GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יוסף פישמן: העסק הקטן שלי, שאצלי מועסקים 35 איש, מייצג 12 מפעלים: מפעלים כמו אפיפית הדר בנצרת עילית – 180 עובדים; מפעל כמו גילרו – 150 איש בבית שמש; מפעל כמו וופל מן ברמלה.
<יוסף פישמן: מגה הוא למעלה מ-25%.
<יוסף פישמן: אנחנו 25 שנה שותפים עסקיים לדרך של מגה.
<יוסף פישמן: אני בטוח מעביר ביקורת על הבעלים של מגה.
<יוסף פישמן: ישנה פה הנהלה חדשה בראשות מר אביגדור קפלן, שהוא עושה רושם של בן אדם מאוד-מאוד רציני; מר רביב ברוקמאייר, שהוא גם אין לו שום חלק בכל מה שהיה לפני כן.
<יוסף פישמן: אנחנו מאוד מאמינים.
<יוסף פישמן: אנחנו מאוד רוצים.
<יוסף פישמן: ואלייך, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, אני פונה באופן אישי: שתדעי, כל בן אדם שעוזב את מגה או את שופרסל הולך לתנאי שוק קשים מאוד.
<יוסף פישמן: הולך למקום שאחרי תשעה חודשים מפטרים אותו.
<יוסף פישמן: הולך למקום שלא מגיע לשכר מינימום.
<יוסף פישמן: יושבים פה כל האנשים ושואלים: למה מוכרים יותר יקר במגה?
<יוסף פישמן: חבר'ה, מה אנחנו רוצים, שיהיה לנו עם של עבדים?
<יוסף פישמן: אנחנו רוצים שהעובדים יעבדו, באיזה תנאים?
<יוסף פישמן: אתם מבינים, אתם מכירים מה קורה ברשת שנקראת רשת 4?
<יוסף פישמן: אני חושף את עצמי ואני אומר פתוח: אותו קצב שיושב פה, אם הוא ילך לעבוד ברשת 4, הוא ירוויח 50% אחרי שהוא הוריד את התנאים שלו.
<יוסף פישמן: אני 30 שנה בענף הזה ואף אחד לא מדבר על זה.
<יוסף פישמן: אתם, חברי הכנסת, תדאגו לדברים האלה.
<יוסף פישמן: התחרות היא לא הוגנת.
<יוסף פישמן: היא לא הוגנת, התחרות: שכר הדירה, כל הסיפורים מסביב.
<יוסף פישמן: רק מחכים.
<יוסף פישמן: אנשים מרשת 4 מתקשרים לספקים שלי ואומרים: שלא תעזו לעזור לרזית.
<יוסף פישמן: אנחנו רוצים לראות איך מגה מתפרקת.
<יוסף פישמן: אנחנו רוצים לפרק אותם בקניית החנויות.
<יוסף פישמן: יש 35 חנויות.
<יוסף פישמן: הם לא נותנים להם את ההצעות כי הם רוצים לשחוט אותם.
<יוסף פישמן: הם רוצים להוריד להם את העור.
<יוסף פישמן: אני אחראי על המילים שאני אומר.
<יוסף פישמן: אני מדבר מעמקי נשמתי.
<יוסף פישמן: ולי יש ביטוח אשראי.
<יוסף פישמן: אם מחר אין הסדר, אני מכוסה, אבל אני הולך לתת את כל הכסף, את כל מה שצריך בשביל מגה.
<יוסף פישמן: אסור לשכוח את זה.
<יוסף פישמן: והעובדים, העובדים, ועוד פעם העובדים.
<יוסף פישמן: אני, אישית, עשרה דורות קדימה מסודר.
<יוסף פישמן: אין לי בעיה עם זה.
<יוסף פישמן: אבל זה מאוד חשוב.
<יוסף פישמן: בשביל זה הגעתי לפה.
<יוסף פישמן: בשביל זה בכל מקום שנותנים לי לדבר.
<יוסף פישמן: חשוב שתדעו את הדברים האלה.
<יוסף פישמן: תודה רבה.
שלי יחימוביץ': יש לך הערכה, במעגלים השניים והשלישיים, איזה אפקט יהיה לסגירת מגה מעבר ל-6,000 העובדים?
<יוסף פישמן: אז אני אומר שרק אצלי, למעלה מ-300 איש.
<יוסף פישמן: רק אצלי, אם אני לוקח את הדר אפיפית, אם אני לוקח את גילרו, אם אני לוקח את אחווה, אם אני לוקח את מן.
<יוסף פישמן: זה אמיתי.
<יוסף פישמן: מר ליאור לוי דיבר פה על מספרים נורא גדולים.
<יוסף פישמן: אני מכיר את האנשים, אני רואה את העיניים שלהם, אני בייצור נמצא.
<יוסף פישמן: תבואו להדר אפיפית במגדל העמק, תראו מי 180 האנשים שעומדים עם כל - - - של מגה מחכה.
<יוסף פישמן: תבואו איתי אחרי הדיון לבית שמש, תראו את כל - - - שעומדים ומחכים.
<יוסף פישמן: תסתכלו על הדברים האלה, תראו את זה בעיניים, לא מאות אלפי אנשים.
<יוסף פישמן: תסתכלו לתוך האנשים, לאנשים, באמת אנשי הייצור.
<יוסף פישמן: תסתכלו על האנשים של מגה שמסתובבים, דורות שלמים של אנשים גאים, הם התפרנסו.
