GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעמי מורביה: על כל איש שטח יש 18 אנשים במשרדים.
<משה אלפנדרי: את ממש טועה ומטעה.
אלי אלאלוף: אני מכבד עד הסוף את מי שמייצג את המדינה והוא במדים.
<משה אלפנדרי: אני רוצה לציין שאנחנו במגמה להרחיב.
<משה אלפנדרי: שוטרי שטח שלנו שנפצעים ונמצאים מוגבלים ובשלב מסוים לא מתאימים לתפקיד שטח, בין אם זה קרה בקשר לשירות שלהם בתפקיד ובין אם זה קרה שלא בתפקיד, אנחנו עושים מאמץ עילאי לשבץ אותם בתפקידי מינהלה למרות מספר המכסות המצומצם יחסית של תפקידי מינהלה שיש לנו בארגון.
<משה אלפנדרי: אנחנו רואים בזה חובה מוסרית וערכית לשבץ אותם למרות כל הקשיים והאתגרים שעומדים בפנינו כי צריכים להבין שאותו שוטר גויס למשטרה על תקן של שוטר שטח.
<משה אלפנדרי: במצבים מסוימים, כדי להימנע ממצב בו אנחנו נאלצים לגרוע אותו מהשירות כי הוא לא מסוגל לבצע את התפקיד – בין אם יש לו מגבלה פיזית קבועה, זמנית או נכות כזו או אחרת – אנחנו נאלצים לעשות ניסיון שיבוץ מאוד מאוד עילאי כדי גם לבוא לקראתו וגם למצוא לו תפקיד שיתאים ליכולת שלו בזמן נתון.
<משה אלפנדרי: אנחנו גם יודעים שרוב השוטרים, במיוחד השוטרים הוותיקים, רואים במשטרה כבית.
<משה אלפנדרי: אנחנו מנסים לשמר אותם בתוך הבית ואנחנו עושים מאמץ כן לקלוט אותם בשירות.
<משה אלפנדרי: אני חושב שאנחנו כבר כעת במגמה חיובית וברוח הצעת החוק.
אלי אלאלוף: אני חושב שזאת דוגמה ללמוד ממנה.
אלי אלאלוף: אחת הבעיות היא באמת כאשר אנשים הופכים מסיבות כאלה ואחרות להיות אנשים עם מוגבלות.
אלי אלאלוף: במקרה כזה המערכת בדרך כלל מחפשת דרך להיפטר מהם ואני חושב שזה צריך להיות ציון לשבח.
אלי אלאלוף: אני מצטרף להערה של אילן.
אלי אלאלוף: נעשו הרבה מאוד דברים לגבי אנשים עם מוגבלויות כחובת המדינה ולא רק כסולידריות מובהקת הנדרשת מכל אחד מאתנו.
אלי אלאלוף: אני מציע שלא נזרוק את כל המערכת הקיימת כדי כאילו להתחיל מאפס.
אלי אלאלוף: זאת מערכת שצריכה ללכת ולהשתכלל לאורך זמן בכל החיים.
אלי אלאלוף: כמו שמשפרים את איכות החיים של כל אזרח, זה כולל כל מי שנמצא במערכת עליה כרגע אנחנו מדברים.
אלי אלאלוף: לכן אני רוצה להודות לך, עורך דין אלפנדרי.
<אבי סלומה: הוא לא דיבר על קבלת אנשים חדשים.
אלי אלאלוף: זכותו לשים את הדגש על מה שהוא רוצה.
אלי אלאלוף: כרגע הוא לא קיבל אישור להרצאה כוללת.
אלי אלאלוף: אתה ציינת דברים ספציפיים ואני בטוח שיש לך אפשרות לתת עוד דוגמאות ועוד התייחסויות.
אלי אלאלוף: כל אחד מגביל את עצמו מה שהוא רוצה.
איציק שמולי: אדוני היושב ראש, יש לי הצעה לסדר הדיון.
איציק שמולי: קודם כל, אני כמובן מצטרף להערתך ולהערתו של חבר הכנסת גילאון.
איציק שמולי: אני מציע, אם זה מקובל עליך, אני מניח שיהיו כאן עוד גופים שיבואו ויגידו בצדק מה הם עושים ומה הם עשו עד היום ולמה מטעמים כאלה ואחרים, או מבצעיות השירות וטיעונים כאלה, יש לפטור אותם מהחובה הזאת או להתייחס אליהם בצורה שהיא קצת יותר סלחנית.
איציק שמולי: אני מצפה מכם, מאותם הגופים שבאים ומבקשים מהוועדה הקלה מסוימת מול החובה הזאת, לכל הפחות לבוא לכאן – ואם זה לא אפשרי מבחינת חסיון מידע, לפחות בחדר סגור עם יושב ראש הוועדה והלשכה המשפטית – עם נתונים.
איציק שמולי: אם אתה בא ואומר שאתם כבר היום עושים את הריטואל, זה מבורך מאודד אבל בואו תגידו לנו כמה נעשה ולא רק מה נעשה.
אלי אלאלוף: מקובל.
אלי אלאלוף: תרשמו לפניכם.
אלי אלאלוף: תעבירו אלינו מה שמותר להעביר.
<משה אלפנדרי: אין בעיה.
אלי אלאלוף: כפי שאנחנו יודעים, במדינה הגדרת סוד זה מה שאומרים לאדם אחד בבת אחת.
