GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי לוי אבקסיס: באמת העליתי כמה פעמים טענות שקיבלתי דווקא ממפקחת ארצית, דבורה, של אותם מסגרות בקהילה שמדברת על כך – ואני יכולה לתת לכם דוגמאות – על ילדה בת שמונה שבמקום להעביר אותה, נמצאת בתוך הקהילה, מסתובבת בעשר בלילה ברחובות של העיר כי הבית שלה נעול כי אימא שלה הלכה לאנשהו ואף אחד לא חושב עליה.
אורלי לוי אבקסיס: והיא אומרת, הילדה הזאת תיאנס, אם לא היום אז מחר.
אורלי לוי אבקסיס: ואנחנו מדברים על ילדים שאין להם לאן לחזור.
אורלי לוי אבקסיס: וכשהיא אומרת לי וכותבת את זה במכתב עם שמה, והיא לא מפחדת לומר את שמה: חבר'ה, כשאנחנו יוצאים לסוף שבוע או כשאני שולחת אותם הביתה ואני דואגת שהם יאכלו את ארוחת הערב אני מתה מפחד מהטלפונים, כי אני יודעת שיש סיכוי סביר מאוד שאותה ילדה או ילד ייפגעו במהלך החופשה.
אורלי לוי אבקסיס: הגיעה חופשת שנה, זאת כבר לא חופשה של סוף שבוע או של חגים, הטיפול בקהילה לא מספק מענים, בטח לא בתקופות כאלו.
אורלי לוי אבקסיס: עוד משהו, אם נכון הדבר ואתם לא מעדיפים את – משיקולים כלכליים, מדוע לא קידמתם את החוק שאומר לא לפי מכסות אלא לפי צורך.
אורלי לוי אבקסיס: כלומר, שלא יגיע הילד האחרון ויגידו, הופ, נגמרו לנו המכסות.
<יוסי סילמן: אין בעיית מכסות.
אורלי לוי אבקסיס: אז תקדמו את החוק שיבטיח את זה שלא יהיו גם בעיות של מכסות.
אורלי לוי אבקסיס: לא נתנו את הדגש על אותם דרי רחוב ילדים.
אורלי לוי אבקסיס: והילדים דרי הרחוב האלו, מי מנהל רישום?
אורלי לוי אבקסיס: איך רואים אותם?
אורלי לוי אבקסיס: לאן הם מגיעים?
אורלי לוי אבקסיס: איפה הם נמצאים?
אורלי לוי אבקסיס: זה כאילו, אוקיי, פספסנו אותם בדרך וויתרנו עליהם.
מירב בן ארי: על איזה עיר את מדברת על דרי רחוב?
מירב בן ארי: כי בתל-אביב יש מחלקה מצוינת לדרי רחוב, אגב.
אורלי לוי אבקסיס: תגידי לי, תל-אביב זה המדינה?
מירב בן ארי: האמת שרוב דרי הרחוב - - - בתל-אביב.
אורלי לוי אבקסיס: כל דבר שאנחנו שואלים, יש לנו טיפול בתל-אביב, יש לנו טיפול בתל-אביב, גם דירות הבוגרים בתל-אביב.
מירב בן ארי: יש גם בירושלים.
מירב בן ארי: קודם כול, לציין את חבר הכנסת מאיר כהן שהעביר חמישה מיליון שקל כשהיה שר הרווחה לטובת ההוסטל, שבמקרה גם הייתי בו לפני שבועיים ונבנה לזנות - - -
אורלי לוי אבקסיס: אז בואו נוותר פה על הדיון, כאילו מה?
מירב בן ארי: אבל, אורלי, סליחה, אני לא בוויכוח אתך, כי את יודעת שאנחנו בדרך כלל - - -
אורלי לוי אבקסיס: מירב – סליחה, אדוני, כשלי נכנסים לדברים אתה לא מעיר לאף אחד.
מירב בן ארי: אבל אני רוצה להבין.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: חשבתי שזה דו-שיח יפה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא מדברים על מדינת תל-אביב.
אורלי לוי אבקסיס: יש דרי רחוב בפריפריה.
מירב בן ארי: רק שאלתי אותך שאלה.
אורלי לוי אבקסיס: אז עניתי לך, אני לא מדברת על מדינת תל-אביב.
מירב בן ארי: אבל לא ענית.
אורלי לוי אבקסיס: אז מצוין שיש מחלקה בעיריית תל-אביב, שהיא עירייה עשירה, שמכניסה מאות מיליוני שקלים ממסים ויכולה להפנות כסף - -
מירב בן ארי: זאת לא מחלקה, אגב.
מירב בן ארי: רוב דרי הרחוב הם בתל-אביב.
אורלי לוי אבקסיס: - - ועדיין יש לך דרי רחוב בתל-אביב שלא מטופלים ולא מפוקחים.
