GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איציק קרונר: עובדה היא שהנערים שמגיעים אלינו מרוצים, מוציאים תעודת מקצוע, עושים ארבע עשרה יחידות בגרות, בנינו להם מסלול קריירה, הם יכולים להתקבל למה"ד, המכון הממשלתי להכשרת טכנאים והנדסאים של משרד העבודה, הם נכנסים וייכנסו בעתיד בצורה יותר טובה על ידי זה שיקבלו את ארבע עשרה יחידות הבגרות.
איציק קרונר: לא עשינו להם הקלות מיוחדות.
איציק קרונר: כלומר מערכת ההכשרה המקצועית של נוער היא מערכת אלטרנטיבית.
איציק קרונר: היא משרתת את הצרכים האמיתיים של הצבא, היא עושה דברים קצת שונה ממשרד החינוך, והכל מתואם, והיא זוכה להצלחה.
איציק קרונר: לפעמים ההצלחה הזאת מרגיזה.
איציק קרונר: התפיסה של משרד החינוך אומרת אחרת.
איציק קרונר: יש שם קבוצה שסוגדת לעגל הזהב של תעודות הבגרות.
איציק קרונר: ברגע שסוגדים לעגל הזהב של תעודות הבגרות מייד מכריזים על שישים אחוז מהאוכלוסיה כנכשלים.
איציק קרונר: הרי בשום מקום בעולם אי אפשר להגיע למאה אחוז בגרות.
איציק קרונר: לא יעזור כלום.
איציק קרונר: ברגע שמחליטים שעגל הזהב של הבגרות זו המטרה היחידה של מערכת מייד הגדירו שישים אחוז ויותר מהאוכלוסיה כנכשלים.
איציק קרונר: אנחנו לא הצבנו מטרה כזאת.
איציק קרונר: אם יש ילדים שמגלים יכולת, בבתי הספר היותר טובים, לא בכולם, נותנים להם לעשות יותר יחידות בגרות ויש שמגיעים גם לעשרים ואחד ועשרים וארבע יחידות.
איציק קרונר: לא חוסמים אף ילד.
איציק קרונר: אבל אנחנו טוענים שיש זכות קיום למערכת הזאת לצידה של מערכת משרד החינוך בכיתות מט' עד יב', אחרת כל ניסיון להתחיל לגזור בזה יגזור גזר דין מוות על המערכת.
איציק קרונר: אם לא יאפשרו לנו לתת בסיס של חניכות מסודר, אז לא כדאי להכשיר.
איציק קרונר: אם רוצים שנכשיר בעל מקצוע חלקי שלא יקבל את הבסיס הרחב מכיתה ט' וי' אז כדאי לסגור.
איציק קרונר: זה לא סותר את המדיניות שמשרד החינוך קבע.
שרה חורש: נאמר כאן שמגיעים אלינו התלמידים שהיו להם קשיים אישיים להיות במערכת חינוך פורמלית.
שרה חורש: דווקא בתי הספר היותר קטנים ועם יותר גישה לפרטני ולתת שעות כאלה ואחרות להשבחה זה בעצם מה שמעלה אותם על המסלול.
שרה חורש: כל שעות התיגבור שאנחנו מדברים עליהם מבחינתנו זה הדבר הכי נכון בתוך המערכת.
שרה חורש: לוקחים אחר הצהריים ילדים שלא יודעים קרוא וכתוב, ילדים שבכיתה ט' וי' הם ברמה של כיתה ו'.
דוד טל: האם משרד החינוך מודע לרמה הזאת?
שרה חורש: אנחנו העברנו להם את הנתונים.
שרה חורש: נעבור להצגת מטרת האגף.
שרה חורש: באופן כללי מדובר בהכשרה ופיתוח הון אנושי בהתאם לצרכי המשק ברמות השונות, הכשרת טכנאים והנדסאים במכללות.
שרה חורש: אנחנו לא עובדים ישירות אלא יוצאים לפירסום ומכללות מגישות את עצמם.
שרה חורש: יש להם מבחני סף איך להיכנס אצלנו להכרה ואנחנו נמצאים עכשיו עם קרוב לעשרים ושלושה אלף תלמידים במערכת של טכנאים והנדסאים.
שרה חורש: כמו כן נעשית הכשרה והסבה של דורשי עבודה מובטלים וחיילים משוחררים במקצועות שיאפשרו קליטתם בעבודה מקצועית עם סיום לימודיהם.
שרה חורש: אני חייבת להוסיף שבפלח מאוד גדול של בתי הספר העסקיים המכשירים כעשרים אלף תלמידים בשנה ומקבלים אצלנו רק תשומות פדגוגיות, בתי הספר גובים שכר מהתלמידים, אנחנו בודקים שהם עובדים נכון על פי סדנאות ומורים ובחינות ותכניות לימודים שלנו, אבל הם עובדים בצורה עסקית לגמרי, מול מה שקורה במשק.
שרה חורש: זו הפרטה מלאה.
שרה חורש: על נושא הסבת אקדמאים דיברנו וארחיב בהמשך.
שרה חורש: בנושא הכשרת נוער שמעתם עכשיו את איציק.
דוד טל: אני מוטרד מכך שהצבא זקוק לאנשים מוכשרים יותר ואתם לא יכולים לספק זאת.
שרה חורש: אנחנו נמצאים היום בצריפין עם שני בתי ספר, אחד של חיל חימוש ואחד של חיל אספקה.
