GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רן רזניק: אני כן חושב שזה נכון, כי את נורא הדגשת בדברייך, דוקטור תמי קרני, שזה נגיד נאמר בפורום סגור, כאילו שזה פורום של אנשי השב"כ ברפואה, שאסור להוציא את זה משם.
<תמי קרני: לא, אבל בשום פנים זה לא נאמר כפורום של הר"י.
<רן רזניק: אז מה?
מיכל רוזין: - - - של הר"י - - -
אלי אלאלוף: מר רן רזניק, תודה.
אלי אלאלוף: אני רוצה לסכם ברשותכם, חבריי, חברי הכנסת.
אלי אלאלוף: אני רוצה לסכם בכמה דברים: בעצם, זה ההמלצות שמצאנו בצוות.
אלי אלאלוף: אנחנו פונים בעצם וברשות
אלי אלאלוף: כם נפנה לכל הגורמים, ובמיוחד אני אפנה באופן אישי לסגן שר הבריאות ונמתין לכניסתו הראסמית של מנכ"ל משרד הבריאות כדי שתהיה כתובת מדויקת.
אלי אלאלוף: ואנחנו רוצים לבקש מכל המערכות שנמצאות פה ולא נמצאות פה, שייכנסו לתהליך של ימי עיון בנושא של הקהילה על מנת שיעבירו את הידע וההתייחסות הנדרשת, כולל הרגישות הנדרשת.
אלי אלאלוף: לפנות גם, למרות שפה ידברו על החופש האקדמי, נפנה למועצה להשכלה גבוהה כדי שבתכנית הלימודים תימצא הנישה האמיתית כדי שילמדו את כל הסגלים – לא רק הרופאים, גם העובדים הסוציאליים, גם האחיות.
אלי אלאלוף: פניות לקופות החולים: יש לי במקרה פגישה בקרוב עם מנכ"ל הכללית, אני אעלה, וגם עם מנכ"ל מכבי, ואני אעלה, אבל נפנה אליהם בצורה ראסמית, שגם כן ייקחו את זה לתשומת ליבם ויתחילו בצורה שיטתית להקים את המרפאות וגם לתת את ההדרכות הנדרשות.
אלי אלאלוף: אני רוצה באמת להודות, לא שחס וחלילה האחרים לא, אבל להודות לאגודה על הסיכום, על הנייר - - -
יעל גרמן: ואני ממליצה להיות בקשר עם האגודה.
<עודד פריד: ובכלל עם ארגוני הקהילה.
אלי אלאלוף: משרד הבריאות, כדאי שימשיך להיות המוביל, כי זה באמת הכתובת המרכזית.
אלי אלאלוף: למרות ששוב, אני חוזר: זה לא רק בתחום הרפואי.
<מלכה פרגר: אם אפשר רק לבקש, שבאמת אני חושבת שהמטרה היא כאן מטרה של כולם.
<מלכה פרגר: אז אם יש מידע אצלכם אז אנא תעבירו, שגם אנחנו נהיה - - -
<עודד פריד: אני מסכים לחלוטין.
<עודד פריד: אני גם אבקש מכבוד היושב ראש, גם במסקנות של הוועדה לציין את זה שזה יהיה בשיתוף עם ארגוני הקהילה, לא רק עם האגודה.
אלי אלאלוף: אני מודה על ההערה.
אלי אלאלוף: ותשימו לב שיש פה הזמנה מפורשת של נציגת משרד הבריאות שרוצה מידע ונתונים שאתם מחזיקים.
אלי אלאלוף: את כל המגזרים, עם או בלי כיפה, כזו או אחרת, כדי שלא - - - יסתבך גם בנושא.
<תמי קרני: אותו דבר הבקשה בהר"י.
אלי אלאלוף: בבקשה?
<תמי קרני: אמרתי, בהר"י גם יש את התהליכים של הקמת האיגוד - - - וגם בקשה לתלונות, מידע.
אלי אלאלוף: אנחנו נצפה.
אלי אלאלוף: אתם יודעים שלא הרבה דיונים של ועדת האתיקה מגיעים לציבור, אז אני שמח שוודאי בנושא הזה לאור הפומביות שקיבל במקרה הספציפי שידונו בו, נדע מה הוחלט שם.
אלי אלאלוף: הישיבה הסתיימה.
אלי אלאלוף: נעולה.
אלי אלאלוף: היום ה-27 ביולי 2015, י"א באב התשע"ה, השעה 10:04 ואנחנו פותחים את הדיון בהצעת חוק אומנה לילדים, התשע"ה-2014.
אלי אלאלוף: אנחנו שמחים לראות אתכם.
אלי אלאלוף: חשוב לי לומר שאני שמח במיוחד לראות את חברת הכנסת קארין אלהרר.
אלי אלאלוף: אנחנו נדון באחד הנושאים החשובים החברתיים והאנושיים, כמעט הייתי אומר המשפחתיים, שהוא נושא האומנה.
אלי אלאלוף: במקרה הייתה לי גם הזדמנות ללוות אותו בתפקידי הקודמים ואני כל כך שמח למצוא את הצעת החוק הזאת על השולחן מפני שזה באמת נושא חשוב שזקוק להסדרה מושלמת.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים לגעת בחמשת הקודקודים או בחמשת הנקודות המרכזיות של הנושא הזה כאשר האחת היא משרד הרווחה ובעצם הייתי מתחיל מהדבר הכי חשוב והוא הילד או הילדה.
