GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בבקשה, גב' אסתי אשל.
<אסתי אשל: קודם כול, אני מאוד מברכת על הדיון הזה, כי באמת זה דיון מאוד מאוד משמעותי, וההסתכלות על הנושא של חסרי עורף משפחתי צריכה להיות על כל הרצף, ואני מתייחסת לדברים שגם המנכ"ל העלה פה, וצריך להרחיב את זה גם מעל גיל 18.
<אסתי אשל: אנחנו יודעים שעד גיל 18 יש לנו את החוק, ומעל גיל 18 בלי חוק.
קארין אלהרר: יהיה חוק.
<אסתי אשל: וצריך להוציא את החוק.
אורלי לוי אבקסיס: נקדם אותו כבר שתי כנסות.
<אסתי אשל: זאת סוגיה שאנחנו מתמודדים אתה.
<אסתי אשל: ואני רוצה להתייחס באמת לנושא של פיתוח שירותים שצריכים להיות גם בקהילה וגם מחוץ לקהילה.
<אסתי אשל: כל הנושא הזה של הקצבות של שירותים פחות מיטיבים – כמו שאתה העלית, קדמן, וכמו שהעלו פה אחרים – זאת סוגיה שצריכים לטפל בה נקודתית, לדעתי, כי בסך הכול באמת השירותים טובים, אבל הם לא מספיקים.
<אסתי אשל: גם בקהילה עצמה זה לא מספיק, וזה מתחיל בכוח-אדם שלא יכול לתת את השירות הנכון, כולל עובדים סוציאליים, זה ממשיך לכוח-אדם מלווים.
<אסתי אשל: נפתחה עכשיו תוכנית נהדרת במשרד הרווחה שנקראת "נושמים לרווחה" בנושא של טיפול בעוני לטיפול ב-20 משפחות.
<אסתי אשל: בוא ניקח תוכנית כזאת ונעשה אותה בטיפול בנושא של ילדים במצוקה.
<אסתי אשל: אני מבטיחה לכם שיהיו תוצאות נהדרות, אבל לזה צריך תקציב.
<יוסי סילמן: ועדת סילמן.
<יוסי סילמן: התחלנו עם 200 ילדים, לטפל במשפחות ולא להוציא אותם לפנימיות.
<אסתי אשל: גם ילד שיוצא לפנימייה צריכים לחזק את המשפחה בקשר שלה, ולזה צריך גם מלווה.
<אסתי אשל: אם לעובד סוציאלי יהיה מלווה בטיפול בילדים בסיכון, ואללה, עשינו פה עבודה נהדרת.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מתי המצב יגיע לילד?
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מלווה של מלווה של מלווה, ומה עם הילד?
<אסתי אשל: זה טיפול בילד.
<אסתי אשל: מה המלווה עושה?
קארין אלהרר: לא הבנת.
קארין אלהרר: אבל ועדת תכנון ציבורית לא קשורה - - -
<אסתי אשל: חבל, תנו לי להמשיך.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לסיים, בבקשה.
<אסתי אשל: ולכן, כדי באמת לתת את המענים ולראות את הילד ולתת לילד את המענים, כי מלווה נותן לילד את המענים, כי אם הוא עושה קשר עם ההורים ואם הוא מלווה את הילד לכל מיני מקומות, זה לילד.
<אסתי אשל: ולכן, חובה, ואף אחד לא דיבר על זה, חובה להוציא חוק של סל שירותים.
<אסתי אשל: סל שירותים זה צירוף הכותרת שצריך להיות, משום שבלי סל שירותים רשויות - - -
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אנשי מרכז השלטון המקומי אמרו לי אתמול שאתם מכינים מסמכים.
<אסתי אשל: זה הגיע השבוע.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: כשנקבל אותם ניפגש.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תודה רבה, אסתי.
<אסתי אשל: רגע, שנייה, יש לי עוד - - -
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא, אין זמן.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אסתי, את לא מנהלת את הישיבה בינתיים.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בבקשה, נציג משרד החינוך.