<יוסף פישמן: מה זה, בושה להתפרנס?
<יוסף פישמן: מה, אנחנו צריכים ללכת לעבוד בשביל כלום?
<יוסף פישמן: מה קרה?
<יוסף פישמן: בשביל שמר רמי לוי ידליק משואה פה?
<יוסף פישמן: אני לא מבין את העניין הזה.
<קריאה: טוב, לא צריך - - - לא צריך.
שלי יחימוביץ': כל מילה.
<יוסף פישמן: מה קרה פה?
<יוסף פישמן: אני לא מבין את זה.
<יוסף פישמן: פעם היו לנו גדולי הדור: אח של ביבי, רבין.
<יוסף פישמן: מה, נהיינו עכשיו עם?
<יוסף פישמן: מר רמי לוי הוא הזה שלנו?
<קריאה: אנחנו עם של עוף בשקל.
<ליאור לוי: חבר'ה, אני חושב שזה קצת היסחפות.
<ליאור לוי: לא צריך לפסול - - - בשביל לפאר את השני, ולא צריך - - -
אלי אלאלוף: אני מאוד מעריך את דבריך ההתחלתיים.
אלי אלאלוף: אל תתקוף אף אחד כדי להצדיק את החלק הראשון.
<יוסף פישמן: אני לא תוקף אף אחד.
<יוסף פישמן: אני לא תוקף.
אלי אלאלוף: החלק הראשון היה טוב, משכנע ומרגש אפילו.
שלי יחימוביץ': גם החלק השני.
אלי אלאלוף: אני לא בעד.
אלי אלאלוף: זכותה להגיד.
אלי אלאלוף: חברת הכנסת שלי יחימוביץ יכולה להגיד.
אלי אלאלוף: אני מתנגד להתקפות אישיות.
אלי אלאלוף: ודאי שלא - - - אז קודם כל, בשם כל חברי הכנסת הנמצאים פה ובשם הוועדה: הדאגה המרכזית שלנו היא הדאגה לעובדים, גם של מגה וגם של הספקים השונים, כפי שצוין לפני כן.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים לראות אותם משתלבים במערכת היצירתית של כל אפשרות שתשמור עליהם מכל משמר.
אלי אלאלוף: אין לנו עניין לראות אנשים מובטלים שמסיימים קריירה טובה עד גיל 50.
אלי אלאלוף: אנחנו קוראים במיוחד לבנקים ובראשם - - -
<קריאה: זו לא קריאה, זו זעקה.
אלי אלאלוף: אני קורא לבנקים ובמיוחד לבנק הפועלים למצוא את ההסדרים המאפשרים, כפי שהוצע על ידי ההסתדרות דווקא, ואני מברך על כך, לפרוס את החובות על מנת לשמור על היציבות של מגה.
אלי אלאלוף: אנחנו גם מבקשים מהמשכירים לאפשר מחירי עלויות שכירות הולמים כדי לקיים את כל הסניפים, אם אפשר.
אלי אלאלוף: אנחנו קוראים, וזה בהתאם למה שרוב חברי הכנסת חושבים, - - - מהממשלה, באמצעות משרד האוצר ובאמצעות משרד הכלכלה, לעשות הכול כדי לשמור על מפעל מגה ולהמשיך לפחות בתחרות המחירים המאפשרים הורדת יוקר המחייה.
אלי אלאלוף: באמת, אני, באופן אישי אפילו, גם כאזרח, מחזק את יושב ראש הסתדרות על כל המהלך, על הזריזות שלו, על היכולת לפעול בצורה כפי שהוא עשה, וביעילות.
אלי אלאלוף: בראבו.
אלי אלאלוף: במילה אחת.
שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, אפשר עוד מילה, ברשותך?
אלי אלאלוף: להוסיף?
שלי יחימוביץ': אני לא יודעת אם להוסיף, אבל כיוון שאנחנו משודרים בשידור חי אני רוצה לפנות לכל מי שצופה בנו עכשיו, וזו הזדמנות לאזרחי מדינת ישראל לעשות מעשה ולהירתם להצלת הרשת, ופשוט ללכת ולקנות בה.
שלי יחימוביץ': אז זה מאוד-מאוד משמעותי להבראת הרשת.
שלי יחימוביץ': אני עשיתי את זה, למרות שבדרך כלל אני מעדיפה לקנות מטעמים אידיאולוגיים במכולות קטנות, אבל גם החלטתי שבשבועות הקרובים אני אקנה במגה.
שלי יחימוביץ': זו השתתפות פעילה מאוד של אזרחים.
שלי יחימוביץ': אקט של סולידריות למען עובדים אחרים.
שלי יחימוביץ': וכל מי שצופה בנו עכשיו, אני מפצירה בו לעשות את המעשה הזה.
שלי יחימוביץ': יש סניפים בכל מקום - - - בערים הגדולות, במטרופולינים.
שלי יחימוביץ': יש חנייה ברוב המקומות.
אלי אלאלוף: בדרך כלל לא מקובל שנעשה פרסומת, אבל בהזדמנות זאת נצטרף.
שלי יחימוביץ': אנחנו עושים את זה לפעמים - - - ביישובי הדרום - - -
אלי אלאלוף: אנחנו לא טלוויזיה שמתעכבת ככה, בשלטים מסוימים, לעשות פרסום.
אלי אלאלוף: אבל במקרה, היום - - - טוב, אם זה מקובל, אז ההודעה הזאת תועבר ליושב ראש בנק הפועלים על יד העוזר, ואם היושב ראש יתפנה אז אני בעצמי אדבר איתו.
