GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דיאן לוין: דבר נוסף, אני רוצה להגיד לחבר הכנסת הספורטאי שיצא מהאולם: אחד מתחומי המומחיות של המחקר שלי זה נושא של בני נוער.
<דיאן לוין: אנחנו יודעים שבני נוער שפעילים בפעילות גופנית קבועה וסדירה ואפילו בליגות ספורט, הם חסינים יותר מהתחלת עישון.
<דיאן לוין: כשאנחנו מקדמים את הבריאות בכלל, אנחנו גם מגיעים לנושא של מניעת עישון.
יעקב ליצמן: ברשותך אני רוצה להעיר לגבי הכסף.
יעקב ליצמן: כשהייתי בתפקיד הקודם קראתי לאנשי המשרד ואמרתי להם שמי שמצונן הולך לרופא ומקבל מרשם לאקמול, הוא נכנס בדחילו ורחימו לבית מרקחת, משלם 15 שקל ומקבל אקמול.
יעקב ליצמן: האקמול הזה עולה לקופת החולים 95 אגורות – בדקתי.
יעקב ליצמן: באתי לקופת חולים - - - אמרו לי, בצדק, שיש תרופות למחלות קשות שתוקצבו ל-100 חולים אבל יש 200 חולים.
יעקב ליצמן: אמרתי: צודק, בואו נבדוק.
יעקב ליצמן: לקחנו חברה – אני לא זוכר אם את מקינזי או אחרת – התברר שיש לי שם 145 מיליון שקל.
יעקב ליצמן: לכן אני אומר, מבלי להיכנס כרגע לדיונים ולפרטים – תשאירי את זה לחלונות יותר גבוהים אצלכם – אם את בוכה על סיגריות, אני אבכה על אקמול.
יעקב ליצמן: בסופו של דבר נפסיק את זה וננסה ליישר את זה.
אלי אלאלוף: אדוני סגן השר, לאור הדיווח – אני נוטה להאמין לכל מי - - -
יעקב ליצמן: לא ערערתי.
אלי אלאלוף: אני בטוח שלא ערערת.
אלי אלאלוף: אני אומר שהרצון לעשות יותר מטעם הכללית, אני מברך עליו.
יעקב ליצמן: את זה הייתי מקבל בשתי ידיים.
אלי אלאלוף: אז בוא נעזור שיהיו יותר גופים כאלה שיעשו למען ההתמודדות עם הנושא הכול כך כאוב.
אלי אלאלוף: יעל גרמן, בבקשה.
יעל גרמן: אני חייבת לומר שר בא ושר הולך, שרה באה ושרה הולכת ואני חייבת לומר שהנתונים של משרד הבריאות - - -
יעקב ליצמן: זה שלא אמרת סגן שר בא והולך - - -
יעל גרמן: אני מקווה, אדוני סגן השר, שאתה תהיה שר.
יעל גרמן: מאוד מקווה.
יעל גרמן: זו תקוותי.
יעל גרמן: אני חושבת שמן הראוי שיהיה למשרד הבריאות שר וגם מן הראוי שאתה תהיה שר.
יעל גרמן: על כל פנים, אני יכולה לספר שבשנת 2013, כאשר אני נכנסתי לתפקיד, משרד הבריאות הגיש דוח על פעולותיו בתקופתו של סגן השר ליצמן והיום סגן השר ליצמן מגיש דוח על פעולותיה של השרה לשעבר.
יעקב ליצמן: איזה דוח יותר טוב?
יעל גרמן: כולם, דרך אגב, משתפרים.
יעל גרמן: הולכים יורדים – זה שיפור.
יעל גרמן: זה מה שנקרא: לרדת זה לעלות.
אלי אלאלוף: אפשר לעשות דוקטורט על זה.
יעל גרמן: אני אומרת את זה רק כדי לתת מחמאה לעובדים שנשארים ועושים את עבודתם נאמנה, יישר כוח – נמצאים כאן אתנו פרופסור איתמר גרוטו, חיים הספרי – אני חושבת שהעבודה לאורך כל השנים מוכיחה את עצמה.
יעל גרמן: עם זאת, אין ספק שלא די בכך.
יעל גרמן: אם אנחנו יודעים ש-50% מהמעשנים ימותו 10 שנים בטרם זמנם, אלה הנתונים, אז מה שאנחנו עושים עדיין לא מספיק.