שרה חורש: הם עדיין אומרים תגדילו, אנחנו זקוקים לעוד, אבל אנחנו לא יכולים לעשות זאת.
דוד טל: עמיחי, האם לך יש תשובה בנוגע ליכולת משרד האוצר לתקצב את הנושא?
דוד טל: אני חושב שזה צריך להיות אינטרס לאומי ממדרגה ראשונה.
דוד טל: אני הייתי בבה"ד 20 כשהייתי חייל, גם כשהיתה לי הכשרה מקצועית קודמת נזקקתי לעשרה חודשי הכשרה כדי להיות מכונאי טנקים.
דוד טל: אם אפשר לעשות את זה בגיל צעיר ולחסוך את הכסף הזה, אני חושב שזו תהיה תשואה בלתי רגילה למערכת.
עמיחי כץ: זו פעם ראשונה שאני שומע על הבקשה הספציפית של מחסור במשרד הבטחון.
דוד טל: האם אתה מוכן לבדוק את הנושא?
עמיחי כץ: כן, אם יגישו בקשה מסודרת, אולי משרד הבטחון יכול לעשות זאת.
דוד טל: אני מבקש לבדוק מה האפשרויות של משרד האוצר להקצות משאבים, אני מדבר רק על הגיזרה הצרה של הכשרת נוער לקראת הצבא.
שרה חורש: דיברנו על מטרות האגף, על המבוגרים ועל הנוער.
שרה חורש: נושא נוסף הוא הקניית יכולת ניידות אנכית בין מסלולי הלימוד באגף באמצעות לימודים מודולריים.
שרה חורש: הכנסתי את זה השנה כמטרה משום שחשוב לי מאוד שיהיה מיצוי היכולת של אותו תלמיד שמגיע אלינו, הן בנוער והן במבוגרים.
שרה חורש: למשל חלק מהלימודים של בוגרי טכנאים והנדסאים שלנו מוכרים כחלק מהלימודים שלהם לאקדמיה.
שרה חורש: המטרה היא שמה שהנוער שלנו לומד יוכר לו בטכנאים והנדסאים ואותו דבר למבוגרים.
שרה חורש: לכן אנחנו עובדים על זה בצורה מאוד רצינית.
שרה חורש: אנחנו רוצים למנוע הסללה, ואנחנו מכירים בעובדה שאדם רוצה להתקדם כפי יכולתו.
תמי מולד-חיו: איפה נכנס הנושא של השלמת השכלה?
שרה חורש: לחלק גדול מכלל דורשי עבודה המגיעים אלינו, שמונים אלף מהם, יש עד עשר שנות לימוד, וזאת במונחי שנות לימוד ולא במונחי ידע.
שרה חורש: אנחנו עובדים עם משרד החינוך, עם האגף להכשרת מבוגרים.
שרה חורש: האגף מלמד, בתקציבים של האגף להכשרה או תקציבים משותפים, ואנחנו מחוייבים להביא אותם לאיזה שהוא סף של ידע כדי שבכלל יוכלו להיכנס לקורסי הכשרה מקצועית, וזאת הבעיה האמיתית.
שרה חורש: מדובר בבוגרי מערכת החינוך של מדינת ישראל וחשוב לזכור זאת.
שרה חורש: יש גם קבוצה גדולה של עולים חדשים, עולי אתיופיה ועולי קווקז ובוכרה, שגם הם חסרי השכלה.
תמי מולד-חיו: כאשר מדובר בעולים חדשים מאתיופיה למשל, כשיש צורך בהשלמת השכלה לרמה של עשר שתים עשרה שנות לימוד, הם לא לומדים דרך משרד הקליטה?
שרה חורש: אם הם מובטלים הם לומדים דרך האגף להכשרה מקצועית.
שרה חורש: כפי שהסברתי אנחנו מטפלים לצערי רק בכשמונה אחוז מכל דורשי העבודה.
שרה חורש: אמרתי קודם שאנחנו מקבלים מאה אחוז מובטל, מבחינתנו קרוב לשבעים אחוז בממוצע של כל המקצועות מכל הארץ, וזה קשה משום שאני לוקחת גם ממוצע של איזורים שהם חסרי מקומות עבודה, לעומת תל אביב, בה רוב הבוגרים נקלטים בקלות יתר.
שרה חורש: אם אני עושה ממוצע ארצי ואני בעצם מקטינה אז קרוב לשבעים אחוז עובדים.
שרה חורש: מתוכם כארבעים אחוז עובדים במקצוע שרכשו.
שרה חורש: הסברתי קודם שההגדרות עדיין לא מוסדרות משום שקרוב למקצוע זה גם במקצוע.
שרה חורש: אתה לא יכול למכור מכשירי חשמל אם לא למדת חשמל, גם אם פה זה ענף חשמל ופה זה ענף מסחר.
שרה חורש: אנחנו שיכללו את הנושא הזה, מבחינתנו כל מערכת ההכשרה היא מופרטת.
שרה חורש: אנחנו יוצאים במכרזים פר קורס ופר נפה או פר יישוב.
שרה חורש: הזוכה מתחייב לא רק לעמוד בדרישות הסף שלנו אלא להוכיח השמה.
שרה חורש: זאת אומרת שחלק מהמעמסה של ההשמה בסיום הקורס נופל על המוסד.