אלי אלאלוף: נמשיך בדיון, בבקשה.
אלי אלאלוף: הגברת שוש רבינוביץ, עורכת דין, בבקשה.
<שוש רבינוביץ': כן.
<שוש רבינוביץ': מטעם איגוד לשכות המסחר.
<שוש רבינוביץ': אז קודם כל אנחנו מקווים שמגה תשתקם ותחזור לעמוד על רגליה.
<שוש רבינוביץ': זהו אינטרס משותף לא רק של העובדים, של כל מה ששמענו פה, ובראש ובראשונה גם של הספקים.
<שוש רבינוביץ': אנחנו ניהלנו משא ומתן בשיתוף פעולה מעולה, יש לומר, עם התאחדות התעשיינים, והכול בכפוף לכללי הממונה על ההגבלים העסקיים, והגענו למתווה טוב ככל האפשר לספקים.
<שוש רבינוביץ': עם כל הרצון שההסדר יצליח יש לנו גם לא מעט חששות.
<שוש רבינוביץ': בראש ובראשונה, הספקים לא יכולים ומפחדים, חוששים להגדיל את החשיפה שלהם.
<שוש רבינוביץ': שנית, דרשנו גם שקיפות מלאה.
<שוש רבינוביץ': אנחנו ביקשנו משקיף.
<שוש רבינוביץ': בסופו של דבר, השגנו איזושהי פשרה, וימונה דירקטור חיצוני.
<שוש רבינוביץ': לא נרחיב כאן על כל מה שכבר נאמר, גם בבית המשפט, גם באסיפות הנושים, אבל מבחינת הכנסת יש מקום לבחון שינוי חקיקה המחייב דיווח מלא על הנעשה בחברות הבת של חברת אם, גם אם חברת האם נהנית מרישום דואלי.
<שוש רבינוביץ': זאת אומרת, נסחרת בבורסה בחוץ לארץ ולכן בעצם לא הייתה חייבת לדווח על מה שקורה בחברת הבת, כאן, בארץ.
<שוש רבינוביץ': אז מכיוון שאנחנו בכנסת וזה המקום באמת לקרוא גם לשינוי חקיקה לתפקיד, כאן.
<שוש רבינוביץ': תודה רבה.
אלי אלאלוף: נציג העובדים, בבקשה.
<יוסי שמעון: בוקר טוב.
<יוסי שמעון: שמעון יוסף.
<יוסי שמעון: ברשותכם, קודם כל אני מודה לכם ולכל חברי הוועדה, לחברי הכנסת ולמנכ"ל, שנתתם לנו הזדמנות לבוא לפה ולהשמיע את קולנו.
<יוסי שמעון: עבדכם הנאמן, ברשותכם, רק רוצה לומר שיושב ראש הוועד שלנו, אלי - - -, נבצר ממנו להגיע היום עקב מחלה.
<יוסי שמעון: אז ברשותכם אנחנו מבקשים, בעזרת השם, שתהיה לו רפואה שלמה.
<יוסי שמעון: אני רוצה לזעוק את זעקת העובד הקטן.
<יוסי שמעון: אני רוצה פה לזעוק את זעקת הילדים שלנו, הנכדים שלנו, המשפחות שלנו.
<יוסי שמעון: אנחנו לא באנו לדרוש, קשה לנו לבוא ולשמוע, ברמה האישית כעובדים, על כל ההתנהלות, על כל החובות, על כל הספקים, על כל מי אשם ומי לא אשם.
<יוסי שמעון: אנחנו באים לפה ואומרים: אנחנו היינו ועד אחראי.
<יוסי שמעון: אנחנו עובדים אחראיים.
<יוסי שמעון: אני רוצה להודות בשמכם למר אבי ניסנקורן שלקח אחריות על כל נושא המשא ומתן.
<יוסי שמעון: אנחנו שנה שלמה במשא ומתן עם הבעלים.
<יוסי שמעון: שנה שלמה אנחנו במשא ומתן – מה לוקחים, מה נותנים.
<יוסי שמעון: עד שבא מר אבי ניסנקורן וחתך, והגענו להסכם.
<יוסי שמעון: עבדכם הנאמן יושב פה ומייצג 6,000 עובדים, מייצג פה 6,000 משפחות.
<יוסי שמעון: אנחנו, מכבשת הרש שלנו, הוצאנו כסף.
<יוסי שמעון: זה קשה.
<יוסי שמעון: אנחנו מתמודדים יום-יום, יום-יום עם בעיות של עובדים.
<יוסי שמעון: קל וחומר היום, שאנשים מורידים להם את ה-500 שקלים ו-700 שקלים ו-800 שקלים, ממה שאין להם.
<יוסי שמעון: זאת לא הבעיה.
<יוסי שמעון: אנחנו יכולים להבטיח פה לכם, חברי הוועדה וחברי הכנסת, שאנחנו מסוגלים להקים את החברה מחדש.
<יוסי שמעון: אנחנו ועד אחראי.
<יוסי שמעון: יושבים פה נציגי הוועד, יושבים פה חברי ההסתדרות.
<יוסי שמעון: אני פה מתחייב שאנחנו העובדים לא נשים מקלות להצלחת הרשת.
<יוסי שמעון: אנחנו נהיה בעד.
<יוסי שמעון: אנחנו נתנו את שלנו.
<יוסי שמעון: אנחנו מבקשים שייתנו את שלהם: מי מהבעלים, מי מהספקים.