יעל גרמן: לכן אני מבקשת לחזור להצעת חוק שדווקא עברה בתקופתו של סגן השר ליצמן - -
יעקב ליצמן: דיברנו על זה לפני שבאנו.
יעל גרמן: - - וכאשר הגעתי החלנו עליה דין רציפות אבל כאשר היא הגיע לוועדת הכלכלה – כאן הערה ראשונה: להערכתי צריך למשוך את הצעת החוק מוועדת הכלכלה ולהעביר אותה לוועדה שלך, אדוני היושב-ראש, ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כי יש לזה קשר גם לעבודה וגם לרווחה וגם לבריאות - - -
<עמוס האוזנר: אפשר לחזור לחוק המקורי.
<עמוס האוזנר: החוק המקורי בוועדת העבודה והרווחה.
יעל גרמן: נכון, עמוס צודק.
יעל גרמן: הצעת החוק הזן צריכה, קודם כל, להגיע בחזרה לוועדה הזו.
יעל גרמן: שנית, צריך ללכת במקרה הזה לאחור ולאכוף את הסעיפים.
יעל גרמן: היו שם מספר סעיפים שהקימו מהומת עולם, ואני אומרת את זה כאן בגלוי, בגלל לובי פסול של העיתונות.
יעל גרמן: אחד הסעיפים אמר שיש לאסור על כל פרסום של סיגריות - - -
יעקב ליצמן: דיברנו על הנושאים האלה כשלא היית כאן.
אלי אלאלוף: לא נורא.
יעקב ליצמן: לא נורא, אבל זה - - -
אלי אלאלוף: נבין יותר טוב.
יעל גרמן: אני עדיין מוצאת לנכון לחזור על הנאמר.
יעקב ליצמן: אני לבד העליתי את זה.
יעל גרמן: אני אשמח - - -
יעל גרמן: אז ודאי שיש לי מה לומר, כי אני בעד.
יעקב ליצמן: בגלל זה אני בתפקיד ואת לא.
יעל גרמן: זה בסדר גמור, אני מכבדת מאוד את הבחירות ואני מכבדת את מקומך ואת תפקידך, כבוד השר, אין לי שום כוונה לפגוע בתפקידך.
יעל גרמן: אבל יש בהחלט כוונה להביע את דעתי כחברת כנסת - - -
<לאה רוזן: מעבר לעמדה אישית, אנחנו חתומים על אמנה בינלאומית.
<לאה רוזן: אנחנו חייבים, יש לנו מחויבות - - -
יעל גרמן: אני רוצה לציין 3 דברים: ראשית, כמו שלאה אמרה, אנחנו מחויבים.
יעל גרמן: אנחנו חתומים על אמנה בינלאומית.
יעל גרמן: באמנה הבינלאומית כל מדינה מתחייבת לאסור על פרסום של עישון בעיתונות, זה קודם כל.
יעל גרמן: לא בכדי האמנה מדברת על כך.
יעקב ליצמן: בארצות הברית אין פרסום?
יעל גרמן: הם לא חתומים.
<לאה רוזן: 85% מהמדינות באירופה חתומות על הסעיף הזה.
יעל גרמן: אבל המחקרים מראים שבאותן מדינות שבהן אסרו כליי על הפרסום, מספר המעשנים ירד ב-9-8 אחוזים ובאותן מדינות שבהן התקפלו – ואני קוראת לזה בריש גלי התקפלו – בפני הלובי האדיר של בעלי העיתונות ושל כל מי שסמוך על שולחנם ותלוי ברצונם הטוב ועשו כל מיני פתרונות ביניים: כן יפרסמו פרסום נגד עישון אבל באותה מידה גם יפרסמו אזהרות כנגד העישון בשליש הגודל וכולי – באותן מדינות העישון ירד באחוז אחד בלבד.
יעל גרמן: השאלה שאני מעמידה כאן ליושב-ראש הוועדה – אני מצטערת שאין לי כאן
יעל גרמן: עוד חברים - -
אלי אלאלוף: היו.
יעל גרמן: אבל אני מאוד מקווה שכאן, בוועדה הזו, יהיה רוב בניגוד לוועדת הכלכלה, שם לא הצלחתי להשיג רוב ולכן עצרתי – לא רציתי שהחוק יעבור עם התיקון הרע שאומר שלא יהיה איסור מלא אלא אפשר יהיה לפרסם אבל לצד הפרסום יהיה גם פרסום של משרד הבריאות.
