GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ערן טמיר: דבר שני, גם אם יש דברים שנשארו פתוחים, אני מכיר את המטריה, מדובר על שתי סוגיות שבעצם יש הערה עקרונית אחת, אפשר בישיבה אחת קצרה היום בערב לסגור את זה, ומחרתיים להגיש את זה בחזרה, זה תקנות שכבר אושרו, העיקר שהתקנות האלה כבר נסגר - אין סיבה לחכות עם זה בסוף הכנס, אנחנו יכולים להעביר את זה בזמן הקרוב.
אילן גילאון: אותו נייר יכול לצאת ולעבור, עכשיו יש מכשור כזה בטכנולוגיה מהירה מאוד לעניין, אנחנו מצפים לראות את זה דחוף מכולם מבחינתנו - תרשום לעצמך.
<ערן טמיר: אני מדבר בלשון זהירה.
<עופר לוי: לגבי החושי – התקנות שוחררו שוב למרות שהן היו בשלב מאוד מתקדם על רקע ידוע להתייעצות.
<עופר לוי: אני באופן אישי העברתי אותם, וספגנו הרבה שינויים.
אילן גילאון: תסלח לי זה שאני אומר לך את זה, אתה בדיוק נמצא שלב אחד לפני שאתה אומר לי שאנחנו נקים ועדה.
<עופר לוי: לא, אין בכלל צורך להקים ועדה.
אילן גילאון: להקים ועדה זה דיבור.
<עופר לוי: אין לי כוונה להקים וועדה, המטרה הייתה שהתקנות האלה באמת תצאנה, אך מסתבר שיש ארגונים שאנחנו שלחנו את התקנות שוב להתייעצות איתם שיש להם אי אלו הסתייגויות והערות.
<בלהה ברג: אני בכל זאת רוצה להתייחס.
<בלהה ברג: אני עו"ד בלהה ברג, נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
<בלהה ברג: אני מבקשת להתייחס לזה שהתקנות האלה הופצו לפני מספר שנים.
<בלהה ברג: התקבלו הערות, היה משא ומתן ממושך לגביהן, הייתה שאלה מסוימת מול האוצר, ולמרות זאת הוחלט שהתקנות יוגשו בכנסת הקודמת, אני לא מבינה למה זה לא מוגש עכשיו לאלתר?
אילן גילאון: זה נאמר והוא שמע והכול רשום בפרוטוקול, אנחנו גם נפעל בדרכים אחרות מול המשרד ומול השר.
מאיר כהן: עופר, עד כמה אתה נחוש שאתה מקבל דברים כאלה, ומחזיר, ואומר להם אם זה הבהרות, אתה קוצב את זה בזמן?
<עופר לוי: בוודאי.
מאיר כהן: מה קורה כשלא עומדים בזה?
<עופר לוי: מי שלא – עם ההפצה נרשם בתיקיה שמי שמעדיף שלא להשיב במסגרת הזמן נחשב כאילו מסכים, אז אני לוקח בחשבון שארגון כלשהו - - -
מאיר כהן: אז למה זה לא עלה בכנסת הקודמת?
<עופר לוי: אני אסביר לך.
<עופר לוי: התקנות באמת היו ממש בשלב הסופי לפני הגשה לוועדה, אבל על הרקע הידוע הוחלט - - -
מאיר כהן: מהו הרקע הידוע, סליחה?
<עופר לוי: על רקע התפזרותה של הכנסת ה-19.
<עופר לוי: בסופו של דבר אני כמי שמייצג את המדינה, מבקש להיעזר בארגונים שמייצגים את האנשים שהתקנות האלה אמורות לשרת אותם.
<עופר לוי: לי יש אינטרס, אני מתאר לעצמי בדיוק כפי שלארגונים האלה לקדם את התקנות.
<עופר לוי: כשאני מבקש מהארגונים האלה להיעזר בארגונים האלה, כי כל הכוונה שהתקנות האלה תותקנה כדי לשרת את הציבור, אני נעזר בידע המקצועי של כל אחד מהארגונים האלה.
<עופר לוי: לכן, גם אתה, למרות שהתקנות עמדו לפני ההגשה לוועדה, התקנות הופצו שוב אל הארגונים מתוך תקווה שאחד ארגון שיש לו במה לסייע שיסייע, ארגון שאין לו במה לסייע שלא יסייע.
אילן גילאון: שאל אותך חבר הכנסת כהן כמה זמן הסכמה?
<עופר לוי: מסגרת הזמן שנקצבה היא לעוד שבועיים.
<עופר לוי: בתום מסגרת הזמן הזו אנחנו ניכנס את כל אלה שהביעו הסתייגויות, העירו הערות, נכנס אותם אצלנו במשרד כמובן בכפוף ללו"ז של כל אחד מנציגי הארגונים האלה, אנחנו נגיע לנוסח מוסכם, תקוותי שלאחר שיהיה הנוסח המוסכם הזה יוגש לאוצר.
אילן גילאון: אני רוצה לעבור למשרד החינוך.
אילן גילאון: אני מסביר שוב.
אילן גילאון: כרגע זה דיווח של משרדים הנקובים של תקנות שלא הגיעו לכאן.
אילן גילאון: דני, פה זה כמו טחנת קמח, אנחנו מקבלים חיטה מהמשרדים, אנחנו צריכים לטחון אותה, להחזיר אותה למשרד לחתימה.