יואב קיש: אני חושב שבאותו דיון סגור יהיה צריך לדון באותם מקצועות במשטרה ספציפית ולהבין מדוע אותו מקצוע לא מתאים לנושא השילוב.
אלי אלאלוף: נעמי, בבקשה.
<נעמי מורביה: אני יושבת ראש מטה מאבק הנכים ונציגת פורום ארגוני הנכים למשא ומתן עם ממשלת ישראל.
<נעמי מורביה: אני אנסה להצטמצם במילים.
<נעמי מורביה: קודם כל, צר לי, צר לי בכלל על כך שהיינו צריכים להגיע למצב שצריך לחוקק חוק כדי לעשות את הברור ואת המובן מאליו.
<נעמי מורביה: אני הייתי מצפה מהחברה שלנו שמבוססת על ערכי הערבות ההדדית וערכי היהדות להיות קצת יותר מקבלת וסלחנית ולא לחכות לגזרת ממשלה כדי להתחיל לבצע.
<נעמי מורביה: מה שמאפיין את כל הנושא של תעסוקת נכים, ולדעתי זה עלה כאן ולכן אני כל כך רותחת מאז היועץ המשפטי דיבר, מאז היועץ המשפטי של המשרד לביטחון פנים, כי מדובר בכך שזה לא בחצר האחורית שלי.
<נעמי מורביה: זאת אומרת, הכול בסדר, כולם מוכנים, כולם נרתמים וכולם מברכים אבל כשזה יגיע לתכל'ס ולביצוע, אנחנו נשמע את כל התירוצים החל מהכלב אכל לי את שיעורי הבית ועד המורה, לא ידעתי.
<נעמי מורביה: זה יקרה וזה יקרה בדיוק כמו בנושא של הנגשת מוסדות חינוך לאנשים עם מוגבלות.
<נעמי מורביה: בדיוק כך יקרה גם עם התעסוקה.
<נעמי מורביה: אני מרגישה טיפה מפוצלת בדיון הזה כיוון שברור שאנחנו האנשים עם המוגבלות, במיוחד הצעירים בינינו, ואני לא רואה את עצמי רק כנציגת בני השישים אלא אני מדברת על פלח אוכלוסייה החל מגיל 21 עד גיל 35, שזה פחות או יותר שנות התעסוקה האפקטיביות בשוק העבודה הישראלי.
<נעמי מורביה: זה צריך להיות ברור מאליו שאנשים משתלבים בעבודה.
<נעמי מורביה: הבעיה הקריטית, האקוטית והקרדינאלית שאני לא רואה שום פתרון באופק מתמקדת בשני מגזרים.
<נעמי מורביה: האחד הוא המגזר שמעבר לגיל 35 והשני הוא המגזר שכבר יש לו הכשרה והוא כבר בעל מקצוע והוא כבר רכש השכלה אבל מסיבה כלשהי הוא מגיע לעולם הנכות בגיל 35, בגיל 30, בגיל 40, בגיל 45.
<נעמי מורביה: אלה האנשים שמוצאים את עצמם גם כנפלטים מהמערכת ולהיפלט מהמערכת היום זה למצוא את עצמך עם משכנתא שלא משולמת ועוד מיליון ואחד דברים.
<נעמי מורביה: אני חייבת להגיב על דברי היועץ המשפטי של משטרת ישראל.
<נעמי מורביה: במקרה יושב לידי בן אדם שהיה איש שטח במשטרת ישראל במשך 27 שנים.
<נעמי מורביה: ברגע שהוא לקה בנכות, הדבר הראשון שעשו אתו – פלטו אותו, למרות שיש תפקידים במשטרת ישראל בהם לא צריך שתי רגליים ואפשר לעשות אותם גם עם רגל אחד.
<נעמי מורביה: לא תפקידי חקירות.
<נעמי מורביה: אני מכירה חוקרים מבריקים שעושים זאת עם מוחם החריף ולא עם רגלם הקלה.
<נעמי מורביה: הם לא חייבים לרדוף אחרי הגנב.
אלי אלאלוף: אני לא מציע שנרד למקרים פרטיים.
אלי אלאלוף: חופש הדיבור הוא לא שליטה באסיפה הזאת.
<נעמי מורביה: אני מסיימת.
<נעמי מורביה: אני מאוד מאוד מבקשת מכבוד היושב ראש לאפשר לנציג תעסוקת נכים אצלנו להביא מהניסיון שלו.
אלי אלאלוף: יש מספיק גופים שרוצים להתבטא.
<נעמי מורביה: אף פעם אני לא אומרת מילים באוויר.
<נעמי מורביה: הייתי מבקשת לאפשר לו להביא מהניסיון שלו מאחר שהוא זה שיושב בכל הישיבות בשנים האחרונות והוא יודע מה קרה עם התקציבים.
<נעמי מורביה: מדובר על תקציבי עתק שלא נעשה אתם כלום.
אלי אלאלוף: אני מבקש מנציג משרד הרווחה להתייחס.
<אדוארד וייס: אני סגן היועץ המשפטי של משרד הרווחה.
<אדוארד וייס: אנחנו מצטרפים לדבריו של דן אורן ומביעים את נכונותנו לתרום כמה שנוכל.
<אדוארד וייס: למשל בתחום של הגדרת האוכלוסיות יש לנו מה להוסיף כאן כי יש אוכלוסיות ספציפיות שמטופלות על ידי משרדנו וברור שהן צריכות להיות בתוך ההסדר הזה.
