GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילן גילאון: אנחנו משתדלים, אנחנו כמובן כיסינו את רוב הנושאים, את בניין חדש ואת בניין ישן, ותקנות שירות, ופחות או יותר את המרחבים הרבים, אבל יש מספר משרדים שהם משרדים נקרא להם "סוררים", אני אגזים בעצבים שאנחנו מגלים עכשיו.
אילן גילאון: יש תקנות שהעברנו אליהם, הן יכלו להיות מזמן אצלנו בחזרה כדי שנסיים את העבודה והתקנות כבר היו צריכות להיכנס לתוקף.
אילן גילאון: משרד הבריאות נמצאים פה – אליכם אין לי טענות מיוחדות.
אילן גילאון: משרד הביטחון ישנו כאן, התחבורה, משרד החינוך, כאן.
אילן גילאון: משרד הפנים, כאן.
אילן גילאון: משרד האוצר, נמצאים.
אלי אלאלוף: עכשיו יש לנו רוח המפקד.
אילן גילאון: זה באמת שינוי לטובה.
אילן גילאון: כדי לא להחמיץ כלום, אני פשוט רוצה להקריא איפה הבעיות שלי.
אילן גילאון: הבעיות העיקריות שלנו הן ממשרד התחבורה בעניין של הרכבת המקומית הקלה, דבר שטחנו, גמרנו.
אילן גילאון: הייתה נגישות החושית באוטובוסים בינעירוניים ונגישות חושית שהייתה אמורה להיות מוגשת לוועדה כבר מזמן.
אילן גילאון: בבריאות - התאמות נגישות לשירותי בריאות ולמקומות נתינתם, זה אנחנו צריכים לקבל.
אילן גילאון: בביטחון - מאגר מידע על אדם עם מוגבלות לצורך נגישות לשירותי חירום; נגישות במסגרת לאנשים עם מוגבלות בשעת חירום; התאמות נגישות במקלטים; מפרטים לבניית מקלטים; נגישות לשירותי שעת חירום; בחינוך – מוסדות השכלה גבוהה ולשירותי השכלה גבוהה שהם נותנים במוסדות על תיכוניים להשכלה תורנית או דתית, והיו לנו כל מיני זמירות ששמענו בזמן האחרון לגבי הדברים האלה, לא יהיו כאן הנחות לאף אחד.
אילן גילאון: אני מבין את המאבק הגדול הזה - נגישות מבחינתי זה מעל כל דבר, ואת התמימות ששמענו בשנים הקודמות כי אין לנו כסף, כי אנחנו לא יכולים להיערך שיהיו מענקים, מענקי מענקי איזון לכל מי שצריך כדי להתחיל בדבר הזה.
אילן גילאון: מבחינתי, זה תכלית הכול – ככל שמושקע בנגישות ביסוד ובבסיס שלה, ככה צריך להשקיע פחות כסף כדי לתת תמורה גדולה יותר.
אילן גילאון: הפנים – כמובן, דרכים נגישות, הנגשת מוסד חינוך חדש - אלה הדברים שאנחנו צריכים כאן.
אילן גילאון: אני רוצה לשמוע דיווח, כי בינתיים מאז שהוצאנו את ההודעה התחילו לזרום דברים.
<וילמה מאור: בעקבות פנייתו של יושב ראש הוועדה.
<וילמה מאור: היחידים שהגיבו לפנייה של יושב ראש הוועדה משרד הביטחון שאמר שהתקנות מבחינתו מוכנות רק זקוקים לחתימה של שר האוצר.
אילן גילאון: המטרה של הפגישה הזאת שלא תהיה ארוכה, ולא תיארך יותר מאשר שעה.
אילן גילאון: אנחנו נשמע דיווח.
אילן גילאון: אבקש לאחר מכן מערן לתת לנו בריף קצר כדי להגיד מה כן ומה לא, מתי נכנס לתוקף, זאת אומרת, איזושהי סקירה שהיא סקירה כרונולוגית של הדברים.
אילן גילאון: לאחר מכן נדבר על רעיון – בגדול אין לנו שם, שם זמני, רעיון ה"נון, נון" – זה נאמני נגישות.
אילן גילאון: אנחנו נעדרים בהרבה מאוד כוח אדם, כוח אדם מתנדב כדי גם להתריע וגם לדווח וגם לנג'ס, וגם איזה קבוצת קרציות כזאת של נגישות שחייבת לעבוד בצורה מתמדת שהנגישות היא בתודעה שלה.
אילן גילאון: אתם יודעים ביום שהתחלתי לנהל את הוועדה הזאת, אני עליתי על הקולנועית, אז זו הייתה הפעם הראשונה, לקחתי לעצמי את הקולנועית הזאת שאני נוסע בה, אני קורא לה נגישונית, והיא שינתה לי את כל התודעה.
אילן גילאון: כל התודעה שלי השתנתה, זאת אומרת, פתאום גיליתי עולם בגובה שמעולם לא ראיתי אותו, ואשכרה, מעולם לא ראיתי אותו, הייתי בן אדם עם מוגבלות, ועם צרכים מיוחדים כל החיים שלי, אבל ביום שלקחתי את הכלי הזה לידיים פתאום גיליתי עולם, שיניתי את התודעה שלי, עד כדי כך, אדוני היושב ראש, שאני כדי לדבר עם מישהו בגובה העיניים אני צריך לקום, וזה נותן נקודת מבט שונה לגמרי.