<יוסי שמעון: אבל לא ייתכן שאנחנו במשך תקופה רצינית מאוד, שהילדים שלנו ישנים בחרדות, שאנחנו לא יודעים מה קורה.
<יוסי שמעון: חוסר הוודאות שיש לנו במערכת בתקופה האחרונה גורמים לנו לבעיות אישיות ומשפחתיות.
<יוסי שמעון: אנא מכם, שימו את כולכם, שימו את החשיבה שלכם, שימו את כל כובד משקלכם כחברי כנסת.
<יוסי שמעון: תצילו 6,000 משפחות.
<יוסי שמעון: אני מתחייב בשם העובדים שאנחנו נירתם בכל שעה, בכל זמן, להבראת - - -.
<יוסי שמעון: זה לא יתכן.
<יוסי שמעון: אני לא מצייר לעצמי תמונה שחס וחלילה אנחנו הולכים הביתה.
<יוסי שמעון: אני רק רוצה להביא, כבוד היושב ראש, רק להודיע – חבל שחבר הכנסת דניאל עטר הלך: אנחנו לא חברה שמוכרת יקר.
<יוסי שמעון: אנחנו לא חברה שמוכרת ולא רוצה להכניס אנשים.
<יוסי שמעון: אני איש שירות.
<יוסי שמעון: אני עובד 19-18 שנה בשירות.
<יוסי שמעון: אני יודע מה זה לקוח.
<יוסי שמעון: המנהלים שלנו יודעים מה זה לקוח.
<יוסי שמעון: אבל הרשת הרביעית שלנו, ואני לא אגיד פרסומות, אם הם יתאגדו עם ההסתדרות אנחנו ניישר קו.
<יוסי שמעון: לא יתכן שאחד יתאגד ויש לנו הוצאות, והשני לא יתאגד ואין לו הוצאות, ואנחנו נהפוך אחרי זה כאנשים שמוכרים יקר.
<יוסי שמעון: אני לא מאמין שהמנהלים שלנו באים ורוצים להרוויח יותר - - - מהרשת הרביעית.
<יוסי שמעון: אני אומר: המון-המון תודה, בשמי, בשם העובדים, שנתתם לנו את הקול לזעוק את זעקת ילדינו ומשפחתנו, ואנחנו בתקווה שנפרח הלאה-הלאה ונחזיר עטרה ליושנה.
<יוסי שמעון: תודה רבה.
ענת ברקו: כבוד היושב ראש, מה שרציתי לומר שבזכות מגה, כלקוחה ותיקה, שזו לא תחנת רכבת.
ענת ברקו: שיש עובדים של שנים, שרואים אותם, שמזהים אותם, וזה מקום שאנחנו רואים את אותם אנשים לאורך זמן, ובמצב שאנחנו חיים היום זה לא - - - שלאנשים יש קביעות ויש להם מקום להגיע אליו כל יום.
ענת ברקו: קיום בכבוד הוא זכות אלמנטרית של כל אדם.
ענת ברקו: זה לא משהו שמישהו עושה ג'סטה.
ענת ברקו: ובסופו של דבר זה נראה שתמיד האדם בקצה השרשרת: זה שנותן את השירות, זאת שנותנת את השירות – הם הנפגעים העיקריים, ועליהם נופל כל - - - הזה, וצר לי על זה.
ענת ברקו: כי בסופו של דבר בטוח שיש הרבה מאוד דברים, כשלים בדרך, שאפשר אולי היה למנוע אותם.
ענת ברקו: אבל מבחינתנו, אני חושבת שהאנשים שיושבים כאן מסכימים על זה שהעובדים לא צריכים להיפגע, שמשפחות לא צריכות להתרסק, שהחיים בחוסר ודאות ובחוסר יציבות כלכלית משפיעים על כל פרט ופרט בחיים שלנו ויש להם השלכות ארוכות טווח: על גידול הילדים, על היחסים בתוך המשפחה, וצריך לעשות את המקסימום.
ענת ברקו: ואני מודה לך, היושב ראש, ולחברים שהגישו את ההצעה.
אלי אלאלוף: לא, לחברים שעזרו.
אלי אלאלוף: אני רק - - -
ענת ברקו: כי זה מאוד חשוב, וצריך לקחת את זה באמת כמקרה בוחן.
ענת ברקו: זה לא הדבר היחיד.
ענת ברקו: זה לא המקרה היחיד.
ענת ברקו: ומזה נצא ונלמד למקרים האחרים.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת דב חנין.
אלי אלאלוף: אני אבקש אחר כך מנציג הרשות לניירות ערך להצטרף לשולחן ולתת לנו דיווח – איך הגענו למצב הזה.
אלי אלאלוף: בבקשה, חבר הכנסת דב חנין.
דב חנין: אני רוצה, קודם כל, לפתוח בברכה ליושב ראש ההסתדרות שנמצא איתנו: קודם כל, ברוך הבא לכנסת.
דב חנין: שנית, ברכות על היוזמה שלך - - -.
דב חנין: ואני רוצה גם לברך אותך, אדוני היושב ראש, על היוזמה שלך לשביתה כללית במשק כדי להגן על עובדי הקבלן.
דב חנין: זה לא שני נושאים.
דב חנין: זה המאבק על דמותה של החברה הישראלית.
דב חנין: אני חייב לומר לכם: נחמץ הלב לשמוע את דברי העובדים ואת דברי הספקים, פה, בדיון.
