GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים ילין: מתוך היום הזה התפתחו דברים טובים, ביניהם גם הדיון הזה על מרכזי החוסן והדיון הקודם שהתקיים כאן - כבוד היושב ראש שמאוד מכבד את הוועדה, ואני אומר זאת באמת וברצינות – על פצועי צה"ל והטיפול בהם שחלקו הוא טיפול נפשי וחלקו טיפול פיזי.
חיים ילין: אני רוצה להודות לכל מי שהגיע ולחזק את ידי העוסקים במלאכה במרכזי החוסן.
חיים ילין: יש סוגיה שהיא טכנית אבל היא חשובה וצריך שכולנו נבין אותה, כל מי שיושב כאן ליד השולחן, בהחלטת ממשלה.
חיים ילין: אם אני לא טועה, מספרה 2017.
חיים ילין: יש שם תקציב של קרוב למיליארד וחצי שקלים.
חיים ילין: כתוב שכל עוד תקציב המדינה לא אושר, התכנית לא יכולה להיכנס לתוקף.
חיים ילין: זאת אומרת, אין תקציבים.
חיים ילין: אם יש תקציבים, הם נובעים מתוך אחד חלקי 12, מאותו כסף שאין למשרדים כדי לטפל באותם אנשים שצריכים לקבל את הטיפול.
חיים ילין: לכן אחד החסמים המרכזיים הוא שיביאו לדיון בוועדת הכספים ויעשו זאת כמה שיותר מהר, לוועדת חריגים, את אותם תקציבים להם אנחנו זקוקים כדי להמשיך את שנת 2015 כי התקציב של 2015 יאושר, אם יאושר, רק בנובמבר 2015.
חיים ילין: כל התכנית נקראת חוסן וצמיחה דמוגרפית של שדרות ועוטף עזה והפעולה הזאת לא קורית כי הכול תקוע, חלק גם בבינוי וגם בתקציבים.
חיים ילין: לא יתכן שהדבר הזה יוכל להימשך.
חיים ילין: מה שטוב בוועדות, ואמרתי את זה בוועדות האחרות, זה שאנחנו יודעים להקשיב, לשמוע ולשים את הדברים בפרוטוקול ולעשות מעקב סדור אחר כל מה שאתם אומרים כאן.
חיים ילין: הכוונה היא שהבמה תהיה שלכם.
חיים ילין: אני מאוד שמח שמאיר כהן ידידי נמצא אתי כי הוא כשר הרווחה חווה את החוויה של "צוק איתן", הוא היה אתנו שם והוא גם חטף אתנו שם ואני חושב שהוא הבין יותר מכל בן אדם אחר מה המשמעות של מרכזי חוסן ומה הם עושים לאוכלוסייה.
חיים ילין: אני מאוד שמח שהוא נמצא כאן בדיון.
חיים ילין: כבוד היושב ראש, את הפתיח שלי סיימתי.
חיים ילין: כשיקפיצו אותי לוועדת כספים בעוד עשרים דקות, אצטרך לעזוב את הדיון.
אלי אלאלוף: אני מודה לכל המשתתפים.
אלי אלאלוף: בינתיים קיבלתי רק שתי פניות לרשות הדיבור.
אלי אלאלוף: עוזי חבשוש, בבקשה.
אלי אלאלוף: תציג את עצמך.
אלי אלאלוף: גילוי נאות, אני מכיר הרבה אנשים כאן והם חברים אישיים.
<עוזי חבשוש: אני משמש ראש מינהלת שיקום עוטף עזה ברח"ל, משרד הביטחון.
<עוזי חבשוש: אני מברך על הדיון, מברך את חיים שמכיר טוב את הגזרה ומתרוצץ בין הוועדות בניסיון לקדם ולדחוף, דבר שהוא חשוב.
<עוזי חבשוש: אי אפשר לגעת בחוסן האישי בלי לתאר במשפט מה נעשה היום בעוטף עזה.
אלי אלאלוף: אני מקדם בברכה את גדי ירקוני, ראש המועצה הנבחר החדש.
אלי אלאלוף: ברכות להיבחרך.
אלי אלאלוף: כבוד לנו שאתה אתנו כאן היום.
אלי אלאלוף: גם אלון שוסטר נמצא כאן, ראש מועצה אזורית שער הנגב.
<עוזי חבשוש: מילה על המקרו.
<עוזי חבשוש: במסגרת החלטת ממשלה 2017, התפקיד של המינהלת הוא לתכלל את עבודות השיקום שמבוצעות היום במרחב עוטף עזה.
<עוזי חבשוש: לפי החשבון שלנו, עד היום הושקעו כ-1.6 מיליארד שקלים הן בפיצויים מקרן פיצויי מס רכוש, פיצויים ישירים ועקיפים, בפעולות שיקום בשטח, שיקום תשתיות, דרכים, דרכים ביטחוניות במרחב העוטף, שיקום שמבוצע כרגע בשמונה ישובים ונכנסים למעשה לכל 45 הישובים בעבודות שיקום באמצעות החטיבה להתיישבות.
<עוזי חבשוש: צריך לציין את קק"ל שעושה עבודה טובה בנושא הדרכים.
<עוזי חבשוש: פתרונות ניקוז – למעשה כל הנזקים שנגרמו כתוצאה מפעולות רקם בגזרה.
חיים ילין: עוזי, תתמקד במרכזי חוסן.
חיים ילין: אנחנו צריכים אותך בוועדת כספים שמתקיימת בשעה 11:00.