אילן גילאון: אני אבקש כרגע מהיושב ראש, תאמר את ברכתך ואת דבריך, ואת חזונך.
אילן גילאון: אני בסך הכול, אתה יודע, אני חייל שלך.
אלי אלאלוף: אנחנו חיילים באותה יחידה, בוועדת הרווחה.
אלי אלאלוף: תודה לאילן שהסכים להמשיך את העבודה שהתחיל בקדנציה הקודמת.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד, בתפקידיי הקודמים עשיתי הכול שהנגישות תהיה חלק אינטגרלי, ובכל עשרות הבניינים שהייתה לי הזכות לעבוד בשבילם ולאפשר את הקמתם, לא ויתרתי על תיקון אחד, על פנייה של מערכות כדי שיתאימו לכל אחד ואחד מאיתנו.
אלי אלאלוף: דבר שני, אני רוצה להגיד מבלי שזה ייחשב נזיפה, בבקשה, תתייחסו יותר ברצינות לפנייה שלנו.
אלי אלאלוף: אנחנו פנינו אליכם לפני יותר מחודש וביקשנו, חוץ ממשרד הביטחון, עכשיו אני השליח שלהם ליד שר האוצר כדי שיחתום, זה לא מפריע לי, תתייחסו, אתם לא התייחסתם, רוב המשרדים לא הגיבו.
אלי אלאלוף: אז זה נכון שיש את הפגישה של היום, אני חושב שזו נקודה חשובה.
אלי אלאלוף: אנחנו בוועדה החלטנו לא פחות להקדיש זמן לחקיקה, במיוחד למעקב אחרי הביצוע של ההחלטות שהתקבלו בוועדה.
אלי אלאלוף: אנחנו נשקיע הרבה זמן בעבודה הזאת, כולל סיורי שטח כדי להבין ולהתמודד עם הבעיות.
אלי אלאלוף: יש לנו אפשרות להשפיע, אנחנו רוצים בתחום הספציפי שאנחנו דנים היום להפגין את הנוכחות כדי להשפיע ולהביא את זה לביצוע וקיבלתי.
אלי אלאלוף: אני חייב גילוי נאות, לפני מספר דקות טלפון של מנכ"לית משרד החינוך, אני שמח שהרגישה חובה לדווח כבר אפילו על מספרים שאני בטוח שנציג המשרד יסביר אותם שמחייבים את המשרד בשש, שבע השנים הקרובות כדי להתמודד ולתת פתרון לכל אחד מהילדים שזקוק למערכת המותאמת לצרכיו, ואני שמח על כך.
אלי אלאלוף: אני אשמח שנגיע למצב שכל אחד מהמשרדים יוכל לעשות דומה או משהו שונה, אבל שנדע שההתמודדות הזאת היא יקרה, אבל היא לא בלתי אפשרית, ואפשר להתמודד בעזרת הזמן לא רק בעזרת הכסף ודאי בתכניות חדשות אין פשרה, אסור ללכת על בניין חדש שלא כולל את הדרישות החשובות.
אלי אלאלוף: גם הדרישות האישיות, שנבין, גם אם יש כמו שגילית הפתרונות האישיים - יש תלמידים שזקוקים לזה, וכדאי אם יש פה נציג של הביטוח הלאומי ייקח את זה בחשבון כדי שגם יהיו פתרונות אישיים ולא רק פתרונות מערכתיים ובניינים הקשורים לבניינים השונים.
אלי אלאלוף: אני מאחל עבודה פורייה מהירה.
אלי אלאלוף: כל יום שהנכים לא מגיעים בצורה הולמת למקומות שהם רוצים להגיע זו פגיעה באזרחים.
אלי אלאלוף: תפקידנו בוועדה לשרת את האזרח כדבר אובססיבי, הייתי אומר, באמת, מי שמכיר את אילן לא יוותר.
אלי אלאלוף: מאחל לוועדה הצלחה.
אילן גילאון: אם לא היית מכיר אותם גם אתה לא היית מוותר עליהם, על כולם פה.
אילן גילאון: תשמע, זאת אחת התזמורת הכי הרמונית שקיימת.
אילן גילאון: יש לך פה נציגים של הארגונים החברתיים, ושל הנציגים של משרדי הממשלה, ושל ארגוני חזית, ושל לשכת עורכי הדין, כל האינטרס שלובים ביחד בהרמוניה אחת, כי אנחנו רוצים להנגיש, זו המטרה שלנו.
אילן גילאון: זאת אומרת, מבחינתנו הציונות והנגשה זו הציונות הבאה, זאת אומרת, היא אומרת הכול.
אילן גילאון: אגב, הנגישות מבחינתנו היא הסתכלות אוניברסלית בכלל על החיים.
אילן גילאון: אתה יודע, לפעמים אני רואה, אדוני היושב ראש, זוג קשישים שיורד ככה "אנגזה" מה שנקרא אצלנו, על רמפה של כיסא גלגלים, לכאורה, זה לא ההתוויה שלהם, כי הרמפה אנחנו בנינו אותה בגלל כיסא הגלגלים, אבל גם לזוג הזה יותר קל לרדת על הרמפה של הכיסא גלגלים מאשר לרדת על מדרגות תלולות, כי אדוני, לפעמים מדרגה בחיים של אנשים יכולה להיות הבדל בין עבדות לחרות.