<אדוארד וייס: לידי יושבת שלי נורדהיים שממונה על התחום של תעסוקה באגף השיקום והיא תוסיף.
<שלי נורדהיים: אני מנהלת השירות לשיקום מקצועי תעסוקתי במשרד הרווחה.
<שלי נורדהיים: אני שותפה בוועדה הזאת ולכן אני דואגת שיהיה בה את הייצוג הנכון.
אלי אלאלוף: מה זאת הוועדה הזאת?
<שלי נורדהיים: בוועדה שיושבת עם הנציבות.
<שלי נורדהיים: כמובן שאנחנו חושבים שהעסקת אנשים עם מוגבלות הוא הנושא שלנו וכמובן שם אנחנו עושים הרבה מאוד.
<שלי נורדהיים: אני מצטערת שעולים כאן קולות של לא נעשה כלום כי נעשה הרבה מאוד.
<שלי נורדהיים: אני חושבת שגם התיאום בין משרדי הממשלה היום הוא כל כך גבוה, בין משרד הכלכלה, משרד הבריאות וביטוח לאומי.
<שלי נורדהיים: אנחנו עושים כל כך עבודה בתיאום.
<אבי סלומה: הרבה מלל.
<שלי נורדהיים: אני יכולה להעיד על הרבה מאוד שינוי גם באחוזי ההעסקה וזה דבר שהוא לא רק מלל.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת מאיר כהן.
מאיר כהן: רציתי להוסיף מילה לדין ולומר לך, נעמי.
מאיר כהן: הפסימיות הזאת שאת מקרינה לפעמים, עם כל הניסיון שלך, יש כאן הצעת חוק מצוינת.
<נעמי מורביה: היא מצוינת.
מאיר כהן: אנחנו כל הזמן צריכים להסתכל קדימה.
מאיר כהן: נכון שהיו הצעות חוק, נכון שיש בעיה עם נגישות ונכון שלא תמיד הדברים יוצאים אבל צריך רק לברך ולא לצאת עם תחושה שהנה, זאת עוד הצעת חוק שבסוף לא יישמו אותה.
מאיר כהן: יישמו ועוד איך יישמו.
מאיר כהן: אני אומר לך מניסיון שהמוסדות היום הרבה יותר ערים והם מבינים שהם תחת עין בוחנת.
מאיר כהן: אני לא חושב שהצעות החוק האלה תתמסמסנה וחבל שאת אומרת את זה, נעמי, וזה קצת מכעיס אותי כי אני מכיר אותך טוב ואני מרשה לעצמי לומר את זה.
מאיר כהן: אמרתי בבוקרו של היום הזה שצריך לברך על הצעת החוק הזאת, על שתי הצעות החוק.
מאיר כהן: תפקידנו ותפקידו של אלי במקום הזה הוא לעקוב שאכן הדברים יקרו.
מאיר כהן: זה קורה במשרד הרווחה, זה קורה בנציבות, יושבים.
מאיר כהן: יש לנו בעיות אחרות שצריך לפתור אותן, הפלטפורמות שמציעים אנשי העסקים.
מאיר כהן: אני מוצא הרבה מאוד אנשי עסקים שבאים ואומרים שהם רוצים לקבל אנשים עם מוגבלות אבל אין להם כסף להנגיש את המקום ולכן מבקשים עזרה בהנגשת המקום.
מאיר כהן: צריך לחשוב על עוד הרבה דברים אבל זאת עוד לבנה חזקה מאוד וגדולה מאוד בסיפור הזה של הכנסת אנשים עם מוגבלויות למעגל העבודה.
מאיר כהן: נעמי, לפעמים צריך לחייך ולברך.
אילן גילאון: אני מכיר אותה מאז שהיא קטנה ולכן יודע שהדברים שהיא אמרה היום היו שיא האופטימיות.
אלי אלאלוף: תודה לאילן שמחזיר אותנו למציאות.
אלי אלאלוף: נעמי יודעת שיש אליה יחס מיוחד.
<אבי סלומה: אני מסכים עם דבריה של נעמי.
<אבי סלומה: היא אמרה את הדברים בצורה נכונה ואפילו בלשון המעטה.
אלי אלאלוף: אני מבקש מנציג ההסתדרות לומר את דבריו.
<גיא שמחי: אני ממונה על תעסוקת אנשים עם מוגבלות בהסתדרות ומנכ"ל המרכז לעיוור בישראל.
<גיא שמחי: ראשית, אני מברך על הצעת החוק, את היוזמים שלו וחושב שזה שהיוזמות באו מכמה מקומות, התערבבו להן והתחברו להן יחד, זה חשוב.
<גיא שמחי: יש כאן הרבה תמיכה וזה חשוב לנו מאוד.
<גיא שמחי: אני חושב שאחת הנקודות שצריך להתייחס אליה היא שכאשר אנחנו מדברים על ייצוג הולם, למעשה אל לנו להתמקד בייצוג ההולם כהצלחה בתוצאה שאנחנו רוצים שתקרה במדינה שלנו.
<גיא שמחי: הייצוג ההולם שנקבע כאן הוא חמישה אחוזים והוא טוב, אבל בסופו של דבר אנחנו צריכים למקד את התהליך הזה ולהצליח בו, לנצל את הכלים הנדרשים להצלחה וכאשר התהליך הזה יצליח, בסופו של דבר נוכל לקבל באמת את הייצוג הנכון.