<קריאה: יש דרי רחוב בפריפריה.
מירב בן ארי: יש דרי רחוב בפריפריה, אין לי ויכוח, אבל - - -
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אורלי, מירב, - - -
מירב בן ארי: בסך הכול שאלתי שאלה, על מה היא מדברת.
<יוסי סילמן: אני רק רוצה להעיר - - -
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא, לא, אל תכנס למשחק, בבקשה.
<יוסי סילמן: לא להעיר?
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני מבקש, מירב, תאפשרי עוד שתי דקות או שלוש לאורלי לסיים ותעלי מה שאת רוצה.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: חשבתי שזאת הערת ביניים.
מירב בן ארי: רק שאלתי.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בין הערת ביניים לבין לעבור לנאום מלא זה מפריע.
מירב בן ארי: צודק, אין בעיה.
אורלי לוי אבקסיס: טוב, חבר'ה, אנחנו לא מדברים על מדינת תל-אביב, אנחנו מדברים על - - -
מירב בן ארי: נו, באמת, די עם המדינת תל-אביב.
מירב בן ארי: זאת הערה לא מתאימה.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא, לא, תל-אביב.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תעברי לבאר-שבע, הכול פתור שם.
מירב בן ארי: זאת עיר, וזו לא מדינה.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא, מדינת באר-שבע, תגידי - - -
מירב בן ארי: אין לי בעיה עם מדינת באר-שבע.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תבואי למדינת באר-שבע, תראי כמה זה יפה.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: סליחה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יכולים לעטוף את הכול בוורוד, ולהגיד: סבבה, אז בוא נפזר את – בוא, יש לי פה גם כמה בשורות, בשיחה אישית עם שר הרווחה הובטח לי שיהיו שיפוצים של אותם חדרים סלש מקומות שהילדים נמצאים שם בפנימיות.
אורלי לוי אבקסיס: זה קטסטרופה מה שקורה שם.
אורלי לוי אבקסיס: תאמין לי, גם התנדבתי בפנימיות כאלה.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אבל זה לא הנושא, באמת.
אורלי לוי אבקסיס: לא, זה אותו נושא, כי זה הבית של הילדים האלה.
אורלי לוי אבקסיס: הנושא הוא מצב הפנימיות.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת מה קורה לגבי התקציב לביגוד, התקציב לבילוי, התקציב של הילדים לחולצות בית-ספר.
אורלי לוי אבקסיס: הפנימיות צריכות לארגן כספים לקנות, אתה יודע את זה?
אורלי לוי אבקסיס: כמה פעמים בשנה ילד מקבל ביגוד?
קארין אלהרר: "סל לאור", אבל זה נושא נפרד.
אורלי לוי אבקסיס: זה הכול ביחד.
אורלי לוי אבקסיס: לא נכון, זה כל המעטפת גם לגבי הנושא של הבריאות.
אורלי לוי אבקסיס: אתם צריכים להבין את זה שילדים שנמצאים בפנימיות לא מבוטחים בביטוחים משלימים כי האפוטרופוס שלהם הם ההורים הביולוגים שמהם הוציאו את הילדים.
אורלי לוי אבקסיס: מי שיכול לבטח - - -
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: הם לא מבוטחים?
אורלי לוי אבקסיס: לא, אדוני, יש מסלול שניסיתי להעביר והוא מתקדם מול שר הבריאות, כי מה שקורה הוא ככה, אין לך ביטוח משלים, התרופות עולות 100%.
אורלי לוי אבקסיס: אם מנהל פנימייה אומר לי: תקשיבי, אורלי, לפעמים אנחנו עושים הערכות ובגלל המחסור שלנו בתקציבים, למשל לילדים עם הפרעות קשב וריכוז לפעמים אנחנו נותנים ריטלין ולפעמים הריטלין לא מתאים לאותו ילד, ואנחנו צריכים לשבת ולעשות הערכה אם יש לנו יותר מילד אחד, להעביר אותם למשהו שאין עליו סבסוד.
אורלי לוי אבקסיס: גם הריטלין, דרך אגב, לא כולו מסובסד.
מירב בן ארי: הוא מסובסד.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: כולו מסובסד.
מירב בן ארי: גם קונצרטה.
אורלי לוי אבקסיס: אוי, נו, באמת.
אורלי לוי אבקסיס: תאמיני לי, אני יודעת ממקום אישי.
אורלי לוי אבקסיס: יש לך - - -
מירב בן ארי: אבל למה את - - -
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מירב, אתם רוצים שהדיון יימשך עד 11:00 בצורה כזאת?
אורלי לוי אבקסיס: אם יש לך ביטוח משלים הסבסוד גדול וחוסכים כספים.
אורלי לוי אבקסיס: אין ביטוח משלים, יש ביטוח בסיסי, אין לך את האופציה, כי זה עולה הרבה.
