GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: ככה את מזלזלת באחריות המקצועית ובמצפון של הרופאים?
יעל רון: אני לא אומרת שהם לא ישלחו למטפלים.
יעל רון: אני אומרת שהם לא - - -
אלי אלאלוף: תכבדו את אנשי המקצוע.
אלי אלאלוף: תכבדו אותם בבקשה.
יעל רון: אני אומרת שבתור עסק כלכלי הם לאו דווקא ישלחו למרפאות לבריאות הנפש הקיימות והטובות.
אלי אלאלוף: אני לא מכיר רופא שרוצה להיות - - - לא מכיר.
יעל רון: אני לא אומרת שזה האינטרס היחיד.
אלי אלאלוף: זו הכוונה.
אלי אלאלוף: אלו ההערות שלך.
מיכל בירן: שמים אותם בסד בלתי אפשרי, זו המדינה שלוחצת על קופות החולים ושמה אותן ב"בחירתה של סופי" בכל יום.
אלי אלאלוף: בואו נכבד אחד את השני, זה לא יזיק.
אלי אלאלוף: לסיום, משפט אחרון.
יעל רון: הפחד שלנו והדאגה שלנו שבסופו של דבר לא יישלחו מטופלים למרפאות לבריאות הנפש, המרפאות ייובשו – ייובשו - - -
אלי אלאלוף: טוב.
יעל רון: עוד שתי מילים.
אלי אלאלוף: לא, אני מתנצל.
יעל רון: המרפאות ייובשו והעובדים בסופו של דבר ילכו הביתה.
אלי אלאלוף: תתייחסו לדיון.
אלי אלאלוף: כשאומרים לכם שהמספר הוכפל – דוקטור לאוניד אידלמן, אתה תדבר עוד מעט.
יעל רון: כבר היום אנחנו יודעים על הרבה מאוד עובדים שיצאו מהמערכת לגמלאות, לא נכנסו עובדים אחרים במקומם.
יעל רון: יש כיום גם בעיה עם הכשרה של דור עתיד.
יעל רון: דור העתיד בפסיכולוגיה ובעבודה סוציאלית יכול להיות מוכשר רק במגזר הציבורי.
יעל רון: יש בעיה עם דור העתיד.
אלי אלאלוף: אני רוצה לסיים, ברשותך.
אלי אלאלוף: אנחנו נפזר את הישיבה – אמרתי לכם, מחיאות כפיים זה לא רק לא רצוי, זה גם אסור.
אלי אלאלוף: אז תכבדו בבקשה את נהלי הכנסת.
אלי אלאלוף: בעוד שש דקות אנחנו מסיימים.
אלי אלאלוף: אברהם נגוסה, אחר-כך דוקטור לאוניד אידלמן.
אלי אלאלוף: אחר-כך נבקש מהשר - - -
קריאה: מה עם העובדים המקצועיים בשטח?
אלי אלאלוף: אנחנו הודענו שבעוד חודש אנחנו מקיימים ישיבה נוספת.
קריאה: בושה שהעובדים בשטח לא מדברים - - -
קריאה: מה עם המטופלים שיכולים להגיד היום ובא לציון גואל?
קריאה: בא למתמודד גואל.
קריאה: אנחנו יכולים להגיד ברוך אתה ה' אלוהינו מלך העולם שהחיינו והקימנו והגיענו לזמן הזה.
קריאה: חוצפנים שחושבים - - -
אברהם נגוסה: רפורמה זה תמיד טוב, אבל לא בכל מחיר.
אברהם נגוסה: הרפורמה הזו כפי שהיא, פוגעת בעולים חדשים.
אברהם נגוסה: מדינת ישראל קולטת עלייה מכל העולם.
אברהם נגוסה: לעולים החדשים שעוברים לארץ חדשה, לתרבות חדשה, לשפה, לחיים שונים, נוצרת מצוקה נפשית.
אברהם נגוסה: ברפורמה הזו העולים החדשים לא יקבלו מענה, טיפול נפשי ציבורי.
אברהם נגוסה: כי ההסתגלות התרבותית, ההסתגלות לתרבות חדשה, הסטיגמה, האפליה והגזענות – כולם יוצרים מצב נפשי קשה לעולים החדשים.
אברהם נגוסה: הם לא יעמדו בתנאים של אבחנה פסיכיאטרית.
אברהם נגוסה: אלו התנאים של הרפורמה הזו.
אברהם נגוסה: ולכן אני אומר, ברפורמה הזאת צריך לעשות הרבה שינויים כדי שהחלשים יתחזקו ולא רק לחזק את החזקים.
אלי אלאלוף: תודה לחבר הכנסת אברהם שעמד בלוח הזמנים.
אלי אלאלוף: ברשותך, בבקשה, דוקטור אידלמן.
ד"ר לאוניד אידלמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
ד"ר לאוניד אידלמן: ברכות ואיחולי.
ד"ר לאוניד אידלמן: אני רוצה להדגיש מספר דברים שחלק מהם נאמרו, אבל אני אסתפק ב-30 שניות.
ד"ר לאוניד אידלמן: שמתי לב שחברי הכנסת התכוננו לדיון הזה והעלו כנושאים דברים חשובים מאוד.
ד"ר לאוניד אידלמן: אני רוצה, בתור יושב-ראש ועדת זכויות החולה במסגרת מועצת הבריאות, להדגיש את הדבר הכי חשוב בעיני – כאשר מדובר ברפורמה, מדובר בשינוי.