<גיא שמחי: אנחנו קרוב לעשרים אחוזים מהאוכלוסייה ואני חושב שהתהליך הזה הוא תהליך חשוב ללמידה של איך אנחנו, האנשים עם המוגבלות, נכנסים לתוך החברה, איך החברה מקבלת אותנו, איך היא יודעת לקלוט אותנו ואיך אנחנו מקבלים את הכלים כדי להיקלט בה.
<גיא שמחי: לנושא הזה של יצירת הכלים, להערכתי – שמעתי כאן שלא צריך תקצוב לחוק – אני מבין, גם מעבודות שנעשו בפורום הבין-מגזרי, שהומלץ שם על תקציב מדינה בנושא של הכנסת אנשים עם מוגבלות לעולם התעסוקה.
<גיא שמחי: אני חושב שצריך לייצר בתוך החוק הזה תכנית מסודרת ומתוקצבת שתוכל להכשיר את האנשים ותוכל להכשיר את הגופים העסקיים.
<גיא שמחי: אנחנו נתקלים בקשיים רבים מאוד של אנשים בגלל חוסר ידע.
<גיא שמחי: אני כבר לא מדבר על דעות קדומות שאנשים חושבים כל מיני מחשבות כמו שלמשל עיוורון הוא מדבק או דברים אחרים.
<גיא שמחי: באמת ובתמים אנשים מאוד רוצים אבל לא יודעים איך לעשות את זה וזה דבר שמהווה חסם מאוד מאוד גדול של מעסיקים שמבינים היום את הפוטנציאל הגדול של הכנסת אנשים עם מוגבלות לתוך עולם התעסוקה.
<גיא שמחי: חשוב מאוד לחשוב בנושא הזה איך מייצרים מערכת שתוכל לתת את הידע ולהכשיר יחד עם משרד הכלכלה ומשרדים אחרים.
<גיא שמחי: בנוסף, חשוב מאוד לשים איזשהו גורם מתכלל שיסתכל על התמונה במבט רחב מלמעלה ויוכל לתכלל את כל הנושא הזה.
<גיא שמחי: זה נכון, ושלי הזכירה את העבודה המשותפת וגם אנחנו רואים את זה, שיש יותר ויותר עבודה משותפת שהיא חשובה ביותר להצלחה של התהליך הזה אבל עדיין אין מספיק תכלול והתכלול הוא מאוד חשוב להצלחה.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין את נוכחותה של חברת הכנסת קארין אלהרר.
יואב קיש: כיוון שאתם בעניין הזה באמת מקדימים את המגזר הציבורי, אני רוצה להבין איך אתם הגדרתם בהסכם שלכם עם המעסיקים את הנושא של אנשים עם מוגבלויות.
אלי אלאלוף: תענה על זה אחרי שחברת הכנסת קארין אלהרר תתייחס.
קארין אלהרר: קודם כל, אני רוצה מאוד להודות לך.
קארין אלהרר: אני יודעת שעשית מאמצים כדי להעביר את החוק הזה וזה שאנחנו דנים בו כבר היום, זה לא דבר מובן מאליו.
אלי אלאלוף: אין לי ברירה אתך.
אלי אלאלוף: הכול צריך להיות בקצב.
אלי אלאלוף: אתמול העברנו במליאה את החוק שלך.
קארין אלהרר: אני מאוד שמחה על המעורבות הפעילה שלך בנושאים המאוד חשובים האלה.
קארין אלהרר: אני רוצה גם לברך את חברי איציק שמולי שהביא את זה עוד בקדנציה הקודמת וגם אותך חברי יואב קיש שהבאת את הנושא הזה והוא באמת על סדר היום שלך.
קארין אלהרר: תראו, אני שומעת כאן כל מיני התחייבויות ותהיות האם זה יעבור ומה יעבור.
קארין אלהרר: לא נעביר את זה, בטח לא תהיה אופציה שזה יהיה קיים.
קארין אלהרר: אני חוזרת עכשיו מדיון עם נציב שירות המדינה בנוגע לייצוג הולם במגזר הציבורי ומצב של אנשים עם מוגבלויות.
קארין אלהרר: אני לא אגזים ואומר שהמצב הוא בכי רע.
קארין אלהרר: אני באמת חושבת שבאוכלוסייה של אנשים עם מוגבלויות, יש אנשים מוכשרים ואיכותיים שיכולים לא רק להועיל לעצמם אלא גם להועיל למדינת ישראל וראוי שהחוק הזה יעבור ויתוקצב.
קארין אלהרר: אם מישהו חושב שחוק כזה שדורש הנגשות ודורש ליווי ומעטפת יכול להיות משהו לא מתוקצב, הוא כנראה לא התכוון להעביר את החוק הזה אלא הוא התכוון להעביר משהו אחר, הוא התכוון להעביר הצהרה.
קארין אלהרר: מדינת ישראל כבר הייתה במקום של ההצהרה.
קארין אלהרר: 1998, נחקק חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות.
קארין אלהרר: נעה בוודאי זוכרת את כל התהליך הארוך והמייגע.
קארין אלהרר: כבר אז הייתה הצהרה גדולה ויפה שאנשים עם מוגבלויות הם חלק מהחברה ושצריך לשלב אותם גם בתעסוקה.