דב חנין: אני כמובן מצטרף לפנייתך, אדוני היושב ראש, בשם הוועדה, אבל נראה לי שאנחנו צריכים להגיע קצת יותר לעומק הדברים.
דב חנין: כי הסיפור של מגה מספר לנו איך עובדת השיטה בארץ הזאת.
דב חנין: והשיטה בארץ הזאת עובדת בגלל שהכנסת, בגלל שאנחנו, מאפשרים לה לעבוד.
דב חנין: כך נראה המבנה המשפטי.
דב חנין: מה קרה במגה?
דב חנין: רשת לא יעילה?
דב חנין: משכו דיווידנדים.
דב חנין: מיליארד ו-300 מיליון שקל.
דב חנין: אחר כך, אני מבין, עוד 140 מיליון שקל.
דב חנין: זה אוצר זהב המגה הזו.
דב חנין: איפה יש לך חברות שמושכים מהן דיווידנדים של מיליארד ו-300 מיליון שקל ואחר כך עוד 140 מיליון שקל?
דב חנין: משלמים את המחיר העובדים, שבאים בבוקר, עובדים קשה; מקבלים, לא מיליארד שקלים וגם לא 100 מיליון שקלים, ואפילו לא מיליון שקלים, אלא בסך הכול מקבלים כמה שקלים, בקושי סוגרים את החודש, והם משלמים את המחיר עכשיו.
<ליאור לוי: והספקים.
דב חנין: הם משלמים את המחיר עכשיו.
דב חנין: והספקים.
<ליאור לוי: - - - הספקים.
דב חנין: וספקים קטנים.
דב חנין: כולל ספקים קטנים, שעושים את כל מה שדרשו מהם, ועומדים בכל לוחות הזמנים, וגם הם חיים לפעמים עם הסכמים שהם לא מי יודע מה נדיבים, כי כופים עליהם, כל הרשתות הגדולות, תנאים שהם לא פשוטים ולא אפשריים.
דב חנין: זה המבנה המשפטי.
דב חנין: האחריות, אדוני היושב ראש, היא עלינו.
דב חנין: האחריות היא עליך.
דב חנין: בתור יושב ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, יחד עם כולנו.
דב חנין: אנחנו יצרנו את המבנה המשפטי המופרע הזה, שבו הבעלים שמושכים מיליארד שקלים, יותר ממיליארד שקלים, מוגנים; שבו הבנקים מועדפים; שבו מי שמשלם את המחיר הם האנשים שאין להם שום אחריות במשבר הזה.
דב חנין: הם עשו את הכול: הם באו לעבודה, עבדו את השעות שלהם, היו נחמדים ללקוחות - - -
<ליאור לוי: יצרו, סיפקו.
<קריאה: הכול עשו.
דב חנין: הם עשו את כל מה שמתבקש והם משלמים את המחיר.
דב חנין: אם הדבר הזה נמשך, אם השיטה הזאת נמשכת, זה לא רק מגה, זו הכנסת.
דב חנין: ולכן הכנסת צריכה להרים את הכפפה הזו ולעשות שינוי במצב המשפטי הזה.
אלי אלאלוף: אני מוכן להצטרף אליך.
אלי אלאלוף: תתחיל.
אלי אלאלוף: תיזום.
אלי אלאלוף: נבקש את כל חברי הכנסת - - -
דב חנין: נעשה - - -
אלי אלאלוף: באמת, חבר הכנסת דב חנין, אני חושב שהדברים שלך כרגיל הם מאוד רציניים, ואני בטוח שנצטרף אליך.
אלי אלאלוף: ובוא, קח את היוזמה.
אלי אלאלוף: בשם כל ועדה שתעשה, תעשה את זה אצלנו בשמחה, בוועדה.
אלי אלאלוף: אם לא, בכל מקום שיהיה מתאים אני בעד.
אלי אלאלוף: כם, אני מבקש מהרשות לניירות ערך להביע את עמדתה, כי היא בעצם הייתה המפקחת על החברה הציבורית הזאת.
אלי אלאלוף: אז בבקשה, תסביר לנו, איך הגענו למצב הזה.
אלי אלאלוף: תציג את שמך, בבקשה.
<אמיר הלמר: שמי אמיר הלמר.
<אמיר הלמר: אני עורך דין.
<אמיר הלמר: אני משנה למנהל מחלקת תאגידים ברשות לניירות ערך.
<אמיר הלמר: אז בוא נתחיל בזה שנעמיד דברים על דיוקם: מגה היא קודם כל חברה פרטית.
<אמיר הלמר: היא לא תאגיד מדווח.
<אמיר הלמר: אין לה ניירות ערך בציבור.
<אמיר הלמר: לא אגרות חוב, לא מניות.
<אמיר הלמר: היא מוחזקת מאה אחוז על ידי אלון הריבוע הכחול.
<אמיר הלמר: ולכן בהיבטים של גילוי של חוק ניירות ערך מגה לא כפופה לחוק ניירות ערך.
<אמיר הלמר: היא לא הייתה מפוקחת על ידי הרשות לניירות ערך בהיבטים האלה.
<אמיר הלמר: והגילוי שניתן לגבי הפעילות של מגה ניתן דרך דו"חות אלון הריבוע הכחול, שהיא חברה דואלית.
<אמיר הלמר: היא מונפקת גם בתל אביב, אבל בראש ובראשונה היא מונפקת בארצות הברית.
<אמיר הלמר: ודיני ניירות הערך שחלים עליה הם דיני ניירות ערך האמריקאים.
