GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שירלי אברמי: בכנסת העובדים בעלי המוגבלות מועסקים בהצהרה ובכוונה במקומות בעלי נראות גבוהה, בין השאר – שוב, ברוח המפקד – בלשכת יושב ראש הכנסת מאז ומתמיד.
יואב קיש: זה נעשה בכוונה בהליך ההעסקה שלהם?
יואב קיש: המשרות שהוגדרו הן משרות של חשיפה גבוהה לציבור.
<שירלי אברמי: אני לא יודעת אם הייתה הגדרה מראש.
יואב קיש: אני שואל אם זה נעשה בכוונת מכוון.
<שירלי אברמי: זה נעשה בכוונה.
<שירלי אברמי: לכנסת יש כוונה שהמשרות האלה כהצהרה של הכנסת תהיינה בעלות נראות גבוהה.
<שירלי אברמי: יש גם עוזרים לסדרנים ובתפקידים אחרים שאפשר לראות אותם כשהם מסתובבים במסדרונות הכנסת.
<שירלי אברמי: לשאלתך, כן, זה בכוונה.
<שירלי אברמי: נדמה לי שבאמת בנושא הזה יש מה ללמוד מהכנסת שהפרויקט בה נערך לפחות החל מהכנסת ה-17 ולדעתי אפילו לפני.
<שירלי אברמי: אני מסיימת במה שהתחלתי.
<שירלי אברמי: למידה מהצלחות, פירושה לבחון מה הצליח ובמקרה הזה מדובר בהצלחה, וכאשר אנחנו לומדים מהצלחות, סיכוי איננה מילת גנאי.
<שירלי אברמי: תודה רבה.
אלי אלאלוף: תרשו לי להוסיף לברכות את יושב ראש הכנסת שהוא באמת מרשה כאן
אלי אלאלוף: רוח המפקד אבל גם את המבצע שהוא מנכ"ל הכנסת.
<שירלי אברמי: בהחלט.
אילן גילאון: צוות מצוין של אנשים מעולים.
אלי אלאלוף: מנכ"ל הכנסת הוא רונן פלוט.
אלי אלאלוף: ברשותכם, נעבור לנציג משרד הכלכלה ואחריו לנציג משרד המשפטים.
<דפנה מאור: בוקר טוב.
<דפנה מאור: אני מנהלת המטה לשילוב אנשים עם מוגבלות במשרד הכלכלה.
<דפנה מאור: יצא לי גם לשבת בכנסת הקודמת עם חבר הכנסת שמולי עת הוגשה ההצעה.
<דפנה מאור: הנושא של שילוב אנשים עם מוגבלות בתעסוקה הוא נושא שקרוב לליבנו והוא העיסוק שלנו.
<דפנה מאור: אנחנו בשנה וחצי האחרונות עוסקים בזה בצורה מאוד מאוד אינטנסיבית, בעיקר לאור צו ההרחבה, ואנחנו בהחלט למדים ממה שקורה במגזר הפרטי כדי לנסות ולראות איך אנחנו יכולים לעשות את זה בצורה בהירה וברורה יותר גם במגזר הציבורי.
<דפנה מאור: על פי הפרשנות שלנו צו ההרחבה חל על כל המשק למעט הממשלה ולא רק למעט הגופים הציבוריים.
<דפנה מאור: קודם כל, צריך שיהיה ברור שכרגע יש צו הרחבה שלמעט הממשלה, זה חל על הכול.
איציק שמולי: כדי שיהיה ברור, את יכולה להגיד על מי הוא חל?
<דפנה מאור: הוא חל על כולם חוץ מהממשלה.
<דפנה מאור: רשויות מקומיות בפנים, חברות ממשלתיות בפנים, ואני מתכוונת בתוך צו ההרחבה.
<נעה בן שבת: הצו מדבר על מעסיק של מעל מאה עובדים.
<דפנה מאור: זה נכון.
<דפנה מאור: מעל מאה עובדים.
<דפנה מאור: ההבדל היחידי הוא שהוא באמת מדבר על מעסיקים של מעל מאה עובדים ולכן למשל חברות ממשלתיות או גופים ציבוריים אחרים שמעסיקים פחות ממאה עובדים אינם כלולים בצו ההרחבה.
<דפנה מאור: זה כדי לנסות ולעשות סדר בנושא הזה.
<דפנה מאור: אם כן, היום יש לנו את הכיסוי הזה של צו ההרחבה.
אלי אלאלוף: למה יש את המגבלה הזאת של לפחות מאה עובדים?
<דפנה מאור: אני חושבת שהכוונה של מי שעשה את ההסכם הזה – וזאת יוזמה מבורכת, כפי שאמר חבר הכנסת שמולי, של ההסתדרות וארגוני המעסיקים – הייתה באמת לא להכביד.
אלי אלאלוף: זה אולי טוב לסקטור הפרטי, אבל בציבורי?
<דפנה מאור: הם עשו את ההסכם שלהם.
<דפנה מאור: צו ההרחבה שניתן, ניתן לכלל המשק אבל עדיין צו ההרחבה מרחיב הסכם קיים.
אלי אלאלוף: אני ממליץ לחברים שלי לבטל את המגבלה הזאת בשירות הציבורי.
איציק שמולי: אם הוועדה תחליט להוריד את המגבלה הזאת, אנחנו נברך על כך.