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, זה נושא שקיבלתי בביקור ב"אשלים" בבאר-שבע, אדוני היושב-ראש.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בינתיים סגרו אותו.
אורלי לוי אבקסיס: כן, אחד מהדברים, הם אמרו, אין לנו גם כסף, אנחנו לא מתכללים.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מי אמר שאין?
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני מבקש, אורלי, ברשותך, - - -
אורלי לוי אבקסיס: גם בבאר-שבע, אז אני אומרת כמה דברים - - -
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בואי, תסיימי, תאפשרי לאחרים.
אורלי לוי אבקסיס: התרופות עולות יקר, ומי שצריך להמשיך את המימון זה מי שמפעיל את הפנימייה, ואף אחד לא יגיד לי שלא, כי לא מקבלים באופן באמת שנכון מבחינת התמחור יחסית למה שעולה בפועל.
אורלי לוי אבקסיס: ואם אותו ילד לא מקבל את התחליף, כי התחליף יקר ומשאירים אותו עם תופעות הלוואי זאת טרגדיה.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא נורמלי, תאמין לי.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אורלי, את מבינה שיש הרבה אנשים שבאו כדי לשאת דברים?
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: זה דיון שאת הזמנת אז בואי נכבד אותם.
אורלי לוי אבקסיס: בסדר, יאללה, בבקשה, לא אגיד עוד כלום.
מירב בן ארי: גם אני, אגב, הזמנתי את הדיון הזה.
אורלי לוי אבקסיס: תודה שהצטרפת אלי.
מירב בן ארי: הצטרפנו.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: קארין אלהרר היא גם מהיוזמות של הדיון הזה, בבקשה, קארין.
קארין אלהרר: תודה, אדוני היושב-ראש, קודם כול אני מאוד מעריכה ומכבדת את זה שבאמת מתקיים הדיון בנושא הסופר חשוב הזה.
קארין אלהרר: באמת היוזמה לדבר הזה באה אחרי אותה סדרת כתבות שהתפרסמה בערוץ 10.
קארין אלהרר: הנושא של ילדים בסיכון הוא כמובן נושא שאני עוסקת בו רבות, גם אחרי גיל 18, ואני מקווה שבאמת יש חשיבה גם על מה שקורה אחר כך.
קארין אלהרר: אבל אם נתמקד רגע בנושא עצמו, תראו, הכתבה העלתה ממצאים שהם יותר ממדאיגים.
קארין אלהרר: בסוף, מדינת ישראל מוציאה מבתי הוריהם ילדים מסיבות כאלה ואחרות, ואני רוצה לקוות ומאמינה שהוצאת הילדים לא נעשית כלאחר יד ולא בקלות ראש.
קארין אלהרר: ואז בעצם הילדים האלה שהיו הילדים של ההורים שלהם הופכים להיות הילדים של כל אחת ואחד מאתנו, יש לנו אחריות מאוד מאוד גדולה לגבי מה קורה להם בפנימיות, איזה פיקוח אנחנו כמדינה עושים על מנת שהילדים האלה יקבלו את הטיפול המיטבי, שיקבלו באמת מענים לכל הצרכים שלהם.
קארין אלהרר: ויש להם צרכים כמו לכל ילד וילדה במדינת ישראל, וזה לא צריך לשנות שהם נמצאים במסגרת שהיא כוללנית, בין אם אנחנו משווים את זה לילד שנמצא במסגרת המשפחתית.
קארין אלהרר: אני מבינה שכל הנציגים הרלוונטיים נמצאים כאן, באמת הייתי שמחה לשמוע מה אנחנו עושים, א', כדי שלא יישנו מקרים כפי ששמענו עליהם; ו-ב', אם יש לנו איזושהי תוכנית מסודרת, מלאה, שהיא תוכנית חומש.
קארין אלהרר: לטפל במקרה הפרטני זה טוב ונכון וחשוב, אבל מה שחשוב יותר בעיני לנו כמדינה, לנו לכנסת שאמורה לפקח על עבודת הממשלה, הוא לוודא שבאמת הדברים גם נלמדים עם ראייה עתידית.
קארין אלהרר: לראות שאוקיי, נחשף עכשיו המקרה הזה, הוא טופל ביסודיות, אבל אנחנו גם רוצים למנוע את המקרה הבא, וזו בעיני הנקודה החשובה ביותר.
אורלי לוי אבקסיס: והטיפול ההוליסטי במשפחות, כי אותו ילד שחוזר הביתה חוזר לאותה משפחה.
אורלי לוי אבקסיס: לא טיפלת במשפחה, החזרת אותו לאותה קטסטרופה.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בבקשה, חבר הכנסת מאיר כהן.