ד"ר לאוניד אידלמן: במקרה הזה אנחנו מדברים על אוכלוסייה שהכי קשה לה להסתגל לשינויים.
ד"ר לאוניד אידלמן: קודם כל צריך להבין.
ד"ר לאוניד אידלמן: בגלל הסיבה הזו הרפורמה הזאת היא רפורמה הכי דרמטית והכי קשה.
ד"ר לאוניד אידלמן: התקווה שהרפורמה תצליח בגלל שיש מחויבות של סגן השר, ואני חושב שיש תקווה שאחרי תקופה קשה של הסתגלות הרפורמה הזאת תצליח, היא כבר יצאה לדרך.
ד"ר לאוניד אידלמן: אנחנו צריכים כולנו לחשוב איך אפשר להיטיב עם המטופלים ועם המטפלים.
ד"ר לאוניד אידלמן: מבחינה זו יש הרבה נושאים שעדיין לא ברור איך זה יראה.
ד"ר לאוניד אידלמן: אנחנו לא יודעים באיזו מידה יעבור מבתי החולים לקופות החולים, איך לשמור על סודיות, איך לשמור על אותם מטופלים שימצאו את עצמם במצב חדש לחלוטין.
ד"ר לאוניד אידלמן: אותם מטופלים שיגיעו למשל לרופא משפחה, ולאותו רופא משפחה יש בסך הכול חמש דקות לכל חולה.
ד"ר לאוניד אידלמן: בוודאי שזה לא מספיק לחולה עם בעיות נפש.
ד"ר לאוניד אידלמן: אותם רופאים לא רק צריכים לקבל הכשרה, הם צריכים לקבל כלים.
ד"ר לאוניד אידלמן: הם צריכים לקבל כלים כדי לתת טיפול מיטבי, גם במסגרת רפואת המשפחה וגם אותם פסיכיאטרים שהיום אנחנו יודעים שיש פחות ופחות מתמחים שבאים לפסיכיאטריה.
ד"ר לאוניד אידלמן: כאשר אנחנו נתנו מענה מסוים לפסיכיאטריה של הילד, לפסיכיאטריה של המבוגר, היום יש לפעמים תקנים ריקים ולא באים מתמחים.
ד"ר לאוניד אידלמן: מבחינה זו אני מבקש מכל אלה שהיום תרמו לדיון כל כך חשוב זה להתגייס להצלחת הרפורמה.
אלי אלאלוף: אני מודה לך.
אלי אלאלוף: אני רוצה לאפשר לסגן השר לומר כמה מילים לסיכום, אבל זה לא הסיכום.
אלי אלאלוף: אני מתנצל בפני חברי הכנסת קודם כל, החברים שלי, שלא הספקנו, אבל אין לכם ברירה – כמוני – לכבד את תקנון הכנסת שמחייב אותנו לסגור את הישיבה בשעה 11:00.
אלי אלאלוף: אנחנו מתחייבים - - -
קריאה: לא יכול להיות שלא - - -
אלי אלאלוף: גברת, את מפריעה לי.
אלי אלאלוף: אנחנו נקיים את הדיון.
אלי אלאלוף: בתוך חודש תקבלו זימון, וכל מי שלא הצליח היום – תאמינו לי, הכנו רשימה כולל דיון עם אפשרות לגברת לדבר, אבל כרגע לא נוכל לעשות את זה.
אלי אלאלוף: כבוד הרב.
יעקב ליצמן: תודה לחברי הכנסת על הדיון המכובד עם כל ההערות.
יעקב ליצמן: קודם כל, הכול נרשם והכול ייבדק.
יעקב ליצמן: אפשר להגיד ש-90% מהדברים ידענו, אוני חושב שאפילו התייחסנו לזה בכתב, אבל אם לא, אנחנו נעביר את זה עוד פעם לחברי הכנסת.
יעקב ליצמן: אני מבקש מהמנכ"ל להעביר את זה שוב לחברי הכנסת, את תמצית הדברים.
יעקב ליצמן: חלק גדול מהדברים חזרו על עצמם, אבל אני רוצה לנגוע בכמה דברים.
מאיר כהן: אני חייב – איך התחילה הרפורמה בלי לסגור את נוסחת הקפיטציה?
מאיר כהן: איך?
נועה בן-שבת: אני רוצה להבהיר, אדוני, אלו דברים נפרדים.
מאיר כהן: איזה דברים נפרדים?
נועה בן-שבת: אם אפשר, אדוני, להשיב.
מאיר כהן: איך אתם מתקצבים חולה?
מאיר כהן: איך אתם מתקצבים רופא?
נועה בן-שבת: אם אפשר להשיב.
נועה בן-שבת: אם אפשר בבקשה להשיב.
יעקב ליצמן: אדוני, אני מכבד - - -
נועה בן-שבת: הנושא הוא משפטי.
נועה בן-שבת: הצו מעביר - - -
מאיר כהן: מהניסיון הרב שלי בתקצוב של הקפיטציה של קופות חולים, אני יוצא מכאן בתחושה – אגב, אני תומך ברפורמה.
מאיר כהן: אבל אני יוצא מכאן בתחושה שזה מתחיל בחטא.
מאיר כהן: כי אי-אפשר להתחיל רפורמה כשהעסק לא מתוקצב כמו שצריך.
יעקב ליצמן: חבר הכנסת מאיר כהן, אתה טועה.
מאיר כהן: הוא לא מתוקצב.