איציק שמולי: הפידבק שאנחנו קיבלנו בכנסת הקודמת מהממשלה, לא במקרה הזה - - -
יואב קיש: יש הבדל בהצעות.
אילן גילאון: על איזו מגבלה אתם מדברים?
איציק שמולי: על המגבלה של מספר העובדים.
איציק שמולי: לא להחיל את זה על כל הגופים אלא רק על גופים עם מספר עובדים מסוים.
אלי אלאלוף: אני חושב שזאת נקודה מאוד משמעותית.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין שאני לא חושב שהמגבלה הזאת של מאה עובדים בסקטור הציבורי – בסקטור הפרטי אני יכול להבין - אין לה כל הגיון.
איציק שמולי: אנחנו מברכים על כך.
יואב קיש: אני רוצה לומר שבהצעה שלי המגבלה לא קיימת.
יואב קיש: המגבלה אולי קיימת בהצעה שלו, אבל לא קיימת בהצעה שלי.
אלי אלאלוף: רשמנו את זה.
אלי אלאלוף: אתם מבינים שתהיה לנו הרבה עבודה בוועדה.
<דפנה מאור: אני אוסיף ואומר שמהניסיון המצטבר גם בארץ וגם בעולם, דווקא מעסיקים קטנים מעסיקים יותר אנשים עם מוגבלות מאשר המעסיקים הגדולים.
<דפנה מאור: צריך גם את זה לדעת.
אלי אלאלוף: זה עוד יותר טוב.
<דפנה מאור: ברור.
<דפנה מאור: אני רק מחזקת את ההיבט המקצועי.
אילן גילאון: לדבר הזה היה יכול להיות הגיון במגזר הפרטי אבל לא בציבורי.
<דפנה מאור: אני חושבת שחשוב מאוד – ואנחנו כמובן מברכים על הצעות החוק הללו – לשמוע היטב את הדברים שאמר אחיה למרות שדעותינו חלוקות יותר מפעם אחת.
<דפנה מאור: הנושא של הגדרה של אדם עם מוגבלות או מי כלול בתוך ההגדרה הזאת, לפחות לשם החוק הזה – כמו גם, דרך אגב, בסוגיות שאנחנו נתקלים בהן היום בצו ההרחבה – זה משהו שצריך להיות מאוד ברור כי אחרת באמת, כמו שאמרת קודם, זאת תהיה אות מתה משום שאנחנו נספור אנשים שלא זאת הייתה תכלית החוק, ההסכם, הצו וכולי.
<דפנה מאור: זאת אומרת, אנחנו מציעים לייצר איזשהו מהלך מקצועי של בחינה והסכמה בהגדרה של מי הוא אדם עם מוגבלות, שכן אחרת אנחנו נפספס מהותית.
אילן גילאון: יש מוגבלות יותר קשה או פחות קשה?
<דפנה מאור: צריך יהיה לקבוע, כך אני מעריכה ובצער אולי כי יש אנשים שיש להם אחוזי נכות נמוכים אבל המוגבלות היא מאוד משמעותית ולהפך, אבל אי אפשר יהיה להימנע ממצב שאי אפשר יהיה להישען אך ורק על ההגדרה של חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
<דפנה מאור: שם ההגדרה היא מאוד מאוד רחבה.
<דפנה מאור: אם אנחנו רוצים לקדם את התכלית ולאפשר לאנשים שמתקשים להיכנס לעבודה בשל מוגבלותם, אנחנו פשוט נחטא לאמת.
אילן גילאון: נקודה מאוד חשובה.
<דפנה מאור: אני חושבת שיש נושא שצריך לראות איך פותרים אותו והוא הנושא של ההתאמות שניתנות לאנשים שצריכים להיקלט במקומות העבודה.
<דפנה מאור: היום תקנות העבודה אינן חלות על משרדי הממשלה, על חלק גדול מהגופים הציבוריים, וזה נטל לא פשוט.
<דפנה מאור: אנחנו היום במטה מנסים לייצר איזשהו פתרון של מרכז השאלת ציוד על מנת בכל זאת להקל על קליטת אנשי עם מוגבלות.
אלי אלאלוף: האם כלי כזה כבר קיים בביטוח הלאומי?
<דפנה מאור: של השאלת ציוד?
אלי אלאלוף: השאלת ציוד או תקציב להתאמת מקומות עבודה.
<דפנה מאור: יש מקרים בהם המוסד לביטוח לאומי משתתף בהתאמה ראשונית אבל לא ממשיך עם זה.
<דפנה מאור: הנושא של התאמות הוא עולם ומלואו ואני אשמח להתייחס אליו.
אילן גילאון: בעיקרון זה עניין של לוח זמנים.
אלי אלאלוף: אנחנו נרצה להתייחס לנקודה הזאת בשילוב עם הביטוח הלאומי.
אלי אלאלוף: אם אתם יכולים לתת הבהרה עכשיו, בסדר, ואם לא, בדיון הבא.
אלי אלאלוף: אני מדבר על הבהרה לגבי התאמת מקום העבודה לאנשים עם מוגבלות.
<דפנה מאור: יש לנו היום תקציב.
<דפנה מאור: במשרד הכלכלה יש היום תקציב.
אלי אלאלוף: אם אני לא טועה, היה דיון בנושא אחר ודיברו על כך שיש איזה תיאום ביניכם.