דניאל עטר: בדקות שאני יושב פה זה נראה לי טחנת מים.
אילן גילאון: ולמה הדיון הזה מתקיים כי אין לנו חיטה, כל התקנות שצריכות להגיע לפה לפי הסדר הנ"ל הן לא פה.
אילן גילאון: חלקן כבר יצאו מאתנו לשם לחתימה ולחזור לכאן ולא חזרו, זה מכריח אותם לדון מחדש על הכול בגלל התאבדותה ללא עת של הכנסת הקודמת.
אילן גילאון: כרגע אני מבקש לדעת למה כדי שאנשים יידעו שהם גם אחראים ללוח הזמן שמדברים עליה כאן.
אילן גילאון: אין לנו כמובן אישית נגד אף אחד כלום, וכל אחד יודע.
אילן גילאון: אנחנו לא מתעמתים עם אנשים שהם בדרג הפקידותי, יש לנו בעיות פוליטיות שבסופו של דבר נממש אותן באופן פוליטי זה ברור לגמרי.
אילן גילאון: משרד החינוך, בבקשה.
<אילן שי: עו"ד אילן שי ממשרד החינוך.
<אילן שי: הגענו לסיכום תקציב עם האוצר על תקנות תקצוב.
<אילן שי: לגבי תקנות נגישות פרטנית משרד החינוך הגיע עם משרד האוצר לסיכום תקציבי ביחס לתקצוב של תקנות נגישות פרטנית.
<אילן שי: מדובר – חבר הכנסת אלאלוף ציין את זה בתחילת הדיון על קרוב למיליארד שקל ב-7 השנים הקרובות.
<אילן שי: המכתב לשר האוצר לאשר את הנוסח של התקנות יצא.
<אילן שי: ברגע שנקבל את האישור של שר האוצר, את החתימה של שר האוצר על אישור התקנות, נעביר אותן לוועדה.
אילן גילאון: יש לך את המכתב אל שר האוצר?
<אילן שי: את המכתב לשר האוצר יש לי אותו במייל.
דניאל עטר: אני יכול לקבל פירוט לגבי מה שהוא אמר?
דניאל עטר: אני מניח שאם דובר פה על סכומים של מיליארד שקל -
<אילן שי: מדובר על תוספת תקציב.
אילן גילאון: מבקשים שתעביר לוועדה, זה עוזר לנו, כדי לבוא בטענות לשרים לאחר מכן.
דניאל עטר: מדובר בבסיס התקציב על תוספת של 135 מיליון שקלים לשנה לצורך מימון התקנות, זאת העלות.
מאיר כהן: מה היה בסיס התקציב?
<אילן שי: תוספת של 135 מיליון שקלים בשנה לצורך התקנות - - -
מאיר כהן: מה היה בסיס התקציב לגבי הנגשה?
<אילן שי: היה 15 מיליון בשנה בעקבות התקנת התקנות זה יגדל ב-135 מיליון בערך.
אילן גילאון: רק בתור רקע, מאיר, שתבין – הם הגיעו לאיזושהי פשרה בזמנו לגבי ההנגשה הפרטנית, זאת אומרת, שרק במקרה ויש שימוש במקום הקמפוס לא מונגש לכל הפונקציות שלו.
אילן גילאון: יש הנגשה, ברגע שיש משתמש בניגוד לכל הנגשה אחרת שהיא צריכה להיות מראש כאן היא קורית בדיעבד בגלל מוסדות החינוך הרבים כל כך שצריך להנגיש והתקציב - - -
דניאל עטר: כשאתה אומר הנגשה, אתה מתכוון אך ורק להנגשה פיזית או שזה כולל את כל עולם התוכן?
אילן גילאון: פיזית, קוגניטיבית, נפשית, שלושת התחומים האלה.
אילן גילאון: זה הפיזית - שהיא חושית והנגשה קוגניטיבית, והנגשה נפשית, אלה שלושת הקטגוריות בכל תחומי החיים.
מאיר כהן: זה חדרים אקוסטיים.
אילן גילאון: אחרונים משרד הפנים.
אילן גילאון: סליחה, מוסדות להשכלה גבוהה.
<אילן שי: בשל העובדה שהכנסת הקודמת התפזרה צריך להגיש מחדש לשר האוצר.
<אילן שי: המכתב לשר האוצר ביחס לתקנות נגישות של מוסדות להשכלה גבוהה ותקנות נגישות של מוסדות תורניים ייצאו בימים הקרובים.
- אהרונוף: אני עו"ד מארגון "בזכות", רק שאלת הבהרה למשרד החינוך.
- אהרונוף: האם התקנות תוקצבו על סמך הנתונים הקיימים במערכת, או על סמך הצרכים של התלמידים, ואני אסביר למה כוונתי ואני אתן דוגמה.
- אהרונוף: ידוע לכם שיש 3,000 ילדים עם עיוורון כדוגמה במשרד החינוך, היום רק 1,200 מהם מקבלים את ההתאמות והאביזרים הדרושים להם, כאשר מתוכם גם חסרים לכם 200 ערכות לשנת הלימודים הבאה.
- אהרונוף: האם התקציב חושב גם על סמך 1,700 הנותרים שהיום לא מקבלים שום אביזרים טכנולוגיים?
<אילן שי: אני אתקן נקודה אחת.