<אברהם לוי: אני רוצה להתייחס, כמו שהתייחס מר סילמן, עד גיל 18 ומעל גיל 18.
<אברהם לוי: עד גיל 18 אני מזהה שתי בעיות, וגם אתייחס עכשיו לסיפור של המדריכים.
<אברהם לוי: המדריכים מתוקצבים בעלות שכר מאוד נמוכה.
<אברהם לוי: לכן, אם נצטרך לקחת מי שיש לו BA, תואר בחינוך, בחינוך בלתי פורמלי - -
מירב בן ארי: יש לו פשרה מתאימה.
<אברהם לוי: - - כמעט בלתי אפשרי.
<אברהם לוי: בלתי אפשרי.
<אברהם לוי: לכן, זה סיפור של "סל לאור" שצריך לטפל בו פעם אחת בצורה מאוד מאוד מאוד משמעותית.
<יואב אפלבוים: מתי הוא עודכן?
<אברהם לוי: זה בדיוק הסיפור, "סל לאור" נבנה ב-78', הוא מעודכן היום - - -
מירב בן ארי: עברו כמה שנים מאז.
<אברהם לוי: עברו הרבה מאוד שנים.
<אברהם לוי: הוא מעודכן בשכר, אבל שכר של מדריך, בגדול, זה 5,000, 6,000 שקל, לא תקבל את מי שאתה רוצה, ולכן זאת בעיה מערכתית, אחד.
<אברהם לוי: עכשיו אני רוצה להתייחס לסיפור של המכסות.
<אברהם לוי: לנו במשרד החינוך חסר 1,000 מכסות.
<אברהם לוי: עכשיו אתייחס לעניין של מר סילמן.
<אברהם לוי: חלק מהילדים שהיו אמורים להיקלט במשרד הרווחה עוברים למשרד החינוך, כי פשוט אין להם סידור.
אורלי לוי אבקסיס: והם ילדי רווחה, מוגדרים כילדים בסיכון.
<אברהם לוי: לא יודע, שלא תהיה מחלוקת, הם ילדים שהיו פעם ממומנים על-ידי הרווחה.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בזכות תוכנית "הפנים לקהילה".
<אברהם לוי: בדיוק.
<אברהם לוי: זאת הדלת המסתובבת שמגיעה אלינו.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: זאת הדלת המסתובבת שמוציאה אותם ומחזירה אותם לשם, והעלות כמו שאמרת.
אורלי לוי אבקסיס: והם מתוקצבים פחות.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אם השר שלו – ואף פעם שתי המסגרות לא עושות דיון משותף.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לכן, אמרתי, בוא נעשה.
אורלי לוי אבקסיס: עשינו בשנה שעברה.
<יוסי סילמן: אני רוצה להתייחס למה שאמרת.
<סער הראל: אבל יש לנו דברים משותפים.
<אברהם לוי: אני רוצה גם להתייחס למה שאמרה חברת הכנסת אבקסיס, והיא צודקת, הסיפור של טיפול בקהילה הוא טוב לרשויות, לא טוב לילד.
<אברהם לוי: לא טוב לילד.
<אברהם לוי: אי-אפשר לטפל בקהילה - - -
<יוסי סילמן: אני מתנגד.
מירב בן ארי: כל דבר לגופו.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: נא לסיים.
אורלי לוי אבקסיס: הוא לא מתאים לכל הילדים שנמצאים שם בגלל שיקולים כלכליים ולא בגלל שיקולים מהותיים, נקודה.
אורלי לוי אבקסיס: כן, בהרבה מאוד מקרים.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: זה פצע גדול מדי כדי להתמודד אתו במשפט אחד.
<אברהם לוי: נכון.
<אברהם לוי: אבל אני רוצה עכשיו להתייחס גם לבוגרים מעל גיל 18, וזאת בעיה גדולה שאנחנו באותו ראש עם משרד הרווחה.