קארין אלהרר: ברבות השנים הבנו שלשלב בתעסוקה כאמירה זה נחמד ויפה, אבל אם אנחנו לא נעשה דברים אופרטיביים לרבות חקיקה ספציפית, זה לא יעבוד.
קארין אלהרר: לכן אני קוראת לכל המשרדים הממשלתיים לתת יד למאבק הזה.
קארין אלהרר: זה מאבק.
קארין אלהרר: זה לא משהו שבא באופן טבעי, לצערי.
קארין אלהרר: זה מאבק קשה וארוך ואנחנו צריכים כולם – גם המשרדים הממשלתיים, בוודאי משרד האוצר – לתקצב את הדבר הזה כדי שבאמת יום יבוא, הלוואי, ונוכל לבוא ולומר שגם אנשים עם מוגבלויות ישתלבו בחברה לרבות בתחום התעסוקה.
אלי אלאלוף: גיא, אתה רוצה לענות לשאלה של יואב קיש.
<גיא שמחי: אני מחזק מאוד את הדברים.
<גיא שמחי: הנושא של ההגדרה הוא אחד הנושאים – אתם תיתקלו בזה – המורכבים ביותר משום שאם תשאל אדם אחד אם הוא אדם עם מוגבלות, התשובה הוא סובייקטיבית וקשה מאוד להגדיר מבחוץ גם כאדם עם מוגבלות, מי הוא אדם עם מוגבלות.
<גיא שמחי: אנחנו עדיין לא סיימנו את הנושא הזה.
אלי אלאלוף: זה יותר אובייקטיבי מאשר סובייקטיבי.
<גיא שמחי: עדיין כדי להחליט מי יכול להיכנס לתוך מסגרת או לא, ההחלטה היא קשה ומורכבת.
<גיא שמחי: אני חושב שהרעיון הכללי, לפחות בתחילתו של תהליך כזה, הוא לקדם, כפי שנאמר קודם, בהתחלה את האנשים עם המוגבלות המורכבת יותר.
<גיא שמחי: גם כאן זאת שאלה סובייקטיבית אבל עדיין אני חושב שהכיוון או האופן בו צריך להתייחס, לפחות בשלב הראשון, הוא אל האנשים עם מוגבלות מורכבת יותר ולייצר בחינה של התהליך תוך שנה מתחילתו.
<גיא שמחי: ביחס למה שאמרתי קודם, אני חושב שאם נצליח בתהליך הזה ביחד כולנו ונבין שאנשים עם מוגבלות באמת יכולים וטובים, בסופו של דבר התפיסה תשתנה ולא נצטרך את החוק הזה.
אלי אלאלוף: הלוואי.
<ניצן אלמוג: אם אפשר להוסיף עוד התייחסות קצרה.
<ניצן אלמוג: גם אני מההסתדרות.
<ניצן אלמוג: אני אחראית תחום תעסוקת אנשים עם מוגבלות בהסתדרות.
<ניצן אלמוג: אנחנו כמובן מברכים על ההצעה.
<ניצן אלמוג: יחד עם זאת, אחד הנושאים החשובים ביותר הוא באמת הכלים לביצוע.
<ניצן אלמוג: לצערי היום בשירות המדינה אנחנו נתקלים בהרבה מאוד קשיים בהעסקה של אנשים עם מוגבלות ועלו כבר קולות שהרבה פעמים האנשים האלה נפלטים מהמערכת.
<ניצן אלמוג: הוראות התקשי"ר ממש מכוונות למקום הזה ונדרשת בעצם הגדרה ושינוי של הוראות התקשי"ר והתקנה של תקנות שבאמת יגדירו את נושא ההתאמות כי התאמות הן מה שהופך אדם עם מוגבלות להיות יצרן.
אלי אלאלוף: אנחנו נשמח לקבל מכם בכתב התייחסויות לנושאים שאת מעלה, לקשיים שאת מגלה בדרך.
אלי אלאלוף: אנחנו נשמח במקביל לטפל בזה בשם הוועדה.
אלי אלאלוף: תודה רבה על ההערה.
אלי אלאלוף: תבינו שהדיון הזה לא יסתיים היום אלא יימשך גם בתקופה בה אנחנו מגלגלים את החוק לקריאה טרומית, ראשונה וכולי.
אלי אלאלוף: לכן יהיו עוד דיונים ונוכל להתייחס בהתאם לכך בהגשת החוק אותו אנחנו מקדמים אופטימלית כבסיס לחוק שאמור להשתנות עם הזמן, אם באמת ההתפתחות היא אדירה.
אלי אלאלוף: אחת הנקודות שאני חושב שנתקלתי בתפקידי הקודם היא כל נושא הפיקוח הטכנולוגי למכשירים המתאימים לאוכלוסיות עם מוגבלויות שמשרד המדע והטכנולוגיה לא מתייחס במחקרים שלו בעידוד ההשקעות שלו לנושא הזה.
אלי אלאלוף: זה משרד שיגיד שאין לו מספיק אמצעים, אבל ודאי לנושא הזה הוא בכלל לא שחרר אמצעים.
אלי אלאלוף: נציגת משרד הבריאות.
<ורד מדמון קויתי: אני מנהלת אגף משאבי אנוש במשרד הבריאות ואני מייצגת את כל מערכת הבריאות הממשלתית וגם תכנון כוח אדם בכלל מערכת הבריאות.
<ורד מדמון קויתי: אני רוצה לומר שאנחנו מאוד תומכים בהצעת החוק ואנחנו כן חושבים שצריך שיהיה יעד כי אם אין יעד, אין לאן לכוון.