<דפנה מאור: יש לנו תיאום מצוין עם קרנות ביטוח לאומי.
<דפנה מאור: גם את הפרויקט שאני מדברת עליו כעת, של השאלת ציוד, אנחנו עושים יחד עם קרנות המוסד לביטוח לאומי.
אלי אלאלוף: אני מדבר על ראייה רחבה יותר.
אלי אלאלוף: גם בביטוח לאומי יש תקציב להנגשה, יש גם לבניינים מסוימים מתאריך זה וזה, יש את הציוד.
אלי אלאלוף: אני חושב שכדאי שתסתכלו על זה בצורה רחבה יותר כדי שאנשים לא ישתגעו וילכו לחפש את הפינות.
<דפנה מאור: אנשים לא צריכים להשתגע.
<דפנה מאור: יש לזה מענה.
אלי אלאלוף: הייתי רוצה שזה יהיה כלול בהצעת החוק הסופית שלנו.
<דפנה מאור: צריך להבין שתקנות התאמות במקומות העבודה אינן חלות על משרדי הממשלה וגופים ציבוריים וזאת אמירה ברורה.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים לכלול את זה בחוק.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים להוסיף את זה לחוק.
יואב קיש: זאת גם נקודה מול הרשות העירונית.
יואב קיש: זה גם בעיריות.
<דפנה מאור: אכן, גם בעיריות.
אלי אלאלוף: בכל הגופים הציבוריים.
<אבי סלומה: למה ההפרדה הזאת בין כל הגופים?
איציק שמולי: הכוונה לעשות את זה ביחד.
אלי אלאלוף: לא להשאיר אף אחד עם פינה חשוכה.
אלי אלאלוף: לא נעשה את זה.
<אחיה קמארה: המחוקק קבע שכל גוף חייב לממן בעצמו את ההתאמות.
<אחיה קמארה: זה לא שהם לא מספקים את ההתאמות אבל הציפיה היא, ויכול להיות שהיא לא ריאלית, שלצורך העניין העירייה תממן את ההתאמות עבור אותו עובד עם מוגבלות.
יואב קיש: זה לא כל כך ריאלי.
יואב קיש: זאת הבעיה.
<אחיה קמארה: משרד המשפטים יממן את ההתאמות עבור עובד עם מוגבלות.
אלי אלאלוף: אני מציע שלא נרחיב את הוויכוח.
אלי אלאלוף: זאת נקודה שדורשת טיפול יסודי ולא נוכל לסיים אותה בדיון הזה.
<דפנה מאור: אני סיימתי, אלא אם כן יש שאלות ואני אשמח לענות עליהן.
אלי אלאלוף: נציג משרד המשפטים, דן אורן.
<דן אורן: אני ראש האשכול החברתי, מחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים שמוביל בקידום זכויות של אנשים עם מוגבלויות וקידום חקיקת שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות מראשיתה.
<דן אורן: כידוע הממשלה תומכת בהצעת החוק בהתאם, בין השאר, להמלצה המקצועית של המשרד, כולל כמובן נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות והמחלקה שאני שייך אליה, ובהתאם להמלצה המקצועית של משרדי ממשלה אחרים, נוכח מצב התעסוקה הקשה של אנשים עם מוגבלות והמחויבות שלנו לקידום השוויון.
<דן אורן: התמיכה, כמו שבדרך כלל, היא תמיכה שהיא כמובן בכפוף לתיאום עם משרדי הממשלה הנוגעים בדבר, ויש כמה וכמה משרדי ממשלה שנוגעים בדבר, וזה תיאום שרק עכשיו מתחיל, עם השמעת הערות.
<דן אורן: היושב ראש כבר דיבר על כך ואני מציע שנלך בדרך הסלולה של גיבוש הנוסח עם היועצת המשפטית של הוועדה שתקיים דיונים יחד אתנו כדי להקל על עבודת הוועדה כאשר זה יכין את התשתית לעבודת הוועדה והוועדה תדון כמובן בשאלות המהותיות שעולות מהנוסח.
<דן אורן: זאת עבודה שצריכה עוד להיעשות ונשמח, כמו תמיד, לעשות יחד עם הכנסת כדי שהצעת החוק תתקדם.
<דן אורן: בשלב הזה אני רוצה לציין שחובת הייצוג ההולם לאנשים עם מוגבלות נמצאת בחוק השוויון מראשיתו והפכה להיות הוראה קבועה.
<דן אורן: מבחינת הוראות שנוגעות לאחוזים והוראות שהן יותר יישומיות, היום אנחנו נמצאים במצב אחר מהמצב בו היינו לפני שנה עם כריתת ההסכם הקיבוצי וצו ההרחבה שהוזכר כאן שחל על רוב המעסיקים שמעסיקים יותר ממאה עובדים ועם העברת החלטת הממשלה בסוף נובמבר 2014 שנוגעת למשרדי הממשלה וקובעת למשרדי ממשלה את האחוזים.
<דן אורן: יחד עם זאת, אנחנו מקבלים שיש יתרון לחקיקה ראשית של הכנסת בשל המעמד של חקיקה ראשית וגם יש כמה דלתות שצוינו כאן
<דן אורן: בקשר למספר של צו ההרחבה החל על מעסיקים שמעסיקים מאה ויותר עובדים, ואילו הצעות החוק חלות גם על מעסיק שמעסיק מעל 25 עובדים.