<אילן שי: מדובר על 3,000 תלמידים לקויי ראייה, חלקם עיוורון, חלקם ליקויי ראייה, וכן, החישוב התקציבי נעשה ביחס לכולם, לכל התלמידים הללו.
אילן גילאון: תודה על השאלה ועל התשובה.
<שמעון פרג': אפשר שאלה בבקשה.
<שמעון פרג': אני לא הבנתי רק דבר אחד.
<שמעון פרג': דיברו כאן על תקציב למשרד החינוך, מהיכן התקציב הזה מגיע, ולמה זה לא מגיע למשרדים אחרים לצורך התאמות?
אילן גילאון: להיכן כל תקציב לכל משרד מגיע?
<שמעון פרג': לא, השאלה אם היה תקציב ייעודי רק להתאמות?
אילן גילאון: כן, התשובה היא נכון.
אילן גילאון: יש תקציב לא להתאמות, התשובה היא להתאמות ולהתאמה פרטנית, זה התשובה.
אילן גילאון: אני לא מבין את השאלה, איך בכלל, זה משרד ממשלתי, הוא מקבל תקציב, הוא צריך לעשות את ההתאמות.
מאיר כהן: אדוני, סגן היועץ המשפטי, אתה מ"מכבי" במסגרת תעריף הקפיטציה תבדוק.
מאיר כהן: אתה מקבל גם לנגישות וגם להתאמות, אלא הקופות היות ואין מישהו שבודק שאכן הסכום המצוין מוצע רק לזה, הקופות עושות כבשלהן, אני לא אומר את זה רק כביקורת, היות ואת הנקודה הזאת אני בדקתי כשקופת חולים מקבלת תעריף על פי הקפיטציה, וכש"מכבי" אף אחד לא בודק שה-200 מיליון, או ה-מיליון, או השני מיליון הולכים בדיוק לזה, אתם בוחרים לעשות עם זה מה שאתם מחליטים לעשות על-פי סדרי עדיפויות שלכם.
אילן גילאון: הם במקרה דווקא בסדר, מאיר, שתדע לך.
מאיר כהן: לא, אני אומר באופן כללי לקופות.
אילן גילאון: הכסף הוא כסף צבוע.
<שמעון פרג': אני אבדוק את זה.
אילן גילאון: - - - לערוך מעקב אחרי זה.
אילן גילאון: אחרונים, משרד הפנים - דרכים נגישות, הנגשת מוסד חינוך חדש.
<יוסי בנישתי: אני מהמינהל לשלטון מקומי.
<יוסי בנישתי: אנחנו כאן בשני כובעים, היינו צריכים להיות בכובע אחד, הנציג הרלבנטי לא הגיע לעניין של התקנות, אני בכל זאת אמסור את המידע.
<יוסי בנישתי: התקנות נחתמו בזמנו על ידי שר הפנים גדעון סער.
<יוסי בנישתי: נדרשת חתימה מחודשת, אבל לא ברור אם התקנות האלה נשארות באחריות משרד הפנים, או לא נשארות באחריות משרד הפנים.
<יוסי בנישתי: תקנות דרכים ומוסדות חינוך חדשים.
<יוסי בנישתי: עד כה הנושא הזה טופל על-ידי מינהל תכנון.
<ערן טמיר: כן, אבל יש החלטה של מה עובר עם המינהל לתכנון ומה לא.
<ערן טמיר: מתוך הדיווחים שאנחנו – עוד פעם, יכול להיות שאני טועה, ויכול להיות שאני לא מעודכן.
<ערן טמיר: מתוך הדיווחים שאנחנו קיבלנו יודעים גם מן התכנון וגם מכם, אני לא רוצה להרחיב בזה עכשיו.
<קריאה: אז יכול להיות שתיאורטית.
<ערן טמיר: אם היועץ המשפטי שלכם אומר, אז אני יוצא מנקודת הנחה שהוא לא אומר את זה סתם.
<שחר פרלמוטר: אין לי מה להגיד, זה טופל עד עכשיו על ידי תכנון על רקע העובדה שהשר סער התחלף בזמנו, והשר ארדן התחיל אז בתפקיד.
<שחר פרלמוטר: החתימה המחודשת לא קודמה.
<שחר פרלמוטר: עכשיו על רקע אי הבהירות - - -
אילן גילאון: אין אי בהירות, עד שלא תשמעו משהו אז אין אי בהירות – אל תמתינו לדברים.
אילן גילאון: יש פה דין רציפות לנושא הזה.
אילן גילאון: אי הבהירות לא ברורה לאף אחד, לא ברורה לכם, אף אחד לא נטל מכם שום סמכויות כרגע, כרגע הסמכויות הן בידכם, כשיעברו למישהו אחר אנחנו נדבר איתו.
אילן גילאון: ולכן, אני שואל עד עכשיו מה קרה, ומה יקרה.
אילן גילאון: אותי מעניין השבועיים הקרובים מאוד מבחינת
אילן גילאון: כם מה אני הולך לקבל כאן כדי לעשות עבודה, זה מה שמעניין אותי.
אילן גילאון: זה שהתחלף השר - - -
<יוסי בנישתי: אנחנו נציג את זה לשר החדש עם הגורם שיישאר ויטפל בנושא, לי כרגע לא ברור מי זה.