מאיר כהן: תראו, חבריה, אנחנו כל פעם יכולים לכנס את הוועדה הזאת אחרי תוכנית כזאת או תוכנית אחרת, זה צריך להיות בנשמה של משרד הרווחה.
מאיר כהן: אני חושב שמההיכרות שלי עם המשרד, לפחות עד לפני שמונה חודשים, לא אתבייש ואומר שזה היה אחד הנושאים הבולטים שהכנסנו, קארין, לתוכנית חומש.
מאיר כהן: ואני חושב שזה היה הרבה מאוד בזכות השיחות שלנו, בזכות הפעולה הברוכה של אורלי בוועדה.
מאיר כהן: בתפיסת עולמי אמרתי את זה, והיום אני כבר לא שר, אני מקווה שאת הלקונה החברתית הזאת יסיימו.
מאיר כהן: זה לא נורמלי שילדים נמצאים בפנימיות.
מאיר כהן: זה נורמלי שילדים יהיו יותר במשפחות אומנה.
מאיר כהן: כמו שמשפחות האומנה מתנהלות היום קשה מאוד כי התעריף הוא לא תעריף, כי כל שנה יש 100 ילדים שיוצאים ממשפחות אומנה בגיל 18, סליחה, מהפנימיות שלנו, ואתה צריך לחפש להם עורף עד גיל 21.
מאיר כהן: בחוק תקצבנו את זה, שמנו את זה, הכרה עד גיל 21 - - -
אורלי לוי אבקסיס: זה לא עבר.
<יוסי סילמן: זה עולה ביום ראשון.
קארין אלהרר: ביום ראשון זה עולה לוועדת שרים.
אורלי לוי אבקסיס: זאת הצעת חוק של הכנסת.
מאיר כהן: זה עולה ביום ראשון.
מאיר כהן: צר לי מאוד, אני אומר כאן אדוני היושב-ראש, ואולי יבינו חברי הכנסת החדשים, במה אנחנו יכולים להיות יותר יעילים?
מאיר כהן: בזה שחוקים או רעיונות שלפני שנה וחצי היו על השולחן, אפילו לא התגבשו לכדי – חלק מהדברים נחתכו, איזה רגולציה ואיזה ביורוקרטיה כשאנחנו מתעסקים עם ילדים.
מאיר כהן: אז שני דברים, ובזה אני מסיים את דברי.
מאיר כהן: האחד, אני מאוד מקווה שיש עין בוחנת היום, יש פנס בכל פנימייה.
מאיר כהן: צודקת חברת הכנסת לוי, אני חייב להגיד, ביקרתי בפנימייה, לא משנה, כשהייתי השר, אתה גם יודע, וראיתי ילדים עם בגדים בלויים.
מאיר כהן: לצערי הגדול הסתבר שאנחנו המשרד עמדנו בתעריף, אבל, וזאת אחת הלקויות הגדולות של משרד הרווחה, אני מודה ומתוודה, התחלתי לטפל, לא מספיק, שאלת הפיקוח.
מאיר כהן: הילדים האלה נמצאים בפנימיות, חלק במקום שהפנימייה מפוקחת היטב ושיש שם מפקח שנותן את נשמתו, הוא יורד לרזולוציות הקטנות; ובמקום שלצערי, ויודעים אנשי המשרד איזו מלחמה ניהלתי כנגד הדבר הזה, ובמקום שאין פיקוח אז אפשר לראות את התופעות האלה שאורלי מדברת עליהם.
מאיר כהן: אסכם את דברי, יוסי, אני מקווה שאתה והשר תמשיכו במדיניות הזאת של לקחת, להוציא ילדים כמה שיותר מפנימיות, להביא אותם למשפחות אומנה.
קארין אלהרר: בשלב הראשון תעבירו את זה בוועדת שרים.
<יוסי סילמן: אתמול בערב התחלנו את הקמפיין, ואני מקווה שזה יגייס עוד משפחות.
מאיר כהן: חבריה, זה לא נורמלי שבארצות אירופה 80% מהילדים נמצאים במשפחות אומנה ו-20% בפנימיות, ואצלנו בדיוק ההפך.
<שחר שומן: שם יש פחות ילדים ברחובות.
מאיר כהן: ואסיים בנקודה הכאובה.
מאיר כהן: השארתי תקציב של 320 מיליון שקלים בכדי לפתור את הבעיה הסוציו-אקונומית ביישובים, אלי, דיברנו על זה בוועדה ודיברנו על זה עם אורלי ועם קארין ועם יוסי.
אורלי לוי אבקסיס: על המצ'ינג, נכון.
מאיר כהן: 1 עד 4 ואפילו 5 חייבים להוריד את המצ'ינג.
מאיר כהן: בפריפריה או במגזר הערבי אין - - -
<יוסי סילמן: בשביל זה נשארו לנו מכסות.