<דן אורן: אנחנו מוכנים גם להיכנס – וזאת החלטת הממשלה – למהלך הזה וגם נכניס כאן את הלקחים שהופקו וחברתי מנציבות שירות המדינה דיברה על העבודה המקצועית שנעשתה.
<דן אורן: כמי שעוסק בנושא הרבה שנים, אני מסכים שהיישום בכל מה שקשור לזיהוי האוכלוסייה והעבודה המעשית על הגדרות – והגדרות שאפשר לעבוד אתן – העבודה הזאת היא מאוד חשובה.
<דן אורן: אם רוצים ליישם, לא ניתן להישאר עם ההגדרה הכללית שבחוק השוויון אלא שצריך לעשות מה שאנחנו עושים בשירות המדינה ועושים במקומות אחרים, שזה לגבש מבחני משנה שהם יישומיים ויסייעו בידי המעסיקים לשלב אנשים עם מוגבלויות במקומות העבודה.
אלי אלאלוף: אנחנו נשמח לשיתוף הפעולה, כרגיל, בין היועצים המשפטיים שלנו, נעה בן שבת, אתכם.
אלי אלאלוף: החשש שלי שאצל המשפטנים יש את הירידה לפרטים ואוטומטית זה אומר השקעת זמן גדולה מאוד.
אלי אלאלוף: כדי לא לעכב את קידום החוק הזה, קחו בחשבון את זה ותנסו לקצר את המועדים כדי שנוכל להיות יותר אפקטיביים בהקדם האפשרי.
אלי אלאלוף: אבי סלומה, בבקשה.
<אבי סלומה: בוקר טוב.
<אבי סלומה: אני מארגון נכי שיתוק מוחין.
<אבי סלומה: עד לפני עשרים שנים היינו נכים ולא היינו אנשים עם מוגבלויות.
<אבי סלומה: עד לפני עשרים שנים היינו הרבה יותר אנשים מועסקים על ידי הרשויות ובממשלה.
<אבי סלומה: אמנם אנחנו מברכים על הצעת החוק, אבל היא סותמת פיות ותו לא כי למעשה בעבר מצבנו היה הרבה יותר טוב.
<אבי סלומה: קחו את זה בחשבון.
נורית קורן: תודה לכל הנוכחים שהגיעו לכאן ומשתתפים בדיון החשוב הזה.
נורית קורן: אני מקווה שאנחנו באמת נגיע לקריאה שלישית, נסיים עם החוק והוא ייושם עוד השנה.
נורית קורן: אני רוצה לומר שאני רואה חשיבות מאוד גדולה בחוק הזה.
נורית קורן: יש כאן סקר שעשתה נציבות שוויון לאנשים עם מוגבלות וגם משרד המשפטים, ואני רוצה לומר לכם מה עולה מהסקר הזה שהוא סקר שמאוד מצביע על החברה שלנו ואומר מה החברה שלנו רואה באנשים עם מוגבלות.
נורית קורן: ארבעים אחוזים מהם לא רוצים להיות שכנים של אנשים עם מוגבלות.
נורית קורן: 37 אחוזים מהציבור חושב שאסור לתת להם להצביע בבחירות.
נורית קורן: הדבר הכי הכי חשוב זה שנאמר שאסור להם לקיים יחסי מין.
נורית קורן: הדבר החשוב ביותר שאני רוצה לראות זה שאם אנחנו לא רוצים שהם יהיו בקרבת מקום המגורים שלנו, זה אומר שגם אנשים לא רוצים לראות אותם במקומות העבודה.
נורית קורן: לכן זה חשוב כן לקדם את החוק וכן לאפשר, עם כל הקשיים, ולגרום לכך שהאנשים האלה יגיעו למקומות העבודה.
נורית קורן: זה מלבד העניין הזה שאנחנו גורמים לאנשים להעלות את המודעות האישית ושיהיה מימוש עצמי לאותו אדם עם מוגבלות.
נורית קורן: לשלב אותו בחברה, זה דבר כל כך חשוב.
נורית קורן: בנוסף לכך, הם יכניסו חמישה מיליארד שקלים לשוק התעסוקה שלנו ולתקציב שלנו.
נורית קורן: הדבר החשוב הוא שכולם יוכלו לראות אותם והם יעלו ויחיו מעבר לקו העוני.
נורית קורן: יש הרבה אנשים שמקבלים קצבאות נכות והם נמצאים מתחת לקו העוני.
נורית קורן: אני לא הייתי רוצה שזה יקרה לילד שלי או לנכד שלי.
נורית קורן: אני רוצה שעולם העבודה יהיה פתוח בפני אנשים עם מוגבלות שזה דבר מאוד מאוד חשוב.
נורית קורן: לצערי בשבועיים האחרונים מגיעות אלי כל מיני שמועות מכל מיני אנשים ששואלים אותי האם אני רוצה שבן אדם עם מוגבלות יתפוס מקום עבודה של בן אדם צעיר במשרדי הממשלה.
נורית קורן: אני חושבת שהתהיות האלה והאמירות האלה חמורות ביותר.
נורית קורן: זה לא משנה כי יהיה גם צעיר שהוא עם מוגבלות כי גם הוא צריך להיקלט.
נורית קורן: אם אמירה כזאת עולה, זה אומר שהסקר הזה הוא לא סקר פיקטיבי אלא זה סקר אמיתי.