<בלהה ברג: אולי אני מציעה לפנות ליועץ המשפטי של משרד הפנים ולקבל ממנו תשובה כי הוא הגורם הרלבנטי, ולבקש ולסכם בישיבה הזאת שאנחנו מבקשים תשובה.
<שחר: אני הנציג של משרד הפנים.
<ערן טמיר: לפי ההחלטה המתגבשת בנושא חלוקת הסמכויות, בתור נציג מה אתה יודע?
<שחר פרלמוטר: אני אומר, אני כשלעצמי את ההחלטה – אני לא בקיא בה.
<שחר פרלמוטר: עד עכשיו - - -
אלי אלאלוף: אז אתם לא עושים שום דבר מחכים שייקחו מכם את הסמכויות?
<שחר פרלמוטר: לא, ממש לא, היו בחירות, השר החדש נכנס לתפקידו ולא הוצג לו משום שהייתה אי בהירות מה עובר לאוצר ומה לא.
אילן גילאון: בסדר, תשובה ממש לא מספקת.
<ערן טמיר: זאת לא התשובה, ברגע שתהיה בהירות, אלה תקנות שכבר הוגשו, כל מה שצריך זה לחדש את החתימה ולהביא אותם עוד פעם, אין פה עוד עבודה.
אילן גילאון: תודה רבה על הדיווח הזה, מאוד לא מספק.
אילן גילאון: החומר לעוס טחון.
<שחר פרלמוטר: ככל שמדובר בשר הפנים - - -
<איתן עמרם: סליחה, לא שמענו לו"ז מתי הוא כן מספק את החומרים.
דניאל עטר: ברשותך, אני רוצה להצביע על הרחבה של הנקודה הקודמת.
דניאל עטר: אתמול דנו בזה, עסקנו במליאה בהעברת הסמכויות - מינהל התכנון בעצם העברה לאוצר.
דניאל עטר: מעניין שדווקא הדיון כאן באוכלוסיות המוחלשות והתשובות הן מאוד תואמות את האווירה, אני פתאום מבין את המשמעות של מה שדיברנו אתמול במליאה.
דניאל עטר: כלומר, עד היום התרגלנו במשך הרבה מאוד שנים שכל המאבקים שלנו הם מאבקים מול האוצר.
דניאל עטר: כל משרדי הממשלה מאוד רוצים לעשות תפקידם, אבל אין להם תקציב.
דניאל עטר: ואילו אנחנו עכשיו דווקא במקום הכי בעייתי בכל התהליך הזה, אני צופה שאנחנו נתקל פה בבעיה הרבה יותר חמורה, זה כבר לא יהיה תלוי במשרד הממשלה.
דניאל עטר: כלומר, אם מינהל התכנון עובר למשרד האוצר, מינהל התכנון לא יאשר תכניות שאין להם גיבוי תקציבי כי האוצר לא ייתן לו, כל משרדי הממשלה לא יהיו רלבנטיים, זאת אומרת, אפילו התשובות שאתה תקבל כאן, אני לא בטוח שהן יהיו רלבנטיות לתקופה הקרובה שאין לי מושג הרי לא הגבילו אותה בזמן העברת מינהל התכנון.
דניאל עטר: אנחנו יודעים שבסופו של דבר בגלל שהמדינה שלנו היא מדינה מאוד ריכוזית מבחינה תכנונית, הכול מתחיל במינהל התכנון, שום דבר לא יורד למטה, זו מועצה ארצית, ועדה מחוזית, ועדות מקומיות שבהן גם את המעלית ואת המעקה וכל דבר אחר או אפילו לכבדי שמיעה ההתאמה שלה עוברת בסופו של דבר את כל השרשרת הזו של תהליך התכנון, אז אם הכול באוצר, מאיר, בסופו של דבר גם אתה היית ראש עיר, וגם אני הייתי מספיק שנים, שנינו יודעים שהכול, הכול מתחיל - - -
מאיר כהן: ההגדרה הזאת לא משנה מה דעתי עליה, לא אמורה להקפיא את עבודתם של המשרדים, המשרדים סוברנים.
מאיר כהן: הבעיה שאנחנו רואים כאן - באתי מאוחר - יש איזו תחושה שיש כאן איזה אליבי, אנשים לא הכינו את עצמם באים עם תשובות שלופות ואומרים לך, תשמע, השר התחלף.
מאיר כהן: אין שום סיבה שבעולם - הנגשה של משרד החינוך - - -
דניאל עטר: אני אתן לך דוגמה, אני דווקא אתן לך דוגמה לא בהנגשה של מבנים קיימים.
מאיר כהן: הייתי 25 מנהל בית ספר, זו תמיד הבעיה של משרד החינוך לא של האוצר, תמיד הבעיה של משרד החינוך.
מאיר כהן: אני חוזר על מה שאני אומר, זה שמשרד החינוך מ-37 מיליארד שקלים החליט, שימו לב לסכום, החליט ש-15 מיליון שקלים מתוך 37 להנגשה זה אומר מה יהיה בסדרי העדיפות.
מאיר כהן: מה שקורה בוועדה הזאת זה להסביר להם שמעכשיו והלאה סדר העדיפות הוא אחר.
דניאל עטר: אנחנו אומרים את אותו דבר רק במלים אחרות ובשפה אחרת, ברור לי לגמרי, כל מה שאני מנסה לומר, מאיר, זה שעכשיו המצב הוחרף, נהיה גרוע יותר, זה דבר שאנחנו צריכים לבחון אותו.