אורלי לוי אבקסיס: בגלל זה אמרתי, ראש הרשות מעדיף את הטיפול הקהילתי.
מאיר כהן: שנייה, אורלי.
מאיר כהן: היה צריך לתרגם את המכסות האלה לכסף ולחפש את הדרך איך להעביר אותם.
<יוסי סילמן: אנחנו עושים המרה לפתרון בקהילה.
מאיר כהן: עושים המרה.
מאיר כהן: זה יעלה כחוק, אני מקווה שכולם יתמכו - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל הפתרון בקהילה לא מספק.
מאיר כהן: - - בפטור סוציו-אקונומי, נחליט 1 עד – נחליט כמה - - -
מאיר כהן: לפטור ממצ'ינג, כי אחרת, לא בדימונה ולא בחצור ולא ביישובים הערבים, לא נצליח לפתור את זה.
קארין אלהרר: נכון, זה לא יקרה.
אורלי לוי אבקסיס: הילדים לא יצאו למה שמתאים להם.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא ישלחו אותם למסגרות.
אורלי לוי אבקסיס: לא ישלחו אותם למסגרת שמתאימה להם.
אורלי לוי אבקסיס: ישלחו אותם למסגרת הכי זולה.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תודה, מאיר.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מה אגיד לך.
מאיר כהן: יש לנו עבודה.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: ודאי.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מותר ליושב-ראש לשאול שאלה?
מאיר כהן: אליהו, רק צריך להגיד מילה טובה.
מאיר כהן: תמיד בוועדות מהסוג הזה מגיעים לכאן אנשי משרד הרווחה והם מתכנסים בתוך הכיסאות שלהם, אז אפשר להגיד מילה טובה.
מאיר כהן: אתם עושים עבודה טובה.
<קריאה: כפיים.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא מקובל בכנסת למחוא כפיים, אבל הפעם בלב שלנו זה כן.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מירב, היא גם בין היוזמות, בבקשה.
מירב בן ארי: קודם כול, אני לא מבינה למה אורלי כל כך כועסת, כי הצטרפתי אלייך מתוך - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, כשאת אומרת בתל-אביב יש הכול, אז מה אנחנו מדברים, בתל-אביב יש פתרון.
מירב בן ארי: יפה, קודם כול, אין מה לכעוס, כי אני בעד הנושא הזה, אני גם מגיעה מהתחום הזה, אני עשר שנים עבדתי עם נוער בסיכון.
אורלי לוי אבקסיס: לפרוטוקול, אם זה התפרש ככה, אני מתנצלת.
מירב בן ארי: קודם כול, אני מסתייגת מהביטוי "מדינת תל-אביב", אני לא יודעת אם זה מזלזול או מפרגון, זה לא בדיוק רלוונטי, זו עיר, אנחנו בוועדה, ואני מבקשת באמת להפסיק עם הביטוי השגור והמיותר הזה.
מירב בן ארי: אני לא מצליחה להבין למה זה נכנס, זה כהערת אגב.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: זה מהירושה של ברוורמן, השאיר לנו משהו.
אורלי לוי אבקסיס: אבל זה נכון.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לכם דווקא בעניין של תל-אביב.
מירב בן ארי: ועם כל הכבוד, אני מניחה שאת מכירה את החומר, אבל גם בגלל שהייתי חברת מועצת העיר תל-אביב לפני שהגעתי והייתי אמונה על התחום של קידום נוער, יש לי קצת ידע בעניין.
מירב בן ארי: ואין מה לעשות כיום, תקן אותי אם אני טועה, שר הרווחה הקודם, במדינת תל-אביב או בעיר תל-אביב, מעכשיו נתייחס אליה ככה, יש הכי הרבה דרי רחוב במדינת ישראל.
אורלי לוי אבקסיס: אז גם שם.
מירב בן ארי: סטטיסטית, מנכ"ל המשרד מסכים אתי, תודה רבה.
מירב בן ארי: אסביר לך את הבעיה, הבעיה שלנו כעיר - - -
<יוסי סילמן: דרך אגב, הם מגיעים מהפריפריה.
מירב בן ארי: הנה, בדיוק מה שבאתי להעיר.
אורלי לוי אבקסיס: לא כולם מגיעים לתל-אביב.
מירב בן ארי: חבר'ה, אני מכירה את החומר טוב, באמת.
מירב בן ארי: רק ביקשתי גיבוי מהמנכ"ל.
<יוסי סילמן: אל תתייחסי.
מירב בן ארי: אבל אני מתייחסת, כי אתה מכיר, אני קשובה.
מירב בן ארי: אבל אני רוצה להגיד, יש הכי הרבה דרי רחוב בעיר תל-אביב כי הם מגיעים מהמטרופולין.
מירב בן ארי: והעיר תל-אביב, לצורך העניין, היא עיר מטרופולין של כל מדינת ישראל.