<אמיר הלמר: וזה מבלי להיכנס, אני לא נכנס כרגע להיבטי הגילוי עצמם.
<אמיר הלמר: כי היבטי הגילוי הם היבטים לא פשוטים.
<אמיר הלמר: אבל אם אנחנו שואלים את עצמנו האם מגה היו לה איזשהן חובות דיווח?
<אמיר הלמר: תזכרו, חובות דיווח לפי חוק ניירות ערך הם חובות דיווח למחזיקי ניירות ערך.
<אמיר הלמר: לא לספקים.
<אמיר הלמר: כי הרי יכולה להיות חברה פרטית לחלוטין שהיא בכלל לא תחת חוק ניירות ערך ויהיו לה מאות ספקים, והספקים מעולם לא יראו דו"חות, לפחות לא לפי חוק ניירות ערך.
<אמיר הלמר: יכול להיות שהם יקבלו מידע על בסיס זה שהם ינהלו איזשהו משא ומתן, כמו שהנציגה של התאחדות התעשיינים טענה שדרך המשא ומתן הם הגיעו לדירקטור חיצוני.
<אמיר הלמר: יכלו גם, דרך אגב, להגיע לכך שהם יקבלו דו"חות.
<ליאור לוי: הגענו לזה.
<ליאור לוי: אנחנו נקבל דו"חות.
<אמיר הלמר: ואתם תקבלו דו"חות.
<אמיר הלמר: אבל דרך המשא ומתן שהספקים היו מנהלים.
<אמיר הלמר: צריך לזכור שחוק ניירות ערך, כשהוא חל, הוא חל כאשר מנפיקים ניירות ערך בציבור רחב.
<אמיר הלמר: כשהציבור הרחב למעשה אין לו את היכולת לנהל את אותו משא ומתן פרטני, והוא צריך, כדי לקבל החלטות השקעה, לקבל מידע.
<אמיר הלמר: אז אני אומר את זה בהיבט של חוק ניירות ערך.
<אמיר הלמר: איפה כן היינו מעורבים בתהליך פה?
<אמיר הלמר: זה אגב ההסדר שהוצע פה ואושר, ואני מניח שהוא חלק מההסדר.
<אמיר הלמר: יש גם איזושהי הנפקה של אופציות – זה עדיין קיים בהסדר, נכון?
<אמיר הלמר: – שמנפיקה אלון הריבוע הכחול - - - לספקים, שיוכלו להמיר חלק מהחוב שלהם למניות של אלון הריבוע הכחול.
<אמיר הלמר: כל זה נעשה תחת הסדר בית המשפט של מגה.
<אמיר הלמר: ובכל זאת אנחנו היינו שותפים לדיון, אגב ההנפקה הזאת.
<אמיר הלמר: בעצם יכולנו לבוא ולבקש פה כל מיני תשקיפים, כך שלמעשה המהלך הזה יכול להיות שלא היה יוצא לפועל מבחינת עלויות.
<אמיר הלמר: אבל תחת הפיקוח של בית המשפט, הדרישות שלנו היו דרישות גילוי מסוימות.
<אמיר הלמר: אם שמתם לב אז באמת מגה פרסמה דו"ח רבעון ראשון.
<אמיר הלמר: למעשה, את הנתונים של דו"ח רבעון ראשון - - -
<רביב ברוקמאייר: סולו.
<אמיר הלמר: סולו.
<אמיר הלמר: לא רק סולו.
<אמיר הלמר: לדעתי, היא פרסמה - - -
<רביב ברוקמאייר: אבל מה שהוספנו.
<אמיר הלמר: כן.
<אמיר הלמר: והיא תפרסם גם במהלך התקופה שהאופציה הזאת תהיה קיימת, שהיא אופציה קצרה, היא לחמישה חודשים, משהו כזה, היא תפרסם עוד נתונים.
<אמיר הלמר: אבל למעשה, מבחינת חוק ניירות ערך, זו התחולה שלו על המצב.
<אמיר הלמר: כמובן שמחזיקי ניירות הערך של אלון הריבוע הכחול היו קוראים את הדו"חות, את הדו"חות של אלון הריבוע הכחול.
<אמיר הלמר: דרך אגב, אנחנו, בדיעבד, הסתכלנו גם על הדו"חות.
<אמיר הלמר: יש סימנים, ואני לא חושב שהם היו מוסתרים – לירידה בהכנסות, לירידה במכירות.
אילן גילאון: אז מה הייתה הבעיה – שהם חישבו את זה בדולרים, זה היה בעצם רשום בשקלים?
אילן גילאון: מאיפה הפער?
<אמיר הלמר: לא.
<אמיר הלמר: זה לא העניין.
<ליאור לוי: איחודים.
<ליאור לוי: איחודים שונים.
<אמיר הלמר: העניין הוא, אם אנחנו נכנסים, כיצד אתה מבצע ניתוחים של מגזר הסופרמרקטים בדו"חות של דור אלון, זה בראיית ההנהלה, ובראיית, תזכרו, אלון הריבוע הכחול למעלה, ולא מגה ספציפית למטה.
<אמיר הלמר: ולכן, הניתוח - - -
אילן גילאון: בקיצור, מה שנקרא חרטא ברטא, כן?
אלי אלאלוף: אני רוצה לשאול אותך שאלה של אחד שלא מבין בחברות גדולות: מי היה אמור לפקח על זה ולגלות מה שאתה יודע בראייה, בקריאה בדיעבד מצאתם דברים שמסמנים?