אילן גילאון: כל הרעיון שלנו, בניגוד לכל הכלכלנים המזהירים האלה, הרעיון של התזמורת הזו הוא רעיון סנדלרי – הוא איך תופרים לכל רגל את הרפידה המתאימה לה כדי שאיתה היא תוכל ללכת מן המקום שהיא נמצאת הכי רחוק, ולכן, פה זה מקום יצירתי, גם מייצרים דברים וגם יוצרים דברים, יש פה רעיונות מקסימים ונהדרים, והעניין הזה של מוגבלות - אין דבר כזה מוגבלים ולא מוגבלים, כולם או מוגבלים או נשאי מוגבלות, או מוגבלים לפרקים, או אנשים שהתבגרו והם יהיו מוגבלים מטבע הדברים.
אילן גילאון: לכן, הרעיון כאן שאתה מנגיש את החברה, את העולם, את הארץ, וכל אחד יכול לבוא ולהשתמש בנגישות הזאת בלי רישיון, בגלל זה לזקנים מותר לרדת ברמפה של העגלה, הם לא צריכים להגיש שום דבר, זה הרעיון המרכזי.
אילן גילאון: במלים אחרות אני תמיד אומר לילדים שלי, כשאתם יוצאים מן האוטו אתם צריכים להשאיר את הכיסא ככה, כשיבוא האבא השמן שלכם וירצה לשבת, שיהיה לו נוח ישר במכה אחת, לא שזה עוזר לי, אבל ככה צריך לחשוב.
אילן גילאון: התודעה הזאת היא תודעה של סולידריות, נגישות היא תודעה של סולידריות כל הזמן, כל אחד מנגיש כל מה שהוא יכול כדי שמי שיבוא אחריו יהיה לו יותר נוח, זה הרעיון, ואתה תאהב את הוועדה הזאת יותר מכל ועדות המשנה שלך.
אלי אלאלוף: גם נתתי לך אותה מתוך אהבה.
אלי אלאלוף: אני אמשיך.
אלי אלאלוף: אמרו לי שזה מאפשר לי להתחלק עם אילן בדברים טובים.
אילן גילאון: מאה אחוז, אני הכי מחלק שיכול להיות.
<שמעון פרג': אני סגן יועץ משפטי של "מכבי" שירותי בריאות.
<שמעון פרג': אני כמובן מסכים עם כל מה שחבר הכנסת גילאון אמר, ואנחנו ב"מכבי" נערכים ועושים את המקסימום.
<שמעון פרג': אבל יש כאן באמת עניין שנגעת בו במלה אחת והוא משותף כאן לכל התזמורת שעובדת בצוותא בנושא הזה וזה התקציב.
<שמעון פרג': מדובר במיליונים רבים, אם אנחנו לא רוצים להגיע לרגע האמת וזה ממש קרוב, מדובר באלפי רופאים, ב"מכבי" במיוחד, זה לא רק הסניפים, זה גם מרפאות של רופאים עצמאיים שפזורים בכל רחבי הארץ.
אילן גילאון: אני הייתי מציע שלא, אנחנו מכירים את הבעיה, נדבר עליה.
אילן גילאון: בעיית התקציב קיימת לעולם.
אילן גילאון: חברים, אנחנו עוסקים במטריה אחת, שיהיה ברור לגמרי בסופו של דבר, בעניין של מי מקבל כמה ולמה, ומי משלם כמה ולמה.
אילן גילאון: עוני, שיהיה ברור, לא תוצאה של הגדרה חברתי מה חברתי, עוני הוא תוצאה של חלוקה לא נכונה של עושר.
אילן גילאון: כאן נכנס הנגישות מה החשיבות שאתה רואה לכך, וכאשר אני אומר נגישות, אני רואה את זה ברמה הרחבה של המלה.
אילן גילאון: כל פעם בדיון הזה קם מישהו מאיזשהו מקום ואומר, אבל הבעיה של הכסף.
אילן גילאון: אנחנו קודם כל צריכים לעשות שני דברים – אחד, זה לקבוע את הכללים, שנית, לחנך, כי תראו, גורם נגישות מספר אחד בסופו של דבר זה הגורם האנושי, לא יעזור שום דבר, לא הרמפה שנבנה, לא כפתור הברייל שנבנה, הגורם האנושי הוא גורם נגישות מספר אחד.
אילן גילאון: כאן אני רואה את הצוואה הזאת, את התזמורת האנדלוסית הזאת, אתה יודע שיש גם באשדוד וגם באשקלון.
אילן גילאון: אני חושב שלמדינה יש אחריות בעניין הזה.
אילן גילאון: יש לה אחריות, יש לי המון רעיונות בנושא הזה.
אילן גילאון: אנחנו כאן קובעים את הכללים המנחילים את התכונה הזאת של האנשים.
אילן גילאון: "מכבי" אני רוצה לציין אותה לטובה.
<שמעון פרג': אני מסכים עם מה שאמרת גם בעניין הזה.
<שמעון פרג': ברור שצריך תקציבים, ברור שזה יהיה כבד מאוד, ברור שזה גם לא יהיה בשנה.
<שמעון פרג': אבל אם קובעים את סדר העדיפות, כוללים את זה בתרבות היומיומית שלנו.