אלי אלאלוף: של מי הסקר הזה?
נורית קורן: של נציבות שוויון הזדמנויות לאנשים עם מוגבלות ומשרד המשפטים.
נורית קורן: זה לא סתם סקר.
נורית קורן: אני רוצה לברך את משרד הפנים שאישר אתמול ישוב חדש בשם שיבולת ליד טורען.
נורית קורן: שם יוקם ישוב חדש וייקלטו בו 120 אנשים עם מוגבלות.
נורית קורן: אני חושבת שכמה שאנחנו נטמיע בתוך החברה את האנשים עם המוגבלות, אנחנו נהיה חברה ערכית יותר.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה לפתוח את הדיון האם צריך ישוב מיוחד לאנשים עם מוגבלות.
נורית קורן: לא, זה לא ישוב כזה.
נורית קורן: זה ישוב רגיל משולב עם בתים ל-120 אנשים עם מוגבלות.
יואב קיש: אני חושב שההגדרה שם הייתה עשרים אחוזים.
<אבי סלומה: עדיין זה גטו.
נורית קורן: לא, זה לא גטו.
אלי אלאלוף: בכל מקרה, בואו נברך על היוזמה.
אלי אלאלוף: חוץ מכפר אחד מיוחד במינו שאני מכיר והייתה לי גם הזכות להיות פעיל בו, אני מעדיף שלא יהיו גטאות לאף אחד ולאף סוג של בני אדם.
אילן גילאון: אדוני היושב ראש, אני מבקש לציין שהנחת העבודה שלנו כבר שנים בוועדה היא שאין דבר כזה אנשים מוגבלים ובלתי מוגבלים.
אילן גילאון: כל האנשים הם או מוגבלים או נשאי מוגבלות או מוגבלים לפרקים או יש להם מוגבל בסביבתם.
אילן גילאון: לכן אני מציע שנראה את המוגבלות כדבר אוניברסלי שהוא על ספקטרום שלם.
אילן גילאון: כל אחד צריך לראות שהוא לא עושה מחווה לחברו אלא הוא מבטח את עצמו ברעיון הזה.
אלי אלאלוף: כרגיל, הערות חכמות.
אלי אלאלוף: נציג משרד הפנים, רועי דהן.
<רועי דהן: אני מאגף לניהול ההון האנושי ברשויות המקומיות, משרד הפנים.
<רועי דהן: אני אתייחס בקצרה.
<רועי דהן: אנחנו התחלנו להתכונן למעבר של הצעת החוק הזאת מהיום בו היא עלתה לוועדת השרים.
<רועי דהן: אנחנו כמובן מאוד מברכים ואנחנו גם גאים בשיתוף הפעולה שיש לנו עם הנציבות במהלכים גדולים לא פחות של הנגשת המרחב הציבורי במדינה.
<רועי דהן: יש לנו בקשה אחת מהוועדה והיא שבתהליך הניתוח ועיבוד הצעת החוק יוחלו הוראות מעבר שיאפשרו לנו זמן התארגנות.
<רועי דהן: כדי לא להישאר אמורפי, אני אומר בקצרה מה זה אומר.
<רועי דהן: יש כאן 257 רשויות מקומיות שצריך לראות איך מטמיעים את יישום החוק הזה ואנחנו כבר מדברים על הנושא של הטמעת הדרכות וכנסים.
<רועי דהן: נושא מורכב שאני מניח שיש לו מענה אבל צריך לדון עליו הוא איך בדיוק מקטלגים עובדים.
<רועי דהן: הוועדה תדרוש מאתנו לדווח כל שנה כמה עובדים מועסקים וצריך להתמודד עם השאלה של איך רשות מקומית מגדירה מיהו מוגבל.
איציק שמולי: תגיד מה נראה לכם במשרד הפנים תקופת מעבר סבירה.
<רועי דהן: אני אשמח שלדיון הבא אנחנו נגיע בצורה מסודרת, אחרי שנשב עם הנציבות ונפרוט את הצעדים שאנחנו חשובים שצריך לעשות ונחשוב ביחד.
אלי אלאלוף: אני מבקש מהנציבות, במשא ומתן עם הלשכה המשפטית שלנו, לקבוע את תקופת המעבר.
אלי אלאלוף: אני זרקתי מספר כי זה ממש צריך להיות תכנון.
אלי אלאלוף: אנחנו ביקשנו תקופת תכנון וביצוע של השילוב של האנשים במערכת, בין שלוש לחמש שנים.
אלי אלאלוף: תבדקו אם זה אפשרי כדי להגיע לאחוזים שייקבעו בהמשך כי עוד לא קבענו אותם.
<דפנה מאור: רציתי להעיר שלרשויות המקומיות צו ההרחבה חל כבר באוקטובר הקרוב והן אמורות להיות עם שני אחוזים.
אלי אלאלוף: שיהיה ברור לכולנו שכל דבר שאמור להתבצע, לא מתעכב בגלל החקיקה החדשה.
אלי אלאלוף: לא מעכבים שום דבר אלא ממשיכים ביתר שאת כדי להגיע למה שיש כרגע לפי החוק.
אלי אלאלוף: תודה על ההערה.
<רועי דהן: אנחנו מדברים על תהליך למחשב את הדיווח כדי שלא נעביר לכם משהו שאי אפשר לעשות אתו שום דבר.