שרה חורש: אנחנו עובדים בשיתוף עם שירות התעסוקה, כי אחרת היה נוצר מצב שכל התלמידים שסיימו הכשרה יחזרו ללשכה.
שרה חורש: על המוסד שזכה אצלנו במכרז להפנות את התלמידים למקומות העבודה הנמצאים ברשותו.
תמי מולד-חיו: איך מתגמלים את בית הספר?
שרה חורש: יש חלק של התקציב שמשולם לבית הספר, בהתאם למסלול ההכשרה.
שרה חורש: בית הספר הרבה יותר קרוב לשוק במיגזר שהוא נמצא בו ונמצא בתהליך של משא ומתן בנוגע למה זקוקים באיזור.
שרה חורש: שירות התעסוקה גם הוא יודע ומעביר לנו נתונים לגבי צרכים וחסרים באיזורים מסויימים ואנחנו יוצאים לדרך בקטע הזה.
תמי מולד-חיו: האם שירות התעסוקה יוצר אתכם את הקשר ואומר את זה?
שרה חורש: בודאי.
תמי מולד-חיו: זו אחת הבעיות הקשות ביותר שלנו, במוקד זכויות מובטלים, עם נושא ההכשרה.
תמי מולד-חיו: שמענו עכשיו על איגוד של רתכים המבקש להביא אלף רתכים עובדים זרים בגלל שכרגע, כשהוא צריך את הפועלים, אין עובדים.
תמי מולד-חיו: הם אומרים שכאשר הם ביקשו הכשרה מקצועית והעלו את הצורך בהכשרה ספציפית בנושא הרתכות נאמר להם שהאיגוד עצמו יצטרך לממן את ההכשרה או האנשים עצמם, בגלל שאין תקציבים לקורסים חדשים.
דוד טל: ברצוני לקרוא לכם מדו"ח מבקר המדינה ולהתייחס למה שכרגע נאמר פה.
דוד טל: הדו"ח אומר כך: רק כשישה אחוז מקרב בוגרי הקורסים להכשרה מקצועית למבוגרים שעבדו חצי שנה לאחר סיום הקורס הושמו בעבודה באמצעות שירות התעסוקה.
דוד טל: כלומר ההשמה היתה באחוז מאוד מאוד קטן של אנשים שעברו את ההכשרה הזאת.
שרה חורש: לכן הסברתי קודם שהתלמידים המסיימים לא אמורים לחזור לשירות התעסוקה.
שרה חורש: במכרז שאנחנו מוציאים להכשרת מבוגרים חלק מבחירת אותו זכיין תלוי בכך שהוא יעשה את ההשמה של הבוגרים שלו.
שרה חורש: במסלולים מיוחדים הוא גם מתוגמל אם הוא עושה השמה.
שרה חורש: אני לא לוקחת את הסיכון להחזיר את האנשים שעברו הכשרה בחזרה לשירות התעסוקה ולכן נתתי מנדט לבית הספר לעזור לי.
שרה חורש: כפי שהסברתי קודם בסופו של דבר בית הספר והמחוז והנפה ולשכת התעסוקה המקומית הם הכי קרובים לדרישות של אותו מקום, כך שהם גם יכולים להחזיר את המוכשרים בחזרה למקום.
שרה חורש: ביחס לשאלתך, כל המוכשרים שלנו במקצועות המתכת נדרשים מאוד מאוד בשוק ונחטפים כמו לחמניות טריות.
שרה חורש: אלא שיש לנו בעיה עם מועמדים שלא רוצים להיכנס לקורסים האלה.
שרה חורש: תגידי לאיגוד הזה שיהיו איתי בקשר, אני מוכנה להעביר מהתקציב העומד לרשותי לנושא של הכשרה במתכת.
שרה חורש: קיימת בעיה נוספת בנושא הזה והיא שהרבה מאוד מוסדות לא עונים על המכרז משום שהתשתיות בענף מאוד מאוד כבדות.
שרה חורש: ניסינו לשנות את התעריף או לעזור באמצעים נוספים בתשתיות.
שרה חורש: המקומות היחידים שנשארו הם דווקא מרכזי ההכשרה הממשלתיים.
שרה חורש: יש לנו שבעה מרכזים כאלה, בהם רוב המקצועות הם מקצועות כבדים, כמו המתכת, מכונאות רכב, אוטוטרוניקה, כולם מקצועות מאוד כבדים, ודווקא על זה האוצר עומד לנו על הראש שנעשה הפרטות.
שרה חורש: בסך הכל יש לנו שבעה מרכזים בכל המערך הזה.
דוד טל: כלומר אם המרכזים האלה לא היו שלכם בעצם אף אחד לא היה נכנס להכשרה בתחום המתכת בגלל ההשקעה הגדולה שצריך לעשות.
שרה חורש: במהלך החיפוש אחר מקום הכשרה באנו למפעלים והצענו לשלם כמה שצריך בכדי שיתנו לנו לעשות אצלם את ההכשרה.
שרה חורש: הם לא היו מוכנים לקחת את הסיכון שתלמידים יקלקלו מכונה שעולה מאה אלף דולר.
תמי מולד-חיו: זה עגל הזהב של ההפרטה.
תמי מולד-חיו: בשם ההפרטה מוכנים לחסל הכשרה מקצועית בתחומים שלמים.