יעל גרמן: בעיני זה עורבא פרח, זה לא שווה, זה לא יביא למטרה שלשמה אנחנו שואפים והיא ירידה נוספת במספר המעשנים.
יעל גרמן: אני קוראת לך, אדוני היושב-ראש, לעמוד על כך שהנוסח המקורי של החוק, אותו נוסח שעבר בהחלטת ממשלה של רציפות שאותו נוסח הוא זה שיהיה ושיחול איסור מלא על פרסום בעיתונות, כדי שאנחנו נמשיך במגמה המבורכת שישנה – אבל אינה דיה – של הורדת מספר המעשנים ולתת סיכוי לאנשים לחיות.
אלי אלאלוף: תודה רבה, יעל.
אלי אלאלוף: אני אלמד את הנושא, ברשותך, בהתייעצות גם אתך וגם עם סגן השר.
אלי אלאלוף: יש לי בעיית זמן: בעוד 14 דקות סוגר את הישיבה, שיהיה ברור.
אלי אלאלוף: בבקשה, נציג הסתדרות הרופאים.
אלי אלאלוף: אבל לפני כן, ביקשתי מפיני קבלו להישאר כדי להגיד לו משפט.
אלי אלאלוף: אני מודה בהיכרות הוותיקה שלנו – אני רוצה לבקש מכם, מהשלטון המקומי, לקחת יותר ברצינות את הנושא.
אלי אלאלוף: לא ראיתי בחיים שלי פקח שנותן קנס על עישון.
<פיני קבלו: יש נתונים.
אלי אלאלוף: הלוואי שאני טועה ולכן אני מבקש שתעבירו לנו נתונים, תעבירו למשרד הבריאות שאמור לרכז את כל הנתונים, בלוח זמנים סביר – עד חודש זה סביר לשניכם לקבל את זה?
אלי אלאלוף: כי אנחנו נקיים דיון נוסף בנושא של העישון בעוד מקסימום חודשיים-שלושה והיינו רוצים להיות עם נתונים בדוקים של נושא האכיפה על-ידי כל הגופים, כולל אלה שלא נמצאים פה.
אלי אלאלוף: אנחנו נעשה את העבודה מאחורי הוועדה לקבל מכולם את הנתונים כדי שנדע מה קורה עם צה"ל, עם המשטרה וכולי כדי להבין מה קורה בנושא הזה.
אלי אלאלוף: תודה רבה, פיני.
<יעל בר-זאב: אני נציגת ההסתדרות.
<יעל בר-זאב: יושבת-ראש החברה הרפואית למניעה ולגמילה מעישון בהר"י ומנהלת המרכז - - -
אלי אלאלוף: ואתה - - -
<עמוס האוזנר: אני עורך הדין האוזנר, יושב-ראש המועצה למניעת עישון.
<עמוס האוזנר: אני יזמתי את החוק שבגללו אנחנו יושבים כאן.
אלי אלאלוף: העניבה עשתה שתראה כמו דוקטור.
אלי אלאלוף: אני משתדל למצוא משפט הומוריסטי אבל לא הולך לי בזמן האחרון.
<יעל בר-זאב: אני בלי עניבה אבל אני מייצגת את ההסתדרות הרפואית, את החברה הרפואית למניעה ולגמילה מעישון ואני גם מנהלת את המרכז לגמילה מעישון של אוניברסיטת בן גוריון.
<יעל בר-זאב: אני מאוד מתחברת למה שאמרת לפני זה, שצריך פעילות משולבת.
<יעל בר-זאב: יש תכנית של ארגון הבריאות העולמי עם האמנה שאומרת מה צריך לעשות.
<יעל בר-זאב: יש תכנית לאומית שאושרה בהחלטת ממשלה ב-2011 של מה שצריך לעשות.
<יעל בר-זאב: לא צריך עוד לדון במה שצריך לעשות – אנחנו יודעים מה צריך לעשות, חלק מזה אמרה חברת הכנסת יעל גרמן: הגברת האיסור על פרסומות.
<יעל בר-זאב: אבל חסרה לנו בארץ רשות שתעסוק בזה.
<יעל בר-זאב: בתכנית הלאומית היה כתוב שצריכה לקום יחידה.
<יעל בר-זאב: לא קמה יחידה.