<רועי דהן: אנחנו מדברים על השוואה בין רשויות והשוואה לאורך השנים.
<רועי דהן: נושא של מינוי ממונה תעסוקה, זה משהו שדורש הגדרה כדי שלא ימנו סתם מישהו ויסמנו וי.
<רועי דהן: דיברו כאן בתחילת הדיון על כך שהמהלך לא דורש תקצוב, אבל בעיני זה תמוה.
<רועי דהן: אני הייתי שמח שהנקודה הזאת תיבחן.
<וילמה מאור: זאת עמדת האוצר.
<רועי דהן: אני לא יודע.
<רועי דהן: אני נדרש להביע את עמדתי בסוגיה הזאת.
<רועי דהן: אני חושב שמהלך של ייצוג הולם, מהניסיון שלנו, כדאי שיוצמדו לו, חוץ ממערך של אכיפה, גם מערך של תמריצים.
<רועי דהן: זה לא צריך להיות תקצוב דרמטי, אבל צריך לדון בעניין הזה.
<רועי דהן: התאמות במקום העבודה – אנחנו עומדים להשקיע הרבה מאוד כסף.
אילן גילאון: במגזר הציבורי לא צריך תמריצים.
<רועי דהן: אני אשמח אם נבחן את זה ואם יוחלט לא, אז לא.
<רועי דהן: כל מה שקשור במנגנון קביעת משרות, גם זה משהו שאנחנו נוהגים לאפשר לרשויות מקומיות כאשר מדברים על ייצוג הולם.
אלי אלאלוף: היות ויש הרבה בקשות לרשות הדיבור, לא הייתי רוצה לפסול אף אחד חס ושלום, קחו בחשבון את האפשרות לצמצם את משך הדיבור.
<יואל הדר: במסגרת ועדת השרים לחקיקה ביקשנו שהנושא הזה, עת הוא יעלה לדיון כאן בוועדה, יהיה גם בהסכמת המשרד לביטחון הפנים.
<יואל הדר: ביקשנו את זה לא בגלל המשרד עצמו – כי המשרד לביטחון הפנים הוא משרד כמו כל משרד ממשלתי אחר ומה שיחול לגבי משרד ממשלתי אחר, יחול גם עלינו – אלא הייחוד שלנו בנושא הזה הוא הגופים המבצעיים שנמצאים תחת כפיפות המשרד.
<יואל הדר: הגופים שאני מתייחס אליהם הם המשטרה, שירות בתי הסוהר, כבאות והצלה, הרשות להגנה על עדים שיש להם ייחוד לנושא המבצעי דווקא ולא לנושא המינהלי.
<יואל הדר: זאת אומרת, אני חושב שכולם יכולים להבין את הבעייתיות שאיש עם מוגבלות יעלה על סולם גבוה כדי לעשות פעילות מסוימת או שיהיה אחראי על אסירים בבית הכלא כאשר גם תפקיד כזה מחייב איזושהי פעילות מבצעית.
<נעמי מורביה: הוא יכול להיות יומנאי.
אלי אלאלוף: לא נדון עכשיו בפתרונות.
אילן גילאון: חייבים לקבל את המספר הזה שם וההתאמות ייעשו.
אילן גילאון: פעם ביקשתי להיות מלצר באיזה מקום ואמרו לי שהאנגלית שלי לא מספיק טובה.
<יואל הדר: בלש, חוקר, סייר, יש בעיה שמישהו עם מוגבלות יעשה את הפעילות הספציפית הזאת.
<יואל הדר: אני לא אומר שאין תפקידים שאנשים עם מוגבלות לא יכולים לעשות.
<נעמי מורביה: על כל איש שטח במשטרת ישראל, יש עשרה שיושבים במטה הארצי.
<יואל הדר: לא התנגדנו.
<יואל הדר: אמרתי שביקשנו שזה יהיה בהסכמה של המשרד לביטחון הפנים.
<יואל הדר: לא הבענו התנגדות להצעה אלא אמרנו שיש בעייתיות ואנחנו מבינים את החשיבות.
<יואל הדר: יכולנו גם להביע התנגדות, אבל לא הבענו התנגדות.
<יואל הדר: צריך לעשות התאמות.
<יואל הדר: יש אנשים שהם אנשי שטח שנפגעים, שהופכים להיות אנשים עם מוגבלויות בגלל שנפגעו בכל מיני פעילויות מבצעיות או לא מבצעיות.
<נעמי מורביה: ואותם אתם זורקים מהשירות.
<יואל הדר: חלק מהאנשים עוברים אחרי כן לתפקידי מטה, אם אפשר למצוא להם תפקיד מטה מתאים.
<יואל הדר: זאת אומרת, אנשים עם מוגבלויות הופכים להיות אנשי מטה.
<יואל הדר: לכן צריך לעשות את ההבחנה.
<יואל הדר: אנחנו מדברים על האחוזים, אולי בתוך המטה הכללי.
<יואל הדר: אני מבקש לאפשר, לאחר שיועלו כאן הרבה מאוד השגות על דבריי, לגופים עצמם, למשטרה, להסביר את הבעייתיות אצלה כדי שזה לא יבוא רק ממני.