יעקב ליצמן: ואתה תלמד גם מה שאמרנו בתחילת הדיון, שהושקעו כאן 430 מיליון שקל חדשים – אני עונה כבר לשאלה הראשונה של דב חנין.
מאיר כהן: סגן השר, אתה טועה כי אני לא - - -
יעקב ליצמן: תיתן לי רק - - -
מאיר כהן: אני רק מקווה שלא הוקצו כספים.
מאיר כהן: אני מתכוון שאם אתה לא מדייק בנוסחת הקפיטציה, אז בתל-אביב יבנו מרפאה, בדימונה לא יבנו מרפאה.
מאיר כהן: - - - לא יבנו מרפאה.
מאיר כהן: בקריית שמונה לא יבנו מרפאה.
יעקב ליצמן: אדוני טועה.
יעקב ליצמן: שוב, אתה טועה.
יעקב ליצמן: אתה טועה אדוני כי כל הרפורמה היא רק לפריפריה, בעיקר.
יעקב ליצמן: ואני אקפיד על זה.
יעקב ליצמן: תראה, יכול להיות שאם אתה תהיה שר הבריאות, אתה תגיד לי אחרת.
מאיר כהן: סליחה, לפתוח חדר - - -
יעקב ליצמן: רגע, אני - - - אני אומר לך שאני הולך להקפיד על זה.
יעקב ליצמן: אתה לא יכול להגיד לי על כוונות של - - -
מאיר כהן: סליחה, לפתוח חדר במרפאה ד' בדימונה זה לא לפתוח מרפאה לבריאות הנפש.
יעקב ליצמן: אדוני חבר הכנסת, עם כל ההתפרצות שלך – שאני מבין את זה – מי שעשה לפריפריה זה אני, לא השרה הקודמת.
יעקב ליצמן: אני חייב להגיד לך.
יעקב ליצמן: היא לא עשתה כלום לפריפריה.
מאיר כהן: אוי.
מאיר כהן: כבוד הרב – כבוד הרב - - -
יעקב ליצמן: אז תפסיק אתה גם.
מאיר כהן: כבוד הרב, תפסיק, זה לא - - -
יעקב ליצמן: תן לי, אני אענה לך במטבע שלך.
יעקב ליצמן: אם אתה חושב שאני לא דואג לפריפריה, אתה טועה.
יעקב ליצמן: אני דואג לפריפריה.
יעקב ליצמן: אני עשיתי חדר מיון קדמי לפריפריה כמו שאף אחד לא עשה.
יעקב ליצמן: השרה הקודמת כמעט ביטלה את זה.
מאיר כהן: אתה רוצה שאני אדבר בשפה הזאת?
יעקב ליצמן: זה מה שהתחלת.
מאיר כהן: אני בניתי חדר קדמי - - -
יעקב ליצמן: אז תן לי את הקרדיט, ובכל - - -
אלי אלאלוף: עכשיו - - -
יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, תן לי את הקרדיט שאני דואג לפריפריה יותר מאחרים.
יעקב ליצמן: עשיתי, הוכחתי.
יעקב ליצמן: הוכחתי, עשיתי.
יעקב ליצמן: במקרה נגעת בדבר שאתה לא צודק.
יעקב ליצמן: במקרה.
יעקב ליצמן: יש מספיק דברים צודקים עלי, לא צריך לחפש דברים לא צודקים.
אלי אלאלוף: לסיום.
אלי אלאלוף: לסיום, צריך לסיים.
יעקב ליצמן: אני רוצה להגיד לך, דב, חלק גדול מהכסף עבר אך ורק לבריאות הנפש.
יעקב ליצמן: זה לא שהם יעשו את זה לקופות החולים.
יעקב ליצמן: חלק גדול כבר עבר.
יעקב ליצמן: רגע, רבותי.
יעקב ליצמן: מה צבוע?
יעקב ליצמן: די כבר, מה זה צבוע?
יעקב ליצמן: עבר.
יעקב ליצמן: עבר, זה צריך להיות צבוע?
יעקב ליצמן: אני לא מבין על מה אתם מדברים פה.
יעקב ליצמן: אם אני מבטיח כסף, אתם אומרים, סליחה - - -
מאיר כהן: סגן השר, אתה רוצה אני אסביר לך מה זה כסף צבוע?
יעקב ליצמן: אני לא צריך צבוע.
יעקב ליצמן: אני באתי להוסיף על זה, אני צריך צבוע על זה?
מאיר כהן: כבוד הרב - - -
מיכל בירן: זה לא צבוע בתוך קופות החולים, זה ילך על - - -
מאיר כהן: כבוד הרב, תרשו לי חצי דקה.
יעקב ליצמן: אין לי חצי דקה כי הוא לא נותן לי.
יעקב ליצמן: הוא פשוט לא נותן לי.
אלי אלאלוף: אני מקבל נזיפה בעוד דקה.
יעקב ליצמן: אני רוצה להגיד על נושא הסודיות.
יעקב ליצמן: בקופות החולים יש הרבה סודות.
יעקב ליצמן: שומרים הרבה סודות.
יעקב ליצמן: אנחנו נקפיד.
יעקב ליצמן: שאני אגיד לך שיש לי את התשובות לכל הדברים?
יעקב ליצמן: יש הערות רציניות ואנחנו נקפיד עליהן, נבדוק אותן.
יעקב ליצמן: וכבר הקמנו - - - במשרד הבריאות שאנחנו נראה בדיוק, נעקוב אחרי כל סניף וסניף.
יעקב ליצמן: נעקוב אחרי זה, זה לא יעזור לאף אחד.