<ורד מדמון קויתי: אנחנו חושבים שחוץ מהנושא האישי של הנכים וחוץ מהנושא של הצמיחה של המשק, זה גם חשוב לצמצום פערים.
<ורד מדמון קויתי: לנו חשוב שהאנשים האלה יהיו בתפקידי ליבה ובתפקידים שהם משפיעים ויש לנו תכנית בנושא הזה.
<ורד מדמון קויתי: אנחנו עושים הרבה מאוד פעולות בנושא של נכים עם מוגבלות נפשית.
<ורד מדמון קויתי: מה שמאוד חשוב לי לציין אלה כמה דברים חשובים.
<ורד מדמון קויתי: קודם כל, לגבי 45 משרות, אני כבר אומרת כאן שכל המשרות הפנויות, אני מתחייבת לאייש אותן ושייתנו אותן למשרד הבריאות.
<ורד מדמון קויתי: יש לנו 34 יחידות שטח.
<ורד מדמון קויתי: רק לפני שבועיים הגשתי בקשה לשש משרות בתפקידי ליבה ובתפקידים בהם מכהנים כלל האנשים, לא תפקידים ייחודיים לנכים.
<ורד מדמון קויתי: אנחנו לא רוצים אותם בשוליים אלא אנחנו רוצים אותם בתוך הצוותים הרגילים ובתוך תפקידים של כלל העובדים.
אלי אלאלוף: ההערה, עם חיוך, היא רצינית.
<ורד מדמון קויתי: הערה מאוד מאוד רצינית.
<ורד מדמון קויתי: לי אמרו שאני מקבלת משרה אחת.
<רינה צזנה: במסגרת כל המשרות שמשרד הבריאות מפרסם, אין כל בעיה לסמן משרה שמיועדת לאדם עם מוגבלות.
<ורד מדמון קויתי: זה יותר בעייתי.
<ורד מדמון קויתי: אני מצטערת, אני חייבת להגיד את זה.
אלי אלאלוף: תאפשרי לה להשיב.
<רינה צזנה: 45 משרות הבטחתי ואנחנו נביא התחייבות.
<רינה צזנה: זה היה ביחד עם משרד האוצר, למי הן מחולקות ואיך הן מחולקות.
<רינה צזנה: התחייבתי שאני אביא לכאן.
<ורד מדמון קויתי: היום יש לנו קושי לזהות את האוכלוסייה הזאת בקרב העובדים, גם כי יש חסיון ואתה לא יכול לשאול את העובד אם הוא נכה והעובד לא חייב לדווח על כך.
<ורד מדמון קויתי: אז יש לי בעיה לאתר ולדעת כמה פער יש לי.
<ורד מדמון קויתי: אני מאוד שמחה שיש כאן חברי כנסת שתומכים בנושא הזה של תקצוב.
<ורד מדמון קויתי: כשרוצים לעשות שינוי, חייבים לתקצב.
<ורד מדמון קויתי: ספציפית למשרדי הממשלה, אפילו תנו איזו מכסה של משרות, לא 45 משרות מעתה ועד עולם אלא 45 משרות שכל הזמן ישתרשרו, כמו שעושים לצוערים.
<ורד מדמון קויתי: נכנסים לשירות, נותנים להם שנתיים לתפקידים עם כישורים מתאימים, לא סתם תפקידים, מגייסים את האוכלוסייה המתאימה ואחרי שנתיים יש להם הזדמנות להתמודד על תפקידים אחרים והמשרות הללו מתפנות לקבוצה חדשה.
<ורד מדמון קויתי: כך אפשר יהיה לאורך זמן לייצר את השינוי.
<ורד מדמון קויתי: תודה.
אלי אלאלוף: דקה לפני התכנסות הוועדה, העזתי להזמין את יעל נחמיאס מהג'וינט, שעומדת יחד עם רענן דינור ביוזמה, מיזם של שילוב מערכות בקרב אוכלוסיות עם מוגבלויות.
אלי אלאלוף: יעל, בבקשה ותודה שהגעת לדיון.
<יעל נחמיאס: תודה על ההזמנה.
<יעל נחמיאס: אני מצטרפת לכל הברכות ולדברים היפים שנאמרו כאן לקידום החוק.
<יעל נחמיאס: אני מוכרחה לציין שבתום הקדנציה הקודמת הנושא של אנשים עם מוגבלות קיבל תנופה אדירה בראשותו של שר האוצר לשעבר וכולנו הרגשנו את זה.
<יעל נחמיאס: כולנו, אלה אותם משרדי ממשלה שיושבים כאן.
מאיר כהן: איך קראו לו?
<יעל נחמיאס: יאיר לפיד.
אילן גילאון: אל תזכיר את שם השם במפורש.
אלי אלאלוף: אפשר.
אלי אלאלוף: נציג יהדות התורה לא כאן.
<יעל נחמיאס: התרומה הישירה הייתה גם בהגדלה של ייצור הולם בשירות לאומי שזה היה ממש בשוליים וקיבל תנופה אדירה.
<יעל נחמיאס: אני מקווה שהשנה אנחנו נראה את התוצאות.
<יעל נחמיאס: משרדי ממשלה - משרד הכלכלה ומשרד הרווחה - תוקצבו ממש ברגע האחרון לצורך קידום תכניות.