<יואל הדר: אני לא ירדתי לפרטים למרות שאני היועץ המשפטי אלא דיברתי ברמה גבוהה כדי לאפשר גם את הירידה לפרטים מבחינת העובדות לאנשי המשטרה כי אני חושב שזה חשוב שזה יישמע כי יש כאן השגות של גורמים על דבריי.
<יואל הדר: כדאי שישמעו את הדברים מפי הגורמים עצמם וישמעו את הבעייתיות של העניין הזה.
<יואל הדר: זאת בקשתי כאן, לאפשר זאת.
<יואל הדר: אני חושב שחשוב שחברי הכנסת ישמעו מפי הגופים המבצעיים את הבעייתיות של כל גוף וגוף כי כל גוף הוא שונה.
<יואל הדר: לא דומה המשטרה לכבאות והצלה ולשירות בתי הסוהר.
<יואל הדר: הרשות להגנת עדים היא גוף מאוד קטן שכאן אני חושב שאנחנו רוצים לדבר בנפרד כי זה גוף שהוא חסוי ולכן אני מעדיף לא לדבר עליו כאן בישיבה.
אלי אלאלוף: אני מקבל שבוודאי יהיו הסתייגויות לחוק והתייחסויות ספציפיות לכל גוף וגוף.
אלי אלאלוף: לקחנו בחשבון את ההערה.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין שאם אתם זורקים באמצע איזה משפט, זה רק מאריך.
אלי אלאלוף: אנא, אל תתערבו אם זה לא כל כך מהותי ותנו לדובר לומר את דבריו.
אלי אלאלוף: תמר דורסט מסיכוי שווה.
<תמר דורסט: שלום לכולם.
<תמר דורסט: סיכוי שווה היא קהילה וירטואלית שפועלת דרך דף פייסבוק.
<תמר דורסט: אנחנו קבוצה של מתנדבים, כולנו מאוד מאוד דוחפים את הנושא של החוק ואת הנושא של תעסוקה של אנשים עם מוגבלויות.
<תמר דורסט: חלקנו אנשים עם מוגבלויות, חלקנו הורים לילדים עם מוגבלויות, חלקנו אזרחים מודאגים שחשוב להם לראות את המצב הזה.
<תמר דורסט: יש לנו חוק שעכשיו הוא בתהליך ומאוד מאוד חשוב לקדם אותו.
<תמר דורסט: לא נעשה כאן הרבה לעומת מה שקורה במדינות אחרות כמו גרמניה, יש חוקים מאוד מתקדמים.
<תמר דורסט: בארצות הברית, כל ארגון שרוצה לעשות עסקים עם המדינה, מחויב בהעסקה של אנשים עם מוגבלות.
אילן גילאון: מה שאת אומרת, זה קצת מוגזם, בלשון המעטה.
אילן גילאון: יש לנו עוד מקום להשתפר אבל לומר שלא נעשה כלום?
<תמר דורסט: לא נתווכח.
<תמר דורסט: אפשר לעשות יותר ואנחנו כולנו רואים את זה.
אילן גילאון: אני אומר לך את הדברים כמבקר מאוד חריף.
<תמר דורסט: אני לוקחת את הדברים בחזרה.
<תמר דורסט: תנו לי להתמקד במה שקורה אצלנו.
<תמר דורסט: אנחנו מקבלים יום יום פניות רבות מצד אנשים עם מוגבלויות והמשפחות שלהם שמחפשים עבודה, משוועים לעבודה, ובזכותנו ארבעים אנשים מצאו עבודה.
<תמר דורסט: יש לנו פניות ממעסיקים.
<תמר דורסט: רק בינואר קמנו, זה לא הרבה זמן אבל אנחנו מצליחים לתאם בין אנשים שמחפשים עבודה לבין מעסיקים שמוכנים להעסיק ורוצים להעסיק.
<תמר דורסט: החוק הזה מאוד יעזור לקדם את זה.
<תמר דורסט: יום יום עשרות אנשים פונים אלינו.
<תמר דורסט: יש לנו קהילה של 15,500 אוהדים שעשו לנו לייק וכולכם מוזמנים לעשות לנו לייק ולאפשר לנו להמשיך בפעולה.
<תמר דורסט: היום בעולם הווירטואלי זה מאוד מאוד חשוב.
יואב קיש: מילה אחת, ברשותך, מעבר להערכתי לפעילות המאוד ראויה ומרשימה של סיכוי שווה.
יואב קיש: שמענו שיש 45 משרות שעדיין לא אוישו.
<דפנה מאור: חלקן.
יואב קיש: חלקן לא אוישו.
יואב קיש: אני לא יודע מה המספרים.
יואב קיש: בצד השני יש אנשים שמחפשים עבודה.
יואב קיש: אני מבקש, בוא נקצר תהליכים ואולי תתחיל לאייש.
יואב קיש: הם עוד לא איישו משרות ציבוריות שמיועדות לאנשים עם מוגבלויות והם בשמחה יעזרו.
<תמר דורסט: נשמח לעזור.
אלי אלאלוף: אורן גנור, ארגון בזכות.
<אורן גנור: אנחנו מאוד מאוד שמחים להיות כאן ומברכים את הוועדה ואת חברי הכנסת על הצעת החוק.
<אורן גנור: בעינינו זה באמת יום חג.
<אורן גנור: החוק הזה הוא מאוד משמעותי.
<אורן גנור: כמו שאילן אמר, התעסוקה היא מנוף לצמיחה ולהשתלבות ראשון במעלה.