דוד טל: מאחר ולא נותר לנו הרבה זמן אבקש לשמוע על נושאי הכשרה מקצועית לערבים, לחרדים ולעולים חדשים.
עמיחי כץ: מופרחות פה ססמאות נגד הפרטה בצורה לא עניינית.
תמי מולד-חיו: אני מתייחסת למרכזי ההכשרה המקצועית שהם היחידים שהיום מכשירים בתחום שנאמר פה שיש בו דרישה בלתי פוסקת לידיים עובדות.
תמי מולד-חיו: המקום היחידי שמכשיר את אותם ידיים עובדות אלה המרכזים הממשלתיים, אותם מרכזים ממשלתיים שהאוצר רוצה לסגור או להפריט אותם.
עמיחי כץ: האוצר מבקש לסגור שניים מתוכם.
תמי מולד-חיו: לא צריך לסגור שניים, צריך לפתוח עוד ארבעה.
שרה חורש: הכנתי חומר רב והיה לי רצון להעשיר את החברים.
שרה חורש: אנחנו נמצאים ברה-אירגון.
שרה חורש: יש לי מחוייבות ערכית להתייחס פה גם לנושא הבחינות.
שרה חורש: אסור לקחת את הנושא ולהשוות לכל מערך בחינות שנמצא במקום אחר במדינה.
דוד טל: אנחנו נזמין אותך שוב יחד עם מנהל מחלקת הבחינות.
דוד טל: אני רוצה כרגע להתעכב יותר על נושא של הכשרה מקצועית לערבים, לעולים חדשים ולחרדים.
שרה חורש: בתחום קידום נשים ופיתוח כישורי עבודה, הנשים הם יותר מחמישים אחוז מדורשי העבודה ובמקומות מסויימים אפילו מגיעים לשבעים אחוז.
שרה חורש: אנחנו חייבים לתת להם העצמה כדי שייכנסו למקצועות טכנולוגיים, אנחנו עושים זאת וכפי שאמרתי בראשית דבריי גדלנו בצורה משמעותית.
שרה חורש: הרבה פעמים יש לנו בעיה מול המעסיקים, אחרי שהנשים מוכשרות הם לא נותנים להם בדיוק לעשות את העבודה שהם למדו.
שרה חורש: יש לנו מצבור של סדנאות בהכנה בנושא.
שרה חורש: דבר נוסף שעושה היחידה, ישנם הרבה בעלי מקצוע המפוטרים ורוצים להחזיר אותם למעגל העבודה אלא שיש להם חוסר בכישורי עבודה, בכישורים להציג את עצמם ולמכור את עצמם ככוח עבודה.
שרה חורש: אנחנו יוצרים הכשרה בנושא זה במסגרת היחידה.
תמי מולד-חיו: אחת הבעיות של אנשים המובטלים לאורך זמן היא באמת בדיוק ההשתלבות הזו.
תמי מולד-חיו: השאלה האם ניתן לעשות זאת במסגרת הלשכות.
שרה חורש: אנחנו עושים מעל ומעבר.
שרה חורש: אנשים אלה הם החומר האנושי איתו אנחנו עובדים.
שרה חורש: הסדנאות לחיפוש עבודה נערכו במשך שנים יחד עם שירות התעסוקה.
שרה חורש: אנחנו שיכללנו אותם בכדי שאנשים ילמדו איך למכור את עצמם, איך למלא קורות חיים, איך להגיע לראיון ולשבת וכו'.
דוד טל: האם נשים במדינת ישראל מקבלות הכשרה בכל המקצועות של הגברים?
דוד טל: אם אישה רוצה להיות חרטית, היא יכולה לקבל הכשרה בתחום זה?
שרה חורש: הכל פתוח בפני הנשים.
שרה חורש: אני אומרת כאן כאישה שלצערי הרב הנשים לא הולכות לכל המקצועות.
שרה חורש: כל מערך החינוך הקודם של הנשים לא הכין אותם להיכנס למקצוע יותר טכנולוגי.
שרה חורש: היה לנו פרוייקט מחשבה, בתחום ההיי-טק, בהנדסת תוכנה וחומרה.
שרה חורש: דווקא שם היו נשים רבות, בעיקר עולות מרוסיה, שנקלטו, והיתה לנו שמחה גדולה.
שרה חורש: הם נכנסו לעבודה ואף עברו את הגברים, היה תענוג לראות זאת.
שרה חורש: במיגזר הערבי קיימת פעילות בכל המסלולים שדיברתי עליהם, נוער, הנדסאים והכשרה מקצועית.
שרה חורש: הם מקבלים הכשרות מעבר לאחוז שלהם באוכלוסיה.
שרה חורש: הם נמצאים אצלנו על המפה בצורה המסודרת ביותר.
שרה חורש: במזרח ירושלים אנחנו לא יכולים השנה ללכת לבדוק בתי ספר כי הקב"טים לא מרשים לנו.
תמי מולד-חיו: ההצעות שנותנים להם בשנתיים שלוש האחרונות הם למקצועות כמו טייח, סייד, קירות גבס וכדומה.
שרה חורש: אינני יודעת מאיפה הנתונים האלה.
שרה חורש: אני מזמינה אותך לשבת איתי ולקבל פרטים על כל נושא.
שרה חורש: מבחינה תקציבית הצלחנו לפתוח מאה ארבעים כיתות של השלמת השכלה, כאשר ארבעים מתוכם הם למיגזר הערבי, וזה המון.