אלי אלאלוף: בעיני זה המוקד ולא המשרדים ולא המערכות הנלוות.
אלי אלאלוף: המוקד הוא הילד או הילדה שמסיבות כאלה ואחרות צריכים לצאת מביתם וללכת למשפחות אומנה שיש בהן מצוינות ויש בהן שזקוקות לפיקוח צמוד יותר.
אלי אלאלוף: מהצד השני, אלה המשפחות הביולוגיות, המשפחות של הילד.
אלי אלאלוף: זה לא קל להיפרד מילד וצריך לשמור על הקשר ביניהם, על הקשר המשפחתי גם אם בחלק מהמקרים הוא לא פיזי אבל הוא חשוב וצריך גם את העבודה בקרב המשפחות.
אלי אלאלוף: הנקודה השלישית היא באמת משפחות האומנה שצריכות גם תמיכה, גם הדרכה, גם עידוד וגם פיקוח.
אלי אלאלוף: אין ברירה, צריך להבין שהאחריות של המערכת היא על הילד וכל מה שסובב אותו צריך להיות בשליטה מלאה של המערכת המרכזית.
אלי אלאלוף: הנקודה הנוספת היא המשרד.
אלי אלאלוף: לכן כאן החוק בא להביא פתרונות לכל התחומים ולמרות בקשת חברתי חברת הכנסת קארין אלהרר, לא היינו רוצים לזלזל בחוק ולעשות אותו מהר ככל האפשר ולהשאיר לקונות שבסוף יהיו לא לטובת הילד שחברת הכנסת אלהרר כל כך דואגת לו.
אלי אלאלוף: החוק הוא הצעה של חברי הכנסת קארין אלהרר, אורלי לוי, שלי יחימוביץ', עליזה לביא, מיכל רוזין, מרדכי יוגב, אילן גילאון, מיקי רוזנטל, עפר שלח ודב חנין.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני אתן את רשות הדיבור לקארין אלהרר.
קארין אלהרר: אני לא רוצה להכביר במלים כי אני רוצה שנתקדם אבל אני רק אומר במשפט שבחוק חשוב מאין כמוהו אין חלילה כוונה להשאיר נקודות פתוחות אבל כן יש כוונה גדולה להסדיר סוף סוף את הנושא בחקיקה כדי שלא נשמע על כל אותם מקרים שאנחנו לא רוצים לשמוע עליהם.
קארין אלהרר: אני באמת הייתי מבקשת לחסוך במלים שלי ולהתקדם בחוק עצמו.
אלי אלאלוף: יש עוד מישהו שרוצה לומר משהו?
אלי אלאלוף: יצחק, רוצה לומר כמה מלים?
<יצחק קדמן: כדי לתת דוגמה, אני מוותר על רשות הדיבור ובלבד שנתקדם.
אלי אלאלוף: מישהו ממשרד הרווחה?
אלי אלאלוף: איזה שיתוף פעולה יש לכם.
אלי אלאלוף: נעה, בבקשה.
<נעה בן שבת: הצעת חוק אומנה לילדים, התשע"ה-2014
<נעה בן שבת: פרק א': כללי סימן א': מטרה מטרת החוק חוק זה מטרתו לעגן את זכויותיהם של ילדים באומנה, ואת חובת המדינה להבטיח את טובתם ואת זכויותיהם, ברוח האמנה בדבר זכויות הילד ומתוך הכרה בפגיעותם הייחודית ובזכותם להגנה ולעזרה מיוחדות, ובלי לגרוע מאחריות הוריהם, חובתם וזכותם להבטיח את טובת ילדיהם ואת זכויותיהם.
קארין אלהרר: אתם לא רוצים להצביע על סעיף עליו אין הערות?
<נעה בן שבת: אפשר.
<נעה בן שבת: אתם מאשרים את סעיף 1.
<נעה בן שבת: סימן ב': פרשנות הגדרות בחוק זה – "אומן" – אדם שבידו רישיון אומנה תקף, וקיבל כדי לטיפולו ילד למטרת אומנה.
<נעה בן שבת: "אומנה"- שהיית ילד במשפחה שאינה בית הוריו, לפי החלטה שנתקבלה על ידי הגורם המוסמך שלא לפי חוק אימוץ ילדים.
<נעה בן שבת: "אומנה בתר-אשפוזית"- אומנה לילדים לאחר אשפוז או כתחליף לאשפוז, או לילדים הזקוקים לטיפול תרופתי מיוחד או למעקב רפואי מיוחד.
<נעה בן שבת: מבחינת
<נעה בן שבת: כם, משרד הרווחה, זה כולל את כל המקרים.
<שלווה ליבוביץ: ה-HIV.
<נעה בן שבת: "בית משפט"- כהגדרתו בחוק הנוער, ולרבות בית משפט לענייני משפחה בשבתו כבית משפט לנוער.
<נעה בן שבת: "גוף מפעיל" - תאגיד שהמשרד התקשר עמו למתן שירותים לפי סעיף 49(ב) בפיקוח המשרד.
<נעה בן שבת: אנחנו כאן פירטנו את השירותים ולא נקרא להם שירותי אומנה אלא נפנה לסעיף 49(ב), שם מפורטים השירותים.
<נעה בן שבת: "הגורם המוסמך" – לרבות בית משפט, ועדת תכנון טיפול והערכה, ועדת אבחון וכל גורם אחר המוסמך לפי כל דין להחליט על השמה.