מאיר כהן: משרד התחבורה במשך 30 שנה אישר – אתם לא תאמינו – אישר מדרכות של מטר שלושים שבתוכם יש עץ, אישר את זה בכל הערים בארץ.
מאיר כהן: כשהגיע בן אדם מוגבל עם עגלה, אתה תטייל בכל הערים יש בעיה לעבור בתוך מדרכות.
דניאל עטר: אני דווקא רציתי לחדד את זה יותר במקומות שבהם אין אלטרנטיבה ותהליך התכנון לוקח בחשבון מראש את התקצוב, ואתה יודע טוב מאוד שלבנות כיתת גן או כיתת בית ספר היא תהליך תקצובי.
דניאל עטר: התכנון מאושר לפי תקציב, ואם התקציב נמצא באוצר והתכנון נמצא באוצר, אז אני כבר רואה את הפשרה הראשונה על התקציב, וכולנו יודעים, אנחנו מבינים מה אנחנו מדברים, אנחנו לא חיים בג'ונגל, סליחה, אנחנו כן חיים בג'ונגל, בכל מה שקשור לאנשים עם צרכים מיוחדים אנחנו חיים בג'ונגל.
דניאל עטר: אנחנו יודעים, את זה אני רוצה לחדד, זה לא שהפתרון יהיה כאן, אבל אני רוצה שזה יופיע בפני היושב ראש כדי שיירשם, כדי שנדע להתמודד עם זה בתקופה הקרובה.
דניאל עטר: אנחנו יודעים שבסופו של דבר שבמקום שבו מתנגש תקציב עם תכנון אתה מוריד את הסטנדרטים.
דניאל עטר: הדבר הראשון שיורידו זה אוכלוסיות עם צרכים מיוחדים, זה הדבר הראשון שיורידו.
דניאל עטר: דברים יפים לא הורידו כי ראש הרשות לא יסכים, אבל אם יש לך ילדים נכים בבית ספר, ואתה צריך לשים מעלית, הדבר הראשון שיוותרו עליו זה על מעלית, זה ברור לך לגמרי, כי המקום שבו ההגדרה של צרכים והקצבה באותו מקום, והם רואים רק מהחור של הגרוש את עולם התוכן שלהם, אז זה ברור לך לגמרי על מה אנחנו נתכנס פה בחודשים הקרובים, זה מה שניסיתי להצביע.
אילן גילאון: משרד האוצר, מה התייחסותכם?
<אלכס פלוטנו: אני ממינהל הדיור הממשלתי בחשב הכללי.
<אלכס פלוטנו: דיברו פה הרבה על תקציבים, אני אנסה ככל שניתן לדבר גם בשם אגף תקציבים.
<אלכס פלוטנו: בעניין סדרי עדיפויות אני ומינהל הדיור הממשלתי, אפשר להתייחס אולי פה כאל כל משרד אחר מבצע.
<אלכס פלוטנו: גם אני נסמך על שולחנם של אגף התקציבים כמו כל משרד אחר, כשהוטל עלינו להנגיש את כל המבנים שמשמשים את כל משרדי הממשלה, כי אנחנו מנהלים את המבנים האלו, ישבנו עם אגף תקציבים, עם הצוות שלנו שעובד מולנו, אנחנו אחראים על הנגשת מטוס ותקנות שהן כבר הוקמו לפני שנים, ואנחנו עובדים ובצניעות ובענווה אם יורשה לי, אנחנו כבר הנגשנו תוך 6,000 מבנים כ-2,200 נכון להיום.
<ערן טמיר: התקנות מסוף 2011 - - - התחילה אחרי 2012.
<אלכס פלוטנו: אנחנו התחלנו בהנגשת מטוס - - -
<בלהה ברג: מטוס זה מבנים, תשתיות וסביבה, זה קיצור מטוס.
<אלכס פלוטנו: אנחנו כמובן מתואמים ומדווחים.
<מיכל שיק הר-טוב: המידע הזה על מה הנגשתם, אנחנו יכולים למצוא בנציבות, זאת אומרת יש דיווחים?
<אלכס פלוטנו: אמרתי הנגשת מטוס עם הקיצור, כי הייתי בטוח שהוועדה הזאת יודעת.
<אלכס פלוטנו: לרגע, מתוך נקודת המבט ואני רואה את עצמי כמו כל משרד אחר שאני מבצע, ויש לנו שיח וסיג עם אגף תקציבים, ואנחנו מתווכחים וכן הלאה, אני רוצה להגיד שבנושא ההנגשה הם היו איתנו הכי משתפי פעולה, הכי עם אוזן קשבת, קיבלנו תקציב, אפשר לומר, כמעט כל מה שביקשנו.
אילן גילאון: איך עובד הממסר בין המשרדים לבינך?
<אלכס פלוטנו: לדעתי, בכל משרד ומשרד אם ניגשים לצוות הרלבנטי של כל משרד ומשרד, והמשרד באמת מציג, זה עניין של סדרי עדיפויות, דרך אגב, חלק מהתקציב היה מהתקציב השוטף של הדיור הממשלתי.
אילן גילאון: אצלך מופיע תקציב צבוע לכל משרד ומשרד.
אילן גילאון: מי מקפיד על זה שיהיה שימוש לפי הצבע שאתה נותן?