<שמעון פרג': אם מתכננים היום בית ספר ולא לוקחים את מושג הנגישות כחלק אינטגרלי של התקצוב, של אותו בניין, ואם בוחרים את המקום הנכון, לפעמים אני מכיר מועצות, רשויות מקומיות – לקרן זו היה כסף, אז תשימו אותם במקום כלשהו, אז לא, אם בוחרים את זה בראייה נכונה, אפשר גם למצוא כסף חדש, גם לכלול בתקציב הרגיל, גם לקבוע סדר עדיפות.
<שמעון פרג': אני שמעתי את השיחה שהייתה לי היום עם מנכ"לית משרד החינוך, אמרתי לה, ואוו, מאיפה השגת את הכסף?
<שמעון פרג': אמרה, שינינו את סדר העדיפות בזכות הוועדה.
<שמעון פרג': זאת אומרת, זה תפקידכם, כל אחד במשרדו, במוסד שלו הוא ישפיע על זה, יש לכם יכולת להשפעה, אל תצפו לכסף חדש מודפס מחדש בבנק ישראל, לא, זה חלק אינטגרלי של התכנון שלכם.
<שמעון פרג': צריך לבדוק על הבניינים הישנים את התקצוב הקיים ואת המערכות הקיימות ולתקצב בהתאם.
<שמעון פרג': זאת אומרת, חבר'ה, זה לא מאבק של ישיבה, זה מאבק מתמיד של כולנו לאורך זמן כדי שנצליח לעשות את זה ואחר כך העתידי יהיה מתוקצב אוטומטית לכל אחד מאתנו.
<שמעון פרג': בהצלחה.
<שמעון פרג': תודה.
סתיו שפיר: אני רוצה לברך אותך ולהגיד בכמה מלים.
סתיו שפיר: אמרת את זה נכון בסוף דבריך, וגם עלתה הסוגיה התקציבית שתמיד היא כאילו הסוגיה.
סתיו שפיר: אבל כמי שפיתחה אובססיה כלפי תקציבים, באמת, אובססיה אמתית, יש לי עדים שנמצאים פה מתוך ועדת כספים, אני גיליתי שכל הדבר הזה שנקרא תקציב המדינה הוא מושג מאוד עמום, לעתים רחוק ממה שאנחנו חושבים שהוא באמת תקציב.
סתיו שפיר: אתן לכם כדוגמה קטנה, ב-2014 הועברו מחוץ לתקציב 64 מיליארד שקלים ששינינו את מיקומם מתוך תקציב המדינה, ועברו ליעדים אחרים, חלק מהיעדים נהדרים וחשובים, חלק מהיעדים הזויים, או אפילו לא ידועים לא לחברי הכנסת, יש מעט מאוד אנשים באולם שבכלל יודעים איפה הכסף הזה נמצא, או במלים אחרות יש כסף, השאלה סדרי עדיפויות.
סתיו שפיר: הנושא של נגישות הוא לא רק נושא שבו אנחנו עושים איזושהי טובה לאנשים שיש להם מוגבלות כזו או אחרת, אנחנו לא עושים שום טובות, זו זכות בסיסית, זו חובה של המדינה לעשות את הדבר הזה למען כל אחד ואחת מהאזרחים שלהם, אין פה בכלל שאלה.
סתיו שפיר: כשאני רואה שמגיעים לפה לכנסת אנשים עם מוגבלות ונאלצים ממש להתחנן כדי שישימו להם לב, כדי שיתקנו משהו שבשבילם זה משנה להם את כל החיים, ומאפשר להם להתנהל בעולם כאנשים עצמאיים, ובכנסת מסתכלים על זה כשאלה תקציבית גם כאשר מדובר בסכומים לא כל כך גדולים, אני מתביישת, כי המטרה שלנו פה היא לא לחסוך בתקציב, המטרה שלנו להשתמש בתקציבי מדינה שכמובן מגיעים מאזרחי המדינה, מכספי מסים בצורה חכמה, והדבר הבסיסי ביותר הוא לאפשר לכל אזרח להתנהל בצורה עצמאית עד כמה שרק ניתן.
סתיו שפיר: הדבר הזה גם משפיע על אזרחים שהם לא עם מוגבלות.
סתיו שפיר: למערכת החינוך הייתה תכנית בשנתיים האחרונות שנקראת "האחר הוא אני", אני מניחה שכולם שמעו עליה.
סתיו שפיר: אבל איזה טעם יש לתכנית שנקראת "האחר הוא אני" אם בכל מקום שאנחנו הולכים אליו ברחוב, בשכונה, בפארק הציבורי, בכניסה לבנק, בכניסה לביטוח לאומי, בדואר, אנחנו לא רואים ממש שהאחר הוא ממש אני, אנחנו רואים להיפך - שיש אני שיכול וזכאי לזכויות מסוימות ומתנהל בצורה מסוימת, ויש אחר שלא מקבל את האפשרות הזו, אז מה הטעם בתכניות חינוכיות אם אנחנו לא מיישמים את זה במציאות?
סתיו שפיר: איך אנחנו אמורים לחנך על בסיס ספרים ותיאוריה, או על בסיס מה שאנשים רואים ביום יום מתוך הבניין שלהם - - - גם מכסה לדיור ציבורי, ובתוך בית הספר שלהם, ואם בית הספר שלהם משולב ומשלב ודואג לשילוב, ובתוך כל מוסד ציבורי שנכנסים אליו ובתוך בתי הקפה ומוסדות הבילוי.