<אברהם לוי: בעצם המנדט שלנו נגמר בגיל 18 וזאת בעיה מאוד גדולה.
<אברהם לוי: אי-אפשר לשלוח ילד אחרי גיל 18 הביתה, כל אחד מלווה את הילדים שלו עד גיל 30 אני חושב לפחות.
<אברהם לוי: אנחנו מנסים לטפל בזה בכמה אפשרויות.
<אברהם לוי: מינינו רכזי בוגרים.
<אברהם לוי: תפקיד של רכז בוגרים בתוך כפר נוער זה ללוות את הילד עד גיל 25, זאת המשימה שלו.
אורלי לוי אבקסיס: איזה כלים יש לו ללוות אותו?
<אברהם לוי: יפה מאוד.
<אברהם לוי: קודם כול אנחנו מכשירים אותו, מעבירים את הבוגר שלנו הסמכה, והוא צריך להכין אותו ליציאה מהפנימייה, הוא צריך ללוות אותו כל מהלך השירות הצבאי.
<אברהם לוי: ועכשיו התחלנו עם תוכנית - - -
אורלי לוי אבקסיס: ואתם יודעים אם יש לו מיטה לשים עליה את הראש ברגע שהוא יוצא מהפנימייה?
<אברהם לוי: יפה.
<אברהם לוי: פתחנו בתי בוגרים.
<אברהם לוי: היום מתקצבים משהו כמו 40 בתי בוגרים בכפרי הנוער שלנו, שבעצם לאלה - - -
אורלי לוי אבקסיס: בתוך כפרי הנוער.
<אברהם לוי: בתוך כפרי הנוער, למי שאין לו לאן ללכת.
אורלי לוי אבקסיס: ראיתי את זה איפה שעשה אבי נאור ואחרים.
<אברהם לוי: התחלנו את זה עוד הרבה לפני זה.
<אברהם לוי: יש לנו את זה בערך ב-40 כפרים.
<אברהם לוי: זאת אומרת, ילד בכיתה י"א יודע שיהיה לו איפה לשים את הראש בסוף כיתה י"ב.
אורלי לוי אבקסיס: יש לו לאן לצפות.
<אברהם לוי: אבל אנחנו משקיעים בעוד כל מיני דברים נוספים.
<אברהם לוי: למשל, החלטנו, יש לנו רכזת מסוימת - - -
אורלי לוי אבקסיס: והתקצוב הוא גם מהמדינה או שאתם הולכים לחפש את זה מהגורמים הפרטיים ואז זה חוסר ודאות.
<אברהם לוי: זאת הבעיה הגדולה.
<אברהם לוי: היום אנחנו משקיעים בכל תוכניות הבוגרים מעל גיל 18 משהו כמו 17 מיליון שקל.
<אברהם לוי: זה לא מתקציב מסודר, זה בא מפה ובא משם, וזאת בדיוק אחת המשימות שלנו עכשיו.
<אברהם לוי: קודם כול, לעגן את הזכות שלנו לטפל, כי בעצם המדד שלנו הוא גיל 18, אז צריך לשנות את החוק בשביל לתת לנו אפשרות לטפל בבוגרים מעל גיל 18, וגם לתקצב את זה, כמובן.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: ברשות
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: כם, אני חייב להתחיל להתכנס לסיכום.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: יש לך חמש דקות, אני יודע שזה זמן מאוד מוגבל, אין לי יותר זמן לאפשר לאף אחד לדבר, כי באמת אחר כך אקבל עונש, ובצדק.
<יואב אפלבוים: כבוד היושב-ראש, אני רק רוצה להעיר הערה.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא, זה לא יעזור.
<שחר שומן: אז זה לא דיון.
<שחר שומן: זה יותר דיון פנימי.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אתם רוצים לסכם בשבילי?
<שחר שומן: הזמנתם עשרות אנשים, זה דיון פנימי, עם כל הכבוד.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מה אתה רוצה?
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תן לי להגיד לכם, עלו - - -
<יוסי סילמן: אפשר לעשות עוד דיון.