שרה חורש: מצאנו את המיגזר במצב של חוסר בהשכלה בסיסית ביותר.
שרה חורש: הם לא יכולים להיכנס לקורס כי הם לא יודעים קרוא וכתוב.
שרה חורש: אנחנו מכניסים אותם לאן שרק אפשר.
שרה חורש: עשינו פעילות יזומה ומשותפת עם מועצת הנשים, כדי שנוכל להיכנס יחד איתם לכל מיני כפרים ערביים בצפון, בכדי שהם יביאו יחד עם העמותות שלהם את הנשים, יחד עם שירות התעסוקה, לקורסים, מתוך הכרת בעיות חוסר התעסוקה במקום.
שרה חורש: יש לנו בתמרה מרכז הכשרה ממשלתי לטובת המיגזר הערבי, המשרת את היישוב תמרה ואת כל האיזור עבור האוכלוסיה הערבית.
שרה חורש: יש לנו גם הכשרת נוער והכשרת מבוגרים.
שרה חורש: אנחנו משקיעים קרוב למאה מיליון שקלים בהכשרה במיגזר הערבי, ועדיין אין לנו נתונים מספריים של סוף השנה.
שרה חורש: הנתונים נכונים ללפני חודשיים מאחר והיינו בעיצומים והמערכת הממוחשבת לא פעלה.
שרה חורש: בנושא העולים החדשים אנו עובדים בצורה משותפת עם הסוכנות.
שרה חורש: אנחנו עוזרים להם בהכשרה והרבה פעמים מלווים אותם.
שרה חורש: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא עם משרד הקליטה, עם כל היחידה התעסוקתית שלהם.
שרה חורש: לצערי הרב יש כמה משרדים שרוצים לפתוח אגף להכשרה, משרדי הקליטה, התמ"ס ומשרד הבריאות.
שרה חורש: לדעתי בצורה ממלכתית זה פוגע, משום שלהם אין את כל התשתית הפדגוגית.
שרה חורש: זה פוגע בסופו של דבר בתדמית.
שרה חורש: אינני יודעת מה בדיוק מלמדים שם ומי מפקח.
שרה חורש: אנחנו עובדים לפי נהלים של משרד האוצר בחוק חובת המכרזים, עם תעריפים מסודרים, והרבה פעמים יש לנו תחרות בשוק מול משרדי ממשלה.
דוד טל: אני מניח שגם הם עובדים לפי הנהלים של משרד האוצר, אבל עלולה להיות פה כפילות, ויותר מכפילות.
דוד טל: אם יהיה אגף להכשרה גם במשרד הקליטה ובמשרדים נוספים זה יכול להיות ביזבוז של כוח אדם שאולי אין צורך בו, ואולי גם הידע וגם הניסיון שיש לאגף להכשרה מקצועית הוא יותר גדול ממקומות אחרים.
שרה חורש: זו בדיוק הבעיה שלנו.
שרה חורש: למשרדים האחרים אין את כל המערך הפדגוגי.
שרה חורש: כוונתי לא רק לפיקוח על בית הספר אלא על תכניות לימודים ועל תעודות.
שרה חורש: בסופו של דבר תלמיד יוצא שם ללא תעודה והוא לא יכול לעשות שום דבר.
דוד טל: אם הוא היה לומד אצלכם הוא היה יוצא לפחות עם תעודה עבור אותם לימודים שהוא למד שם.
שרה חורש: אני לא יודעת אם אלה אותם לימודים,
דוד טל: אני מבין מדבריך שתלמיד שהיה עובר את המסלול שלכם היה יוצא עם תעודה ואילו במשרדים האחרים הוא לא יוצא עם תעודה.
שרה חורש: נכון.
שרה חורש: לאוכלוסיית העולים החדשים חסרות השפה העברית והאנגלית.
שרה חורש: את העברית הם לומדים באולפן א'.
שרה חורש: זה ממש לא מספיק, ואני בטוחה שבבית הזה דיברו על כך רבות, אני עצמי השתתפתי בכמה ישיבות בנושא.
שרה חורש: הם מגיעים אלינו ללא ידיעת השפה העברית על בוריה, וקשה מאוד ללמוד מקצוע כשאתה לא יודע את השפה.
שרה חורש: כמו כן חסר להם ידע מקצועי.
שרה חורש: חסר להם כל נושא המחשבים, אפילו לעולים מרוסיה חסר הרבה מאוד ידע במחשב מתקדם שנדרש כיום.
שרה חורש: אנחנו נותנים להם גם פרקים לעבודה במשק מערבי, הכנסנו את זה לקורסים מאחר ובשוק משוכלל כמו שלנו הם צריכים ללמוד לעבוד.
שרה צוובנר: האם היה לכם בעבר מסלול מיוחד לעולים חדשים?
שרה חורש: בתקופת העליה הגדולה מרוסיה היו לנו כיתות שלמות שהיו כולם עולים חדשים, בזמנו אפילו הכנו להם מילון עברי רוסי ועזרנו להם באמצעות מתורגמן להבין את החומר הנלמד.
שרה חורש: היום הם משולבים בתוך המערכת.
גנדי ריגר: בקרב העולים החדשים הנתונים מראים כי בעליה משנת 90' עד 93' אחוז האבטלה שבע נקודה שש ואילו בעליה מ98-' עד היום אחוז אבטלה למעלה מעשרים אחוז.