<יעל בר-זאב: יש רשות לאומית למלחמה בסמים, יש רשות לאומית למלחמה בתאונות דרכים – דברים שהורגים הרבה-הרבה פחות.
אלי אלאלוף: אולי צריך לשלם?
<יעל בר-זאב: 18% מהתמותה בישראל כל שנה היא כתוצאה מעישון.
<יעל בר-זאב: אין אף גורם אחר שהורג כל-כך הרבה וזה הדבר היחיד שלא מתוקצב בנפרד.
<יעל בר-זאב: צריכה לקום יחידה שתתוקצב, יחידה שתהיה משולבת ממשרדים אבל תהיה בתוך משרד הבריאות, שתתוקצב לנושא הזה ותוכל לטפל גם בהסברה, גם באכיפה, גם בחינוך, גם בגמילה, גם באיסור פרסום ובכל הדברים האלה.
<יעל בר-זאב: לא יכול להיות שהמדינה מוציאה כמעט 13 מיליארד ₪ בשנה על הנושא של העישון, מרוויחה 6 מיליארד מהמיסוי, זאת אומרת יש לה חוסר בתקציב כתוצאה מזה שחברות הטבק מרוויחות, ומשקיעה בקושי 6 מיליון.
<יעל בר-זאב: מי שסובל מזה הם בעיקר האנשים העניים.
<יעל בר-זאב: העישון הוא אחד הגורמים העיקריים שמעמיק את העוני.
<יעל בר-זאב: מי שמעשן הם בעיקר אנשים מרקע סוציו-אקונומי יותר נמוך, שהם חסרי השכלה, פחות משכילים ואנחנו לא עוזרים להם.
<יעל בר-זאב: צריכה לקום קרן ייעודית לנושא הזה שתקבל אחוז מהמיסוי.
<יעל בר-זאב: 60 מיליון היו יכולים לעשות הרבה במדינה שלנו.
<יעל בר-זאב: זה מה שעושים במדינות אחרות כדי לטפל בנושא הזה שהו א החשוב ביותר.
<יעל בר-זאב: אין אף גורם אחר שהורג יותר אנשים בישראל.
<יעל בר-זאב: תודה רבה.
אלי אלאלוף: תודה לך וסליחה שנתנו לך את רשות הדיבר באיחור כי מיקדת את הבעיות הקשורות לנושא העישון.
אלי אלאלוף: אחר כך נשב בצד ונרשום כמה דברים שנאמרו בקצב כזה מהיר, כנראה שאת חיה את זה טוב.
<חן שמילו: זה בנייר העמדה שהגשנו.
אלי אלאלוף: ראיתי את זה, עשיתי שעורי בית.
אלי אלאלוף: אני מזהה את כל ההערות שיש, כולל את חוסר ההקמה של היחידה במשרד הבריאות, שבאמת זה אחד המפתחות להתמודדות.
אלי אלאלוף: זה לא הסוף – רק ההתחלה של ההתמודדות.
אלי אלאלוף: תודה לך, יעל, מכל הלב.
אלי אלאלוף: אני לא מבין למה לוביסט צריך לדבר.
<אהוד דחבש: אני לא לוביסט, אני מנכ"ל התאחדות בעלי אולמות וגני אירועים בישראל.
אלי אלאלוף: אז תן לנו דקה.
<אהוד דחבש: אני, כמנכ"ל התאחדות, מבקר את האנשים שיצאו נגד התאחדות בעלי האולמות.
אלי אלאלוף: זה לא תפקידך.
אלי אלאלוף: שום צנזורה על הדברים.
<אהוד דחבש: לא, לא.
<אהוד דחבש: ההתאחדות, קודם כל, מברכת את פעילות משרד הבריאות וקידמה בברכה את כל הנושא.
<אהוד דחבש: אבל מאידך אנחנו צריכים לראות שאותם בעלי אולמות, שמקבלים אורחים מוזמנים, החוק מחייב אותם בכמה דברים: 1.
<אהוד דחבש: לא לשים מאפרות; 2.
<אהוד דחבש: לשים שילוט שאין עישון במקום.
<אהוד דחבש: להסביר לאדם שיכור, הוא שתה לא מעט ודקה או - - -
אלי אלאלוף: המעשנים לא שיכורים.
<אהוד דחבש: לאחר מכן, כשאתה פונה לרשות המקומית – פיני יצא מהחדר – לשלוח איש לאכוף, אוכפים על בעל האולם לא על המעשן.