<אלכס פלוטנו: התקציב שלנו, של הדיור הממשלתי לצורך הנגשה הוא צבוע, הוא בתקנה מסוימת והוא נלקח מכמה מקורות, בחלק ויתרנו על גינון, בחלק ויתרנו על פעילויות שוטפות כאלה ואחרות, וחלק כמובן קיבלנו תוספת.
<אלכס פלוטנו: ברגע שאמרנו שזה סדרי עדיפויות הכי גבוהים שלנו הנגשה, קיבלנו מה שאנחנו צריכים ואנחנו עובדים ורצים.
אילן גילאון: איך אתם עוקבים אחרי משרד שבאמת משתמש לפי הצבע שצבעתם לו את הכסף?
<אלכס פלוטנו: אני מדבר עכשיו רק על הנגשת מטוס.
<אלכס פלוטנו: הנגשת מטוס, התקציב אצלנו ואנחנו מבצעים, אז אני לא צריך לפקח על אף משרד, אני מפקח רק על עצמי.
אילן גילאון: התקציב שלו יושב אצלך בעצם.
<אלכס פלוטנו: התקציב הוא שלי.
מאיר כהן: מוסדות קשישים במשרד הרווחה אתה מפקח עליהם?
<אלכס פלוטנו: המוסדות שרשומים אצלנו כנכסי מדינה שאנחנו מנהלים אותם - - -
מאיר כהן: אז תדייק, כי לכאורה זה נשמע כאילו אתם עושים הכול – ולא.
אילן גילאון: הוא מטפל רק בדיור ממשלתי.
<אלכס פלוטנו: אני מדבר מה שרשום בדיור הממשלתי, ואני מנהל אותו כמקרקעין של המדינה, בשם המדינה אני מטפל בו, אם זה מוסדות לקשישים או המוסדות למפגרים של משרד הרווחה.
מאיר כהן: שהם בדיור הממשלתי.
<אלכס פלוטנו: שהם רשומים אצלי בדיור הממשלתי, אני מטפל בהם.
מאיר כהן: הדיוק הזה חשוב.
<אלכס פלוטנו: אנחנו מתואמים מול מהנדס הראשי של משרד הרווחה, כי הוא עושה בינוי שיפוצים במקום אחר, אנחנו מתואמים.
<אלכס פלוטנו: למשל, אתן לך דוגמה, שיפוצים באיזשהו מוסד, והוא מודיע לנו.
<אלכס פלוטנו: הוא אומר אני במסגרת כל השיפוצים אסדיר את ההנגשה, אנחנו יודעים לתת לו את הכסף עבור זה, כי הכסף להנגשה אצלנו.
<אלכס פלוטנו: אבל אם הוא מבצע את העבודות במסגרת סך כל העבודות, אני יודע להעביר לו כסף, העברתי לו כסף, במקרה אתמול ישבתי איתו על הסדרה כספית מי חייב למי ומה.
מאיר כהן: תמיד אתם חייבים לרווחה.
<אלכס פלוטנו: יצא שאני באמת חייב לו עוד 700 אלף שקל על עבודות הנגשה שעשה כאילו בשבילי.
<אלכס פלוטנו: לגבי תקנות אחרות שזה לא בתחום אחריותי, ואני לא מכיר, אני אומר בוצע, לא בוצע, אני בטוח ומאמין שכל משרד שיישב מול הרפרנטורה שלו, הם יגיעו להסכמות כמו ששמעתי פה את משרד החינוך, אני בטוח שחלק מהכסף שמשרד החינוך פה פירט בא מתוך תקציב משרד החינוך, הוא לא בא כולו ממשרד האוצר.
מאיר כהן: זה כסף - - -
<מיכל שיק הר-טוב: זה נשמע כאילו הנציג הלא נכון הגיע ממשרד האוצר.
<מיכל שיק הר-טוב: היה צריך להגיע מאגף תקציבים - יש כבר תקנות והוא מבצע.
<מיכל שיק הר-טוב: יש פה תקנות שמחכים לאישור משרד האוצר.
אילן גילאון: יש שאלות ליועץ המשפטי.
<אייל לב ארי: אני רוצה לשאול את משרד הפנים, האם במסגרת מה שהכנסת אתמול אישרה מבחינת העברת הסמכויות, האם היה שם העברת סמכויות של שר הפנים לשר האוצר בנושאים של תחום הנגישות, האם בעצם הייתה העברת סמכות לפי חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, והאם הייתה העברה לפי חוק התכנון והבנייה לגבי סעיפי 158רבא למיניהם שקשורים לנושא של התאמות נגישות לאנשים עם מוגבלות?
<שחר פרלמוטר: אני אשיב בכנות, אנחנו לא יודעים בדיוק, אנחנו נבדוק את זה ישר אחרי הישיבה.
<אייל לב ארי: הייתה רשימה למיטב זכרוני לא ראיתי.
<שחר פרלמוטר: ככל שמדובר בסמכות שר הפנים, אנחנו מבהירים שוב שנבהיר את הדחיפות לקדם מחדש את החתימה של השר החדש, אנחנו לא רואים איזושהי מניעה.
אילן גילאון: התשובה הזאת מקובלת עליי כי אפילו אנחנו לא יודעים עדיין את הפירוט הזה, זה בסדר, רק אני אומר שכל זמן שאתם לא יודעים דבר אחר, אתם נמצאים בדבר הקודם, זה צריך להיות ברור לכם.