<יעל נחמיאס: אני הייתי מאוד רוצה שהתנופה הזאת תמשיך וכמו שאני רואה כאן, יש נכונות להמשיך את התנופה הזאת.
<יעל נחמיאס: אני רוצה להדגיש כמה דברים חשובים ולומר שבאמת ללא שותפות הדברים האלה לא יקרו.
<יעל נחמיאס: צריכה להיות נכונות ושותפות של כולם כדי להאמין באותה דרך ולקדם.
<יעל נחמיאס: אני רוצה לומר שני דברים בהקשר של היישום.
<יעל נחמיאס: זה נכון שכאשר יש חוק והוא לא מתוקצב, קשה מאוד ליישם אותו עם כל הרצון הטוב של כולם.
<יעל נחמיאס: אני רוצה לומר ששני דברים חשובים צריכים לקרות כאן.
<יעל נחמיאס: האחד, הוזכר הצוות של עתידים בנציבות.
<יעל נחמיאס: הייתי מאוד שמחה שיוקם צוות דומה של עתידים, בדיוק כמו שתואר כאן ואני לא רוצה לחזור על הדברים, ולקחת את הנושא של אנשים עם מוגבלות במתכונת הזאת כדי באמת לשחזר ולמחזר ולקדם אותם לתפקידים משמעותיים שיכולים גם לשפר את השירות הציבורי.
<יעל נחמיאס: הם יכולים לתרום המון לשיפור השירות הציבורי.
מאיר כהן: עתידים מבחינת הכשרות.
מאיר כהן: להכשיר אותם מראש.
<יעל נחמיאס: יש תכנית עתידים.
מאיר כהן: אני יודע מה זה.
<יעל נחמיאס: זה בדיוק זה.
<יעל נחמיאס: אני אומרת שהנציבות היא הגוף המתכלל מבחינת כוח אדם והוא צריך לעשות את זה.
<יעל נחמיאס: הגוף השני שצריך לתכלל את העבודה, וכאן אנחנו מובילים ביחד במשרדי הממשלה, הוא משרד הכלכלה יחד עם כל משרדי הממשלה, יחד עם נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
<יעל נחמיאס: כשאנחנו מדברים על תקצוב, אנחנו מדברים על תכנית חומש.
<יעל נחמיאס: דפנה ואני ישבנו אתמול עם נציגי האוצר והאמירה של נציגי האוצר הייתה שמשרדי הממשלה צריכים לשים את הנושא בסדר עדיפות גבוה כדי שזה יקרה.
<יעל נחמיאס: אני כאן יוצאת בקריאה לאותם משרדי ממשלה – גם רווחה, גם בריאות, גם חינוך, גם משפטים, כל אותם משרדים - שישימו את הנושא הזה בסדר עדיפות גבוה עכשיו בדיוני התקציב כי זה מה שייתן ביטוי תקציבי ליישום החוק הזה.
<יעל נחמיאס: הדבר הנוסף שלא שמעתי לא את דפנה ולא את נציגת הנציבות, אבל אני רוצה להזכיר אותו.
<יעל נחמיאס: הקמנו יחד עם משרדי הממשלה ונציבות שוויון זכויות אתר שנקרא עבודה נגישה.
<יעל נחמיאס: אני לא יודעת אם דפנה הזכירה אותו.
<יעל נחמיאס: יש שם 600 משרות פנויות.
<יעל נחמיאס: קדימה.
<יעל נחמיאס: כל אחד מכם מכיר לפחות כמה מקרים.
<יעל נחמיאס: תדאגו שאנשים ייגשו.
<יעל נחמיאס: אנחנו לא רואים שהמשרות נעלמות מהאתר.
<יעל נחמיאס: יש 600 משרות.
<יעל נחמיאס: קדימה, אתם יכולים לקדם את הנושא הזה גם משם.
<יעל נחמיאס: תודה.
אלי אלאלוף: הדובר האחרון, יש לו דקה, אנחנו חייבים אותו בגלל האור בחדר, נציג חברת חשמל.
<עופר קרן: שלום לכולם.
<עופר קרן: אני ממונה העסקה רב-גונית בחברת החשמל.
<עופר קרן: חברת החשמל כבר הלכה כמה צעדים קדימה בנושא הזה ואנחנו מובילים את התחום כבר מספר שנים.
<עופר קרן: אנחנו היום כבר במקום שאנחנו מלמדים ארגונים אחרים להיכנס לכל התחום הזה.
<עופר קרן: אני רוצה לדבר בקצרה על מספרים.
<עופר קרן: חברת חשמל מונה 12,800 עובדים מתוכם רק 25 אחוזים הם עובדי משרד ומטה.
<עופר קרן: יש לנו קרוב ל-300 עובדים עם מוגבלות בשני מסלולים עיקריים, האחד הוא של משרות צבועות שבהנחיית הדירקטוריון והמדיניות שלו הגענו לקליטה של תשעים אנשים עם מוגבלות קשה מאוד כאשר מדובר על מעל שישים אחוזי נכות, ועוד קרוב ל-180 עובדים שיש להם נכויות קשות אבל קצת פחותות משישים אחוזי נכות.
<עופר קרן: אני חושב שצריך ללכת עם הצעת החוק עוד קדימה ולקבוע שכל חברה ציבורית שמחויבת לחוק המכרזים ומעסיקה התקשרויות עם כל מיני חברות אחרות, לקבוע שגם הן יהיו מחויבים להעסיק אנשים עם מוגבלות ולעמוד בדרישות החוק.