גנדי ריגר: מדובר באנשים הנמצאים בארץ שלוש שנים, יותר צעירים, ויש פה בעיה.
שרה חורש: מה שאתה אומר מקובל עלי.
שרה חורש: כפי שהסברתי אם היו נותנים לי תקציב פי שלוש ממה שיש לי היום להכשרת מבוגרים הייתי גם מגיעה לאוכלוסיה שאתה מדבר עליה.
שרה חורש: אבל אני יכולה לעשות רק מה שאני יכולה לעשות.
שרה חורש: אני מציעה שתסתכל בנתונים המתייחסים לעולים במסגרות האגף לשנת 2000 ו2001-.
שרה חורש: כפי שאתה יודע בעולי אתיופיה אנחנו צריכים ומחוייבים להשקיע הרבה יותר מאשר בעולה מהמערב, מאחר והתרבות שלו שונה במימדים הרבה יותר גדולים.
שרה חורש: בנוער אנחנו מדברים על שמונה מאות, בהנדסאים וטכנאים על מעל ארבעת אלפים ובהכשרה מקצועית מעל עשרת אלפים איש.
שרה חורש: בהסבת אקדמאים שלוש פסיק שלוש, ובסך הכל היו לנו קרוב לתשעה עשר אלף עולים חדשים במערכת, וזה אחוז ניכר של המערך שלנו.
שרה חורש: בשנת 2001 שטרם הסתיימה כבר הגענו לשבעה עשר אלף.
שרה חורש: אנחנו עושים כאן עבודה, עד כמה שאנחנו יכולים לעשות.
דוד טל: אבקשך לעבור לנושא האגף החרדי.
גנדי ריגר: אינני טוען שלא עושים עבודה טובה, שאלתי היא כיצד ניתן לבנות את הגשר מהקורס למקום עבודה, ופה יש בעיה.
שרה חורש: האוכלוסיה החרדית מבחינתנו מאוד חשובה, אנחנו רוצים להוציא אותה לשוק העבודה, וגם הם רוצים.
שרה חורש: יש כאן הזדמנות פז לשני הצדדים ואנחנו מנסים בכל מיני מסלולים להגיע איתם להכשרה מקצועית.
שרה חורש: יצאנו במכרזים, אנחנו עובדים גם עם הג'וינט, אנחנו עובדים עם גברים לחוד ונשים לחוד כמתבקש.
שרה חורש: יש לנו פרוייקט מאוד מעניין שנקרא נחל חרדי, אנחנו מלמדים אותם גם השכלה וגם מקצוע, אנחנו עושים את זה במרכז תל ארזה שלנו.
שרה חורש: הם מגיעים לשם ולומדים, חסר להם הרבה מאוד ידע כללי, ואחר כך הם בוחרים לעצמם את המסלול המקצועי ואנחנו עושים את זה בצורה מאוד מסודרת יחד עם הצבא.
שרה חורש: זה פשוט יוצא מגדר הרגיל.
שרה חורש: היתה שם לפני כמה זמן סגנית שר הבטחון ומאוד נהנתה מהפרוייקט.
שרה חורש: השנה נכנסנו לנושא הכשרה מוסדית של נשים צעירות.
שרה חורש: מצאנו שיש הרבה מאוד אולפנים במוסדות שאוספים נערות חרדיות מהרחוב, אבל בסופו של דבר הם יוצאות משם ללא מקצוע ובעוד כמה שנים נראה אותם רשומות בשירות התעסוקה כחסרות יכולת להיכנס לשוק העבודה.
שרה חורש: נכנסנו בצורה מסודרת לפרוייקט של הכשרת הנערות הללו, אנחנו מכשירים אותם בתוך המוסד, השנה נכנסו לארבעה מוסדות, אור החיים בבני ברק ושלושה בירושלים.
דוד טל: כמה בנות בסך הכל יש בתכנית הזאת?
שרה חורש: אנחנו בתהליך, רק עכשיו נפתחות הכיתות, היה עלינו לעשות הכנות מאוד מיוחדות, רצינו לראות שהמסלול הוא מסודר, שלא מקבלים כפל תשלום, בתאום עם משרד הדתות.
שרה חורש: יש כמאה חמישים תלמידות.
שרה חורש: זה פרוייקט חדשני לחלוטין ואנחנו רוצים לראות עם איזה יכולות הם יכולות לצאת משם.
שרה חורש: מדובר בבנות בוגרות, מעל גיל שמונה עשרה.
שרה חורש: בנוסף לקורסים הרגילים שאנחנו עושים פתחנו פרוייקט מיוחד בשיתוף הג'וינט, המיועד לאברכים הלומדים בישיבות אבל ידוע לפי כל הרבנים שהם לא יגיעו להיות רבנים, אז מוכרחים לתת להם איזה שהוא מקצוע ביד.
שרה חורש: הלכנו איתם במסלול של מקצועות מיחשוב, הם בחרו בהתאם למצב המשק ולפי היכולות שלהם, מדובר בחשמל, אלקטרוניקה, מחשבים, מקצועות שהם חושבים שיוכלו לעסוק בהם.
שרה חורש: בשנים 2000 ו2001- קיימנו שמונים ואחד קורסי הכשרה עבור אלף שש מאות לומדים, זאת מתוך הראיה שחייבים לתת להם אפשרות להשתלב בשוק העבודה לטובת מדינת ישראל.