יעקב ליצמן: אישית נעקוב אחרי זה.
אלי אלאלוף: ולמרות שהייתי רוצה גם אני לסכם, אני מודיע רק משפט אחד, הישיבה נעולה.
אלי אלאלוף: אני שמח לפגוש אתכם בפעם הראשונה כחבר כנסת.
אלי אלאלוף: יש כאלה שפגשתי בהזדמנויות אחרות.
אלי אלאלוף: תנו לי לפתוח בצורה רשמית את הישיבה.
אלי אלאלוף: אנחנו היום יושבים בוועדת כנסת, ועדת הרווחה, הבריאות והעבודה.
אלי אלאלוף: היום ה-9.6.2015, כ"ב בסיוון, שעה 09:00.
אלי אלאלוף: סטטוס הישיבה – מתחילים בדיון על דיווח המשטרה על סמכויות האכיפה שלה בנושא כתבי אישום, עונשים שהוטלו, וכדומה, כמתחייב בחוק המאבק בתופעת השימוש בחומרים המסוכנים.
אלי אלאלוף: תרשו לי לפתוח בנימה טיפה אישית, אני אב לילד בן 24.
אלי אלאלוף: הוא לא משתמש, אבל דרכו אני מקבל הרבה הרבה דיווחים על הסכנות של הנושא שאנחנו אמורים לדבר עליו.
אלי אלאלוף: אני תושב באר-שבע, גר בעיר באר-שבע, קרוב לפיצוציות, להרבה פיצוציות, לכן הנושא שאתם מטפלים בו הוא נושא רגיש מאוד מאוד, וזה הצלת נפשות ממש.
אלי אלאלוף: לכן אני רוצה לברך את כל מי שעוסק בנושא הזה.
אלי אלאלוף: כמה שיותר תצליחו לעסוק בו, תצילו הרבה מאוד צעירים ותחסכו למשפחות – ולצעירים במיוחד – הרבה מאוד סבל, ולמדינה הרבה מאוד משאבים לטווח ארוך.
אלי אלאלוף: קראתי את הדוחות.
אלי אלאלוף: מי שרוצה, שיתייחס.
אלי אלאלוף: שמתי לב שהאכיפה בבאר-שבע והתוצאות בבאר-שבע ובדרום הם מאוד גבוהים יחסית לשאר חלקי הארץ.
אלי אלאלוף: אם תרצו, תסבירו.
אלי אלאלוף: פשוט המקום קרוב ללבי, כפי שאתם יכולים לנחש.
אלי אלאלוף: הפותח מטעם המשטרה הוא רב-פקד סוני אינגר.
<סוני אינגר: תודה אדוני, בוקר טוב.
<סוני אינגר: תרשה לי לברך אותך אדוני, ולאחל לך הצלחה בתפקידך.
<סוני אינגר: ברשותך, אני אסקור בקצרה את עשיית המשטרה בתחום המאבק בחומרים מסכנים.
<סוני אינגר: אני אסקור את הנתונים של משטרת ישראל, החציון הראשון של שנת 2015, קרי ינואר עד סוף מאי, מבחינת עשייה.
אלי אלאלוף: רב-פקד סוני, שנייה, יש פה ניצב והוא חבר כנסת.
אלי אלאלוף: אני מברך את חברי מיקי לוי.
מיקי לוי: בוקר טוב לכם, ברוכים הבאים.
<סוני אינגר: וגם, אם יורשה לי, מפקד נערץ שלנו, עדיין נשאר מיתולוגי.
מיקי לוי: עכשיו אני מסמיק.
<סוני אינגר: מבחינת העשייה, צריך לברך על החוק, שעשה סוג של שינוי חוקי משחק.
<סוני אינגר: עד אוגוסט 2013 היינו די חסרי אונים בכל הפנומן המכונה בסלנג "סמי פיצוציות", או "סמים מעצבים" יותר נכון.
<סוני אינגר: היינו חסרי אונים, לא היו לנו כלים להתמודד עם התופעה מספיק.
<סוני אינגר: החוק פרץ דרך ונתן לנו כלים אפקטיביים להתמודד עם התופעה, אבל המלאכה עדיין עוד רבה.
<סוני אינגר: מבחינת הפעילות של משטרת ישראל, המטרה שלנו היא בעיקר לפעול כנגד היבואנים, היצרנים, המייצרים של החומרים המסכנים בכל מקום שהם נמצאים.
<סוני אינגר: לצורך כך אנחנו מקיימים מבצעים ארציים, כמובן גם בשוטף, אבל גם מבצעים עתיים – בסילבסטר, בפורים ובעוד מועדים כאלה ואחרים שאנחנו מרכזים בכל הארץ וממקדים את הפעילות נגד התופעה.
<סוני אינגר: ברשותך, אני אכנס למספרים ולנתונים.
<סוני אינגר: אם אנחנו נכנסים לכמות התיקים שנפתחו בחציון הראשון של שנת 2015, אנחנו מדברים על סך של 1,147 תיקים פליליים בחוק החדש, חוק המאבק בחומרים מסכנים.
<סוני אינגר: כלומר, תיקים שנפתחו בגין סמי פיצוציות, בדגש על כך שאלו רק תיקים של סחר, מכירה, ייצור, הפקה.
<סוני אינגר: כלומר, לא שימוש, כי גם בחוק עצמו אין עבירה של שימוש עצמי, להבדיל מפקודת הסמים.
<סוני אינגר: הסנקציה הפלילית מכוונת כלפי מכירה, סחר וכהנה.