<נעה בן שבת: הגורם המוסמך הוא הגורם שאליו חוזרים בכל פעם אם צריך לתקן את תכנית הטיפול הכללית.
<נעה בן שבת: הוא מקבל החלטות מיוחדות.
<נעה בן שבת: הצעת החוק הזאת לא מסדירה את הטיפול של הגורמים האלה אלא מתייחסת רק לתוצאות של פעולותיהם.
<נעה בן שבת: "השמה" – השמת ילד במשפחת אומנה.
<נעה בן שבת: "ועדת אבחון" - כמשמעותה בחוק הסעד (טיפול במפגרים).
<נעה בן שבת: "ועדת ערר" – כמשמעותה בסעיף 36א לחוק אימוץ ילדים, התשמ"א-1981.
<נעה בן שבת: ועדת הערר גם תשמש לעררים לפי החוק הזה על החלטות, לתת רישיון אומנה, לבטל רישיון אומנה וכולי.
<נעה בן שבת: "ועדת תכנון טיפול והערכה" – הוועדה כהגדרתה בתקנות הפיקוח על מעונות (אחזקת ילדים במעון רגיל), התשכ"ו-1965.
<נעה בן שבת: "חוק אימוץ ילדים" – חוק אימוץ ילדים, התשמ"א-1981.
<נעה בן שבת: "חוק הנוער"- חוק הנוער (טיפול והשגחה), התש"ך-1960.
<נעה בן שבת: "חוק הסעד (טיפול במפגרים)" – חוק הסעד (טיפול במפגרים), התשכ"ט-1969.
<נעה בן שבת: "חוק הגנת הפרטיות"- חוק הגנת הפרטיות, התשמ"ע-1981.
<נעה בן שבת: "ילד" – אדם שטרם מלאו לו 18 שנים, או שטרם מלאו לו 20 שנים והוא לומד במוסד חינוכי כהגדרתו בסעיף 252(ג1) לחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995, בתכנית לימודים בהיקף של עשרים שעות לפחות, או שטרם מלאו לו 21 שנים – וכאן יש שינוי - והוא ילד עם מוגבלות או מצוי באומנה בתר-אשפוזית.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, האומנה שלנו היא אומנה לילדים כאשר עד גיל 18 זה הכלל, גיל 20 במקרה שלומד במוסד חינוכי בהיקף של עשרים שעות לפחות, או ילד שטרם מלאו לו 21 והוא ילד עם מוגבלות או מצוי באומנה בתר-אשפוזית.
<נעה בן שבת: "ילד עם מוגבלות" - ילד שהוא אדם עם מוגבלות כהגדרתו בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח-1998.
<נעה בן שבת: "מאגר המידע" – מאגר המידע שהוקם ומנוהל לפי סעיף 22.
<נעה בן שבת: "ממונה על רישוי אומנה" - מי שמונה על ידי השר לפי סעיף 21 כאחראי על מערך רישוי האומנה ועל מאגר המידע.
<נעה בן שבת: "מנחה אומנה" - עובד סוציאלי שמנהל הגוף המפעיל מינה אותו לשמש בתפקיד מלווה אישי לילד לפי סעיף 39 או לתת חוות דעת לעניין כשירות של מבקשי בקשות לרישיון אומנה לפי סעיף 26.
אלי אלאלוף: מנחה, זה המנחה של החברה?
<נעה בן שבת: מנחה הוא מטעם הגוף המפעיל שיש לו תפקיד כפול.
<נעה בן שבת: מנחה האומנה צריך להיות עובד סוציאלי ובאמת עולה השאלה מה קורה אם הוא סטודנט לעבודה סוציאלית.
<שלווה ליבוביץ: הוא לא חותם.
<שלווה ליבוביץ: הוא יכול להיות בהדרכה כמו בכל גורם שיש לו סטודנטים.
<שלווה ליבוביץ: יש אחריות.
<שלווה ליבוביץ: אבל מי שאחראי לעשות את זה לפי המכרז, זה מנחה האומנה.
<נעה בן שבת: כשאנחנו מדברים על מנחה אומנה, יש לו שני תפקידים שונים.
<נעה בן שבת: יש את תפקיד המלווה לילד ספציפי והתפקיד הזה, הוא ממונה לילד ספציפי, והוא מלווה אותו בכל התהליך.
<נעה בן שבת: בנפרד הוא זה שנותן חוות דעת לגבי כשירות למלא בקשות.
<נעה בן שבת: השאלה אם שני התפקידים באמת מתרכזים באותו אדם.
<שלווה ליבוביץ: בדרך כלל לא.
<שלווה ליבוביץ: יש כאלה שמתמחים בבדיקות.
<שלווה ליבוביץ: בדרך כלל בכל גוף מפעיל יש יחידה שעוסקת בבדיקות והיא איננה עוסקת בהנחיה, ויש מנחי אומנה שהם מוצמדים לכל ילד בכל משפחה.
אלי אלאלוף: איזה סוג של בדיקות?
<שלווה ליבוביץ: כל משפחה אומנת עוברת בדיקה מאוד מדוקדקת מרגע שהיא מרימה טלפון ומציעה מועמדות עד לרגע האישור שלה.
<שלווה ליבוביץ: יש תהליך מאוד מובנה גם של בדיקה ואחר כך של הכשרה ורק אחרי כן היא מקבלת את הרישוי.
<שלווה ליבוביץ: התהליך הזה, אלה דברים שכתובים ומופיעים בכל מיני אתרים של המשרד.