<אהוד דחבש: אנחנו כבעלי אולמות מוצאים שאוכפים עלינו את החוק.
<אהוד דחבש: אנחנו לא עבריינים.
<אהוד דחבש: מי שעבריין זה אותו מעשן שאליו צריכים לפנות.
<אהוד דחבש: לא ראינו מעשן אחד באולם שנתבע על-ידי הרשויות.
אלי אלאלוף: יש לנו תגובה מהייעוץ המשפטי של הוועדה.
<נעה בן שבת: אתם צריכים לאכוף את החוק הזה על האנשים.
<נעה בן שבת: אתם צריכים להעיר להם.
<אהוד דחבש: הערנו להם ופנינו לרשות המקומית.
אלי אלאלוף: הקשבנו לך לפני דקה.
אלי אלאלוף: תן בבקשה לייעוץ המשפטי לגמור.
יעקב ליצמן: מה אתה עושה כשמישהו שובר אצלך כיסא?
יעקב ליצמן: מה אתה עושה?
<אהוד דחבש: כשמישהו שובר כיסא אני יכול לחייב את בעל האירוע.
<אהוד דחבש: השאלה באילו נסיבות.
יעקב ליצמן: או שאת מצלצל למשטרה או שאתה אומר - - -
<אהוד דחבש: לא, לא למשטרה.
<אהוד דחבש: אבל פה החוק אומר להתקשר לעירייה ולהזמין פקח.
יעקב ליצמן: מי ששובר לך את הקירות, לא יודע - - -
<אהוד דחבש: עישון זה על המעשן לא על בעל האירוע.
אלי אלאלוף: אני מבקש לסכם.
אלי אלאלוף: לא במקרה 4-3 דוברים ציינו את העישון באולמות שמחה.
אלי אלאלוף: תיקחו את זה לתשומת לבכם.
אלי אלאלוף: אם הייתה אכיפה זה היה מונע מצבים לא נעימים.
אלי אלאלוף: אני מאלה שקמים ועוזבים את האולם בגלל עישון, זה כבר לא משמח להיות שם.
<עמוס האוזנר: אפשר לדבר, אדוני?
<עמוס האוזנר: אני יזמתי את החוק הזה, בזכותי אנחנו יושבים פה.
יעקב ליצמן: זה לא אותו חוק שאתה - - -
<עמוס האוזנר: החוק הזה, חוק חובת הדיווח - - -
יעקב ליצמן: הכותרת - - -
אלי אלאלוף: עורך הדין עמוס האוזנר, בבקשה, יש לך 2 דקות.
<עמוס האוזנר: הדבר השני שיזמתי זה החוק שכרגע דיברו עליו כאן, החוק של חבר הכנסת גלעד ארדן.
<עמוס האוזנר: החוק שמחייב את בעלי האולמות באמת לאכוף את החוק כפי שהם אוכפים כל דבר, כפי שאדם לא יעשה את הצרכים באמצע האולם שלו.
<עמוס האוזנר: החוק הזה, אדוני, לפי הניסיון שלנו, מאז שנת 2007 החוק הזה נותן הרבה יותר מדי הגנות לבעלי אולמות.
<עמוס האוזנר: היום לא אוכפים את החוק מפני שהוא נותן הרבה הגנות לבעל המקום.
<עמוס האוזנר: מי שנחשף לעישון במקום צריך לראות איזה מאמצים עשה בעל המקום: פנה לרשות המקומית, לא פנה לרשות המקומית.
<עמוס האוזנר: אדוני, אתה אחראי שיהיה סדר במקום, אתה אחראי שיהיו שם מתקני כיבוי אש, אתה אחראי לזה שלא יהיו שם מפגעים תברואתיים אחרים, אתה תדאג לזה שלא יעשנו.
<עמוס האוזנר: האחריות עליך.
<עמוס האוזנר: קיבלת רישיון עסק – אתה אחראי למה שקורא אצלך בעסק ואל תספר לי שהמעשנים שולטים בעסק שלך.
<עמוס האוזנר: הם לא שולטים, אתה שולט בעסק שלך ולא אנשים.
<עמוס האוזנר: נקודה שנייה, הנושא של הנזק הכלכלי העישון גורם במדינת ישראל.