<שחר שומן: בסדר, תקדיש עוד זמן לשמוע כי נפתחו פה סוגיות, זה לא מכובד.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: שומן, יש לי שבע דקות להוציא אתכם מהחדר, סליחה, אבל זה לא כדי שאני – אתם יודעים כמה אני אוהב כל אחד מכם פה, ואני מעריך כל אחד ועבדתי עם כל אחד, ויש לנו הרבה נושאים להעלות.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מה שאני יכול להבטיח, לפחות שניים עד שלושה דיונים מסודרים, מאורגנים.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: התכנסנו בעקבות כתבה, זה די עצוב.
<שחר שומן: זה עצוב מאוד.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אבל זה כבוד לחברי הכנסת שהיו מאוד ערניים, מייד זה אושר ומייד התכנסנו עם זמן מוגבל.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אז נעשה דיונים נוספים שיטתיים עם מעקב על כל נושא ונושא.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא העלינו הרבה נושאים כואבים - מה עם פנימיות פרטיות?
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מה עם פנימיות ציבוריות?
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מה קורה?
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: למה לא התקדמנו?
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני רוצה רק להגיד משפט אחד לקראת הסיכום.
<קריאה: מה עם מעונות נעולים והוסטלים?
אורלי לוי אבקסיס: נכון, לא הגענו לזה.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני מסכים, יש עוד נושאים.
<יואב אפלבוים: כבוד היושב-ראש, אני רוצה רק להסב את תשומת לבך - - -
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אתה לא תגיד, ואם תפריע לי, הדלת פתוחה.
<יואב אפלבוים: אני לא רוצה להפריע.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא, אל תפריע, בסיכום היושב-ראש לא מתערבים.
<שחר שומן: עזוב, תהיה עוד ישיבה ונתייחס לדברים.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בסיכום היושב-ראש, קצת רספקט לכל אחד, אני מכבד כל אחד, אני מרגיש רע מאוד שלא סיימנו את הדיון.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: יש לנו ביחד, ואני אומר "ביחד", וזאת הפנייה שלי למשרד הרווחה ולכל המשרדים, ומשרד החינוך, אין שום צורך להראות את התמונה הוורודה, היא לא מעניינת אותנו, מה שמעניין אותנו זה ה-black spot המטורף שיש על המערכת הזאת, המוסתרת, הבעייתית, כדי להתמודד ולפתור אותה.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: ואתם יודעים שיש לי רקע אישי לא קטן בנושא הזה, זה מה שאמרתי בפתיח כשלא היית פה.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אם אני נמצא במערכת החברתית והחינוכית 50 שנה זה מפני שהתחלתי עם ילדים ונוער בסיכון במרוקו, בפנימיית ילדים שננטשו, וקראנו לזה "פנימיית יתומים".
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אז אני רוצה שתירגעו, לא נעזוב אתכם, נאפשר דיון, נאפשר מעקב, מאוד חשוב לי, אמרתי את זה גם בפתיח.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: ואני מבקש לתת רק למנכ"ל לסכם בשתי דקות, נתפזר ונחזור, אני אומר לכם, יותר מוקדם ממה שכל אחד מאתנו חושב.
יפעת שאשא ביטון: אני גם אעיר רק משפט.
יפעת שאשא ביטון: גם אנחנו בוועדה לזכויות הילד, חשוב לי לציין שגם אני לא מרגישה שמיצינו את הדיון - -
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: התחלנו אותו.
יפעת שאשא ביטון: - - בטח לא את הסוגיה שלשמה התכנסנו.
יפעת שאשא ביטון: במסגרת הוועדה לזכויות הילד נקיים דיון ממוקד בפנימיות היום, שמדברות על ילדים שהם עד גיל 18, כי אני חושבת שזה דיון שחשוב לעסוק בו.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: נעשה תיאום במה אתם תטפלו ובמה אני אטפל לניצול בצורה מרבית.