<ערן טמיר: מה שחשוב - כדי שנוכל לאשר ולפרסם תקנות לא צריך לקחת יותר מעשרה ימים.
אילן גילאון: תודה למשרדים, רשמנו לפנינו.
אילן גילאון: אתם תרשמו לפניכם שהתקיים כאן מעקב אחרי כל הדברים שנאמרו כאן, רציף כולל בפגרה.
אילן גילאון: ערן, יש לך חמש דקות לתת לנו איזשהו בריף ממש קצר, מה קרה, מה עומד לקרות, לוח זמנים, תאריכים ולא תהליכים.
<בלהה ברג: אני אתחיל אולי במה עבר עד עכשיו, ואולי טיפה לפחות לחברי הכנסת שאני רואה שיצאו, אני לא בטוחה שזה נחוץ, אבל בקצרה אגיד מה עבר עד עכשיו, מה בתוקף.
<בלהה ברג: מה שעבר עד עכשיו זה תיקון לחוק התכנון, גם תקנות התכנון והבנייה לגבי נושא של נגישות בנייה חדשה נושא של בניין קיים, תקנות נגישות השרות, מקום שאינו בניין, למעשה, כל התקנות שהן בסמכות החובה של משרד המשפטים, שהנציבות הייתה אחראית עליה, כל זה עבר ובתוקף כבר, והנציבות כיום עוסקת באכיפה של התקנות האלה לפי לוחות הזמנים שמפורטות בתקנות.
אילן גילאון: תהליכים מאוד לא ברור, כולל עבדך הנאמן, מה מבחינת התחולה חייב כבר להיכנס לתוקף, ומה עוד יש לו זמן לא התקנות, אלא מצד האמת בשטח.
<בלהה ברג: קודם כל, כל התקנות שאני הזכרתי עכשיו שזה בניין חדש בתוקף כבר עכשיו, כל בניין חדש שנבנה היום, שמתוכנן, ושתוכנן מהתאריך שנקבע בתקנות חייב להיות נגיש מההתחלה.
<בלהה ברג: יש תקנות שחלות על בניין ציבורי חדש שזה אוגוסט 2009, ובנייני מגורים חדשים שזה אם אני זוכרת נכון ספטמבר 2010.
<בלהה ברג: כל הבניינים שתוכנו לאחר המועדים האלה הם בנינים חדשים, שבקשה להיתר הוגשה אחרי התאריכים האלה הם בניינים חדשים, כל הבניינים האלה צריכים להיות נגישים מההתחלה באופן מלא.
<בלהה ברג: בקשה להיתר בנייה צריכה להיות מלווה באישור של מורשה נגישות.
<בלהה ברג: בקשה לאכלוס, צריכה להיות באישור של מורשה נגישות, כל זה חייב להיות נגיש מההתחלה.
<בלהה ברג: הנציבות, מפקחים של הנציבות, אוכפים בשטח, אנחנו שולחים התראות, הוצאו צווים, והיום אנחנו גם שולחים התראות בפני תביעות אזרחיות, ואנחנו מנהלים מגעים עם גורמים שונים, לפעמים יש הפרעות קטנות, לפעמים אין הפרעות, אנחנו בכל אופן מבצעים אכיפה בנושא הזה.
<בלהה ברג: לגבי בניין קיים – נקבע בתקנות לוחות זמנים, לוחות זמנים הם לוחות זמנים מדורגים, כל שנה צריך להיות חלק מההנגשה.
<בלהה ברג: יש לוחות זמנים שחלים על מבנים של רשויות ממשלתיות, לוחות זמנים למבנים של רשויות מקומיות ולגופים פרטיים.
<בלהה ברג: גופים פרטיים צריכים לסיים את ההנגשה עד 2017.
<בלהה ברג: גופים ציבוריים של הממשלה עד 2018, ורשויות מקומיות עד 2021 כשכל שנה יש נתח מסוים.
אילן גילאון: לי יש קושי להבין את הדירוג, אני לא תופס את העניין הזה מה זה נקרא מדורג.
אילן גילאון: האם עד 2017 יכול להיות מקום כזה שאין לו פטור מנטל כבד, לא להנגיש כלום, ובסוף 2017 להנגיש את עצמו מההתחלה עד הסוף, או שיש דירוג מסוים?
<בלהה ברג: התקנות קבעו לוח זמנים מדורג לפי גודל המקום הציבורי, לפי גודל החייב.
<בלהה ברג: החייב שיש לו 100 בניינים פורס את ה-100 בניינים על פני השנים, זה אומר שנתח מסוים על פי אחוז שמפורט בתקנות צריך להיות גמור ב-2015, גם אתה, כי אתה חתמת על התקנות האלה והן נדונו בפניך.
אילן גילאון: אני לא חותם, רק על דברים שאני מבין.
אילן גילאון: אם אנחנו מחלקים את הבניינים על פני השנים ועל פני האזרחים ומכפילים בשתיים, ואחרי זה מחלקים ברגליים, אנחנו - - -
<בלהה ברג: התקנות לקחו בחשבון שיש חייבים שיש להם 100 בניינים, וגם יש חייבים שיש להם 500 בניינים, ויש חייבים שיש להם אפילו יותר.