<עמוס האוזנר: מערכת הבריאות נמצאת במשבר קשה: אין מיטות בבתי החולים.
<עמוס האוזנר: העישון אחראי ל-10% מהתקציב של מערכת הבריאות.
<עמוס האוזנר: הזכירו כאן את חברות הטבק שמתעשרות על הנושא הזה.
<עמוס האוזנר: בית המשפט העליון אמר שתפקידו של שר האוצר, לא של שר הבריאות, לדאוג לזה שתהיה חקיקה שתאפשר לתבוע את חברות הטבק.
<עמוס האוזנר: בנושא הזה, לצערי, עדיין אין התקדמות.
<עמוס האוזנר: אנחנו מדברים פה על סכום מצטבר של משהו כמו 38 מיליארד שקלים.
<עמוס האוזנר: בארצות הברית ניתן פסק דין של 245 מיליארד דולר בשנת 1998-1997.
<עמוס האוזנר: היום לממשלות ארצות הברית יש סמכות לקבל סכומים עצומים מחברות הסיגריות.
<עמוס האוזנר: בקנדה ניתן לפני שבועיים פסק דין שחייב את חברות הטבק לשלם סכום של 61 מיליארד דולר כתוצאה מהנזקים האלה של העישון.
<עמוס האוזנר: רבותי, כולנו סובלים במערכת הבריאות מפני שחברות הטבק מתעשרות.
<עמוס האוזנר: התפקיד של הכנסת ושל שר האוצר בהקשר הזה הוא לדאוג שהמצב הזה ייפסק.
<עמוס האוזנר: הנקודה השלישית והאחרונה, הנושא של חדרי עישון במקומות ציבוריים.
<עמוס האוזנר: בכל העולם הנושא ירד מהפרק.
<עמוס האוזנר: ירד מהפרק באמנה הבינלאומית שהזכירו כאן שאנחנו צד לה.
<עמוס האוזנר: לא צריכים להיות חדרי עישון.
<עמוס האוזנר: ד"ר לאה רוזן שדיברה פה קודם עשתה מחקר: כאשר יש חדרי עישון, העשן לא יודע שהוא צריך באותו החדר ולא לטייל בחדרים אחרים.
אלי אלאלוף: תלך לסוף הפרוזדור.
יעקב ליצמן: ברגע שתעשה את זה בכנסת, נמשיך את זה במקומות אחרים.
אלי אלאלוף: זה בכנסת.
<עמוס האוזנר: זה בכנסת, נכון.
<חיים גבע-הספיל: הצענו וביקשנו ממינהל הכנסת.
יעקב ליצמן: הוא היה כאן, חבל שלא אמרת לו.
<עמוס האוזנר: נכון, גם על זה מתלוננים.
<עמוס האוזנר: רבותי, הגיע הזמן לעבור לשיטת חקיקה מודרנית ולהיפטר מחדרי העישון.
<עמוס האוזנר: למעשה, רבותי, כאשר יש לכם מיזוג אוויר מרכזי במקום מסוים, אם יש חדר עישון אז בעצם כל המקום הוא חדר עישון אחד גדול.
<עמוס האוזנר: נקודה נוספת, רבותי, מה בדבר העובדים במקומות הציבוריים האלה?
<עמוס האוזנר: למה אנחנו מחייבים עובדים בבתי קפה, במסעדות, באולמות חתונות, לעבוד בחדרי עישון?
<עמוס האוזנר: אנחנו כופים עליהם לספוג כמויות עצומות של רעלי סיגריות רק בגלל שהם עובדים במקום הזה.
<עמוס האוזנר: זו הייתה הטענה הבסיסית שלנו.
אלי אלאלוף: אני מצטער, נשארה לי דקה.
<איריס דגן: דקה לקופה השנייה בגודלה?
<איריס דגן: "מכבי" שירותי בריאות.
אלי אלאלוף: דקה אחת.
<איריס דגן: אני מנהלת קידום בריאות ב"מכבי".
<איריס דגן: אני מצטרפת לכל הנאמר.
<איריס דגן: אני רוצה לחדד שמעבר לסדנאות גמילה מעישון יש ל"מכבי" את המרכז הטלפוני לגמילה מעישון שנותן ייעוץ פרטני ומאפשר לכלל המבוטחים, לכלל האוכלוסייה, גם למי שלא מתאים להגיע לקבוצה, לקבל מענה.