<עוזי חבשוש: בסוף תחושת המתיישב נובעת גם מהפעולות הפיזיות.
אלי אלאלוף: סיימת?
<עוזי חבשוש: כן.
אלי אלאלוף: גברת אורלי גל.
<אורלי גל: אני מציעה שאדבר אחרי טלי לבנון.
אלי אלאלוף: מנחם וגשל, בבקשה.
<מנחם ווגשל: אני רוצה לומר שני דברים שנדמה לי שהם שייכים למבנה של הדיון הזה.
<מנחם ווגשל: על החשיבות של מרכזי החוסן, מיותר לדבר.
<מנחם ווגשל: חיים אמר את מה שאמר ואני מצטרף בכל פה.
<מנחם ווגשל: אני חושב שגם טלי עוד מעט תגיד כמה מלים על התפיסה של הקואליציה ומשרד הבריאות יגיד את שלו, ומשרד הבריאות הוא המשרד שאחראי מבחינה ממשלתית על הקמת מרכזי החוסן.
<מנחם ווגשל: רח"ל - אני משמש כרגע יועץ לראש רח"ל בנושא החוסן - עם קבלת התקציב המיוחד להחזרה לכשירות, הקצתה חמישה מיליון שקלים כדי לתגבר את מרכזי החוסן לשתי מטרות.
<מנחם ווגשל: מטרה אחת הייתה הצפה של פונים שהיה צריך לתת להם מענה במרכזי החוסן ונתנו את המענה בלי לחכות לתקציב, אבל היה צריך אחר כך לתת להם את התקציב למה שנוצר כתוצאה ממה שהיה במבצע.
<מנחם ווגשל: מטרה שנייה, התגובה המאוחרת שמגיעה בהמשך כאשר עולים צרכים נוספים שהם תוצאה של המבצע.
מאיר כהן: בנוסף לשמונה מיליון שקלים שמתוקצבים ל-2015-2016?
<מנחם ווגשל: בלי קשר.
<מנחם ווגשל: אלה חמישה מיליון שקלים של רח"ל שניתנו לטובת העניין הזה.
<מנחם ווגשל: הממשלה אישרה לרח"ל.
<מנחם ווגשל: הסכום ניתן לעניין הזה כדי לתגבר את הפעילות גם של כאלה שלא נזקקו בתוך המבצע אבל התגובה המאוחרת שלהם יצרה מצב שהם נזקקו למרכזי החוסן.
<מנחם ווגשל: אני מבקש לומר משפט אחד.
<מנחם ווגשל: לכאורה לא היינו יכולים להעביר שום התחייבות מפני שתקציב המדינה עוד לא אישר את התקציב הזה לרח"ל.
<מנחם ווגשל: ראש רח"ל הנחה לקחת מהתקציב הגרעיני של רח"ל ולהעביר לנושא הזה מכיוון שהנושא הזה נראה לו חשוב יותר.
אלי אלאלוף: המילה גרעינית היא פרשנות לא טובה כאן.
<מנחם ווגשל: מדובר בתקציב הבסיסי של רח"ל שמיועד למטרות אחרות ולא למטרה הזאת.
<מנחם ווגשל: אנחנו הקצינו את הכסף הזה, העברנו בהתחייבות חשב למשרד הבריאות וחשוב מאוד מאוד שהממשלה תאשר את התקציב עוד השנה כדי שהתקציב הזה יחזור כי הוא נלקח ממטרות אחרות שהן לא פחות חשובות של רח"ל אבל כאמור, התקציב הזה כרגע ניתן.
אלי אלאלוף: אני מציין בסיפוק את הדברים הקצרים והקולעים של מנחם.
אלי אלאלוף: גברת טליה לבנון.
<טליה לבנון: אני מנהלת הקואליציה הישראלית לטראומה.
<טליה לבנון: לפני שמונה שנים הקואליציה הישראלית לטראומה הקימה בשותפות עם משרד הרווחה, משרד הבריאות, רח"ל, הביטוח הלאומי, פיקוד העורף את מרכזי החוסן.
<טליה לבנון: זאת השנה השמינית לפעילות.
<טליה לבנון: בחומר שהונח לפניכם יש את סיכום הנתונים של עוטף עזה.
<טליה לבנון: בסך הכול בעוטף עזה, מיד אחרי "צוק איתן", טופלו 2,608 אנשים והיו עוד הרבה מאוד משתתפים בפעילויות שונות.
<טליה לבנון: אני לא אפרט כרגע.
אלי אלאלוף: אני מכיר את מרכזי החוסן.
אלי אלאלוף: תסבירי לנו מה הבעיות.
אלי אלאלוף: בואי לא נדבר על ההישגים.
<טליה לבנון: לא הישגים.
<טליה לבנון: זאת תמונת מצב.
אלי אלאלוף: תאמרו לנו מה הבעיות.
אלי אלאלוף: זה החשוב ביותר, כדי שנתמודד ולא כדי שנברח מהן.
<טליה לבנון: אני אתייחס לבעיות.
<טליה לבנון: תהליך שיקום הוא תהליך ארוך והוא מתאפשר בתנאים של שקט והתנאים של השקט – אולי לא נכון להתחיל דווקא בזה – זה הסיפור התקציבי כאשר באמת במשך כל השנים שאנחנו מנהלים את מרכז החוסן, הרבה מאוד פעמים נתקלנו באי ודאות לגבי התקציב.