<בלהה ברג: התקנות לקחו את זה בחשבון, ואמרו, אנחנו נעשה פריסה, חלק מסוים, והדוגמה אולי שאלכס הזכיר, חלק מסוים יהיה נגיש עד 2015, חלק מסוים 2016.
אילן גילאון: את מגדירה את 2016 - השירותים זה חלק אחד.
<בלהה ברג: לא, זה נקבע בהיקף של בניינים, זאת אומרת, שכל הבניין חייב להיות נגיש ב-2015, לא חלק מהבניין.
<בלהה ברג: האחוז מסוים מכלל הבניינים חייב להיות נגיש עד 2015, אחוז מסוים מכלל הבניינים, זאת אומרת, X בניינים יהיה נגיש עד 2015, X בניינים יהיה עד 2016, Y בניינים עד 2017, זו הכוונה.
אילן גילאון: בחור שיש לו מספרה ואין לו פטור מנטל, מה צריך לקרות איתו?
<בלהה ברג: זה תלוי אם הוא צריך לעשות את הנגישות גם כולל גובה, הפרשי גובה שאז הוא קיבל יותר זמן על פי התקנות, או אין לו הפרשי גובה - - -
אילן גילאון: המידע שאתם מביאים פה הוא הכי פחות מונגש - - - מה יקרה, הרי אנחנו רוצים להנחיל את הדבר הזה, בסופו של דבר אנחנו מביאים דברים שהציבור לא מבין אותם.
<בלהה ברג: אני אסביר.
<בלהה ברג: התקנות אומרות מפורשות מספרה שבקומה ראשונה הייתה צריכה להיות נגישה עד סוף 2015, זהו, אתה שואל על המספרה, המספרה היא בקומת הקרקע, יש לה מדרגה בכניסה שלה.
<בלהה ברג: המדרגה תצטרך להיות נגישה, המספרה תצטרך להיות נגישה ב-2015.
<בלהה ברג: אם המספרה נמצאת בקומה השלישית בתוך בניין ציבורי שיש לו כמה שותפים, כאן יהיה לו יותר מסובך, הוא הצטרך להתארגן עם יתר השותפים ולהנגיש בהתאם ללוח הזמנים של השותף שיש לו הרבה בניינים.
<בלהה ברג: אם זה בניין אחד ובעל המספרה הוא גם בעל הבניין הציבורי ויש לו רק בניין אחד, התקנות מפרטות במפורש הפרשי גובה, בבניין אחד, צריך היה לסיים את זה למיטב זכרוני עד סוף 2015, הוא צריך יהיה להיות נגיש.
<בלהה ברג: התקנות אומרות מפורשות מה לוח הזמנים של חייב שיש לו בניין אחד, גם עד ארבעה בניינים, לוח הזמנים הוא לוח זמנים הקצר עד 2015, זה מה שאומרות התקנות.
<מיכל שיק הר-טוב: תוספת לתקנות הקיימות, אני רוצה להגיד כמה דברים.
<בלהה ברג: את מדברת על תקנות בניין קיים, כי יש שורה של תקנות נוספות קיימות.
<מיכל שיק הר-טוב: לגבי כלל התקנות שכבר עברו, אנחנו יודעים שלמשל בשלטון המקומי יש הרבה רשויות שמחכות לתקצוב ומעכבות את ההנגשה, זה דבר חשוב, אני לא יודעת אם אתה יכול לפעול, ממש לקיים דיון בנושא הזה של תקציב רשויות מקומיות.
<מיכל שיק הר-טוב: מעבר לזה, במגזר הציבורי, מה שאלכס אמר, היינו שמחים לקבל מידע לגבי מה שכבר נעשה, זאת אומרת, שתהיה שקיפות, שנוכל לקבל דיווח אנחנו, איזה משרדים, איזה בניינים של משרדים נגישים.
<מיכל שיק הר-טוב: אני חייבת לומר, כמי שמגיעה מהמגזר הפרטי, המגזר הפרטי יש שם בעיית מודעות קשה לתקנות, הגדולים יודעים היטב, בנקים, אבל הבינוניים הקטנים יש בעיה קשה.
<מיכל שיק הר-טוב: עשיתם קמפיינים, מאוד חשוב להמשיך עם קמפיינים כמה שיותר להכניס מודעות, ובעיה אחרת היא התקנות, בעיקר תקנות השירות, יש הרבה בעיות של פרשנות, הרבה בעיות של הבנה, שאנחנו היינו מאוד שמחים, אני חושבת שכבר התחיל איזשהו תהליך מולכם לעשות שינויים, שזה יהיה באמת יותר נגיש אפילו לעורכי דין.
<בלהה ברג: אני רוצה לומר שלא רק קמפיינים עשינו, אלא קיימנו מאות ימי עיון, הדרכות, הסברות.
<בלהה ברג: אנחנו מזמינים גורמים גם במגזר העסקי לשיתוף פעולה, עשינו מספר הדרכות ללשכות המסחר, לבנקים, לקבלנים, לאדריכלים, לגורמים גם בתחום השוק הפרטי, רשויות מקומיות, רשויות ציבוריות, משרדי ממשלה, מגוון עצום של הדרכות שקיימנו עד היום.
<בלהה ברג: אנחנו גם פתוחים להזמנות, אנחנו קוראים לגורמים שונים לבצע הדרכות.
<בלהה ברג: נשמח כל פנייה שתהיה בהדרכות, אנחנו נקיים את זה.