אלי אלאלוף: לכל המשפחות יש היום רישיון?
<שלווה ליבוביץ: היום לא.
<שלווה ליבוביץ: היום יש אישור.
<שלווה ליבוביץ: יש תעודה.
<שלווה ליבוביץ: עוברים את אותו תהליך ויש אישור שנעשה על ידי מנהלת שירות ילד ונוער ועל ידי.
<שלווה ליבוביץ: מה שהחוק מחדש זה שיקימו רישוי והחידוש בחוק הוא שכל שלוש שנים צריך לחדש את הרישוי.
אלי אלאלוף: זה מה שיהיה.
<שלווה ליבוביץ: זה מה שיהיה, כן.
<שלווה ליבוביץ: זה אחד החידושים של החוק.
אלי אלאלוף: המנחה הזה הוא במשרה מלאה?
<שלווה ליבוביץ: יכול להיות גם לא במקום אחר אבל יכול להיות בחצי משרה או בשלושת-רבעי משרה.
<שלווה ליבוביץ: יש ילדים, לא רוצים לעבוד במשרה מלאה.
אלי אלאלוף: אבל זאת המשרה הבלעדית שלו?
<שלווה ליבוביץ: זה לא כמו שהיה קודם.
אלי אלאלוף: שיהיה ברור שזאת משרה בלעדית וזאת לא חלטורה.
<שלווה ליבוביץ: ברור.
<שלווה ליבוביץ: זה לא מה שהיה קודם במחלקות לשירותים חברתיים שמנחת אומנה הייתה עוד חמישה דברים.
<נעה בן שבת: שוב, במשרה מלאה.
<שלווה ליבוביץ: לאו דווקא.
<שלווה ליבוביץ: אמרתי לא מלאה.
אלי אלאלוף: יכול להיות במשרה חלקית אבל משרה בלעדית.
קארין אלהרר: זה צריך להיות כתוב בחוק?
אלי אלאלוף: כן, למה לא?
אלי אלאלוף: אנשים שמתמסרים לנושא.
קארין אלהרר: זה בטוח.
אלי אלאלוף: אם את רוצה את זה, תשימי בחוק כי אחרת כל אחד יבוא, יעשה סיבוב וילך.
<נעה בן שבת: אז אולי צריך להפריד בין שתי הפונקציות, לאחד לקרוא מנחה אומנה ולאחד מי שמאשר משפחות אומנה או מדריך משפחות אומנה או משהו כזה.
קארין אלהרר: מדריך הוא מדריך וזה סיפור אחר.
<שלווה ליבוביץ: אנשים נעים בין בדיקות לבין הנחיה וכולי ולפעמים יכולים לעשות את שני הדברים.
קארין אלהרר: אבל את אומרת שזה לא אותו אדם.
<שלווה ליבוביץ: בדרך כלל זה לא אותו אדם.
קארין אלהרר: בואי נשאיר את זה כך שזה לא יהיה אותו אדם.
<שלווה ליבוביץ: למה?
<שלווה ליבוביץ: לפעמים כן נכון שאחר כך הוא ימשיך להנחות משפחה וגם לחוות את החוויה של ליווי.
<שלווה ליבוביץ: לא צריך להפריד את זה.
<שלווה ליבוביץ: בהחלט זה נכון.
<שלווה ליבוביץ: ברור שיש התמחות אבל גם נכון שגם מי שבודק, יש לו חוויה של ליווי כי אז גם הבדיקות שלו הן יותר נכונות.
<שלווה ליבוביץ: יש בזה קשר מאוד גדול, בין הבדיקה לליווי.
<שלווה ליבוביץ: למשל, אני אתן לכם דוגמה.
<שלווה ליבוביץ: אם בבדיקה נמצאה איזושהי נקודה שהיא נקודת צורך של המשפחה, הליווי צריך לתת מענה לצורך הזה.
<שלווה ליבוביץ: הקשר בין הבדיקה לליווי הוא מאוד מאוד חשוב.
<שלווה ליבוביץ: מצד אחד יש התמחות, אבל לא צריך להוציא גם את האפשרות שמי שבודק יהיה גם מנחה אומנה.
<נעה בן שבת: אדוני, אתה רוצה להוסיף אחרי שאנחנו אומרים "עובד סוציאלי שמנהל הגוף המפעיל מינה אותו לשמש בתפקיד בלעדי של מלווה אישי לילד"?
<נעה בן שבת: או לתת חוות דעת לעניין כשירות.
<נועם פליק: אז זה לא מגביל אותו לעשות גם את הכשירות ואת גם הליווי?
<נעה בן שבת: כן, אבל הוא יכול לעסוק באחד משני התחומים.
אלי אלאלוף: בתחום הזה, רק בתחום הזה כי אחרת לא יהיו מומחים לנושא הזה.
<קריאה: זה משתמע כאילו אתם מפרידים בין הדברים.
<קריאה: הוא יכול לעשות אחת מהשתיים.
קארין אלהרר: אנחנו לא רוצים להפריד.
<שלווה ליבוביץ: לא נכון להפריד.
קארין אלהרר: לא להפריד אבל כן לוודא שזאת המשרה הבלעדית שלו ואין לו עוד דברים.
<נעה בן שבת: אולי נגיד: בתפקיד בלעדי של מלווה אישי לילד או של מתן חוות דעת.