<טליה לבנון: הנושא השני הוא אי הוודאות לגבי המצב הביטחוני.
<טליה לבנון: כל הזמן יש טפטופים ותזכורות וזה מעלה את מספר הפונים למרכזי החוסן.
<טליה לבנון: בעיה נוספת היא שיש הרבה מאוד מטפלים, מורים, אנשי מקצוע שעובדים בעוטף וסובלים משחיקה.
<טליה לבנון: אתמול, אם אני יכולה לצטט, הייתה כתבה באחד מהעיתונים על כך שלמעלה מחמישים אחוזים של אנשי המקצוע זקוקים לטיפול ומנהלת מרכז חוסן אחרת אמרה שאם מדובר רק במחציתם, יש לנו מזל.
<טליה לבנון: באמת הרבה מאוד אנשי מקצוע זקוקים לטיפול וזאת בעיה מאוד גדולה.
<טליה לבנון: כמובן הנושא של מוכנות, הפקת לקחים ומוכנות לשלב הבא דבר שמהווה אתגר מאוד גדול שכולנו עומדים לפניו.
<טליה לבנון: כמו שאנחנו עומדים מול התרחישים של הדרום, אנחנו שמסתכלים בצורה יותר רחבה, כולנו שנוכחים כאן בחדר, רוצים ללמוד מהדרום באיזשהו אופן להמשיג את מה שלמדנו בדרום ולהתכונן גם לתרחישים במקומות אחרים.
<טליה לבנון: אני חושבת שהדבר המרכזי שצריך להגיד הוא שמרכזי החוסן, כל מי שעוסק במרכזי החוסן, מצד אחד יש שותפות מצוינת ברמת המקום וגם ברמה הלאומית ויש צמיחה מאוד גדולה, אבל האתגרים הם מאוד מאוד גדולים - גם ההתאוששות שלוקחת זמן, גם המוכנות להתמודדות עם ההווה שהוא לא פשוט וגם המוכנות לעתיד.
אלי אלאלוף: נציגת משרד הבריאות, ברשותך שאלה מקדימה.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שבשבוע האחרון נכנס לסל הבריאות נושא של בריאות הנפש.
אלי אלאלוף: האם התכוננתם לשילוב של המערכות בנושא הזה, עם מרכזי חוסן?
<בלה בן גרשון: כל הנושא של הרפורמה בבריאות הנפש, בהחלט יש לו קשר הדוק לכל נושא החירום.
<בלה בן גרשון: אני רוצה להפריד.
<בלה בן גרשון: יש את הנושא של מרכזי החוסן שמשרד הבריאות הוא המשרד המוביל בשיתוף הדוק עם משרדי ממשלה אחרים, וזה מבנה שהוא פועל מסביב לשעון במשך כל השנה ויש בו גם את ההתייחסות לשעת חירום עצמה וגם המשך טיפול.
<בלה בן גרשון: זה איזשהו מבנה מאוד מאוד מורכב שפונה לכל הצרכים.
<בלה בן גרשון: כשאנחנו מדברים על מענה בשעת חירום עצמה לנפגעי חרדה וכולי, כאן קופות החולים בוודאי נכנסות לתוך הלופ והן נותנות יד.
<בלה בן גרשון: כבר בנינו לקופות החולים הסכמות לגבי מענה טלפוני לכל המבוטחים של אותן קופות והן ייתנו גם את הטיפול לנפגעי חרדה על פי הקופה אליה אותו אדם משתייך.
<בלה בן גרשון: כלומר, ברור שהטיפול הנפשי גם בחירום יהיה חלק ממענים שהקופות צריכות לתת.
אלי אלאלוף: זה אמור להקל על מרכזי החוסן?
<בלה בן גרשון: האנשים שמשתייכים לקופה כזו או אחרת יוכלו לפנות ולקבל בקופה טיפול.
מאיר כהן: אני מקווה שלא נגיע למצב הזה שמרכזי החוסן יהיו חלק מהרפורמה, לעבור לקופות החולים.
<בלה בן גרשון: אתה מעלה כאן איזושהי מחשבה.
מאיר כהן: אני מעלה מציאות קשה מאוד.
<בלה בן גרשון: אני רוצה לומר על זה משהו.
<בלה בן גרשון: מרכז חוסן הוא מכלול, זאת איזושהי חיה מאוד מאוד מיוחדת שבנינו אותה בעמל רב.
מאיר כהן: אני יודע מה זה מרכז חוסן.
<בלה בן גרשון: יש שם התמחות שלא קיימת בשום מקום אחר.
<בלה בן גרשון: מכל העולם באים ללמוד מאתנו.
<בלה בן גרשון: זה משהו שבאמת מאגם משאבים וחיים ילין יודע שהיום אף מועצה לא יכולה לדמיין את עצמה בלי מרכז.
<בלה בן גרשון: לפרק את זה ולהגיד שזה ילך לפה וזה ילך לשם, אני לא בטוחה שיהווה מענה נכון.
מאיר כהן: אני מחזק את מה שאת אומרת.
<בלה בן גרשון: לכן אני אומרת שהמענה של הרפורמה בתוך קופות החולים הוא תוספתי והוא לא במקום.
<בלה בן גרשון: אני מבקשת להוסיף מילה על התקציב.
<בלה בן גרשון: גם אני מצטרפת לבקשה.
<בלה בן גרשון: ברור לי שזאת בעיה של כלל האומה כאשר מתחלפת ממשלה.