יפעת שאשא ביטון: נכון, שלא יהיו כפילויות.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: יוסי, יש לך זכות לסכם ולהגיד תודה.
<יוסי סילמן: א', אשמח באמת שנקיים עוד דיונים, כי רק גירדנו את הקליפה סביב ילדים בסיכון.
<יוסי סילמן: אנחנו מודעים לבעיה של ההכשרות.
<יוסי סילמן: אני רוצה להפריד שבחסות הנוער זה מובנה, מדריך לא יכול להיות מדריך אם הוא לא עובר הכשרה מסודרת.
<יוסי סילמן: בפנימיות התחלנו תהליך הכשרה, כמה קורסים עשינו עד היום?
<דליה לב שדה: השנה היו 400.
<דליה לב שדה: יש 100 של מדריכים, נכון?
<יוסי סילמן: 400 מדריכים הוכשרו?
<דליה לב שדה: 100 מדריכים הוכשרו בקיץ הזה, 400 מוכשרים.
<יוסי סילמן: התחלנו את זה, ואנחנו באמת הולכים למסד.
<יוסי סילמן: את מעלה בעיה מאוד עקרונית, זה נכון שמדריך הוא לא פרופסיה כי אין לו אופק קידום.
אורלי לוי אבקסיס: צריך ליצור לו את הפרופסיה.
<שחר שומן: על זה הדיון, זה חלק מהדיון שצריך להתקיים.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בדיוק, זה לא מספיק הדיון - - -
<יוסי סילמן: בזמנו הייתה הצעת חוק של חברת הכנסת אורלי שזה יהיה מקצוע אקדמי.
<יוסי סילמן: אשמח באמת לקיים על זה דיון, כי אם לא ניצור להם אופק קידום - -
אורלי לוי אבקסיס: מי ילך לשם?
<יוסי סילמן: - - אנחנו יכולים לקשקש, הוא אחרי שלוש שנים גמר, הוא לא יכול להתקדם.
אורלי לוי אבקסיס: או שהם יבואו לפני טיול לצבא - - -
<שחר שומן: אם מחקים את אירופה אז אולי נחקה שם לא רק בתחום של המעבר לאומנה.
<יוסי סילמן: דרך אגב, זה כמו מלצרים, באירופה המלצר זה מקצוע, פה זאת חלטורה.
יפעת שאשא ביטון: סליחה, יש פה ילדים בסיכון, אנחנו לא יכולים להשוות את מי שמטפל בהם למלצרים.
אורלי לוי אבקסיס: המלצר עשה פדיחות, הילד לא - - -
<יוסי סילמן: לא, אני אומר שזה מחייב דיון עמוק, וליצור באמת אופק קידום ולהפוך את זה לפרופסיה, אבל אני מאוד מקבל את זה, זה באמת מחייב.
<יוסי סילמן: לגבי מה שאמר יצחק קדמן, א', אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מצוין, אנחנו בודקים, דרך אגב, כל תלונה, אני אישית גם בביקורי פתע.
<יוסי סילמן: המערכת לא מושלמת.
<יוסי סילמן: תראו, יחס מפקחים - יש לנו 12 מפקחים על 180, זאת אומרת, אחד ל-15 שזה סביר.
<יוסי סילמן: יש לנו היום מפקח על 15 פנימיות.
<יוסי סילמן: כמו שאמר מאיר כהן, חלקם פרסונלים יותר טובים, חלקם פחות, אני לוקח את זה כמשימה, לראות איך אנחנו מגבירים את הפיקוח.
<יוסי סילמן: אין פה בעיות כוח-אדם.
<יוסי סילמן: אי-אפשר לדעת כל דבר, לא יעזור כלום, בסוף, נחשפים דברים וטוב שהם נחשפים, ויש לנו אפס סובלנות.
<יוסי סילמן: השעיתי כבר כמה מנהלים, ויש פנימייה שסגרתי, ויש פנימייה שאם עד יולי לא תשתפר אחרי שתי ביקורות פתע שלי היא תיסגר.