אלי אלאלוף: אין לי בעיה שיהיה דיון כזה, אבל תגידו את השם, תפקיד ותמשיכו בדברים שלכם.
<רונית אדלר: מנהלת אומנה במרכז באור שלום.
<רונית אדלר: בעיני זה ממש קריטי שמנחי האומנה יהיה להם גם ניסיון בבדיקת משפחות.
<רונית אדלר: התהליך הזה של הכשרה של המשפחות והליוויים, זה משהו שכל הזמן נוספות לנו עוד ועוד משפחות והבודקות עצמן הרבה פעמים גם צריכות ללוות משפחות עד שיש מנחת אומנה פנויה.
<רונית אדלר: זאת אומרת, זה לא הגיוני לעשות את ההפרדה הזאת.
<רונית אדלר: זה פשוט משהו שהוא לא יעבוד במציאות.
אלי אלאלוף: לא אמרנו את זה.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים שזאת תהיה ההתמחות שלו או שלה.
קארין אלהרר: רק שזאת תהיה המשרה היחידה שלהם.
<אורית עמיאל: למה?
קארין אלהרר: כדי שהם לא יבואו בשעות הפנאי לעשות את העבודה החשובה הזאת.
<אורית עמיאל: מנהלת שירותי האומנה של מכון סאמט.
<אורית עמיאל: לדעתי זאת צריכה להיות המשרה העיקרית.
<אורית עמיאל: בלעדית, אני לא יודעת.
<אורית עמיאל: יש מצבים אצלנו של עובדים שגם עובדים כמטפלים משפחתיים בקליניקות וגם מנחי אומנה.
קארין אלהרר: כמה פניות יש לו לטפל ולהיות המלווה של הילד?
<אורית עמיאל: אצלנו מקבלים לעבודה לפחות לארבעה ימים בשבוע.
<אורית עמיאל: זאת אומרת, אין אצלי כמעט עובדים שהם פחות משלושת-רבעי משרה.
<אורית עמיאל: אני חושבת שזה דבר מאוד משמעותי ומרכזי בחיי אדם ואם ארבע ימים בשבוע הוא עוסק בעניין, זה בסדר.
<יצחק קדמן: עיקר העסקתו.
קארין אלהרר: עיקר העסקתו, זה בסדר.
אלי אלאלוף: אם עיקר, תגידו כמה.
אלי אלאלוף: 75 אחוזים?
אלי אלאלוף: בואו נלך על 75 אחוזים.
<נעה בן שבת: קשה להגיד את זה בחוק.
<נחשון ספיר: אני ראש צוות במט"ב השירות לאומנה.
<נחשון ספיר: אני מציע שהכלל יהיה שזאת עבודתו העיקרית כי מה שחשוב זה שעיקר תשומת הלב תהיה בעבודה הזאת.
<נחשון ספיר: אבל לפעמים יש מצבים שעובדות אימהות לארבעה ילדים והן עובדות רק בחמישים או בשישים אחוזי משרה.
<נחשון ספיר: יש מצבים שיש להן איזושהי משרה אחרת.
קארין אלהרר: לא דיברנו על חלקיות המשרה.
קארין אלהרר: דיברנו על כמה הוא משקיע.
אלי אלאלוף: מקובל לומר שעיקר עיסוקו.
<נעה בן שבת: "מנחה אומנה" – עובד סוציאלי שמנהל הגוף המפעיל מינה אותו לשמש בתפקיד מלווה אישי לילד לפי סעיף 39 או לתת חוות דעת לעניין כשירות של מבקשי בקשות לרישיון אומנה לפי סעיף 26 וזהו עיסוקו העיקרי.
אלי אלאלוף: הממונה במכון סאמט, את מטפלת גם בדרום?
<אורית עמיאל: גם בדרום.
<אורית עמיאל: דרום וירושלים.
אלי אלאלוף: יש לי זיכרונות אישיים.
<אורית עמיאל: אני זוכרת.
<אורית עמיאל: אני מקווה שזה לא ישפיע לרעה על עובדים טובים שרוצים להצטרף אלינו, אבל אם זה עיקר עיסוקו, זה בסדר.
אלי אלאלוף: יהיה להם ביטחון טוב יותר.
<נעה בן שבת: "מסגרת השמה חוץ ביתית" - חלופת בית עבור ילד שנתקבלה החלטה כדין להוציאו מבנית הוריו, שנועדה לספק לילד את כל צרכיו בכל שעות היממה, לרבות מעון משפחתי או פנימייה.
<יצחק קדמן: הערה.
<יצחק קדמן: אני ביקשתי בסעיף אחר ואני מבקש גם כאן, במקום המלים "להוציאו מבית הוריו" לכתוב "להעבירו למסגרת שנועדה לספק" וכן הלאה.
<יצחק קדמן: אנחנו לא צריכים כל הזמן לדקור בעין את המשפחה הביולוגית ולומר לה שהוצאנו לכם את הילד.
<יצחק קדמן: הוחלט, כמו שכתוב כאן, שהילד יהיה בחלופת בית ולהעבירו למסגרת, כמו שכתוב כאן.
<יצחק קדמן: לא צריך לומר להוציאו מבית הוריו.
קארין אלהרר: צודק.
<יצחק קדמן: להעבירו למסגרת שנועדה לספק לילד את כל צרכיו.
<נעה בן שבת: להשימו במסגרת?
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על המסגרות שהן לא אומנה.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על מעון משפחתי או פנימייה שהם לא אומנה.
אלי אלאלוף: כתוב לרבות.