סתיו שפיר: היישום של זה הוא יישום ביום יום, הוא נוגע להרבה מעבר למה שהוועדה הזו עוסקת בה, אבל הוועדה הזו בעצם אמונה על נושא שהוא רחב בהרבה משמה.
סתיו שפיר: אני הגשתי הצעה לסדר היום לפני שבועיים בנוגע להתקנת התקנות לנגישות מצד המשרדים, ואני מצפה לשמוע את הדיווחים שלהם ולהבין איפה הדבר הזה עומד.
סתיו שפיר: מאוד אשמח לקדם את המטרה של הוועדות בכל דרך אפשרית.
אילן גילאון: רק לומר שהנגישות היא כל כך רחבה שאנחנו חיים במציאות של 80% - למשל נגישות למידע.
אילן גילאון: אנחנו חיים בחברה חברים ש-80% מהאזרחים שלה, מהחברים שלה לא מבינים מה מתרחש אתם, 20% אחרים הם עורכי דין, מתווכחים - וזה יחס לא נכון בתוך חברה, לכן הנגישות היא כל כך אוניברסלית בסופו של דבר.
אילן גילאון: נעבור לדיווח מהמשרדים, אחר כך ערן, אחר כך נדבר על צבא העם של הנגישות.
אילן גילאון: בבקשה, נתחיל ממשרד הבריאות.
אילן גילאון: דיברנו על נגישות לשירותי בריאות.
<רמי אבישר: אני יועץ משפטי.
<רמי אבישר: משרד הבריאות הגיש את התקנות כבר בשנת 2013, לכנסת ה-18, הגשנו את אותן תקנות כי לא התחילו דיונים בוועדה גם לכנסת ה-19.
<רמי אבישר: לשמחתי, במסגרת הכנסת ה-19 התחלנו דיונים בוועדה, דיונים מרתוניים בתקנות.
<רמי אבישר: על פניו היינו יכולים להגיש עוד פעם את התקנות עכשיו לכנסת, אלא שלאור אותם דיונים שהיו בכנסת הקודמת הרבה מאוד פרקים השתנו, כבר הספקנו לדון בהרבה מאוד פרקים מאוד מהותיים בתקנות שלנו.
<רמי אבישר: התקדמנו מאוד, סיימנו את החלק העיקרי של התקנות, סיימנו את בתי החולים, סיימנו את המכונים הגדולים, את המרפאות הגדולות, ובאמת, כמו שחברי פה אמר, עדיין נשאר לנו משוכה לא פשוטה של הנגשה של רופאים עצמאיים, מרפאות קטנות, זה אותן פרטיות שנמצאות בבתים פרטיים, ונשאר לנו הפרק של השרות.
אילן גילאון: מה מעכב אתכם שהחומר יוגש בשבוע הבא?
<רמי אבישר: זה בדיוק מה שאני בא להגיד, בעצם זה עיכוב שלכאורה הוא לא עיכוב, כי מה שקרה לאור אותם שינויים מהותיים שקרו בתקנות לאור הדיונים, אנחנו נדרשנו להעביר אותם לאישור נוסח כמו שנדרש למשרד המשפטים, אחרת הייתי נאלץ להגיש נוסח שהוא לא נכון לוועדה, נוסח שהוא כבר תוקן ולא עבר את משרד המשפטים.
<רמי אבישר: אני יכול להגיד שאנחנו מקיימים מגעים אינטנסיביים מאוד עם משרד המשפטים, אני מקווה שכבר עד סוף השבוע – כבר קיבלנו מהם הערות, אנחנו מכינים את ההערות, כולי תקווה שעד סוף השבוע כבר נוכל להוציא תקנות עם אישור נוסח חדש.
<רמי אבישר: בכל מקרה במקביל לכל מה שאמרתי עכשיו, אנחנו ממשיכים לקיים דיונים בשולחנות עגולים.
אילן גילאון: אולי כדאי לעשות פה שיימינג חודשי, זאת אומרת, מי שלא יעמוד בלוח זמנים הזה, אנחנו נבייש אותו בכל מקום אפשרי, אפילו את משרד הביטחון.
<רמי אבישר: בכל מקרה אנחנו ממשיכים לקיים שולחנות עגולים גם בלי קשר.
אילן גילאון: אני רק רוצה לעדכן את חברת הכנסת ענת ברקו שאנחנו כרגע בדיווח של חמישה משרדים לגבי איפה עומדים התקנות שחלקן הגיעו אליהם ולא חזרו בחזרה, עיכובים שישנם ומעכבים את עבודת הוועדה כרגע כדי להתקדם להנגיש, ואת חופשית להצטרף בכל עת לדיון.
ענת ברקו: תודה, אני מתנצלת שאיחרתי, פשוט הייתי בוועדה אחרת, ואנחנו רצים כאן בין ועדות.
אילן גילאון: משרד הביטחון.
אילן גילאון: אנחנו עכשיו מדברים על מאגר מידע על אדם עם מוגבלות לצורך נגישות לשירותי חירום.