<סוני אינגר: מבחינת מחוז, אדוני שם את האצבע נכון על המחוז הדרומי, שהוא מוביל מבחינת כמות תיקים.
<סוני אינגר: מחוז דרום פתח 241 תיקים, אבל עלו עליו מחוזות מרכז ותל-אביב, שבהם נמצאות ערי כרך גדולות כדוגמת תל-אביב.
<סוני אינגר: במחוז מרכז אנחנו רואים 275 תיקים פליליים, בתל-אביב 224, במחוז דרום 241 תיקים פליליים.
<סוני אינגר: מבחינת החלוקה בין תיקי קטינים לבגירים – אני מדבר על חשודים ונילונים בלבד – יש יחס של כשליש קטינים, והשאר חשודים בגירים.
<סוני אינגר: כלומר, נתון שהוא מעט טורד מנוחה הוא שחלקם של הקטינים החשודים בעשייה הפלילית בעבירות האלה הוא יחסית לא מבוטל.
<סוני אינגר: מבחינת כתבי אישום, שזה באיזשהו מקום מדד לאיכות העבודה של המשטרה, אנחנו רואים ברכה גם בתחום הזה.
<סוני אינגר: אנחנו יכולים להגיד שבחציון הראשון הוגשו 211 כתבי אישום.
<סוני אינגר: הפרקליטות, גופי התביעה השונים, התביעה המשטרתית וגם התביעה הצבאית הגישו כתבי אישום בתיקים האלה.
<סוני אינגר: הם תרגמו את העשייה לענישה.
<סוני אינגר: מבחינת כמות המעצרים, כלומר כמות המעצרים של אנשים שנעצרו ונכלאו בגין החוק, אנחנו מדברים על 262 עצורים בחציון הראשון.
<סוני אינגר: עצורים, אני מתכוון לכלואים שנכלאו.
<סוני אינגר: מעצרם של חלקם הוארך על-ידי בית המשפט, מה שמכונה "מעצר ימים".
<סוני אינגר: מבחינת היחס של כמות מעצרי תום ההליכים והחלטה אחרת, שזה איזשהו מדד שמצביע על איכות העבודה, יש פה נתון שהוא בהחלט מרשים, אפילו הייתי אומר מרשים ביותר – 189 עצורים נכנסו להליך של תום ההליכים או החלטה אחרת.
<סוני אינגר: זה מלמד אותנו שגם בית המשפט מבין את החשיבות שבאכיפה נחושה בעבירות מהסוג הזה.
<סוני אינגר: מבחינת התפוקות של המבצעים הארציים, מבצעים נקודתיים שאנחנו עושים, אנחנו יכולים לציין את מבצע סילבסטר ופורים שעשינו עד עתה.
<סוני אינגר: המבצעים האלו הניבו 85 תיקים פליליים.
<סוני אינגר: נסגרו בתי עסק בסגירות מנהליות.
<סוני אינגר: נתפסו, לדוגמה, רק בסילבסטר 525 שקיות של "נייס גיי", 865 כדורים, וקילוגרמים רבים של חומר מסכן.
<סוני אינגר: כך שהעשייה היא רבה, והשוק לא קופא על שמריו.
<סוני אינגר: גם מבחינת ענישה, אין לנו נתונים על ענישה כי נקראנו בבהילות לוועדה.
<סוני אינגר: אבל הבאתי דוגמאות לפסיקה גם מתחום המעצרים וגם מתחום הענישה.
<סוני אינגר: יש פה דוגמה לפסק דין של בית משפט במחוז מרכז, בית משפט ברחובות, שגזר על נאשם, בחור בן 25, שסחר ב"נייס גיי" בהיקף של 400 עסקאות בחומר מסכן, 36 חודשי מאסר מאחורי סורג ובריח, שזו הענישה המקסימלית בחוק.
<סוני אינגר: החוק הוא מסוג עוון.
<סוני אינגר: הענישה בגינו למי שמורשע שלוש שנות מאסר.
<סוני אינגר: מי שמוכר לקטין – חמש שנות מאסר.
<סוני אינגר: בית המשפט השית את מלוא העונש על בחור ללא עבר פלילי עם תזכיר חיובי.
<סוני אינגר: כלומר, בית המשפט בהחלט רואה את הדברים עין בעין כפי שגופי האכיפה רואים.
<סוני אינגר: יש פה גם פסיקה מעניינת מתחום המעצרים של בית המשפט העליון בפרשייה גדולה שניהלה יחב"ל – שזה גם מצביע על הרצינות שהמשטרה מייחסת לפנומן הזה, שיחידות עילית מתעסקות גם בעבירה הזאת ואוכפות אותה, כדוגמת יחב"ל.
<סוני אינגר: יש פה פסק דין יפה מאוד של כבוד השופט שוהם שהשית מעצר תום הליכים על נאשמים.
<סוני אינגר: אני לא אכנס לשאלה המשפטית שעלתה שם על תחולה רטרואקטיבית של החוק, אבל בסופו של דבר, בית המשפט עצר עד תום ההליכים נאשמים בעבירה הזאת.
<סוני אינגר: יש פה איזושהי קריאת כיוון גם של בית המשפט שאומרת הנושא מסוכן.
<סוני אינגר: לא פעם אנחנו רואים בפסיקות שבית המשפט עושה השואה וגוזר גזירה שווה בין העבירה הזאת של סמי פיצוציות, שיש תחושה שזה קל יותר, במירכאות, לבין סמים מסוכנים, ואומר: דינו של סוחר סמים – הוא התבטא לא פעם – סמים קשים, זה בדיוק אותו דבר ואסור לעשות את ההבחנה הזאת.
