי אלאלוף: גילוי נאות אישי: אני גם משתמש בה, מידי פעם, כשיש לי זמן.
אלי אלאלוף: ופגיעה כזאת זה פגיעה ב-30 אלף בני משפחות של העובדים, ורובם דווקא עם שכר מינימום, לא מהאנשים שיש להם רזרבות אישיות או חשבונות אישיים, וכל יום עבודה שלא מתקיים פוגע בתפקודם האישי.
אלי אלאלוף: אני חושב שיש פה ניסיון מכל הצדדים לנסות ולמצוא פתרון, למרות שיש פה טעות של פיקוח, של אכיפה, מאוד גדולה.
אלי אלאלוף: זה לא הידרדרות של יום אחד, זה הידרדרות של מספר שנים שהוסתרה, במיוחד מהרשות לניירות ערך, ושיש פה נציגים שלהם.
אלי אלאלוף: אני אבקש מהם איך זה הגיע.
אלי אלאלוף: בכלל, יש לנו בעיה באכיפת החוק במדינה שלנו.
אלי אלאלוף: כל נושא שאנחנו מעלים, אני חייב להגיד לחבריי, חברי הכנסת:
אלי אלאלוף: כל פעם שאנחנו מגיעים לאיזה נושא שיש בו אכיפה ממשלתית – היא מאוד-מאוד לא מוצלחת.
אלי אלאלוף: והדבר שלא נותן לי מנוחה ולא קשור לדיון היום, אבל זה הנושא של, למשל: בטיחות בענף הבנייה, שהוא, לדעתי, הכאוס הגדול ביותר בתחום של אכיפה על ידי המדינה.
אלי אלאלוף: נחזור לנושא הזה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להודות לחבריי, חברי הכנסת, שנמצאים פה: זהבה גלאון, שלי יחימוביץ, טלי פלוסקוב, אילן גילאון ודניאל עטר.
אלי אלאלוף: ולשלושת היוזמים של הדיון הזה: חברת הכנסת שלי יחימוביץ, חברת הכנסת טלי פלוסקוב וחבר הכנסת אילן גילאון.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני חושב שצריך להצטרף אלינו יושב ראש ההסתדרות, מר אבי ניסנקורן, שאמור להיות בדרך.
אלי אלאלוף: ככה הוא הודיע לי לפני מספר דקות.
אלי אלאלוף: אז בבקשה, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, אם את מוכנה לפתוח.
שלי יחימוביץ': יש פה נציגים של הבנקים?
שלי יחימוביץ': של בנק הפועלים?
<ראובן פרי: הם עכשיו נמצאים באסיפה, בשעה זו.
אלי אלאלוף: אני ניסיתי, אני באופן אישי דיברתי עם היושב-ראש וביקשנו שיישלחו נציגים, והם דווקא העדיפו לא לבוא.
אלי אלאלוף: הזמנו את הרשות לניירות ערך וכן הגיעו.
אלי אלאלוף: הזמנו גם את הבעלים, מר שרגא בירן, שהתנצל שהוא לא יכול לבוא למרות שהיה רוצה לבוא, ויהיה איתנו בדיון הבא, אם יהיה דיון.
אלי אלאלוף: המסר, האס.
אלי אלאלוף: אמ.
אלי אלאלוף: אס ששלח לגברת וילמה מאור לפני מספר שניות אפילו: מתנצל בצורה מאוד-מאוד מנומסת, אבל יש מנכ"ל מגה.
אלי אלאלוף: נכון, אדוני?
אלי אלאלוף: נמצא פה?
<רביב ברוקמאייר: אכן.
אלי אלאלוף: ונציגי העובדים נמצאים פה.
<ליאור לוי: ונציגי הספקים.
אלי אלאלוף: לפי רשות הדיבור נגלה את כל מי שנמצא.
<דני שרף: בעלי המאה לא נמצאים פה, רק בעלי הדעה.
אלי אלאלוף: בבקשה, חברת הכנסת שלי יחימוביץ.
שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, אני מודה לך מאוד.
שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים היום, בשורה התחתונה, על גורלם של 6,000 עובדים.
שלי יחימוביץ': לפני שאני אמשיך אני רוצה להודות לחבריי, לחברי הכנסת טלי פלוסקוב מכולנו ואילן גילאון ממרצ – שותפים לבקשה לקיים כאן דיון מהיר.
שלי יחימוביץ': בואו עבור לשורה התחתונה: פיטורים של 6,000 איש זה פיגוע המוני.
שלי יחימוביץ': כל משפחה כזאת שהמפרנס שלה מוצא עצמו מחוסר עבודה זה התרסקות מוחלטת.
שלי יחימוביץ': מדובר כאן על סדר גודל שאנחנו לא מכירים כמותו כבר הרבה מאוד זמן.
שלי יחימוביץ': סדרי גודל של פיטורים המוניים, שהם מכה אנושה, ואת הדבר הזה חייבים למנוע בכל הכוח.
שלי יחימוביץ': זאת השורה התחתונה.
שלי יחימוביץ': מגה הייתה קורבן של ניהול מזעזע; של משיכת דיבידנד פראי; של התנהגות לא אחראית גם של בעלי השליטה, גם של מנהלים.
שלי יחימוביץ': אבל כל זה מאחורינו.
שלי יחימוביץ': היום אנחנו עומדים בפני סיטואציה שהיא סיטואציה חדשה, ויש לנו אפשרות להציל את מגה.
שלי יחימוביץ': שיש מתווה של הסדר.
שלי יחימוביץ': ואנחנו אחרי אישור של הספקים את הנכונות להסדר ולפריסה ולהמשך אספקה לרשת, ואנחנו אחרי אישור של המשכירים.
שלי יחימוביץ': בעצם, כרגע, מי שמחזיק בידו את המפתח – אני אפילו לא אגיד הבנקים אלא בנק אחד: בנק הפועלים, שהוא הנושה המרכזי.
שלי יחימוביץ': ובעוד שעה מתחילה אסיפת נושים שבה בעצם בנק הפועלים הוא שיכריע, לשבט או לחסד, את גורלם של אותם 6,000 עובדים.