אילן גילאון: נגישות - מסגרות לאנשים עם מוגבלות בשעת חירות, התאמות נגישות במקלטים, מפרטים לבניית מקלטים, נגישות לשירותי שעת חירום ממ"דים, דרך אגב, שכל כל כך עמלנו על זה, על הזווית איך כיסא הגלגלים צריך להתהפך בחדר, שעות השקענו על זה, בסוף צריכים לחזור על כל הסיפור הזה מחדש.
<ישי יודקביץ: אני ישי יודקביץ - הייעוץ המשפטי של משרד הביטחון.
<ישי יודקביץ: לפני שהצלחנו להשלים את התקנות שהוגשו בכנסת ה-19 – אני אתחיל אחרת.
<ישי יודקביץ: משרד הביטחון נדרש להתקנה של 8 תקנות לוועדה, 7 תקנות מוכנות, 5 היו מוכנות בכנסת ה-19, מתוך ה-5 אחת כבר סוכמה בכנסת ה-19 אבל לא היה את הסיכום הפורמלי בגלל השרטוט המפורסם של הממ"ד המונגש.
<ישי יודקביץ: במהלך תקופת הביניים בבחירות הצלחנו לסכם עם משרדי הממשלה האחרים, קרי, בריאות, פנים, עבודה רווחה ושירותים חברתיים, ומשרד האוצר, הצלחנו לסכם שתי תקנות נוספות לתקנות שירותי בריאות בשעת חירום, ותקנות בינוי וקליטה, הנגשה של בינוי וקליטה.
<ישי יודקביץ: לפני חודש ועכשיו אנחנו נדרשים לקבל את הסכמת שרי האוצר המתחלפים, אני קורא לזה, עד שהתקנות מתאשררות, מסיימות את התהליך כאן בוועדה, לפני חודש ויותר שר הביטחון פנה לשר האוצר - - - ההסכמה הפורמלית שלו על 7 מה-8.
<ישי יודקביץ: בשבוע שעבר להפתעתנו הגיעה ההסכמה של שר האוצר על שתי האחרונות, כמו שאמרתי, על שירותי בריאות ובינוי וקליטה הן התקנות האחרונות שנסגרו בתקופת הבחירות, ועל זה הגענו להסכמה של שר האוצר, היינו די מסודרים עם פקידי אגף התקציבים ועם הפקידים הרלבנטיים באוצר ועם משרדים אחרים, כנראה שזה קדם לאחרות.
<ישי יודקביץ: 5 התקנות היותר ותיקות בוועדה, המכתב של שר האוצר עדיין לא הגיע, יכול להיות שזה עיכוב טכני, אני לא יודע.
<ישי יודקביץ: אני יודע שהיו להם השגות משרד האוצר לגבי ההנגשה של הממ"ד, מעבר לכך, אני לא יודע, אני מקווה שהמכתב של שר האוצר מתעכב טכנית ואז אנחנו נוכל להגיש לוועדה באופן פורמלי.
אילן גילאון: על ההתאמה אתה מדבר?
<ישי יודקביץ: הממ"ד המונגש – אני מזכיר שבכנסת ה-19 נדון כאן הנושא של חובת הנגשת ממ"ד דירתי, היו השגות פה ושם, האם על כל הדירות בכל רחבי הארץ שבונים צריך שהממ"ד יהיה מונגש, השרטוט של הרוחב - - -
<אייל לב ארי: של המפרטים.
<ישי יודקביץ: היה ויכוח בין המהנדסים.
אילן גילאון: זה והמקלוט הנושאים הכי דחופים לנו, אתה יודע כל הדיון היה בעקבות "צוק איתן".
<ישי יודקביץ: אני מספר שהוויכוח על השרטוט הסתיים, להבנתנו, יש שרטוט, המהנדסים שמו עליו חותמם, התקנות מוכנות, אבל כמו שהצגתי לכם אנחנו מאוד מקווים - - -
אילן גילאון: מתי אנחנו מקבלים את השעורה לטחנה?
סתיו שפיר: אבל יש עוד סט של תקנות שלא הזכרת.
<ישי יודקביץ: נכון, צרכים קיומיים, אמרתי שנגיע לזה.
<ישי יודקביץ: אני קודם רוצה לדבר על חצי הכוס המלאה.
סתיו שפיר: מה הדד-ליין למפרטים האלה?
<ישי יודקביץ: אנחנו מחכים, מאחר ושרי האוצר התחלפו, לפי הכללים צריך את החתימה של שר האוצר המכהן, אז אנחנו צריכים את החתימה של שר האוצר המכהן.
סתיו שפיר: יש מפרט כבר.
אילן גילאון: לדעתי, אנחנו צריכים לעשות שינוי בחקיקה שייבחר שר אוצר לכל ימי חייו.
<ישי יודקביץ: השבוע, אני מניח, שיגיעו באופן פורמלי התקנות של הבריאות ובינוי וקליטה לוועדה, כבר נמצא אצל שר הביטחון לחתימה פורמלית, אנחנו לא שולחים לפני שיהיה לנו את החתימה של שר האוצר.
אילן גילאון: מתי אנחנו צריכים לראות את זה?
<ישי יודקביץ: השר עוד נמצא היום במשרד על מנת שהוא יחתום, נשלח לכם במשך היום או מחר.
<ישי יודקביץ: אתמול הוא היה כל היום בכנסת.
אילן גילאון: זו תשובה, תסלח לי, של אינסטלטורים.
<ישי יודקביץ: נכון, זה המצב לצערי.