<איריס דגן: אנחנו מדברים על שיעורי גמילה של 80%.
<איריס דגן: זאת אומרת יותר גבוהים אפילו מאשר בסדנאות שאנחנו מקיימים.
<איריס דגן: אני קוראת למשרד הבריאות להקים מערך טלפוני ארצי, לאומי, שיכול לאפשר לאוכלוסייה נרחבת יותר לקבל שירות כזה כמו מוקדים אחרים בעולם.
<איריס דגן: זה קיים, זה נגיש, בהרבה מדינות אירופה.
<איריס דגן: וכמובן לתקצב.
<איריס דגן: יש פה קריאות מקופות אחרות.
<דיאן לוין: אנחנו גם עושים את זה שנה בהצלחה מצוינת: 83%.
<איריס דגן: אני חושבת שאנחנו מספיק שנים עם ניסיון, ניסיון של 6 שנים בנושא – השירות הזה מוכיח את עצמו.
<איריס דגן: אנחנו מוגבלים תקציבית.
<איריס דגן: אני קוראת בהחלט למשרד הבריאות שוב, להקים מוקד ארצי שיאפשר נגישות והרחבה של המענה שהקופות נותנות היום.
<איריס דגן: אנחנו נותנים כמיטב יכולתנו ויכולים לתת הרבה יותר.
<איריס דגן: תודה.
אלי אלאלוף: יפה.
<עדנה פלג-אולבסקי: אנחנו עושים המון הסברה בכל המדיות האפשריות, המון הדרכה יחד עם משרד הבריאות, יחד עם משרד החינוך.
<עדנה פלג-אולבסקי: נכנסים לבתי ספר, מכיתות ו' כבר מדברים על נזקי עישון.
<עדנה פלג-אולבסקי: אנחנו מעלים את המודעות הנזקים של העישון.
<עדנה פלג-אולבסקי: אני מצטרפת פה לקריאה: התקציבים שלנו הם פסיק לעומת התקציבים של חברות הטבק, יש להם תקציב פרסום אדיר; אם זה פרסום סמוי ואם זה פרסום גלוי.
<עדנה פלג-אולבסקי: אנחנו לא תמיד מודעים לפרסום שלהם אפילו.
<עדנה פלג-אולבסקי: הם הגיעו לאוניברסיטאות וגייסו סטודנטים למנהל ולשיווק, להיות משוקים של חברות הטבק, בסמוי ובגלוי.
<עדנה פלג-אולבסקי: יחד אם אחת האוניברסיטאות הגדולות בארץ מנענו את הפעילות הזאת.
<עדנה פלג-אולבסקי: הפעילות שלהם מתפרסת בכל הארץ, בכל המקומות.
אלי אלאלוף: שם האוניברסיטה סודי?
<עדנה פלג-אולבסקי: אוניברסיטת תל אביב.
אלי אלאלוף: לפחות זה מציל אותנו בבן גוריון.
אלי אלאלוף: אנחנו בבן גוריון בסדר.
<עדנה פלג-אולבסקי: מנענו את האירוע הזה ואנחנו מונעים הרבה אירועים כאלו של גיוס סטודנטים, גיוס צעירים, להיות משווקים של חברות הטבק.
<עדנה פלג-אולבסקי: אנחנו עושים הסברה רבה והדרכה בבתי ספר.
<עדנה פלג-אולבסקי: אני קוראת פה ומצטרפת לחברת הכנסת יעל גרמן ולכל מי שדיבר: צריך למנוע כמה שאפשר את הפרסום של חברת הטבק ולהעלות את המיסוי על מוצרי טבק, זה הוכח בכל העולם כאמצעי יעיל לצמצום העישון.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אין לי ברירה אלא לסכם.
אלי אלאלוף: ראשית, להודות על ההשתתפות שלכם, לנציגים של משרד הבריאות שיודעים לייצג גם את הקדנציות הקודמות וגם את הנוכחית.
אלי אלאלוף: תודה על העבודה שלכם, אבל אתם צריכים לעשות יותר.
אלי אלאלוף: אתם צריכים לעשות יותר במיוחד – פה אני פונה אל סגן השר – לעשות הכול כדי להקים את המרכז או הרשות למלחמה בעישון.
אלי אלאלוף: אני ממליץ לבדוק את האפשרות לשלב את זה עם המלחמה בסמים.