<נעה בן שבת: זה גם כולל את האומנה.
<נעה בן שבת: "מפקח" - מפקח שהוסמך לפי סעיף 51.
<נעה בן שבת: "מפקח ארצי על האומנה", "המפקח הארצי" – מפקח שמונה על ידי השר לפי סעיף 52 לעמוד בראש מערך הפיקוח על יישום הוראות חוק זה ויעדיו.
<נעה בן שבת: בנושא הזה של המפקח הארצי על האומנה, השאלה אם אנחנו מדברים על מפקח אחד או על מספר מפקחים בתוך המערכת הזאת של משרד הרווחה.
<שלווה ליבוביץ: היום יש שלושה מפקחים ארציים כאשר אחד באגף הפיגור, אחד באגף השיקום ואחד באגף ילד ונוער.
<קריאה: אוטיזם.
אלי אלאלוף: זה טוב לילד?
<שלווה ליבוביץ: זה טוב לילד עם הצרכים המיוחדים שיש מפקח ארצי שדואג לילדים עם הצרכים המיוחדים.
אלי אלאלוף: מה מספר הילדים?
קארין אלהרר: על כל אגף במשרד הרווחה יש מפקח ארצי לאומנה?
<שלווה ליבוביץ: הם גם השתתפו בדיונים.
<שלווה ליבוביץ: אריה שמש.
קארין אלהרר: רק את אריה שמש ראיתי.
<שלווה ליבוביץ: הוא מהפיגור.
קארין אלהרר: רק אותו ראיתי.
אלי אלאלוף: אני מנחש שבנושא הזה יש לנו חילוקי דעות.
אלי אלאלוף: ניתן זמן למנכ"ל להיכנס לתפקידו ונבקש ממנו את עמדתו בנושא הזה.
קארין אלהרר: בוא נקבע.
קארין אלהרר: לא עמדה.
קארין אלהרר: אדוני, משרד הרווחה בנושא של אנשים עם מוגבלויות, הוא קצת – אני אשתמש במילה בוטה – תקוע בתפיסה ישנה שאומרת שיש כל מיני סוגים של מוגבלויות וכל סוג של מוגבלות צריך אגף אחד וחוק אחד וכל אחד בעולמו יחיה.
קארין אלהרר: יש לנו כאן הזדמנות לומר אמירת מחוקק.
קארין אלהרר: דרך אגב, העניין העיקרי כאן הוא אומנה והוא לא סוג המוגבלות.
קארין אלהרר: אם צריך, תתייעצו עם המחלקה הרלוונטית כאשר לדעתי בכלל לא צריך לעשות את ההפרדות האלה בין סוגי המוגבלויות.
אלי אלאלוף: תרשי לי, יש לי קצת יתרון עליך במשרד הזה.
אלי אלאלוף: אני לא אכתיב כי אם נכתיב, זה לא יתקיים.
אלי אלאלוף: אם נציע לבדוק את זה ובסוף נקבל החלטה משלנו, אני מציע שנבקש המלצה של המנכ"ל הנכנס וניתן לו עד חודש לעשות את זה ואם הוא לא יקבל את זה תוך חודש, אנחנו נחייב.
אלי אלאלוף: ממילא זאת רק המלצה.
אלי אלאלוף: נשמע את הדעה שלו.
אלי אלאלוף: בואי ניתן לו להיכנס ונשמע אותו.
קארין אלהרר: אדוני באמת חושב שתוך חודש המנכ"ל יכיר את כל האגפים?
אלי אלאלוף: אם לא, אז זה דחוף לנו ואנחנו נקבע.
אלי אלאלוף: אנחנו נוציא מכתב בשם הוועדה והנחיה בנושא הזה.
אלי אלאלוף: זה הרבה יותר הגיוני שיהיה מפקח אחד כולל לכל התחומים.
קארין אלהרר: אדוני, אנחנו מסכימים בעניין הזה.
קארין אלהרר: המחלוקת היא רק לגבי ההתייעצות.
אלי אלאלוף: בואי ננסה.
אלי אלאלוף: יש לנו גם אחר כך זכות לפיקוח כוועדה.
אלי אלאלוף: אנחנו לא רק מחוקקים אלא גם מותר לנו לפקח על הנעשה.
<נעה בן שבת: "משפחת אומנה" - מסגרת משפחתית שהושמו בה עד חמישה ילדים למטרת אומנה.
<נעה בן שבת: הושמו בה עד חמישה ילדים, זאת אומרת, חמישה ילדי אומנה.
<נעה בן שבת: יכול להיות שיש במסגרת יותר ילדים.
<נעה בן שבת: "המשרד" – משרד הרווחה והשירותים החברתיים.
<נעה בן שבת: "עובד סוציאלי לעניין סדרי דין" – עובד סוציאלי שמונה לפי חוק הסעד (סדרי דין בענייני קטינים, חולי נפש ונעדרים), התשט"ו-1955.
<נעה בן שבת: "עובד סוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה)" - עובד סוציאלי שמונה לפי חוק הנוער.
<נעה בן שבת: "עובד סוציאלי לפי חוק הסעד (טיפול במפגרים)" – עובד סוציאלי שמונה לפי חוק הסעד (טיפול במפגרים).
<נעה בן שבת: "תכנית טיפול" – תכנית לטיפול בילד שנקבעה על ידי הגורם המוסמך או הגוף המפעיל ובהתאם להוראות התע"ס.