מירב בן ארי: מדינת ישראל מגיעה לתל-אביב, למה?
מירב בן ארי: כי אותם דרי רחוב שנפלטים מהמסגרות כנראה מרגישים בנוח וכנראה שיש להם תמיכה.
מירב בן ארי: ובעניין הזה הוספתי את ההערה שלי לחבר הכנסת מאיר כהן, באמת על אותה תמיכה והקמה של המרכז הזה לפתרון גם לזנות וגם לנושא של התמכרויות של דרי רחוב.
מאיר כהן: אני רוצה להוסיף משהו לחזק אותך.
מירב בן ארי: תוסיף, כן.
מירב בן ארי: זה מקום מקסים, דרך אגב.
מאיר כהן: בפגישה עם עשרה טרנסג'נדרים בשעה אחת בלילה, אני לא יודע, אינני זוכר מי היה אתי, כל העשרה גרים בתל-אביב, אף אחד מהם, אגב, לא מתל-אביב, וסיפרתי את זה כאן ומותר לי לספר את זה עוד פעם כי זה אחד מהרגעים המכוננים של החיים שלי.
מאיר כהן: אחרי שאני שואל את כולם מאיפה אתם, מגיע לעשירי, ואני אומר לו: ואתה מאיפה?
מאיר כהן: אז הוא מסתכל עלי, אומר לי: מה, מאיר?
מאיר כהן: היית המורה שלי בכיתה ז'.
מאיר כהן: אז אפשר להבין את זה, אבל זה לא סותר את זה שיש דרי רחוב במקומות אחרים ואין לנו פתרונות בשבילם.
מירב בן ארי: לא סותר.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא בבאר-שבע, אני חוזר.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בבאר-שבע יש פתרון.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: פתרון יפה.
מאיר כהן: בבאר-שבע הם עובדים יפה מאוד.
<יוסי סילמן: בחיפה יש לנו קורת גג, אבל צריך עוד, אני לא אומר שלא.
מירב בן ארי: וגם בירושלים, אגב, יש את "גלגל" של "עלם", ובעניין הזה יש לי שני דברים להוסיף לדיון הזה.
מירב בן ארי: א', לא יכול להיות שהפתרונות לדרי רחוב יהיו כל הזמן על העמותות, על "בית השאנטי", על "מישהו לרוץ אתו" בתל-אביב, על "גלגל" בירושלים, זה לא יכול להיות.
מירב בן ארי: נכון שיש ואקום אז נכנסות אותן עמותות וארגונים, ואלי, שהיה גם מנכ"ל קרן "רש"י", יודע על ההתערבות של העמותות בנושא הזה, וזה מבחינתי אחד הדברים המטרידים.
מירב בן ארי: ואגב, אחד הדברים הראשונים שעשיתי כשנכנסתי לעיר תל-אביב זה באמת להקים מרכז לדרי רחוב של העירייה, לא של עמותה.
מירב בן ארי: ציינתי פה את מה שמאיר כהן עשה.
מירב בן ארי: ודבר שני שרציתי להגיד שגם היה בכתבות, וזה גם בעניין הזה למנכ"ל המשרד.
מירב בן ארי: לא יכול להיות שצוות שעובד באמת עם נערים שעברו כל כך הרבה חוויות טראומטיות בחיים לא יוכשר ואין לו את האפשרות לטפל.
מירב בן ארי: תראו, אני רוצה להגיד לכם, היינו בכלא "אופק" - - -
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: חנין, חבל שאת הולכת, כי רציתי להתייחס לחלק מהדברים הקשורים - - -
חנין זועבי: בסדר, יש לי ועדה, אז אני אאחר אליה.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד משפט לעניין של ההכשרה של הסגל, של הצוות באותם הוסטלים ובאותן משפחות אומנה ובאותן פנימיות.
מירב בן ארי: לא יכול להיות שצוות שמתמודד עם נוער כזה אין לו הכשרה מתאימה להתמודד אתם.
מירב בן ארי: תראו, היינו בביקור בכלא "אופק" – וזה כבר השלב האחרון של דרי הרחוב, מה שנקרא, ואותם פליטים של המערכת, רוב אלה שמגיעים לכלא "אופק" בוא נגיד שהם מגיעים מאותם מקומות – וגם שם, גם לסוהרים אין את ההכשרה לעבוד עם הנוער הזה.
מירב בן ארי: אז אני אומרת לעצמי, הרי בסופו של דבר תקציבית אתה מעביר אותו מפנימייה לפנימייה ועוד כסף של המדינה ועוד כסף, למה לא להכשיר צוות ראוי שעבר את התואר המתאים, את ההכשרה המקצועית, ראינו את זה גם בכתבה.