אורלי לוי אבקסיס: ומה יקרה עם הילדים?
<יוסי סילמן: אנחנו מוצאים כבר אלטרנטיבות.
<קריאה: כבר עברו לפנימיות אחרות.
<יוסי סילמן: אנחנו לא סוגרים פנימייה וזורקים את הילדים לרחוב.
אורלי לוי אבקסיס: לא עדיף להחליף את ההנהלה?
<יוסי סילמן: זאת פנימייה פרטית, אתה לא יכול להחליף הנהלה בפנימייה פרטית.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: או שאתה סוגר או שלא.
<יוסי סילמן: לכן, גם בעניין הזה אנחנו צריכים להגביר את הפיקוח, וזה אפס סובלנות.
אורלי לוי אבקסיס: והמעונות הנעולים?
<יוסי סילמן: מה במעונות הנעולים?
אורלי לוי אבקסיס: המחסור האמיתי, מה קורה עם הבינוי?
אורלי לוי אבקסיס: הבטחנו שננסה ליצור את המסלול החדש עם "פיס" ואיפה - - -
<יוסי סילמן: הבטחנו שלוש שנים, כבר הורדנו את זה ב-100, תוך שנתיים אנחנו מחסלים את הדוח.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני רוצה לעמוד במשמעת שמחייבת.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני רוצה להודות פה לכל חברי חברי הכנסת, ליושבת-ראש הוועדה לזכויות הילד, לכל המשתתפים, וניפגש עוד הרבה.
<יוסי סילמן: טוב, נשמח להגיע לעוד ישיבה.
<יוסי סילמן: מאה אחוז, תודה.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.
אלי אלאלוף: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: הנושא: מחסור חריף בתקנים במחלקות האונקולוגיות בבתי החולים ברחבי הארץ, ביוזמתו של חבר הכנסת מיקי רוזנטל, וחבר הכנסת אילן גילאון.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין את נוכחותו של חבר הכנסת ישראל אייכלר, שגם משתתף בדיון.
אלי אלאלוף: נמצא פה אישיות בכירה פרופ' אליעזר רחמילביץ', אישיות כזאת לא כל יום אנחנו זוכים לארח.
אלי אלאלוף: ברשותכם, נאפשר לשני חברי הכנסת שהציעו את הדיון הזה להציג את עמדתם.
אלי אלאלוף: בבקשה, חבר הכנסת מיקי רוזנטל.
מיקי רוזנטל: תודה רבה אדוני היושב ראש, חברי חברי הכנסת המכובדים, אורחים נכבדים, האמת שהסוגיה לא חדשה, אבל היא כל הזמן מחריפה, יש ויכוחים על הנתונים, אבל לא אכנס לזה.
מיקי רוזנטל: נוצר מצב שיש טכנולוגיות חדשות ויכולת לאתר ופיתוחים רבים בתחום מחלת הסרטן מחד, מצד שני, עלייה בתוחלת החיים שמגבירה את התחלואה בסרטן הכללי.
מיקי רוזנטל: אין לכאורה עלייה משמעותית בשיעור חולי הסרטן יחסית לשיעורם באוכלוסייה, אבל יש הרבה יותר חולי סרטן ויש פחות מדיי רופאים, על זה אין עוררין.
מיקי רוזנטל: יש ויכוח האם חסרים 200 רופאים אונקולוגים, או 150 רופאים אונקולוגים, או 180 רופאים אונקולוגים, אבל אין ויכוח שחסרים רופאים אונקולוגים.
מיקי רוזנטל: המשמעות של זה אם להיות חד מאוד, במקרה הטוב זה סבל של חולים, התמשכות הטיפול, ואנשים שגם כך נקלעים לאחד המצבים הקשים בחייהם, במקרה הרע, בוא נודה, אם לא מטפלים באנשים בזמן אז הם אפילו מתים.
מיקי רוזנטל: זאת המשמעות בלי המלים היפות של המחסור ברופאים אונקולוגים.