שרה חורש: ברצוני להתייחס לנושא ההנדסאים, אתם רואים שיש לנו שם הצלחה גדולה.
שרה חורש: המכללות הטכנולוגיות שלנו יצרו אפשרות לגברים ונשים באופן נפרד העומדים בתנאי טרום הכשרה של הנדסאי ללמוד להנדסאים, וההישגים פשוט יוצאים מן הכלל.
דוד טל: תודה רבה לשרה ולצוות.
דוד טל: אם תרצו להמשיך בזמן אחר נוכל לתאם את זה, נראה שיש עוד הרבה מה לשמוע.
דוד טל: יש מחלקות אחרות שיוזמנו במיוחד בכדי למקד את הפיקוח שלנו על העבודה שלהם, כמו מחלקת הבחינות שלכם, כך שתהיו מוזמנים גם אתם.
דוד טל: אני רוצה שוב להודות לך.
שרה חורש: תודה רבה על ההקשבה.
שרה חורש: מי שרוצה אינפורמציה נוספת מוזמן לפנות אלי.
אבשלום וילן: בוקר טוב לכל הנוכחים.
אבשלום וילן: ברשותכם נתחיל בישיבה.
אבשלום וילן: קודם כל, ברצוני להתנצל בשם ההנהלה.
אבשלום וילן: יושב ראש הוועדה דוד טל היה אמור להגיע, אבל נבצר ממנו ולכן הוא ביקש מחבר הכנסת יאיר פרץ להחליפו בראש הישיבה, אבל הוא נתקע בפקקים.
אבשלום וילן: אני מקווה שיאיר יגיע בקרוב ואז נתחלף, אבל משום שבאתם במיוחד לדיון הזה ומשום שבעשר יש פה סעיפים אחרים, החלטנו שלא להמתין ולמרות שאני יזמתי את ההצעה אני גם אנהל את הישיבה.
אבשלום וילן: ובכן, ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא הצעה לסדר בדיון מהיר שיזם חבר הכנסת אבשלום וילן – אנוכי – והנושא הוא סגירת עמותת מיט"ל.
אבשלום וילן: אני יזמתי את הבקשה לדיון מהיר בעקבות הפרסומים בתקשורת, שבעצם עמותת מיט"ל - לפי החומר המצוי בידי – כל תקציבה הוא בערך 650 אלף שקלים וההוצאות שלה, לפי המופיע פה, כ 850 אלף שקלים, בואו נעגל את זה – מיליון שקלים לשנה.
אבשלום וילן: העמותה הזאת מטפלת במאות ילדים נפגעי תקיפה מינית וכל אדם שעיניו בראשו יודע שאין פגיעה קשה כפגיעה מינית, בפרט בגילאים צעירים.
אבשלום וילן: אפשר לשבור רגל ואפשר לשבור יד ויכולות להיות הרבה תאונות פיסיות, אבל בגיל צעיר, בפרט, מחלימים מהן ויוצאים לדרך.
אבשלום וילן: פגיעה מינית בגילאים כאלה זו בדרך כלל טראומה שאנשים סוחבים אותה לכל ימי חייהם ואם לא מטפלים בה כיאות ובזמן המתאים, בעצם כל שנה מצטרפים עוד כמה מאות אנשים למעגל סבל שהם לא יצאו ממנו עד יומם האחרון.
אבשלום וילן: מדינת ישראל הנאורה, שיש לה כסף להרבה מאד דברים, לא מסוגלת להעמיד תקציב כל כך פעוט למרכז לטיפול בפגיעות מיניות בילדים, שבעצם עושה עבודת קודש.
אבשלום וילן: יש פה בידי את הנתונים, אני אומר אותם רק בשביל הפרוטוקול.
אבשלום וילן: אני רואה שבשנת 2000 טיפלו בערך ב 850 פניות – נניח שבחלקן הן גם פניות כפולות – או 628 פניות, בואו נגיד – כמה מאות פניות של ילדים נפגעי תקיפה מינית שאם לא מטפלים בהם הדבר הופך לטראומה וגדלים אחרי זה אנשים שהם בעלי בעיות קשות.
אבשלום וילן: אני לאו דווקא מדבר על מי שמדרדר לפשע או מי שנופל לסמים ולזנות.
אבשלום וילן: אני מדבר על העובדה שגדלים אנשים אומללים ואחרי זה סובלים מבעיות נפשיות קשות ודווקא בגיל שאפשר לטפל ועדיין אפשר למנוע את הנזק, מדינת ישראל בגלל 850 אלף שקל, אומרת: אין לי תשובה.
אבשלום וילן: אז אני שואל את עצמי באיזו מין חברה אנחנו חיים?
אבשלום וילן: אם לא מסוגלים להגיש טיפול כזה – אז מה כן?
אבשלום וילן: לכן ביקשתי את הדיון הדחוף.
אבשלום וילן: לכן אני גם זוכר את ההבטחה: ב 25 לחודש יולי, בתוכנית "ערב חדש" או "חמש עם", משרד העבודה והרווחה התחייב לתת תמיכה כספית לעמותת מיט"ל.
אבשלום וילן: אבל, אני מכיר את הפוליטיקאים, שכאשר נפתחת מצלמת טלוויזיה הם מתחייבים ולמחרת עולם כמנהגו נוהג.
אבשלום וילן: אז מה אם התחייבנו?
אבשלום וילן: אני פונה לשר העבודה והרווחה.