<בלה בן גרשון: יחד עם זאת, בנושא של החירום, כשלא מגיע תקציב בנושאים הביטחוניים שחלק מהם זה גם טיפול במרכזי חוסן, אנחנו בבעיה.
<בלה בן גרשון: את הגירעון הזה אנחנו מבקשים לקחת בחשבון.
<בלה בן גרשון: אני מצטרף לדבריו של מנחם וגשל.
<בלה בן גרשון: אנחנו משלמים כל הזמן למרכזים ולא מעכבים כי מדובר במשכורות של אנשים שחשופים לפגיעה אבל זה עולה בדם תרתי משמע.
אלי אלאלוף: תמר אורבך אבני.
<תמר אורבך אבני: אני מנהלת את האגף לשירותים חברתיים במועצה אזורית אשכול.
<תמר אורבך אבני: אני קודם כל רוצה להגיד מי נמצא כאן אתי.
<תמר אורבך אבני: נמצא כאן יזהר שער שהוא מנהל שפ"ך, נמצאת כאן מירב בן נסים וידאל שהיא מנהלת את מרכז החוסן של אשכול ונמצאת אדווה שהיא עובדת סוציאלית במרכז החוסן של אשכול.
<תמר אורבך אבני: מילה על מרכזי החוסן.
<תמר אורבך אבני: מבחינתי זאת בעצם פלטפורמה חיונית.
<תמר אורבך אבני: אני מנהלת את האגף כמעט חמש שנים ועובדת בו מעל 15 שנים.
<תמר אורבך אבני: אני באמת לא יכולה לדמיין איך אני מנהלת חירום חברתי, ללא מרכז חוסן.
<תמר אורבך אבני: אחד הדברים המשמעותיים שמרכז חוסן עשה, הוא גם מבנה לנו את מודל העבודה ואת מודל שיתופי הפעולה.
<תמר אורבך אבני: אם יושב כאן מנהל שפ"ך ומרכז חוסן ורווחה, אני חושבת שזה ביטוי מוחשי איך אנחנו עובדים, לשיתופי הפעולה ולסנכרון המאוד מאוד משמעותי.
<תמר אורבך אבני: אלה הכול משאבים שבסופו של דבר מתקצבים יחד לטובת הטיפול בקהילה ובפרט.
<תמר אורבך אבני: אני רוצה להתייחס לשלוש נקודות אותן גם העברתי מראש.
<תמר אורבך אבני: הנקודה הראשונה היא נקודה שנוגעת לתקציב אבל לאו דווקא מהמקום שאומר שחסר תקציב.
<תמר אורבך אבני: אני חושבת שיש לנו בעיה מאוד קשה בניהול שלו שאנחנו לא יכולים לתת עליה תשובה.
<תמר אורבך אבני: הדבר הראשון, ונדמה לי שהוא כבר עלה כאן, זה הנושא של קביעות תקציב מרכזי החוסן.
<תמר אורבך אבני: מרכזי החוסן כגוף כל כך חיוני, השנה יש אישור תלת שנתי והוא עד סוף שנת 2016.
<תמר אורבך אבני: מבחינתי סוף 2016 כבר הגיע.
<תמר אורבך אבני: כל שנה אנחנו עם סימן שאלה, האם יהיה או לא יהיה.
<תמר אורבך אבני: חייבים להפסיק את חוסר הוודאות הזה שבוודאי לא תורם לחוסן שלנו כמי שצריכים לנהל את המערך הזה, לא למי שעומד בראש הרשות, לא למי שמנהל את מכלול האוכלוסייה ואת הטיפול בפרט ובקהילה.
<תמר אורבך אבני: זה כבר עלה בוועדת הרווחה של הכנסת, כבר העלינו את הנושא אבל הוא לא מקבל תשובה.
<תמר אורבך אבני: קביעות, להכניס את זה לבסיס התקציב.
אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת עמר בר-לב.
<תמר אורבך אבני: יש לנו ניסיון לא קטן עם קליטת מפונים ומה שבעצם נעשה בקליטת מפוני גוש קטיף, נדמה לי שהוחלט שהתקציב הוא שלוש שנים מהמתפנה האחרון שמגיע לבית הקבע.
<תמר אורבך אבני: לי זה נשמע כמעט חלום, אבל אולי כן, מהקסאם האחרון.
<תמר אורבך אבני: בעצם אנחנו נמצאים כל הזמן בתוך המצב, on going.
<תמר אורבך אבני: אני לא רוצה להישמע צינית, אבל ממשלת ישראל כאילו מאמינה שזה ייגמר ואז לא מתקבלת החלטה שהתקציב יימשך.
<תמר אורבך אבני: אני מקווה שאני ברורה בבקשה שלי.
אלי אלאלוף: ברשותך, אני מבקש לקצר.
<תמר אורבך אבני: טרחתי ובאתי מאשכול.
<תמר אורבך אבני: יש לי שלושה נושאים ולא אאריך מעבר להם.
<תמר אורבך אבני: הדבר השני, וכאן אני אתייחס ספציפית לאשכול, הוא הנושא של חלוקת התקציב של מרכזי החוסן.
<תמר אורבך אבני: בחלוקת התקציב של מרכזי החוסן, בעצם החלוקה היא שווה.
<תמר אורבך אבני: יש חמש רשויות בהן יש מרכזי חוסן וחלוקת התקציב היא שווה.