<סוני אינגר: פה יש איזושהי אי-הלימה בין הענישה שבעבירות הסמים, הענישה היא כבדה מאוד – 20 ו-25 שנות מאסר – לבין שלוש שנות מאסר מקסימלי.
<סוני אינגר: כלומר, יש איזושהי תחושה שאפשר היה למצות בתחום הענישה אולי יותר, אבל זוהי איזושהי נקודה למחשבה.
<סוני אינגר: אנחנו הקמנו, לפני שהכנסת הקודמת התפזרה, צוות פנימי בתוך המשטרה שעושה חשיבה על מנת לנסות ולקדם חקיקה שתשפר את החוק הקיים.
<סוני אינגר: בין היתר, אחת הנקודות שאנחנו חושבים עליה היא נושא העלאת הענישה בסמים האלה.
<סוני אינגר: לסיכומו של דבר, אני אומר שאנחנו נמצאים היום במקום אחר.
<סוני אינגר: החוק נתן לנו כלים אפקטיביים להתמודד עם התופעה שפגיעתה הרעה היא בעיקר בקטינים ובבני נוער.
<סוני אינגר: אני כקצין נוער, לצערי, יכול להגיד - - -
<סוני אינגר: אני אסיים במשפט.
אלי אלאלוף: קודם כל נברך את חברת הכנסת ענת ברקו.
ענת ברקו: משהו לא ברור לי – ואני יודעת שהנושא הזה הוא עקב אכילס של כל ההתמודדות עם הסמים הנפוצים הללו בפיצוציות – הקטע שבכל פעם צריך לבדוק אותם במעבדה, הם משנים שם ומשנים צורה, ואז אנחנו נמצאים באותה נקודה.
ענת ברקו: פעם זה "רקפת", "חגיגת", "נייס גיי" – you name it.
ענת ברקו: זה לא משנה, זה אותו הדבר.
אלי אלאלוף: אני בטוח שתהיה תשובה.
אלי אלאלוף: ענת, ברשותך.
אלי אלאלוף: בדוח שלהם וגם בחוק שקיים יש תשובה לזה.
אלי אלאלוף: אני מבקש שתסיים כי כל מילה שלך היא חשובה.
<סוני אינגר: אני אסיים.
<סוני אינגר: אני רק אענה לגברתי.
<סוני אינגר: אדוני בצדק אמר, החוק הוא סוג של גשר שנותן לנו bypass, במירכאות, לפקודת הסמים המסוכנים.
<סוני אינגר: גברתי בצדק אמרה שעל מנת להכניס חומר פסיכו-אקטיבי לפקודת הסמים המסוכנים זה דורש תהליך שהוא מסורבל.
<סוני אינגר: פה החוק נותן לנו סוג של גשר של עד שנה להכריז בהכרזה דחופה על חומרים כחומרים מסכנים ולפעול על-פי האמור בחוק.
<סוני אינגר: ודווקא פה זה מקל עלינו ואנחנו לא נכנסים למשחקי החתול והעכבר בין היצרנים לבין גופי האכיפה, אלא האכיפה היא מידית.
<סוני אינגר: אני יכול להגיד שההליך של הכרזה דחופה של חומר מסכן הוא ימים ספורים, ממש ימים ספורים, ואנחנו מתחילים לאכוף.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין את כניסתו של חבר הכנסת אברהם נגוסה.
אלי אלאלוף: אתה יכול להתקרב אלינו.
אלי אלאלוף: אתה מהעם, אבל אתה גם חבר כנסת.
<סוני אינגר: חשוב, אדוני, לומר שהמשטרה היא אמנם בחוד החנית של האכיפה במאבק, אבל אנחנו לא לבד ויש לנו שותפים וחברים.
אלי אלאלוף: מי?
<סוני אינגר: משרד הבריאות כמובן, הרשות למלחמה בסמים, המכס.
אלי אלאלוף: הם פה?
אלי אלאלוף: הרשות פה.
<סוני אינגר: כמובן, אנשי משרד המשפטים והייעוץ המשפטי.
<סוני אינגר: כלומר, כולנו באגרוף אחד.
ענת ברקו: כדאי להוסיף את משרד החינוך גם כן.
<סוני אינגר: כולם כולם, בטח משרד החינוך.
<סוני אינגר: אני מתנצל מראש אם הקרדיט לא הגיע לכל אחד, אבל כולנו יחד.
<סוני אינגר: חשוב שנמשיך יחד כאגרוף אחד.
אלי אלאלוף: בצורה מתואמת?
אלי אלאלוף: בפורומים קבועים?
אלי אלאלוף: דברים כאלה?
<סוני אינגר: מתואמת, מסונכרנת.
<סוני אינגר: אנחנו משוחחים אחד עם השני לעתים תכופות.
<סוני אינגר: למבצעים המשטרתיים מצטרפים אלינו חבר'ה של משרד הבריאות ברשות למלחמה בסמים.
<סוני אינגר: יוצאים אתנו ממש כשאנחנו יוצאים.
<סוני אינגר: אני יכול להביא לאדוני דוגמה של מבצע שעשינו, גדול מאוד, נגד מעבדות של סמי פיצוציות באזור תל-אביב.
<סוני אינגר: לפשיטה עצמה הצטרפו אלינו צוותים של הפשיעה הפרמצבטית.