מירב בן ארי: אני לא צריכה לראות את הכתבות כדי לראות את זה, אנחנו רואים את זה יום יום כשאתה בא להתקבל להוסטל של "חסות הנוער" או "מסילה" ושואלים אותך מה הניסיון שלך בעבודה עם נוער בסיכון, אגב, כמו שעשיתי בתור מנהלת של מרכז נוער בסיכון, והוא אומר לי: אני מאוד אוהב ילדים.
מירב בן ארי: סליחה, נפסלת, אתה לא מתאים לתפקיד.
מירב בן ארי: ואני מצטערת, נכון, אולי יש – אי-אפשר לקבל אנשי מקצוע לא מוכשרים לתפקיד כל כך חשוב, כי אחרי זה זה עולה לנו יותר.
אורלי לוי אבקסיס: זה להסדיר את המסלול של המדריכים.
מירב בן ארי: לעובדים הסוציאליים דווקא טיפלו בשכר, יפה מאוד, דרך אגב, בניגוד לעובדי פנימיות.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד, חברים, יש שתי נקודות שלא התייחסנו אליהן מספיק.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: א', הקשר בין משרד החינוך לנושא של ילדים ונוער בסיכון.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: כולם מדברים על זה וכאילו הבעיה היא רק של משרד הרווחה והשירותים החברתיים ולא של משרד החינוך.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא לשכוח שבמשרד החינוך יש 17,000 ילדים במסגרות.
<סער הראל: לא מדויק.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני שואל.
<סער הראל: בפנימיות 22,000.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אוקיי, תודה.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אז אני רוצה להגיד שנכניס לתת ההכרה של חברי הכנסת שהמסגרת היא לא רק שם.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אורלי, פליז, אל תחזקי את מה שאנחנו מסכימים לו.
אורלי לוי אבקסיס: כי ילדי רחוב נמצאים גם במסגרות של החינוך.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אבל הם גם נפלטים משם.
<יוסי סילמן: אני מתנגד גם להגדרה "ילדי רחוב".
אורלי לוי אבקסיס: תגדיר אותם איך שאתה רוצה.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: כרגע אנחנו לא עובדים על זה.
<יוסי סילמן: יש להם ממשק.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: נקודה שנייה, ובשביל זה ביקשתי שתישארי, חנין, ברשותך, אנחנו לא יודעים מספיק נתונים, ואני מדבר במיוחד על האזור שבו אני גר, הנגב, על ילדים שאינם במסגרת במגזר הבדואי.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מפני שהם לא באים לרחוב המרכזי להסתתר, הם לא נמצאים במרכז הערים, ואין לנו שום מערכת – אני אומר באחריות מלאה – שום מערכת שבודקת את הילדים הנטושים במגזרים האלה, במגזר הזה.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: זה לא כמו בתל-אביב, בבאר-שבע שהילדים יודעים לאן ללכת.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: ולכן, שם המצב עוד יותר חמור.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אנחנו במצב הרבה יותר חמור, למיטב ידיעתי, למרות כל הניסיונות שלי לא הצלחתי, ואני לוקח חלק מהאשמה במערכת הזאת.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אין לנו מספיק מסגרות לטיפול בילדים ונוער בסיכון במגזר הערבי.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: ועל זה אני חושב שרצוי שנעשה תוכנית מיוחדת, אם זה במסגרת תוכנית החומש, ואם זה בתוכניות אחרות.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: נקודה שלישית ואחרונה שלי, שאני שואל על מנת לקבל תשובה.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא שמעתי שום דבר על ילדים ונוער בסיכון במסגרות שעליהם התכנסנו, אלה שנמצאים ברחוב – דיירים, לא דיירי רחוב, תקרא להם איך שאתה רוצה – שהתוכנית הלאומית התמודדה אתם ורב-שנתית.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: קראתי את הדוח האחרון שקיבלתי ממרכז המחקר והמידע שלנו, אין התייחסות בכלל.
<יוסי סילמן: לא הבנתי את השאלה.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני רוצה לדעת, התוכנית הלאומית שמתגאים בה, שהיא כוללת כ-200 מיליון שקל בשנה, עם מנגנון שלפי מה שקראתי אוכל לא מעט כסף, לא מתייחסת למצב החמור ביותר בקצה הרצף, אשתמש גם במושגים של אורלי, בקצה הרצף אני לא רואה אותם מטופלים במסגרות האלה.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לכן, אני גם לא מבין היום, ויש לי את האצבעות להשפעה כמו כל חברי הכנסת, לא רואה שום סיבה להגדיל היום את התקציב של הילדים והנוער בסיכון במסגרת שנקראת "תוכנית שמיד".
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: כל עוד שלא נקבל תוכנית מטעם המשרד, שהוא האחראי, וחסר לי פה החבר שלי 35 שנים מוטי וינטר, היינו מתווכחים עוד שעה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אדוני אומר שיש בזבוזים למקומות לא נכונים?