אבשלום וילן: אני יודע שגם מעיריית ירושלים – חברי מאיר מרגלית ואחרים – פנו אליו בבקשה לסיוע תקציבי, אני יודע שגם יו"ר ועדת העבודה והרווחה, חבר הכנסת דוד טל, פנה אליו בבקשת סיוע ואני הסכמתי להשהות את הדיון בשבוע, מתוך ידיעה שאולי הנושא ייפתר.
אבשלום וילן: לצערי, לא קיבלנו תשובות ואני פונה פה לשר העבודה והרווחה למצוא את המקור המתאים ולעזור לעמותת מיט"ל.
אבשלום וילן: זאת הפנייה שלי וההצעה שלי לוועדה.
אבשלום וילן: אני מציע שנציגי מיט"ל יציגו את הנושא.
אבשלום וילן: ד"ר תמר כהן, בבקשה.
תמר כהן: מיט"ל נוסדה כעמותה ציבורית ללא כוונות רווח בדצמבר 1989, בד בבד עם כניסת חוק חסרי ישע שמחייב דיווח על פגיעות בקטינים וחסרי ישע, כולל פגיעות מיניות, כאשר המחשבה שלי ושל עוד קבוצה של קולגות ואנשי ציבור היתה שהחוק הזה יביא לאיתור של ילדים שנפגעו, אבל אחרי האיתור צריך לעשות עוד משהו, מבחינת הטיפול.
תמר כהן: לצערי, עד היום הקטע הזה איננו מכוסה על ידי אחריות ממשלתית.
תמר כהן: יש לנו חוקים נהדרים, אנחנו מאד טובים בקטע של האיסור, בקטע של הדיווח, בקטע של הטיפול יש איזו התנערות ממשלתית מן הנושא הזה ואנחנו רואים את זה במיט"ל יום-יום, כאשר בעצם מה שאנחנו, כחברה, עושים, זה לפתוח את הפצע – כל תהליך הדיווח, החקירה והמשפט וכולי, זה לפתוח את הפצע ואם לא נותנים טיפול הולם בזמן, זה להשאיר אותו פתוח.
אבשלום וילן: מי מממן עד היום את הוצאות הטיפול?
תמר כהן: גירעונות.
תמר כהן: גירעונות מוסדרים נגררים.
תמר כהן: פה ושם תמיכות של לחם חסד ממשרדי הממשלה וכידוע לך, אתה מגיש בקשה לתמיכה בינואר ואולי תקבל תשובה - - -
אבשלום וילן: הכל מבוסס, בעצם, על עבודת מתנדבים?
תמר כהן: היום זו עבודת מתנדבים מכורח, שזה איננו נכון.
תמר כהן: עובדים אנשי מקצוע, פסיכולוגים, עובדים סוציאליים, מטפלים באומנויות ומחכים שנתיים לתשלום עבור העבודה שהשקיעו ואני מוכרחה לומר שהמסירות והמחויבות שלהם יוצאת מן הכלל, כי חלק מאד מאד גדול מהם לא מוכן להפסיק לטפל, אבל יש גבול למה שניתן לעשות מבחינה זאת.
אבשלום וילן: חברים אחרים בעמותה?
רות גויטין: אני לא חושבת שיש הרבה מה להוסיף.
רות גויטין: אני מסתכלת כמתנדבת ובעצם התפקיד היחידי שאפשר לעשות בעמותה כזאת זה לנסות לגייס כספים.
רות גויטין: לנסות לעשות פרסום של העמותה זה דבר מאד מסוכן, מסיבה שאנחנו מקבלים אז יותר פניות ואין לנו אפשרות לספק מטפלים.
רות גויטין: כי יש גבול לכמה שאפשר לדרוש מאנשים צעירים, בעלי מקצוע, שיעבדו חינם וישרתו את מה שהמדינה, בעצם, חייבת לילדים.
רות גויטין: אני, כאדם מן הציבור, לא יכולה להבין מדוע פוגעים מקבלים טיפול – זאת אומרת, אני יכולה להבין למה הם מקבלים – אבל מזרזים את כל הטיפול של החקירה כדי לסיים את העניין המשפטי במהירות המרבית וכפי שראיתי מפורסם על ידי ועדת הרווחה בשבוע שעבר, כדי שהילדים לא ימשכו את הפגיעה הרבה זמן, אלא שיגיעו מיידית לטיפול.
רות גויטין: אוקי, אז הם הגיעו מיידית לטיפול, הם דופקים על דלתותינו וכנראה על דלתותיהם של עוד מוסדות קיימים – ויש פה נציגים שכנראה ידברו על הקטע שלהם – אבל אף אחד לא מממן את זה.
רות גויטין: אז מה זה להגיד שישלחו אותם לטיפול?
רות גויטין: אני יכולה לומר שאני, כמתנדבת, מדי פעם נתתי כרטיסיה מכיסי לאנשים שהיו חייבים להגיע אלינו, אבל יש גבול למה שאפשר לבקש מהציבור ולכן אנחנו עומדים עם הלשון בחוץ.
רות גויטין: כל אחד שואל: למה עכשיו?
רות גויטין: כי לכל אחד מגיע רגע שהוא לא יכול יותר לבקש מאחרים שיעשו את המלאכה שהמדינה מחויבת בה.
אבשלום וילן: התקציב הוא באמת 850 אלף?