<אורן גנור: יישר כוח לכל החברים העוסקים במלאכה.
<אורן גנור: ברשותכם, אני רוצה לתת שלושה נתונים כדי להבין היכן אנחנו קצת חוששים מהחוק המוצע.
<אורן גנור: הנתון הראשון הוא שלפחות בקרב אנשים עם עיוורון, גם לפי הנתונים של השירות לעיוור במשרד הרווחה וגם לפי הנתונים של המרכז לעיוור בישראל, בשוק החופשי מועסקים רק כ-13 אחוזים מהאנשים.
<אורן גנור: זאת אומרת, יש דרך ארוכה.
<אורן גנור: לעומת זאת יש לנו את הנתון השני – והוא מאוד מצדד במה שחבר הכנסת אילן גילאון תמיד אומר – כאשר לפני כחודש עשינו סקר דעת קהל וגילינו ש-77 אחוזים מהאנשים חושבים שבאמת רוב האנשים עם מוגבלות יכולים לעבוד בכל מקצוע בשוק החופשי בלבד ותינתן להם ההתאמה המתאימה לכך.
<אורן גנור: זה מתקשר לחוק כי אנחנו היינו רוצים לוודא שייצוג הולם יכלול גם ייצוג הולם בכל הדרגות.
<אורן גנור: השבוע התפרסם עוד מחקר שעוסק בייצוג ההולם של אנשים מהמגזר הדרוזי ומהחברה הערבית וראו ששם למשל היה ייצוג הולם גבוה מהמבוקש, למשל ברשות העתיקות ובמועצה להסדר הימורים בספורט.
<אורן גנור: מי שקרא את הנתונים והתעמק בהם גילה שבאמת רוב החברים מהמגזר הדרוזי עובדים במועצה להסדר הימורים בספורט כמוקדנים וברשות העתיקות כפקחים.
<אורן גנור: אם אנחנו רוצים לוודא שהייצוג ההולם באמת יחלחל לכל החברה, זה חייב לכלול את כל הדרגות והשכר בהתאם.
<אורן גנור: אנחנו לא יכולים להגיד שאנחנו נמלא עכשיו את המקומות שלנו בטלפנים והנה איישנו מקומות לאנשים עם מוגבלות כי אני לא חושב שזאת הכוונה.
<אורן גנור: אנחנו רוצים לוודא שהם יהיו לכל אורך שדרת התפקידים בארגון.
<אורן גנור: הנושא השני.
<אורן גנור: כמו שדן אורן אמר, זה נכון.
<אורן גנור: ההגדרה של אדם עם מוגבלות כבר קיימת בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות ואנחנו רק צריכים לוודא – וכמו שהוצג כאן – שהיישום בפועל של החוק המוצע יכלול את האנשים עם המוגבלות העמוקה יותר, המורכבת, הקשה כי אנחנו צריכים להבין כל הזמן מה רוח החוק, האם רוח החוק היא לתת עוד הזדמנות לאדם עם מוגבלות זמנית, כמו שמישהו הגדיר את זה כאן, או שאנחנו באמת רוצים לתת העדפה לאנשים שיותר קשה להם יהיה למצוא תעסוקה בשוק החופשי בהמשך.
<אורן גנור: מעבר לנושא הזה, גם חשוב לנו לוודא שלא תעבור תקופת זמן ארוכה מדי וגם שלא יקרה מצב של אאוטינג.
<אורן גנור: לוודא שיש לי אדם עם מוגבלות בחברה שלי אבל מעולם הוא לא "יצא מהארון" כי יש לו מוגבלות נפש למשל ועכשיו, כדי לתפוס מקום, אני אגיד, הנה, זה אדם עם מוגבלות, בואו נחשוף את מוגבלותו ברבים.
<אורן גנור: צריך לוודא שזה בעיקר מפנה לקהלים חדשים שאנחנו רוצים להכניס לתוך הארגון ולא להשתמש באנשים שכבר ממילא נמצאים בו.
<אורן גנור: אני חושב שרוח החוק צריכה לוודא שכל הנקודות האלה יהיו שם.
<אורן גנור: תודה.
אלי אלאלוף: נציג משטרת ישראל.
<משה אלפנדרי: אני מהייעוץ המשפטי של המשטרה.
<משה אלפנדרי: בהמשך לדברים של יואל הדר, אני רוצה לציין שההכשרה המבצעית שנדרשת לשוטר שטח היא שונה והיא מורכבת.
<משה אלפנדרי: בין היתר היא דורשת יכולות פיזיות שגם אדם שהוא לא מוגבל, לא בהכרח יכול לבצע אותן.
<משה אלפנדרי: מדובר בתפקידים שמטבעם דורשים יכולות פיזיות ולא מתאימים לכל אחד.
<משה אלפנדרי: אלה תפקידים שבדרך כלל הם תפקידי שטח שדורשים התעסקות יום יומית עם אוכלוסייה, לאו דווקא במצבים שהם נוחים.
איציק שמולי: אתה יכול לספר לוועדה, אם זה לא נתון חסוי, מה היחס בכוח האדם של המשטרה בין תפקידי השטח לתפקידי המטה?
<משה אלפנדרי: בערך עשירית מהמשרות הן תפקידי מטה.
<נעמי מורביה: מה פתאום?
<נעמי מורביה: אפשר לבקש נתונים?