אורלי לוי אבקסיס: כלומר, הניהול לא תקין?
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא אמרתי, לא הלכתי עד לשיפוט.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אין מענה, אין התמודדות.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: כי בדרך כלל הפנייה באה מהיישוב ולא באה מראייה כוללת של המשרד או של משרד החינוך.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אז יש פה, לא בזבוז, יש חוסר התמודדות, אני יותר זהיר.
<יוסי סילמן: לענות, אלי?
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תענה בסוף.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: עכשיו, ברשותכם, יש לנו מעט זמן, נאפשר ליצחק קדמן ונמשיך הלאה.
<קריאה: אלי, מהשלטון המקומי חשוב מאוד.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: זה רשום לך.
<יצחק קדמן: תודה, אדוני היושב-ראש, אהיה מאוד קצר.
<יצחק קדמן: קודם כול, אני רוצה לומר כדי שהביקורת שלי לא תישמע מופרכת, שבחלק גדול מהפנימיות עובדים אנשים נהדרים, מסורים לילדים, מצילים נפשות, אני מכיר רבות מהפנימיות ומהמנהלים שלהם, והם באמת עושים עבודה נפלאה.
<יצחק קדמן: אבל יש תופעות קשות מאוד בפנימיות, ולא שמעתי שמישהו הזכיר אותם פה.
<יצחק קדמן: אני מדבר על פנימיות שבהן יש אלימות כלפי הילדים, ואני מדבר על פגיעות מיניות בילדים גם מצד אנשי צוות.
<יצחק קדמן: אנחנו חייבים לדבר על הדברים האלה.
<יצחק קדמן: אחד המקרים הכי מזעזעים שאני מכיר זה ילד שהוצא לפנימייה אחרי שאימא שלו פגעה בו מינית, הוא הגיע לפנימייה ומדריך פגע בו מינית בפנימייה עצמה.
<יצחק קדמן: זה דברים שלא יכול להיות שיתקיימו.
<יצחק קדמן: אני יודע על פנימייה מסוימת שקיבלתי אישור ממשרד הרווחה שמה שאני אומר זה נכון, שנבחר במכרז מנהל פנימייה שהיה לו רקע של אלימות במקום קודם שבו הוא עבד.
<יצחק קדמן: אלה דברים שלא יכולים לקרות.
<יצחק קדמן: אני אומר שוב, חלק גדול מהפנימיות הן פנימיות טובות, מיטיבות עם הילדים, מתמודדות עם מצבים קשים ביותר, אבל יש גם מקרים אחרים.
<יצחק קדמן: אני יודע שחבל לי שהשר הקודם עזב כי הוא אישית היה מטפל במקרים, פרטנית אפילו של פנימיות, הוא לא נתן מנוח עד שנחה דעתו מה קורה בפנימייה כזאת או אחרת שהיו לגביה תלונות.
<יצחק קדמן: הפיקוח לא מספיק אפקטיבי.
<יצחק קדמן: חלק מהבעיה הוא שאין מספיק תקציב כדי שייקחו לעבודה מדריכים ברמה נאותה.
<יצחק קדמן: נבחרים אנשים שמקבלים סכומים זעומים, גם בשביל עבודת לילה, לפעמים בעבודת לילה נשאר מדריך אחד או שניים בפנימייה עם הרבה מאוד ילדים.
<יצחק קדמן: אי-אפשר לפקח ככה על שלומם של הילדים.
<יצחק קדמן: הצעתי לשר הקודם – והוא קיבל את זה, אני מקווה שתהיה המשכיות בעניין – למנות אומבודסמן בלתי תלוי לילדים בפנימיות.
<יצחק קדמן: שתהיה לילדים כתובת, לכל ילד יהיה את הטלפון שלו, שהם יוכלו לפנות ישירות, לא דרך המערכת.
<יצחק קדמן: אותו אומבודסמן, והצעתי שהוא יהיה שופט נוער בדימוס, ואפילו הצעתי לשר הקודם שמות של אנשים שמתאימים לעניין הזה, שהם יהיו אקטיביים, הם לא יחכו לתלונות שמגיעות, אלא יעשו סיור בפנימיות, ידברו ישירות עם ילדים בלי מסננות, ישר עם הילדים.
<יצחק קדמן: אנחנו צריכים להבטיח שילד שהוצא מהבית על רקע של לפעמים פגיעות מאוד קשות לא ילך מן הפח אל הפחת.
<יצחק קדמן: ולכן, אני מאוד מבקש גם מאדוני המנכ"ל, תמשיכו את ההבטחה למנות אומבודסמן לילדי פנימיות.
<יצחק קדמן: תנו לילדים מקום להתלונן וסיגרו פנימיות שבהן יש אלימות כלפי ילדים, בוודאי פגיעות מיניות בילדים.
ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תודה רבה.