<סוני אינגר: חבר'ה של מיקי אריאלי שנמצא כאן.
<סוני אינגר: אנחנו עושים במלאכה.
<סוני אינגר: אני רוצה להודות לאדוני על ההזדמנות שנתן לנו לסקור את הנתונים בפני הוועדה.
<סוני אינגר: ואני שוב מאחל לאדוני בהצלחה.
אלי אלאלוף: אני מאחל לכם.
אלי אלאלוף: אתם התוצאה האמתית של העבודה.
אלי אלאלוף: חברי הכנסת רוצים לשאול בין הדיווחים?
אלי אלאלוף: מתי שתרצו.
מיקי לוי: אנחנו נסכם.
אלי אלאלוף: אז נציג של משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: מיקי אריאלי אמור לדבר.
אלי אלאלוף: בבקשה מיקי.
<מיקי אריאלי: מיקי אריאלי, ראש אגף האכיפה של כל הפשע הפרמצבטי במשרד הבריאות.
<מיקי אריאלי: מה שרציתי להגיד זה מה שהמשטרה אמרה.
<מיקי אריאלי: דבר ראשון, שיתוף הפעולה והסנכרון בין כל גופי האכיפה – משרד המשפטים, הרשות וכולי – אני חייב להגיד, אם כל אחד היה עובד בצורה כזאת, אולי היינו רואים תוצאות בכיוונים אחרים.
<מיקי אריאלי: מה שאנחנו עשינו חוץ מהדבר הזה, אנחנו דרשנו וקיבלנו מהמשרד שלי תיקון לנוהל של מנהל הרפואה על דיווחים, אנשים שנפגעו.
<מיקי אריאלי: ברק שפירא, שמרכז את כל הסיפור שלנו, יכול להגיד לכם שאנחנו מקבלים דיווחים מחדרי מיון, ממחלקות פנימיות של כל בתי החולים.
<מיקי אריאלי: אנחנו לא מקבלים מקהילה, לצערי הרב.
<מיקי אריאלי: אני מקווה שאנחנו - - -
אלי אלאלוף: למה אתה קורא קהילה?
<מיקי אריאלי: קופות החולים וכולי.
<מיקי אריאלי: אני מקווה שאנחנו נראה.
<מיקי אריאלי: אנחנו מקבלים תלונות מההורים, אבל מבחינת בתי החולים, אני יכול להגיד לך – וברק יכול לציין יותר טוב – שאנחנו רואים אשפוזים גדולים בכל תחומי האוכלוסייה – מחיילים, צעירים, לא משנה מאיפה - - -
אלי אלאלוף: אבל איזה סוג דיווח אתה מצפה מקופות החולים או מבתי החולים?
<מיקי אריאלי: מה שאנחנו עושים, אנחנו מנסים להגיע לקופות החולים, לדבר עם הרופאים ולהגיד תשמע, יש איזו בעיה?
<מיקי אריאלי: תפנה אלינו גם כן.
<מיקי אריאלי: תפנה אלינו כדי שאנחנו ניקח גם כן – מבחינה משפטית, כשאנחנו מופיעים בבית משפט, אנחנו יכולים להגיד שיש קורבנות.
<מיקי אריאלי: זה עוזר לנו הרבה.
<מיקי אריאלי: כרגע, כמו שאמרתי, מהקהילה לא מקבלים הרבה.
<מיקי אריאלי: מבתי חולים, חדרי מיון, כן מקבלים, וברק יכול לסיים לדבר על זה.
<מיקי אריאלי: חוץ מזה, אנחנו עשינו תכנית - - - – משרד החינוך מקבלים פניות כל הזמן.
<מיקי אריאלי: החבר'ה שלנו מגיעים לפנימיות, לבתי הספר, בכל הארץ.
<מיקי אריאלי: אני חייב להגיד שהתגובות חיוביות ביותר.
<מיקי אריאלי: אני חייב לציין שחלק מהחומרים שאנחנו מדברים עליהם, החוזק שלהם הוא לפחות 40 פעמים – אם לא יותר – יותר חזק מ-THC.
<מיקי אריאלי: הנזקים שאנחנו רואים הם נזקים חזקים מאוד.
אלי אלאלוף: אז פעולת ההסברה בקרב מוסדות החינוך היא גם מוטלת על משרד הבריאות או יותר על הרשות למלחמה בסמים?
<מיקי אריאלי: היא מגיעה לשנינו, אבל אנחנו מקבלים פניות.
<מיקי אריאלי: יש לחבר'ה שלנו קשר ישיר גם עם משרד החינוך.
<מיקי אריאלי: מבקשים מאתנו מבחינת הנושא הבריאותי להגיע ולדבר על הסכנות וכולי.
<מיקי אריאלי: ברק מגיע הרבה.
<מיקי אריאלי: אתה רוצה?
אלי אלאלוף: יש איזו תכנית התערבות הסברתית עם פריסה ארצית שיטתית בנושא הזה שקיימת בבתי הספר?
<ברק שפירא: בוקר טוב.
<ברק שפירא: אני ברק, אני גם עובד באגף לאכיפה ופיקוח.
<ברק שפירא: בנוגע לשאלתך, אנחנו כן נמצאים בבתי ספר, ואנחנו מדריכים החל מכיתות ט' עד י"ב.
<ברק שפירא: אנחנו מעבירים הרצאות בתחום סמי פיצוציות, אבל גם על תרופות מזויפות שהנוער יותר מסתכן בנטילתם, למשל, תכשירים להרזיה או סטרואידים אנאבוליים שאנחנו רואים שמגיעים לבני הנוער בעת האחרונה.