<קריאה: רואי החשבון שלהם.
אלי אלאלוף: מפעילים פה מפעל אדיר, 6,000 עובדים.
אלי אלאלוף: עוד כמה אלפים ליד זה.
אלי אלאלוף: ואף אחד לא אמור לדעת מה קורה במערכת הזו?
<אמיר הלמר: תראה, זו שאלה גדולה.
<אמיר הלמר: דרך אגב, ההצעה שהציעה אותה עורכת הדין פה, שזרקה שורה והלכה, כמו שאומרים, אבל זה בעצם לחייב את כל החברות הפרטיות, למעשה, במשק שיש להן ספקים, לפרסם דו"חות כספיים.
אילן גילאון: לא סתם לפרסם, גם שיבינו מה הם מפרסמים, ולא להכפיל - - - ולחלק בשתיים.
אילן גילאון: להטעות את כל הציבור.
<אמיר הלמר: זו שאלה שהיא גדולה, היא גדולה מאוד, ואני לא חושב שאנחנו יכולים להיכנס אליה בכלל כאן.
<אמיר הלמר: אבל בחברות פרטיות, הספקים מנהלים מערכת ישירה מול החברה והם אמורים, במערכת הזאת, הם לא מחזיקי ניירות ערך, שאין להם את היכולת לנהל את הקשר הישיר הזה, והם אמורים לקבל ולדאוג לזה שיהיה להם את המידע כדי לדעת איפה הם נמצאים.
<אמיר הלמר: מערכת של דיני ניירות ערך באה במקום שבו אין לקהל שצריך את המידע, היכולת לקבל את המידע הזה, ויש פער עצום במידע וגם חשש שהמידע הזה, כאילו אם הוא לא יינתן יגרום לאיזושהי מניפולציה.
<אמיר הלמר: ולכן שם אנחנו נמצאים.
<דני שרף: דני שרף, הנקל-סוד.
<דני שרף: אני רוצה לדבר.
<דני שרף: אני די מסכים למה - - -
אלי אלאלוף: מה תפקידך, ברשותך?
<דני שרף: מנכ"ל.
<דני שרף: אנחנו חברה, אנחנו ספקים של חומרי ניקוי וטואלטיקה: פריסל, סוד, הוואי ומוצרים אחרים.
<דני שרף: אני רוצה לדבר על שני דברים.
<דני שרף: דבר אחד, תכליתי: כל הספקים פה, בהסדר, דחו את החוב של 30% לשנתיים, ואז הוא ישולם במשך שלוש שנים.
<דני שרף: זאת אומרת, את השקל האחרון של ה-30% דחייה נראה רק בעוד חמש שנים, בהנחה שההסדר יאושר.
<דני שרף: השאלה אם יש מצב, למשל, לקבל את המע"מ עבור זה ולשלם אותו רק בעוד חמש שנים ברגע שנקבל את התשלום?
<דני שרף: זה יוכל לעזור לספקים מאוד, - -
<ליאור לוי: יוזמה טובה.
<דני שרף: - - ובמיוחד שיש פה בעיה תפעולית.
<דני שרף: יש פה בעיה תפעולית קשה, ומר רביב ברוקמאייר יוכל להעיד עליה יותר מאוחר: נניח שיש הסדר.
<דני שרף: נכון להיום אין שום ערבויות – לא של הרשת, כי היא לא יכולה; לא של הבעלים; ואני מניח, גם לא של הבנק, להגדיל את הערבויות של הרשת לספקים.
<דני שרף: כי מה שקורה, מה-1 לאוגוסט, כל ספק שמספק שקל, הוא למעשה מגדיל את החשיפה שלו בשקל נוסף כלפי הרשת, כשיש פה אי ביטחון מאוד גבוה.
<דני שרף: עכשיו, החזרה של המע"מ, למשל - - -
אלי אלאלוף: לא, לא ניכנס כרגע למשא ומתן, ברשותך.
<דני שרף: לא, לא.
<דני שרף: לא, זה חשוב.
<דני שרף: למה זה חשוב?
<דני שרף: הרשת יכולה להגיע להסדר, ואנחנו נשב פה בעוד חודשיים עם אותו סיפור, כי הרשת לא תקבל סחורה כדי לחיות.
<דני שרף: וגם הקריאה של חברת הכנסת שלי יחימוביץ, לקנות ברשת, זו קריאה ברוכה, תביא את הצרכנים מול מדפים ריקים.
<דני שרף: אז אם אפשר, פה, בוועדה הזאת, שזה עסק ממשלתי, למשל, להחזיר את המע"מ לספקים כרגע ולקבל אותו חזרה בעוד חמש שנים.
<דני שרף: זה צעד שיכול להגדיל את הערבויות של הרשת בדרך עקיפה.
אלי אלאלוף: טוב, אני כיושב ראש הוועדה אפנה כדי לבדוק את סיפור המע"מ עם המלצה חמה, יחד עם חבריי מהכנסת.
אלי אלאלוף: לפחות את זה אנחנו נוכל לעשות.
אלי אלאלוף: בבקשה, מנכ"ל מגה, לסיכום.
אילן גילאון: בעיקר תתייחס גם למה שהוא העלה כאן – מה קורה מחר בבוקר.
אילן גילאון: למה שהוא ייתן אמון.
<רביב ברוקמאייר: אין שום בעיה, חבר הכנסת אילן גילאון.