<ישי יודקביץ: טכני, חבר הכנסת גילאון, זה ממש עניין טכני.
אילן גילאון: היום החלטתי, עשיתי לעצמי ביו-פידבק להיות נחמד עם כולם, אם השיטה הזאת לא תלך נראה מה קורה.
<ישי יודקביץ: לגבי השירותים הקיומיים, להלן התקנות השמיניות - תקנה 8 שאנחנו צריכים להגיש.
<ישי יודקביץ: אנחנו כבר בשלוש השנים האחרונות עובד במשרד הביטחון פרוייקטור בלתי נלאה, עורך דין יהודה מירון, שרבים מהסובבים פה מכירים אותו.
אילן גילאון: הוא גדל כאן.
<ישי יודקביץ: הוא גדל כאן, והוא היום שוקד על המדוכה, הוא מתרוצץ במשרדי הממשלה הרלבנטיים בנושא של תקנות לשירותים הקיומיים.
<ישי יודקביץ: מה זה אומר?
<ישי יודקביץ: קצת יותר מסובכות התקנות האחרות, האחרונות לא היו מסובכות.
<ישי יודקביץ: אנחנו מדברים כאן על חלוקת מזון, על מים, על ביטוח לאומי, על מידע, על מיגון ורשות מקומית, אם אני לא טועה, הנושא של הנגשת מידע בנושאים של בנק ישראל, כל מיני חשיבות שירותים פיננסיים שניתנים לאנשים עם מוגבלות, וכמובן, הדבר האלמנטרי מים ומזון – התרופות נמצאות עכשיו כבר בוועדה כמו שאמרתי, סיכמנו את הנושא.
<ישי יודקביץ: בשונה ממשרדי ממשלה אחרים, הצגתי את זה גם בדיוני סטטוס קודמים, משרד הביטחון לא אחראי על חלוקת תרופות, ולא אחראי על חלוקת מזון, זאת אומרת, שוק המזון, אני קורא לזה, הוא אחראי על נגזרת של החירום, הוא אחראי על התמודדות על המדינה עם מצבי החירום, לכן, הוא צריך לרדוף אחרי משרדי ממשלה אחרים ולהציף להם את הבעיה של האנשים עם המוגבלות, הבעיה הייחודית שלהם בסיטואציות החירומיות, ולהציף את הבעיה ולהכניס בנהלים של משרד הבריאות, משרד הפנים וכיוצא באלה, את המודעות ואת הנהלים.
אילן גילאון: במסגרת תפקידו.
<ישי יודקביץ: בסדר, התפקיד שלנו זה לרדוף אחרי משרדי הממשלה האחרים בתחומים האלה, וזה מה שעושה הפרוייקטור שלנו.
<ישי יודקביץ: אבל בגלל שזה לא אחריות ישירה של משרד הביטחון, אנחנו גם צריכים לשכנע את משרד הבריאות, ואת משרד הרווחה, ואת משרד הפנים ואת משרד ביטחון פנים גם בקטע האופרטיבי של המשרדים הללו, וכמובן גם בקטע התקציבי של המשרדים הללו.
אילן גילאון: האילוצים ברורים לנו לגמרי, אנחנו רק מבקשים לקבל את התקנות לכאן, ככל שניתן מהר אנחנו כל חודש נעדכן מה קרה.
אילן גילאון: חבר הכנסת דני עטר, אני מעדכן אותך.
אילן גילאון: כרגע יש דיווח מהמשרדים השונים, דיווח ממשרד הבריאות, וכרגע משרד הביטחון לגבי תקנות נגישות שנמצאות חלקן בצינור, וכמה היו צריכות להגיע לכאן ולא הגיעו.
אילן גילאון: אתה רשאי להשתתף בשיחה בכל עת.
אילן גילאון: פה חבר כנסת הוא כמו מעמד של שר, יכול לדבר מתי שבא לו, אז תרגיש חופשי.
אילן גילאון: אנחנו מדברים על משרד התחבורה – רכבת קלה, מה קרה עם הדבר הזה, ונגישות חושית באוטובוסים בינעירוניים, ולמה זה לא על השולחן שלנו כפי שהיה צריך להיות מזמן?
<עופר לוי: מהלשכה המשפטית במשרד התחבורה.
<עופר לוי: לעניין הרכבת הקלה יש קשיים ברמה החוקית חוקתית, נוכל להגדיר את זה כך, מבחינת האצלת הסמכויות למנהל.
<עופר לוי: במהלך הכנסת ה-19 הייתה כוונה להגיש את התקנות למרות אי הסכמות שהיו, נעשו מאמצים לשם כך, לכן ניתנו הוראות פרטניות בתקנות, אלא שעל רקע התפזרותה של הכנסת ה-19 הנושא הזה צץ ועלה.
אילן גילאון: כולם משתמשים בנימוק הזה, כולכם אותו דבר.
<עופר לוי: כרגע מתקיימים, נקרא לזה מגעים, ישיבות נמרצות בין מי שממונה על זה במשרד התחבורה, משרד המשפטים והרכבת כדי לגבש ולהכריע בנושא, יש פה נושא ספציפי.
אילן גילאון: הרכבת הקלה מה הבעיה שלה?