<תמר אורבך אבני: בחלוקת התקציב של מרכזי החוסן למועצות האזוריות – יש חמש רשויות כאשר אחת היא שדרות וארבע מועצות אזוריות – התקציב מחולק שווה בשווה.
<תמר אורבך אבני: מבלי לעשות השוואות לכמות הירי וכולי, מועצה אזורית אשכול, יש בה 32 ישובים, מתוכם שמונה צמודי גדר, אפס עד ארבעה קילומטרים, ומעל 25 ישובים שהם אפס עד שבעה קילומטרים.
<תמר אורבך אבני: השנה היא שנה בה אנחנו מתוקצבים לפי מספר הישובים אך לא מתקציב מרכזי החוסן, מתקציבי רח"ל ומתקציבי משרד הרווחה.
<תמר אורבך אבני: יש יחס בין מספר הישובים לגובה התקציב.
<תמר אורבך אבני: אבל מבחינת מרכזי החוסן, התקציב מועבר ללא שום התייחסות לגודל הרשות ולצרכים שלה.
<תמר אורבך אבני: אני לא באה לומר חס וחלילה שיורידו מחבריי אבל שתהיה לזה התייחסות מבחינת מבנה התקציב.
אלי אלאלוף: חיים, אתה בוועדת כספים.
חיים ילין: זה לא שייך לוועדת כספים.
חיים ילין: אם מדובר בחלוקה אחרת, זה שייך לוועדה שלך.
<תמר אורבך אבני: הדבר האחרון והוא רלוונטי לכל הרשויות, וחיים ילין התייחס לזה, זה הנושא של תקציבים שתקועים.
<תמר אורבך אבני: אנחנו בעצם קיבלנו סעיפים אחרי "צוק איתן" אבל קיבלנו אותם באיחור מאוד גדול, בכלל מבחינת היכולת שלנו לדווח, ואלה סעיפים ללא תקציב.
<תמר אורבך אבני: זאת אומרת, אם יש לך ראש רשות וגזבר נחמד, הוא אומר שיש לך סעיף והוא מאשר לעשות הוצאות, אבל אם יש לך ראש רשות וגזבר שחושבים ורואים את הדברים אחרת, הם בעצם אומרים שעד שהם לא רואים את בתקציב, הם לא מאשרים הוצאות.
מאיר כהן: כמו למשל?
<תמר אורבך אבני: הסעיף של החלטת ממשלה, אין כסף בתקציב.
<תמר אורבך אבני: הסעיף של רח"ל, לא הגיע הכסף לרשויות.
אלי אלאלוף: נכנסה חברת הכנסת סתיו שפיר.
<תמר אורבך אבני: אני לא מבקשת כסף אלא אני מבקשת עזרה בניהול הכסף.
מרדכי יוגב: מה שהיא מסבירה, זה בגלל מה שאמר חברי חבר הכנסת חיים ילין, שהתקציב הוא אחד חלקי 12.
מרדכי יוגב: אני מניח שכרגע אין כסף ואז ראש מועצה או הגזבר לא מאשר כי אנחנו בתקציב 2015 עם אחד חלקי 12 ולא בתקציב.
חיים ילין: יש שתי סוגיות.
חיים ילין: סוגיה אחת היא סוגיה תקציבית.
חיים ילין: האם זורם כסף, כן או לא.
אלי אלאלוף: מה התשובה?
חיים ילין: התשובה היא לא.
חיים ילין: אם היה זורם כסף, לא הייתה הסוגיה הזאת שגזבר וראש רשות צריכים להתמודד.
חיים ילין: הנושא השני שהועלה כאן, והוא החשוב, הוא שבכל המשרדים, כל חלוקת התקציבים היא פחות או יותר פארי פאסו לפי גודל המועצה ומספר התושבים במועצה.
חיים ילין: במרכזי חוסן החלוקה היא שוויונית.
חיים ילין: זאת אומרת, לוקחים ארבע מועצות, גם מועצה שיש לה חמישה ישובים וגם מועצה שיש לה 25 ישובים - - -
מרדכי יוגב: לרווחה.
חיים ילין: לכן אמרתי שזה שייך לוועדה הזאת וזה שייך לוועדת הכספים.
מאיר כהן: אני אומר לחבריי ראשי הרשויות כי הייתי שם עשר שנים ואני מכיר את הסוגיה הזאת והיא תמיד תהיה.
מאיר כהן: לכן אני אומר לראשי הרשויות שאנחנו לא חשבים מלווים.
מאיר כהן: כן יש תחומים שאתה יודע שיש כסף צבוע שיגיע ואני לא רואה כל גזבר או כל ראש רשות – לפחות מעוטף עזה, אותם אני מכיר היטב – שיבוא ויגיד שהכסף לא הגיע ולכן הוא לא ייתן כסף לפעילות.
מאיר כהן: אני אומר שהמערכות הן מערכות שלעתים עובדות לאט ולא נכון.
מאיר כהן: עד שנתקן אותן, אם נתקן אותן, הבעיה הזאת תמשיך להתקיים.
מאיר כהן: אני באמת קורא לכל ראש רשות בשעה כזאת לשים את הכסף כי אני מכיר גם את המועצות ויודע שלאף אחת אין חשב מלווה שיכול לשים אקדח מעשן על ראשו של ראש הרשות.
מאיר כהן: באשר לחלוקה.
מאיר כהן: אני יודע שעד לפני שמונה חודשים או קצת יותר, עת עזבתי את תפקידי, היה ברור שהחלוקה למרכזי חוסן תהיה דיפרנציאלית, על פי גודל המועצה.