<רביב ברוקמאייר: אני בטח אתייחס, כי בסך הכול יש לנו פה איזשהו סוג של שותפות שהיא ברורה.
<רביב ברוקמאייר: אבל כמה מילים, כי פשוט הדיון היה כל כך רציני, ובאיזשהו שלב הוא קצת יצא, אני חושב, מפרופורציות.
<רביב ברוקמאייר: אז בסך הכול יש בקבוצת אלון ממשל תאגידי.
<רביב ברוקמאייר: זה לא איזשהו מקום שמתנהל ככל אחד עושה כרצונו, ואנחנו מקפידים על כל הדברים.
<רביב ברוקמאייר: אנחנו גם הצהרנו שבתוך התהליך הזה אנחנו רוצים להגיע לשקיפות במגה ונפרסם בתוך המתווה, בשנה הראשונה נציג דו"חות סולו של מגה, גם שזה לא נדרש.
<רביב ברוקמאייר: וכמו שאמרת, זו חברה פרטית.
<רביב ברוקמאייר: דרך אגב, הגענו למצבנו אפרופו, אחת הסיבות המרכזיות שהגענו למצבנו, הבחירה זה היה בגלל שנכנסנו בעוצמה בשוק ה-hard discount.
<רביב ברוקמאייר: הורדנו מאוד את המחירים לצרכן וזה גרם לנו להפסדים גדולים מאוד.
<רביב ברוקמאייר: זה אפרופו השאלה מה קורה עם המחירים.
<רביב ברוקמאייר: יש בעולם הזה עולם של תדמיות.
<רביב ברוקמאייר: אז אתה סוחב תדמית לפעמים והיא קצת רחוקה מהמציאות.
<רביב ברוקמאייר: דרך אגב, גם שנדע: בתוך ההסדר החרגנו את הספקים הקטנים, כי באמת חשבנו שמגיע להם סוג של טיפול.
<רביב ברוקמאייר: כי הבנו שאצלם בעיות התזרים הן בעיות אחרות לגמרי.
<רביב ברוקמאייר: ולקחנו את זה עלינו, מן הסתם, ובאמת ניסינו את כל החקלאים ואת כל ספקי התוצרת הטרייה ואת כל הספקים הקטנים שעמד ב-800 אלף שקל.
<רביב ברוקמאייר: החוב שלהם עמד ב-30 ליוני – החרגנו אותם.
<רביב ברוקמאייר: סתם בפרופורציה: אני בסך הכול עובד במגה פחות מחודש.
<רביב ברוקמאייר: אין לי מניות.
<רביב ברוקמאייר: - - - של הבעלים הם הזרימו את מה שהם הזרימו, ואנחנו מקווים שהם גם ימשיכו לתמוך.
<רביב ברוקמאייר: הם הזרימו גם בהלוואות וגם בביטחונות מעל חצי מיליארד שקל.
<רביב ברוקמאייר: ואני אומר לחבר הכנסת דניאל עטר, שהלך מפה, שלמדתי בשבועיים-שלושה האחרונים, שדרך אגב, מגה משלמת לחקלאים יותר מאשר המתחרים שלה.
<רביב ברוקמאייר: אני לא רוצה להיכנס למה שאמרו פה חבריי לגבי המתחרים.
<רביב ברוקמאייר: לימדו אותי שאני לא מתייחס למתחרים, אני מתייחס לעסק שלי.
<רביב ברוקמאייר: ומפה אני באמת חושב שצריך להוציא קריאה בשני מוקדים: אחד, זה באמת שאנחנו, כולנו: אם זה העובדים ואם זה הספקים ואם זה הנדל"ניסטים ואם זה הבנקים – שנצא מפה לדרך חדשה, כי בסך הכול אנחנו את העבודה יודעים.
<רביב ברוקמאייר: עשינו טעויות בעבר, על זה לוקחים אחריות.
<רביב ברוקמאייר: בשביל זה אנחנו מנהלים.
אלי אלאלוף: כמה זמן, ברשותך, אתה במערכת?
<רביב ברוקמאייר: שלושה שבועות.
<דני שרף: אבל הוא - - - ותיק בענף במשך 30 שנה, - -
<יוסף פישמן: ואנחנו סומכים עליו מאוד.
<דני שרף: - - ואנחנו סומכים עליו.
<יוסף פישמן: מאוד.
<ליאור לוי: אכן, אכן.
<דני שרף: הוא לא בא משום מקום.
<ליאור לוי: דרך אגב, הוא בא מהתעשייה.
אלי אלאלוף: טוב, זה רק חיזק את מה שרציתי להגיד לכם.
<ליאור לוי: כבוד היושב ראש, הוא בא מהתעשייה.
<רביב ברוקמאייר: אז דבר אחד, באמת, אני חושב שאנחנו זקוקים לחיבור הזה, ואני מקווה שבאמת, ונאמרו פה דברים לעניין.
<רביב ברוקמאייר: גם ההסכם עם הספקים עדיין צריך להיות מובהר, אבל אני חושב שאנחנו יכולים לעשות את הדרך בחזרה למקום שהיינו בו.
<רביב ברוקמאייר: אנחנו נפעל בצורה מהירה כדי לטפל במרכיבים העיקריים שהחברה דיממה כדי לחזור באמת לפעולות שיביאו אותנו לחוף מבטחים, למרות שהשוק הוא שוק מאוד קשה.
<רביב ברוקמאייר: הוא גם שוק בסטגנציה בשנתיים האחרונות.
<רביב ברוקמאייר: הוא בירידה.