מיקי רוזנטל: יש גם בעיה של כמות המיטות, נשמע את האוצר והם יגידו אבל שיפרנו את התקינה, ושיפרנו את המיטות.
מיקי רוזנטל: נכון, שיפרו, אבל כמו תמיד במעט מדי, אני יודע, כי אני יודע את התשובות שיגידו תיכף וכו'.
מיקי רוזנטל: יש אזורים ברחבי הארץ שהמצב הוא קשה שבעתיים, למשל, באזור חיפה, רק מהנתונים שיש לי ברמב"ם לפני עשור היו 9,500 מטופלים בחולי סרטן, ב-2014 זה הנתון האחרון שיש לי, המספר עומד על 13,500, והתוספת של הרופאים הייתה אפסית.
מיקי רוזנטל: המצב קשה בהרבה מאוד תחומים ברפואה בארץ.
מיקי רוזנטל: היחס בין מספר הרופאים למספר המטופלים הוא מהגרועים ב-OECD, אבל בתחום הזה שהוא תחום שאני לא חושב שצריך להרחיב את הדיבור למה הוא קרדינאלי וקריטי וקצת מסוכן, ועוד כאלה ואחרים.
מיקי רוזנטל: אני חושב שצריך להגיד עד כאן, לפתור את הבעיה הזאת ולא לכסות אותה בכל מיני מלים.
מיקי רוזנטל: עשינו דיון כזה גם לפני שנתיים פה בוועדה או במליאה, אני לא זוכר.
מיקי רוזנטל: הנושא עלה, הוא עולה כל פעם – זה היה במליאה כנראה, לא בוועדה לפי מיטב זכרוני, אבל כל פעם זה אותו דבר, אנחנו שומעים הבטחות ואין פתרונות.
מיקי רוזנטל: אני חושב שאדוני צריך היום אחרי שישמע את הנתונים ויבין את הסוגיה לדרוש דרישה חד-משמעית שהנושא הזה ייפתר והגיע הזמן ובא לציון גואל.
אלי אלאלוף: בבקשה, חבר הכנסת אילן גילאון.
אילן גילאון: אין הרבה מה להוסיף אחרי מיקי, בשורה התחתונה יש מחסור ב-150 רופאים אונקולוגיים במדינת ישראל.
אילן גילאון: אם בשנת 2009 היו 9,490 חולי סרטן, ובשנת 2014, המספר שלהם זה 13,367 – הגידול ב-44% אבל לא להיבהל, יש גם גידול של אוכלוסייה וגם תוחלת חיים שהולכת ומתארכת כתוצאה מטכנולוגיות.
אילן גילאון: הדבר הזה נובע משתי סיבות - הרבה סטאז'רים לא הולכים להתמחות בתחום האונקולוגיה, אל"ף, כי זה מקצוע שוחק מאוד.
אילן גילאון: הדבר הזה, כי אין אינסנטיב של תשלומים, תמריצים, וכו', כמעט ואין רפואה פרטית במקום שהוא כל כך מוכה רפואה פרטית במדינת ישראל בתחום הזה של האונקולוגיה, ואלה תמריצים שצריך לסדר אותם.
אילן גילאון: אני מאוד בעד צמצום האונקולוגיה, אבל אני בעד ריבוי האונקולוגים במקרה הזה.
אילן גילאון: אני את המשוואה עם ה-OECD כבר לא עושה, אתה יודע, אנחנו ב-OECD תמיד נמצאים במקומות הראשונים במה שלא טוב, במקומות האחרונים במה שטוב, ואני בכלל הייתי עוזב את הסקאלה הזאת.
אילן גילאון: ברמה המידית כאן צריך לעשות שתי פעולות – לצבוע תקנים על ידי משרד הבריאות.
אילן גילאון: שנית, לתת אינסנטיב למתמחים בתחום הזה כדי להגיע למצב הרצוי של רופאים.
אילן גילאון: הבעיה זה לא מיטות, זאת אומרת, הבעיה היא רופאים מול חולים במקרה הזה.