<נעה בן שבת: "תע"ס" - הנחיות והוראות המנהל הכללי של משרד הרווחה והשירותים החברתיים (תקנות לעבודה סוציאלית – תע"ס), כתוקפן מזמן לזמן, המצויות לעיון הציבור בלשכות לשירותים חברתיים ובלשכות המחוזיות של המשרד.
<נעה בן שבת: "השר" – שר הרווחה והשירותים החברתיים.
<דורון גיסנגר: הנהלת בתי המשפט.
<דורון גיסנגר: בהגדרת משפחת אומנה מוצע אולי לכלול גם אדם שבסמכותו להוות משפחת אומנה לאם בגירה יחד עם ילדה ולא רק לקטין עצמו.
<דורון גיסנגר: על ידי הרחבת ההגדרה, בתי המשפט לנוער, מסגרת צו הוצאה ממשמורת, יוכלו לשלב קטין יחד עם ההורה המטפל, כאשר על פי רוב זאת האם, במשפחת אומנה.
אלי אלאלוף: לא הבנתי בדיוק.
<דורון גיסנגר: האם בדרך זאת תוכל לקבל הדרכה במשך כל שעות היממה ומשפחת האומנה תוכל לשמש לאם מודל לחיקוי.
<דורון גיסנגר: האם תוכל לרכוש תוך כדי התקופה מקצוע, טיפול בקהילה, בעת שהקטין יהיה מטופל על ידי משפחת האומנה.
<דורון גיסנגר: כיום אין בעיה כאשר האם היא קטינה והקטין הוא כמובן קטין, אבל במקרה שהאם בגירה והיא תוכל לשהות במשפחת אומנה יחד עם הקטין, זה יוכל להוות איזשהו פתרון זמני לפחות.
אלי אלאלוף: אפילו יפה.
<שלווה ליבוביץ: יש לנו מספר מקרים כאלה אבל אני חושבת שהתכנית עוד לא בנויה ויש לנו כמה מקרים כאלה גם בפועל וגם בצנרת ומאשרים אותה באישור חריג.
<שלווה ליבוביץ: זאת אומרת, אין כרגע מהמניעה מהמערכת כשיש מקרה כזה לפעול אבל זאת תכנית שצריך לבנות אותה ולתקצב אותה.
קארין אלהרר: מה הבעיה שתהיה אופציה כזאת בחקיקה לתכנית?
אלי אלאלוף: אני חושב שזה רעיון מצוין.
<נעה בן שבת: השאלה אם יש לנו מספיק מה לומר כרגע לגבי הזכויות של המשפחה כלפי האם ועל כל מערך הזכויות כאן.
קארין אלהרר: העניין הוא שאם אנחנו לא נכניס את זה לחקיקה, אין אופציה בכלל.
קארין אלהרר: היום זה בתקנון העבודה הסוציאלית וזה משהו שהוא יותר גמיש ואפשר לעבוד עם זה יותר.
<נועם פליק: גם היום זה לא מוסדר.
קארין אלהרר: היום כל תחום האומנה לא מוסדר.
קארין אלהרר: היום המנכ"ל יכול לתקן את התע"ס כאוות נפשו.
קארין אלהרר: זה לא כך בחקיקה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להסביר לגבי החוק.
אלי אלאלוף: גם בתקופת הכנת החוק אפשר להיערך.
אלי אלאלוף: אתם יכולים להתכונן לזה.
אלי אלאלוף: ודאי אחרי שהחוק מאושר.
אלי אלאלוף: זה מחייב הרבה מאוד היערכויות.
אלי אלאלוף: הוא לא חוק סטטי כזה אלא הוא חוק שמחייב הרבה שינויים ותתכוננו לזה.
אלי אלאלוף: אם עכשיו אומרים מה שאמרנו לגבי ההורה של הקטין, באמת הנושא הזה צריך להיות מסודר ותכינו את עצמכם עם כל הנהלים והתכניות.
<נעה בן שבת: השאלה אם אפשר כבר עכשיו להכניס את זה לחקיקה.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים כאן על סמכויות של משפחת האומנה כלפי הילד.
<נעה בן שבת: למשל, אנחנו אומרים שכאשר הילד נמצא אצלה, יש לה זכות לטפל בעניינים היום יומיים.
<נעה בן שבת: יכולה להיות כאן התנגשות בין ההורה שגם הוא נמצא במשפחת האומנה לבין האומן.
<נעה בן שבת: יכולה להיות כאן התנגשות בין הפעלות הסמכות.
אלי אלאלוף: גם במשפחת אומנה רגילה, הורה שהילד שלו מחוץ לבית, יש לו איזה זכויות להתערב ולראות.
אלי אלאלוף: תיישמו את זה כמעט אחד על אחד.
אלי אלאלוף: הסמכות היא במשפחת האומנה וההתערבות של ההורה היא בהתאם למה שמתרחש בחוק של האומנה בכלל.
אלי אלאלוף: אני חושב שכדאי להכניס את זה.
אלי אלאלוף: אני בעד להכניס את זה ולפרט תוך כדי חקיקת החוק ובתקווה שכאשר החוק ייגמר במהרה בימינו הקרובים, נמצא את עצמנו עם נהלים מסודרים ועם הדרכה מסודרת.
<נועם פליק: האם אפשר לתת זמן למשרד לגבש עמדה לנושא?
<נועם פליק: זה משהו חדש.
אלי אלאלוף: בבקשה, תעשו במקביל.