מאיר כהן: צר לי שלא עשו זאת, כולל הבקשה שלך כאן לטפל בשאלת הריתוק של האנשים.
מאיר כהן: אנחנו סגרנו את זה וצר לי שזה לא יצא לפועל.
מאיר כהן: יש שר חדש ואני משוכנע שהוא יקשיב לזה ויטפל בזה.
מאיר כהן: אין לי כל ספק בכך.
סתיו שפיר: שאלה.
סתיו שפיר: אני מבינה שהתקציב של מרכזי חוסן מחולק על ידי כמה משרדים.
סתיו שפיר: לפי החלטת ממשלה, מיליון שקלים מתקציב משרד הרווחה ו-2.2 מיליון שקלים ממשרד הבריאות.
סתיו שפיר: התקציב הזה כבר הוקצה.
סתיו שפיר: את אומרת שהוא לא מגיע לרשות?
<תמר אורבך אבני: זה לא התקציב הזה.
<תמר אורבך אבני: אני מדברת על חוסן.
סתיו שפיר: אני מדברת על תקציב חוסן.
<תמר אורבך אבני: אתו אין בעיה.
סתיו שפיר: הוא מגיע צבוע ועובר ישירות.
<תמר אורבך אבני: לא דיברתי עליו.
<תמר אורבך אבני: הבעיה שהוא לא דיפרנציאלי.
סתיו שפיר: אבל התקציב השני שאת אומרת שהוא לא מגיע והרשויות יכולות לבחור, על איזה סכומים אנחנו מדברים?
<תמר אורבך אבני: אני מדברת על תקציב יום שאחרי.
<תמר אורבך אבני: מבחינתי, מבחינת הרווחה, יש תקציב שמגיע מרח"ל דרך משרד הרווחה שנקרא תקציב יום שאחרי, ותקציב לפי החלטת ממשלה שמגיע דרך משרד הרווחה.
מרדכי יוגב: אני אומר תודה ליושב ראש ועדת העבודה והרווחה.
מרדכי יוגב: זה כבר דיון שני בעניין עוטף עזה.
מרדכי יוגב: אני גם אומר תודה לחברי חיים ילין שהוא בעצם המחולל יחד אתי כעוזר לו.
מרדכי יוגב: החוסן הוא לבנת יסוד של כל יכולת העמידה של ישובים ואני אומר את זה ממעט ניסיוני במשך חמש שנים כסגן במועצה אזורית מטה בנימין ומאותו בית ספר של פרופסור מולי להט והמקצוענים כאן מבינים.
מרדכי יוגב: אני רוצה לומר יישר כוח לכל העוסקים והעוסקות במלאכה הזאת בשגרה ותחת אש.
מרדכי יוגב: אני זוכר גם את המשבר של מותו של דניאל טריגמן בנחל עוז ואחר כך שני הרש"צים, זאביק עציון ושחר מלמד ואחרים.
מרדכי יוגב: המלאכה הזאת היא מאוד חשובה.
מרדכי יוגב: אני אתייחס לשתי נקודות בלבד כאשר על אחת מהן דיבר חברי חבר הכנסת מאיר כהן.
מרדכי יוגב: התקציב הזה באמת צריך להיות תקציב בשורה תקציבית ולא תקציב לפרק זמן כי יישובי עוטף עזה התמודדו כבר קרוב לשבעים שנים אחורה, ואני זוכר את הסיפורים של הוותיקים בנירים ששמענו בשבעה, את אלה שהתמודדו עם תקופות של מבצע סיני ומלחמת השחרור.
מרדכי יוגב: נדמה לי שזה היה אביו של שחר מלמד שבבית שלו סיפרו האנשים על הנפילות על הפרות.
מרדכי יוגב: יישובי עוטף עזה כנראה יתמודדו ולכן צריך לבוא בדרישה שהתקציב הזה לא יהיה תקציב לפרק זמן כאילו אחריו יהיה שלום אלא יהיה בלי קשר למציאות הביטחונית ולאורך זמן.
מרדכי יוגב: מה יהיה בעזה, אין איש שיודע כרגע, בוודאי לא לטווח הזמן הקרוב.
מרדכי יוגב: התקציב אכן צריך להיות דיפרנציאלי כפי שאמר חבר הכנסת מאיר כהן, פר גודל מועצה, פר ההתמודדויות שהיא מתמודדת אל מול האיומים, יישוביה ומספר תושביה, ועוד מרכיבים חצי אקונומיים או אחרים שנכנסים במפתחות של כל דבר.
מרדכי יוגב: שוב, תודה.
מרדכי יוגב: אנחנו כאן בכמה ועדות מקבילות.
מרדכי יוגב: יש ועדה לא סטטוטורית, הוועדה לזכויות הילד, ואני אלך אליה.
מרדכי יוגב: בהצלחה לכל העוסקים כאן.
אלי אלאלוף: מנחם, תשובות.
<מנחם ווגשל: הבהרה.
<מנחם ווגשל: צריך לעשות כאן חלוקה בין שני תקציבים עליהם מדובר בדיון.
<מנחם ווגשל: תקציב אחד הוא התקציב בו מתוקצבים מרכזי החוסן.
<מנחם ווגשל: אמנם הוא לא בבסיס התקציב, אבל כל שנה מקבלים אותו בלי קשר למבצעים.
<מנחם ווגשל: זה תקציב אחד.