<בלהה ברג: אני רק רוצה להזכיר שלפני שמונה שנים הופצה טיוטה בנושא הרכבת הקלה, ואז אנחנו קיבלנו תשובה ממשרד התחבורה כשבררנו איתם שאו-טו-טו המחלוקות מתיישבים – שמונה שנים.
אילן גילאון: מתי זה חוזר לפה, זה יותר מעניין?
אילן גילאון: נעשה רישומון כאן.
<עופר לוי: בשלב זה, למיטב ידיעתי, קבועה פגישה בין מי שממונה על זה אצלנו במשרד לבין משרד המשפטים במטרה להתגבר על הפערים שקיימים, וזה פערים מאוד רציניים בעניין האצלת הסמכויות למנהל, וזה למעשה עניין שעומד לרועץ.
<עופר לוי: למיטב הבנתי יש הרבה דברים מוסכמים, ולמעשה, זה מה שעומד לרועץ, רוצים לבדוק ולבחון איך אפשר להתגבר על זה.
אילן גילאון: מה הבעיה שלכם, אני אבוא לקחת את הניירות ממכם - איפה המשרד שלכם?
אילן גילאון: אני אגיע.
אילן גילאון: למי שיש בעיה בכוח אדם, אני אישית מודיע שאני אבוא עם הקולנועית לקחת את התקנות לפה לוועדה, אני אביא אותם חינם.
<עופר לוי: קודם כל אנחנו נשמח להיעזר בך, אנחנו רואים שאתה ממש מומחה בנושא.
<עופר לוי: מעבר לכך אני מחזיק נייר סטטוס בנושא הספציפי הזה, הוא מקודם.
<עופר לוי: אמורה להתקיים פגישה כדי להתגבר על המחסום, על החסם העיקרי הזה.
אילן גילאון: אתה יודע מה, אני אוהב תאריכים, את ההליכים אני מכיר, תאריכים, אני מדבר על תאריכים בלבד.
<עופר לוי: אני לא רוצה להתחייב בתאריך.
<עופר לוי: שוב, העניין הזה הוא עניין שהוא מהותי שעומד בבסיס התקנות האלה וחייבים להתגבר עליו.
<אייל לב ארי: התקנות האלה בעצם אושרו על ידי הוועדה בכנסת הקודמת, עברו את התהליכים כבר של חקיקת משנה עם כל הקשיים שאתה העלית, אבל אושרו על ידי חקיקת משנה לחתימת השרים.
<אייל לב ארי: התקנות האלה בעצם הובאו אליי שוב בתחילת מרץ 2015 כדי שגם כן נאשר את הנוסח.
<אייל לב ארי: מבחינתי, כשאישרתי את הנוסח החל ממרץ 2015, נעזוב כרגע את הקשיים האחרים של ממלא המקום, ניתן היה לחתום על התקנות האלה בנוסח שכבר אושר בסוף על ידי חקיקת משנה, אז אני אישית לא מבין מדוע לא ניתן להעביר לוועדה את אותו נוסח שכבר אושר על ידי הוועדה ואושר גם על ידי חקיקת משנה משרד המשפטים?
<עופר לוי: הנוסח שאושר לאחר שהכנסת התפזרה, זה קו פרשת המים, לאחר שהכנסת התפזרה חזרו וצצו אותן בעיות שעלו קודם לכן.
אילן גילאון: חוץ מסמכות מנהל מה יש עוד בעיות שם?
<עופר לוי: זאת הבעיה העיקרית.
<עופר לוי: ברגע שאני מניח ככל שהתגברו על הנושא הזה, יהיה ניתן לקדם את התקנה של התקנות האלה בצורה מהירה וזריזה יותר.
<אייל לב ארי: זאת לכאורה אולי הבעיה היחידה שאני אישית עוד פעם הסתייגתי ממנה לאור העובדה שחקיקת משנה משרד המשפטים אפשרה את המשך החתימה של התקנות - לגבי דברים אחרים אני לא מודע להם.
<עופר לוי: זו הנקודה העיקרית, העליתי את הבעיה, הבעיה צצה וחזרה לאחר קו פרשת המים, אני לא אזכיר את התיבה ההיא, כרגע נקבעה פגישה.
אילן גילאון: אנחנו יכולים לקבל את החומר לפני סיום המושב הזה של הכנסת?
אילן גילאון: התכוונתי, עד סוף יולי.
<עופר לוי: תקוותי שבוודאי.
מאיר כהן: הוא הבין קדנציה.
מאיר כהן: ...
<עופר לוי: אני עדיין אופטימי, אני מסופק, תקוותי שכן.
<ערן טמיר: אני זהיר בדבריי, אנחנו גם מהנציבות קשורים למשרד המשפטים.
<ערן טמיר: אין לי שום טענה לעופר כי לא הוא מי שמטפל בזה בלשכה המשפטית שלהם, עד כמה שאני יודע, גם הוא לא היה בתוך כל העניינים.
<ערן טמיר: למיטב ידיעתי מה שהיועץ המשפטי של הוועדה אמר זה מאוד נכון, הייתה הסכמה של משרד המשפטים של מחלקת חקיקת משנה לנוסח הוסכם שגם הוסכם על הכנסת, והוסכם על כולם למיטב ידיעתי.
<ערן טמיר: גם אם, ולכן אני מבקש מאוד לבדוק את זה עוד פעם כדי לא לצאת שאנחנו מדווחים דיווחים לא מדויקים לוועדה.