<ברק שפירא: לאחרונה אנחנו עובדים גם עם עיריות ואנחנו מופיעים בעיריות עצמן כשיש איזשהו דיון בנושא סמים.
<ברק שפירא: אכן אנחנו עושים את זה בצורה של פריסה ארצית.
אלי אלאלוף: זה אומר שמגיעים פעם בשנה לבית ספר?
<ברק שפירא: לא אדוני, אנחנו מגיעים בכל שבוע כמעט לבית ספר.
אלי אלאלוף: לא, לבית ספר אחר.
<ברק שפירא: בית ספר אחר בכל פעם.
אלי אלאלוף: זאת אומרת, כמה ביקורים בשנה מקבל בית ספר?
<ברק שפירא: כל בית ספר מקבל ביקור אחד בשנה.
אלי אלאלוף: אתם מדריכים את המורים במושגים האלה בבתי הספר כדי שיעשו פעולה פנימית?
אלי אלאלוף: יש סיכוי לזה?
<ברק שפירא: אנחנו נוקטים בעיקר בהסברה אדוני.
<ברק שפירא: בעיקר בהסברה – מסבירים לבני הנוער את הסכנות שבשימוש בחומרים.
אלי אלאלוף: ישירות לבני הנוער, לא באמצעות המורים.
<ברק שפירא: נכון.
<ברק שפירא: אנחנו מעבירים את זה ישירות לבני הנוער.
<ברק שפירא: המורים משתתפים, הם נוכחים.
אלי אלאלוף: הם לא יכולים להסביר בלעדיך.
אלי אלאלוף: אחרת אף פעם לא יהיה לך כוח אדם מתאים.
ענת ברקו: פעם בשנה זה לא אפקטיבי.
אלי אלאלוף: חברים, אם לא תדריכו את המורים – סליחה, יש לי קצת ניסיון והתערבות בבתי ספר.
אלי אלאלוף: הכי חשוב שהידע יישאר בבית הספר.
אלי אלאלוף: הכי חשוב שהידע יישאר ויועבר על-ידי צוות בית הספר.
אלי אלאלוף: אם יש מבצע לקראת פורים או לקראת הסילבסטר, כדאי שיעשו פעולות מנע שבוע או כמה ימים לפני.
אלי אלאלוף: אני חושב שצריך לעשות שיטתיות.
אלי אלאלוף: לא תצליחו – אני ראיתי את הכתבה שלך ברדיו.
אלי אלאלוף: אי-אפשר, לא ייתנו לכם אף פעם, בחלומות, לכולם את כל האמצעים הנדרשים.
אלי אלאלוף: אז תמצאו תחנות ביניים, משדרים במקומכם.
אלי אלאלוף: תלמדו את המלמדים.
אלי אלאלוף: זה הכי חשוב.
ענת ברקו: כמו שיש מורים לחינוך מיני.
אלי אלאלוף: תשדלו לעשות את זה, במיוחד שאתם יודעים את התוצאה.
אלי אלאלוף: ברק התחיל, אני תפסתי את הנאום שלו.
אלי אלאלוף: אני לא מאשים אף אחד.
אלי אלאלוף: אני תפסתי מה שהוא אמר.
אלי אלאלוף: הוא אומר שהוא הולך לבית ספר בכל שבוע.
אלי אלאלוף: כמה הוא יכול?
אלי אלאלוף: כמה שהוא סופרמן – אני רואה כשאני רואה אותו.
<ברק שפירא: אני אעשה את זה באהבה.
אלי אלאלוף: אולי ב"פורום" שלכם, שאתם אומרים עליו כל כך הרבה קומפלימנטים – אני מברך עליו מראש – תכניסו תכנית של הסברה שיטתית והסברה מניעתית.
אלי אלאלוף: אם אתם יודעים שיש פיקים בשנה בפורים, לקראת הסילבסטר, ליד "הפורום" מול הבית שלי, תעשו את הפעולות הנדרשות ההסברתיות.
אלי אלאלוף: זה ברור חבר'ה.
אלי אלאלוף: אנשים כבר לא מגיעים לפיצוציות, אם אתם לא יודעים.
אלי אלאלוף: יש אפילו - - -
תמר זנדברג: משלוחים.
אלי אלאלוף: תמר זנדברג, חברת כנסת, הצטרפה אלינו.
אלי אלאלוף: ברוכה הבאה.
אלי אלאלוף: תחשבו על זה.
אלי אלאלוף: ההסברה בעיני זה הדבר הכי חשוב.
אלי אלאלוף: לתפוס את הגנב זה טוב, אבל זה לא פותר את הבעיה של מי שאנחנו באמת רוצים לשרת, דהיינו את הילדים המסתכנים.
<סוני אינגר: אדוני, רק קריאת ביניים, אנחנו עסוקים – אפשר להגיד אפילו – לילות כימים בנושא מניעה והסברה, אולי אפילו יותר מאכיפה, הייתי מעז לומר בדחילו ורחימו.
<סוני אינגר: מערך הנוער הפרוס במחוזות משטרת ישראל פוקד, אפשר להגיד, כמעט כל בית ספר במחוזות השונים הפרוסים ברחבי הארץ ועוסק בפעילות של מניעה והסברה.
<סוני אינגר: מגיעים קציני משטרה ומציגים את התופעה פעם אחת כלפי התלמידים וגם כלפי סגל ההוראה.