<מנחם ווגשל: התקציב הזה, נאמר כאן, מחולק באופן שוויוני לכל המועצות.
<מנחם ווגשל: התקציב הוא תקציב משרד הבריאות.
<מנחם ווגשל: כל המשרדים מעבירים דרכו לטובת הנושא.
<מנחם ווגשל: התקציב השני עליו דובר כרגע הוא התקציב שניתן כתוצאה ממבצע "צוק איתן".
מאיר כהן: שמונה מיליון שקלים ב-2015 ושמונה מיליון שקלים ב-2016.
<מנחם ווגשל: זה תקציב במשרד הרווחה.
<מנחם ווגשל: אלה שני תקציבים.
מאיר כהן: חשוב לי להבין כי אמרה תמר שהבעיה היא לא התקציב אלא הבעיה היא לעשות בו שכל.
<מנחם ווגשל: אותם חמישה מיליון שקלים עליהם דיברתי, שאנחנו העברנו אותם למשרד הבריאות, חולקו פעם אחת באופן דיפרנציאלי לפי הצרכים - בדקנו את הצרכים שהיו תוצאה של מבצע "צוק איתן", חילקנו את חמישה מיליון השקלים ולפי זה העברנו.
חיים ילין: מרח"ל.
<מנחם ווגשל: אני מדבר על רח"ל כרגע.
<מנחם ווגשל: הכסף הזה כולו הועבר למשרד הבריאות.
עמר בר-לב: שאלה.
עמר בר-לב: חמישה מיליון שקלים מהווים את התקציב השני.
<מנחם ווגשל: התקציב השני.
<מנחם ווגשל: לא השוטף.
<מנחם ווגשל: לא הקבוע.
<תמר אורבך אבני: תוספת.
חיים ילין: זה התקציב התוספתי.
אלי אלאלוף: מי מטפל בשילוב ומי בודק שכל התקציבים האלה מובטחים ומגיעים?
אלי אלאלוף: מישהו עושה את העבודה המסודרת הזאת?
<אסנת לוי: אני רוצה לציין בגאווה פרויקט של המוסד לביטוח לאומי שנעשה בשנת 2006.
<אסנת לוי: בשנת 2006, במלחמת לבנון השנייה, המוסד לביטוח לאומי שאחראי על הטיפול בנפגעי פעולות איבה, הבין שנפגעי החרדה הם נפגעים שקופים ולא תמיד הם מגיעים למצות את הזכויות שלהם.
<אסנת לוי: אנחנו יזמנו פרויקט שאנחנו נותנים לכל מי שמגיע וטוען שהוא נפגע חרדה כתוצאה מפעולת איבה, בלי שהוא יגיש תביעה או יבקש משהו, בשיתוף עם משרד הבריאות נתנו כסף עבור 12 טיפולים פרטניים ללא התחייבות מראש.
<אסנת לוי: את הפרויקט הזה שהתחלנו במלחמת לבנון השנייה, המשכנו כבר באוקטובר 2006 בברזילי ובשדרות.
<אסנת לוי: בתחילת 2008 ירדתי גם למרכזי החוסן בדרום ואני חושבת שטלי יכולה להעיד ולהגיד שבחיים שלי לא בא אלי מישהו וביקש כסף.
<אסנת לוי: אנחנו מממנים את כל הטיפולים.
<אסנת לוי: אם טלי דיברה על 2,608 מטופלים, המימון של הטיפול הוא על חשבון המוסד לביטוח לאומי בלי שאנחנו עושים בירוקרטיה.
<אסנת לוי: עוד יותר הגדלנו לעשות כאשר הגדלנו במהלך הזמן את הטיפול ל-24 מפגשים במקרה הצורך ועכשיו אנחנו בודקים מה קורה עם טיפול משפחתי בקבוצות טיפול כדי לנסות לעזור.
אלי אלאלוף: אנחנו חושבים על המקומות בהם לא עושים את מה שאת אומרת וגם הם שייכים לביטוח לאומי.
חיים ילין: כבוד היושב ראש, שים לב למה שהיא אמרה.
חיים ילין: זאת מערכת של אמון.
חיים ילין: במקום שיש אמון, אין בירוקרטיה כי מאמינים לבני האדם.
חיים ילין: כשלא מאמינים, שמים עוד ועוד ועוד.
מאיר כהן: זאת מערכת של אמון יוצאת דופן בביטוח הלאומי.
<אסנת לוי: אני רוצה לומר שאף פעם לא בדקנו כמה טיפולים הם קיבלו, האם קיבלו ארבעה, שישה, שמונה או 12 אלא שילמנו את כל הסל במלואו.
<אסנת לוי: היו מקומות שהם נתנו מעט יותר והיו מקומות שנתנו פחות וקיבלו יותר, וזה בסדר גמור.
<אסנת לוי: אנחנו שלמים עם הכול.
אלי אלאלוף: אלון שוסטר, ראש המועצה שער הנגב.
<אלון נתן שוסטר: הערה לגבי הדברים האחרונים.
<אלון נתן שוסטר: אני מכיר את ההליכה של ביטוח לאומי לקראת הנפגעים אבל אני רוצה לומר שאחרי 14 שנים, בעקבות עבודה שנעשית – אני מבין שזה המחקר שאתם יזמתם, של כלת פרס ישראל, פרופסור זהבה סולומון – אני מציע לבחון וללמוד היטב את מה שייאמר.