אילן גילאון: נדמה לי שכל שאר הדברים נאמרו, ואני מקווה שזה מה שיוביל לדיון הזה היום – להגיע למצב של תקינה של עוד 150 רופאים אונקולוגים במערכת הבריאות במדינת ישראל.
ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, אני לא רוצה לחזור על מה שאמרו חבריי שהגישו את ההצעה הזאת.
ישראל אייכלר: אני רוצה רק לומר שהנושא הזה חשוב מאוד שהעלית את זה, אבל הוא כבר נושא שנדון בכנסות קודמות, וכשאני חשבתי למה זה באמת קורה, יש שתי סיבות מרכזיות.
ישראל אייכלר: העניין של השר"פ שאילן נגע בזה קצת.
ישראל אייכלר: בכל תחום אחר כאשר אימא רוצה שהבן שלה יילך להתמחות במשהו, היא רוצה גם שיהיה לו פרנסה טובה, ומלאכה קלה ונקייה.
ישראל אייכלר: אונקולוגיה יש לה שתי חסרונות, ראשית, היא מאוד קשה ומאוד שוברת מבחינת ההצלחות, ויש הצלחות באונקולוגיה, הצלחות רבות, אבל זה לא דומה להצלחה בתחום הלב ומחלקות הפנים וכירורגיה ושאר הדברים ששם הרופא רואה תוצאות חיוביות כל הזמן - באונקולוגיה זה מאוד קשה.
ישראל אייכלר: הדבר השני, וזה מה שהכי חשוב שאין סטאז'רים, ולמה אין סטאז'רים, כי ההורים באמת לא רוצים שהבן יילך - הרווח שיש לרופא, השכר שיש לרופא, וזה שכמעט אין שר"פ לעומת הקושי שבעבודה יוצר פה פער שעדיף לכל אחד כיחיד ללכת להתמחות בדברים אחרים ולא באונקולוגיה.
ישראל אייכלר: לכן צריך לעודד את תחום האונקולוגיה, אני לא יודע איך, כדי שיהיה כדאי, כדי שיהיה רצוי - תמריצים, במלה אחת תמריצים כדי שאנשים יבואו לאונקולוגיה, כי בסופו של דבר כמו שיש בתחקיר, אונקולוגיה היום תופסת את המקום המרכזי ביותר בתחום המחלות.
ישראל אייכלר: ברוך השם בעניין הלב ובמחלות פנים בזכות רופאים כמו פרופ' רחימילביץ ומאות ואלפי חבריו, התחומים האחרים יש התקדמות גדולה מאוד.
ישראל אייכלר: בתחום האונקולוגיה ההתקדמות היא הרבה יותר איטית והרבה יותר קשה.
ישראל אייכלר: לכן, המלה תמריצים, צריך לעודד תמרוץ לצעיר שהולך ללמוד ולעבוד באונקולוגיה, לעומת אחרים.
ישראל אייכלר: אגב, בוויכוח על שר"פ, לא שר"פ, בעניין הזה הוכח כשיש שר"פ טוב לכולם, וכשאין שר"פ כמו באונקולוגיה כמעט, לא טוב לאף אחד.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני אבקש - - - לא ברור לי למה באונקולוגיה אין שר"פ – לפי ניסיון משפחתי שלי יש ועוד איך.
ישראל אייכלר: לא מפותח בכלל.
אילן גילאון: שלא יובן מדבריי שאני בעד לעודד את השר"פ, חס וחלילה.
אלי אלאלוף: - - - הוא קיים והוא לא זול, ודווקא במקומות שכאילו אין מספיק רופאים, דוגמה תל השומר.
אלי אלאלוף: הוכן מסמך על ידי מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
אלי אלאלוף: אני מבקש מפלורה קוך דוידוביץ' להציג את המסמך שלה.
<פלורה קוך דבידוביץ': כפי שכבר צוין פה, בישראל ובעולם מחלת הסרטן היא סיבת המוות המובילה בגברים ובנשים.