<עופר קרן: כך נוכל לסחוף עוד ארגונים ועוד חברות פרטיות או מה שלא יהיה.
<עופר קרן: צריך לראות את כל הנושא של הנגישות ולהפריד אותו.
<עופר קרן: כאן דיברו על נושא הנגישות.
<עופר קרן: נושא הנגישות, חברה שנותנת שירות ציבורי או קבלת קהל במשרדים ממשלתיים, היא מחויבת לעשות את הדברים האלה ולא זאת המטרה.
<עופר קרן: המטרה שצריך באמת לשים את הדגש על נגישות, על הנגשה לאנשים עם מוגבלות.
מאיר כהן: יש הבדל בין להנגיש לבין מרחבי עבודה נגישים.
<עופר קרן: נכון.
<עופר קרן: צריך להדגיש את זה כי כאן יכול להיות שאנשים קצת התבלבלו.
<עופר קרן: צריך ממש לדייק בדברים האלה.
<עופר קרן: אנחנו אצלנו מינינו אישה שהיא עם מוגבלות ולה יש את כל ההכשרות לנושא הנגישות.
<עופר קרן: היא ממונה על נגישות בחברה.
<עופר קרן: זאת אומרת, אנחנו הולכים כמה צעדים קדימה.
<עופר קרן: בעתיד, אם תרצו, נוכל להציג כאן את כל התהליך שאנחנו עושים בחברת החשמל, תהליך מסודר עם אנשי רווחה ואנשי מקצוע, פסיכולוגיה ארגונית, כי זאת לא חכמה רק לקלוט את האנשים אלא צריך לטפל בהם וצריך לטפל במנהלים שקולטים, להנחות אותם ולהדריך אותם כדי שהקליטה תהיה טובה, נעימה ומוצלחת.
<עופר קרן: אנחנו חייבים לייצר כאן סיפורי הצלחה על מנת לסחוף את כולם.
אלי אלאלוף: תרשו לי שניים-שלושה משפטי סיכום.
אלי אלאלוף: אתם מרגישים שיש כאן מחויבות של מספר גדול של חברי כנסת, גם מהכנסת הקודמת וגם מהכנסת הנוכחית ואנחנו נעשה הכול כדי שהחוק הזה יתגלגל וכמה שיותר מהר.
אלי אלאלוף: אני מזהיר מראש גם את האוצר, זה יעלה כסף.
אלי אלאלוף: זכותו של האוצר לאשר דיון ולהזהיר, אבל אנחנו יודעים את המציאות והמציאות דורשת אמצעים.
אלי אלאלוף: כל מה שייעשה לפי החוק, לא יחליף את הרוח של המדינה שלנו ושל החברה שהיא מחויבת לכל אחד מאזרחיה.
אלי אלאלוף: לכן הנושאים של סולידריות, התמודדות עם הדעות הקדומות המטורפות - החברה חייבת לדעת להתמודד עם הנושא הזה וכך גם כל אחד מאתנו.
אלי אלאלוף: אני רוצה שנדע את זה.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים להודות לכל מי שהשתתף בדיון.
אלי אלאלוף: אני מתנצל שחלק מהאנשים לא יכלו להתייחס מפאת קוצר הזמן אבל אנחנו ניתן להם להתייחס בדיון הקרוב שנקיים.
אלי אלאלוף: הכול רשום והכול שמור כאן.
אלי אלאלוף: אנחנו ניתן לכם את רשות הדיבור בדיון הבא, בתחילת הדיון לפני שנפתח אותו לשאר הקהל.
אילן גילאון: שלום חברים, מכבד אותנו בנוכחותו יושב ראש ועדת העבודה והרווחה חבר הכנסת אלי אלאלוף.
אילן גילאון: אני מתכבד לחדש את פעילות הוועדה בדיוק מאותו מקום שעצרנו בפעם הקודמת עם הרוגז והעצבים שהיה לנו בפעם הקודמת, כי אנחנו עושים כל מאמץ כדי להנגיש את מדינת ישראל בתאריכים שנקבעו לנו, אדוני היושב ראש, אבל משרדי הממשלה, ותיכף אומר מי במיוחד, מעכב את העבודה הזאת.
אילן גילאון: אנחנו היום טחנת קמח שאין לה חיטה לטחון, אנחנו רוצים לטחון יותר מאשר החיטה מגיעה אלינו.
אילן גילאון: אני רוצה להזכיר לכולם, כאמור, שאנחנו אמורים לסיים את ההנגשה, לא את התקנות, את התקנות אנחנו אמורים לסיים עוד מוקדם מאוד, והרי התקנות לא מסתיימות לעולם.
אילן גילאון: אני רוצה שיהיה ברור, כל פעם שיש התחדשות, כל פעם שהטכנולוגיה מתפתחת אנחנו שוב ושוב כותבים תקנות ומתאימים את עצמנו – איך אומרים - השמים הם גבול, וגם את השמים אנחנו צריכים להנגיש, אין פה שום ספק, כאשר התפיסה פה בשולחן הזה היא תפיסה שהנגישות היא למעשה תכלית הכול, והיכולת שלנו היא לאפשר לכל פרט בחברה הזאת להגיע למטרה שלו בצורה מכובדת ועצמאית ככל שניתן בלי מגע יד אדם, ואדם יכול לעשות את זה בצורה מכובדת ועצמאית ככל הניתן.