<אלון נתן שוסטר: אני לא מציע להחמיר את הממצאים אבל מאוד יכול להיות שאנחנו מוצאים כאן סעיפים חדשים או סוגי פגיעה שלא היו מוכרים, ואותם שקיבלו - אני חושב שיפה עשיתם ששילמתם בלי חשבון – יתכן שגם הם יוכרו כנפגעי פעולות איבה.
<אלון נתן שוסטר: התפר הזה של בין מי שהממלכה עושה לו – אני לא רוצה להגיד חסד – את הצעד הנכון ואין מוכרות כנפגע פעולות איבה, זה פער גדול מאוד בהקשרים שונים, גם הכרתיים ותפיסתיים וגם כלכליים.
<אלון נתן שוסטר: יש כאן דוגמה מצוינת, אולי הטובה ביותר, לעיקרון שלא מיושם.
<אלון נתן שוסטר: בעוטף עזה יש מציאות חיים כבר 14 שנים.
<אלון נתן שוסטר: אנחנו, כמי שלא נחשב כפלג הפניקיונרי או המתלהם, הפלג המתון מבחינה פוליטית בהקשרים אחרים, בוועדות אחרות של הבית הזה, אומרים שזה כנראה יימשך.
<אלון נתן שוסטר: אם זה ישתנה, זה יהיה נס היסטורי כמו שקורה מפעם לפעם כאשר גם החומה בברלין נופלת וגם האימפריה הסובייטית.
<אלון נתן שוסטר: בינתיים איראן זה פה, דאע"ש זה ליד ואנחנו בסביבה הזאת.
<אלון נתן שוסטר: המסקנות.
<אלון נתן שוסטר: חייבת להיות הטמעה של העיקרון שמה שבבסיס החיים שלנו, כולל בדור הבא, צריך להיכנס לבסיס התקציב.
<אלון נתן שוסטר: זה נראה בעיני בין מגוחך למכעיס שאנחנו צריכים להסביר כל פעם מחדש ולעמוד על פתרונות שהם על כרעי תרנגולת כאשר ברור שבעשור הבא זה מה שיהיה.
<אלון נתן שוסטר: כשזה ישתנה, אתם תודיעו לנו.
<אלון נתן שוסטר: אתם, ירושלים ותל אביב עם הבניינים מתחת לאדמה ומעל האדמה.
<אלון נתן שוסטר: אחרי 14 שנים, הגיע הזמן להכיר בכך שזאת מציאות החיים.
<אלון נתן שוסטר: כך אני ניהלתי אתמול את השיחה שלי עם הבן שלי שמסיים ללמוד, שיבוא לגור אצלנו כי אנחנו רוצים את הילדים תחת המעטה הזה.
מאיר כהן: שמע אותך הבן שלי.
מאיר כהן: הוא שכר שם דירה.
<אלון נתן שוסטר: מצוין.
<אלון נתן שוסטר: כך צריך להיות.
<אלון נתן שוסטר: הדבר האחרון אותו אני רוצה לחדד, נושא צוותי החירום.
<אלון נתן שוסטר: מרכזי החוסן בין שאר הדברים בהם הם עוסקים, זה לא רק טיפול פרטני אלא גם טיפול כהכנה לקראת חירום, התמודדות לקראת חירום וכמובן טיפול אחר וטיפולים קהילתיים.
<אלון נתן שוסטר: כאשר וגשל חצה את הקווים לביטחון, אני מרגיש קצת יותר טוב.
<אלון נתן שוסטר: אני לא בטוח שכל המערכת הממלכתית שלנו סדורה לגבי נושא צוותי החירום בשגרה, אחריות ואימון ובחירום, נושא המימון והצבה של החבר'ה בזמן חירום.
<אלון נתן שוסטר: לגבי התקציב הדיפרנציאלי.
<אלון נתן שוסטר: אני חושב שזה נושא לגיטימי.
<אלון נתן שוסטר: מאחר שאנשיי - ובדרך כלל אלה נשותיי המקצועיות - לא נמצאים, אני מציע שדיון כזה ענייני יתקיים בפורום של כולם.
אלי אלאלוף: אני חייב להזכיר למי שאיחר לדיון כי הודענו שבשעה 11:10 אנחנו מסיימים את הדיון.
אלי אלאלוף: אני מוכן לחרוג חמש דקות, אבל לא שנייה אחת אחר כך.
אלי אלאלוף: אני מתנצל בפני כל המבקשים להתייחס.
אלי אלאלוף: אני אתן אפשרות לכמה מלים בנושא מערכת החינוך ונושא הילדים במערך של חוסן.
<אילן וירצברגר: לגבי נתונים של טיפול בילדים, לשירותים הפסיכולוגיים החינוכיים היו כ-1,500 פניות של ילדים במהלך "צוק איתן".
<אילן וירצברגר: בעקבות "צוק איתן" הגיע תקציב ייעודי שרובו היה ממשרד החינוך וחלקו מרשות החירום הלאומית.
<אילן וירצברגר: טופלו כ-2,600 ילדים כאשר השעות חולקו באופן דיפרנציאלי לפי תהליכי איתור שנעשו ברשויות.
<אילן וירצברגר: בסך הכול היו 24 אלף שעות טיפול כאשר חצי מהם הוקצה לישובים של עוטף עזה.
<אילן וירצברגר: השעות בוצעו על ידי פסיכולוגים ומטפלים באומנות שחלקם גויסו לצורך העניין.
<אילן וירצברגר: כמו כן הוגדלו שעות הייעוץ.