קארין אלהרר: מה אתם עושים עם המקרה שהתפרסם לפני שבוע?
<שלווה ליבוביץ: כמו שאמרתי, יש לנו כמה מקרים.
<שלווה ליבוביץ: זה לא המקרה היחידי.
קארין אלהרר: אם כן, זה לא דבר חדש שנפל מהשמיים.
<שלווה ליבוביץ: אני רוצה לומר שבחודש האחרון היה לנו זוג עם ילד וכתוצאה מהתהליך הזה הילד עבר כי היה ברור שההורים לא מסוגלים.
<שלווה ליבוביץ: אין צל של ספק שזאת תכנית שעומדת לקרום עור וגידים אבל זאת תכנית מקצועית שדורשת המון.
אלי אלאלוף: אני מצטער להגיד לכם אבל זה לא תפקיד הוועדה לראות את התכנית עכשיו.
אלי אלאלוף: זה תפקידכם ללכת ולרוץ ולטפל בזה.
קארין אלהרר: אנחנו לא מסיימים את זה היום.
קארין אלהרר: יש לכם זמן.
<נועם פליק: אנחנו רוצים לבדוק.
אלי אלאלוף: תבדקו במקביל.
קארין אלהרר: אתם תבדקו ותראו שזה לא סותר כלום.
<ליאת יעקובוביץ: זה לא אותו מצב בין המצב שאנחנו מדברים עליו לכתחילה.
<ליאת יעקובוביץ: כשהשווית אדוני בין המצב שבו יש לנו את ההורים הביולוגיים מחוץ ויש לנו את משפחת האומנה בה הילדים נמצאים וגדלים, זה לא המצב שהוא זהה למצב בו כולם נמצאים באותו מקום.
קארין אלהרר: אנחנו מבינים את זה.
קארין אלהרר: העניין הוא שזה לא איזה משהו שהמצאנו כאן בוועדה אלא זאת מציאות שקיימת.
קארין אלהרר: כל מה שאנחנו רוצים זה להסדיר את זה בחקיקה.
<ליאת יעקובוביץ: נכון יותר לבדוק את כל ההסדר שקבענו לגבי משפחות האומנה והיחסים בין ההורים הביולוגיים ואז לראות מה מתאים.
קארין אלהרר: מה אתם עושה אתם בינתיים?
<ליאת יעקובוביץ: כנראה שיש לך פתרונות בשטח.
קארין אלהרר: אין לה.
קארין אלהרר: זה יהיה בתע"ס.
קארין אלהרר: יש לה היום פתרון בתע"ס.
קארין אלהרר: אם כל הנושא עובר לחקיקה, למה זה לא יעבור לחקיקה?
<נועם פליק: אנחנו פשוט רוצים זמן לבחון את הנושא.
קארין אלהרר: קיבלתם אותו.
קארין אלהרר: היושב ראש נתן לכם אבל לא להגיד שאת זה לא מסדירים בחקיקה.
<ליאת יעקובוביץ: לבוא ולראות מה נכון.
<עודד סושרד: אני מארגון "הכול מתחיל בחינוך".
אלי אלאלוף: בוקר טוב לחברת הכנסת ענת ברקו.
<עודד סושרד: אנחנו ארגון שדואג לקודקודים של הילד ושל המשפחה הביולוגית.
אלי אלאלוף: איפה אתם פעילים?
<עודד סושרד: בכל הארץ.
<עודד סושרד: המרכז שלנו בחיפה אבל אנחנו פעילים בכל הארץ.
<עודד סושרד: מה שחסר לי כאן ברשימה הזאת זאת פונקציה מאוד חשובה שדיברנו עליה בישיבות הקודמות של הוועדה וזה נציב הקבילות שיהיה חיצוני, שופט בדימוס שלא ממונה על ידי משרד הרווחה ואליו יוכל לפנות גם הילד, גם ההורים הביולוגיים וגם כל הורה או כל אדם אחר שיהיה בקשר עם הילד.
<עודד סושרד: זה חשוב מאוד כי בסעיף 17 מדובר גם על הזכות להגיש תלונה ואז אפשר יהיה להפנות לאותו אדם חיצוני בלתי תלוי.
<נעה בן שבת: מה שאתה אומר זה לא שחסרה כאן הגדרה של נציב התלונות אלא אתה מדבר על הסעיף המהותי של התלונות שמופיע בהמשך הצעת החוק ואתה אומר שהוא חייב להיות גוף חיצוני.
<נעה בן שבת: אפשר לפתוח את הדיון עכשיו אבל אפשר לקיים אותו כשנגיע לסעיף המתאים.
<עודד סושרד: תסתכלי על הסעיף.
<עודד סושרד: כל שאר התפקידים מופיעים כבר כאן, בהגדרות.
<עודד סושרד: לכן חשוב שגם הנציב הזה יופיע כאן.
<עודד סושרד: אנחנו רואים בו תפקיד מאוד חשוב לצורך הביקורת והפיקוח.
<נעה בן שבת: סעיף ההגדרות הוא באמת סעיף יותר גמיש בחוק כי הרבה פעמים אנחנו חוזרים אליו ומתקנים אותו.
<נעה בן שבת: אני מציעה שלא נצביע עליו כרגע, במיוחד שיש לנו גם את ההגדרה של מפקח ארצי ויכול להיות שתהיה הגדרה של נציב תלונות.
אלי אלאלוף: על הסעיף הזה לא תהיה הצבעה.