אלי אלאלוף: אם זה כך, ההסברה דומה מאוד וצריך להתמודד כמו באלכוהול וכמו בסמים, כולל סיגריות וכל תת-הפתרונות.
אלי אלאלוף: אני מציע ומבקש לשים את הדגש השנה, ברשותם, על אכיפה שצריכה להיות בכל תחומי החיים האפשריים, בכל המסגרות האפשרויות של המדינה בלי יוצא מן הכלל.
אלי אלאלוף: אני אומר לכם שאני בטוח שאתם יודעים טוב ממני איפה הילדים, איפה האוכלוסייה בסיכון בנושא הזה.
אלי אלאלוף: ברגע שאמרנו את המילה "פגיעה בעניים ויותר" זה מחייב את כולנו.
אלי אלאלוף: העוני לא רק משמים, זה גם ובמיוחד בזכות העשייה שלנו.
אלי אלאלוף: אנחנו מבקשים גם ממשרד הביטחון באמצעות אנשי צה"ל, גם מהשלטון המקומי, לתת לנו את הדיווחים.
אלי אלאלוף: גם ממשרד החינוך אני מבקש דוח שייתן לנו את האפשרויות.
אלי אלאלוף: המשרדים שציינתי לפני כן, חיים, תבקש מהם לתת לך דיווחים.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים שתהיה חקיקה שתתוקן כדי להגיע לכל האביזרים השונים, כפי שאמר סגן השר, ואנחנו נקדם את זה בהקדם האפשרי, בצורה המהירה ביותר ונקיים דיון, אני מקווה, תוך שלושה חודשים, אחרי שכל הדברים האלה יגיעו לשולחננו ונוכל לראות שיש מעשים – זה רק עניין של עשייה.
אלי אלאלוף: תרשו לי לפתוח באופן רשמי את הישיבה של היום.
אלי אלאלוף: היום ה-10.6.2015, כ"ג בסיוון התשע"ה.
אלי אלאלוף: השעה 09:04.
אלי אלאלוף: בוקר טוב לחברי הכנסת.
אלי אלאלוף: תרשו לי לברך במיוחד את סגן שר הבריאות, הרב ליצמן, שהוא יזם את הצו שהביא אותנו לדיונים של היום.
אלי אלאלוף: הצו נחתם על-ידי ראש הממשלה ב-29 במאי 2013.
אלי אלאלוף: אני שמח לראות נוכחות מכובדת מאוד של חברי הכנסת.
אלי אלאלוף: חברת הכנסת שלי יחימוביץ', חברת הכנסת נורית קורן, חבר הכנסת יעקב מרגי, חבר הכנסת ישראל אייכלר, חבר הכנסת אילן גילאון, חבר הכנסת מסעוד גנאים, חבר הכנסת דב חנין וחברי לסיעה, יושב-ראש הסיעה – אני חייב לתת לו כבוד מיוחד, ואני שמח לראות אותו אתנו – רועי פולקמן.
אלי אלאלוף: ישנה היום– אתם רואים – נוכחות גדולה מאוד, וזה מראה את החשיבות של הרפורמה שעומדת לצאת לביצוע ב-1 ביולי.
אלי אלאלוף: לכן תדעו שאנחנו נהיה מוגבלים בזמן גם בדיבור וגם בכלל באורך הישיבה כי ב-11:00 מתחילה המליאה, וברגע שמתחילה המליאה אין לנו ברירה אלא לסיים את הישיבה שלנו.
אלי אלאלוף: לכן כל המדברים שיקבלו את רשות הדיבור – ורק הם ידברו – אני מבקש, תדעו שצריך להיות תמציתיים ולעמוד בלוח הזמנים הנדרש.
אלי אלאלוף: ברשותכם, כבוד הרב ליצמן, בבקשה.
יעקב ליצמן: אני שמח להביא לכם את הרפורמה בבריאות הנפש שעשיתי לפני שנתיים.
יעקב ליצמן: הכול מן השמיים שזה נכנס לתוקף בדיוק כשנכנסתי לתפקיד כעבור שנתיים.
יעקב ליצמן: כשאישרתי את הרפורמה בזמנו, עשיתי את זה בלב כבד.
יעקב ליצמן: ידעתי שפה ושם יש דברים שצריך לתקן, ואני אומר, רבותי, גם היום אני פתוח לתיקונים.
יעקב ליצמן: הרפורמה תיכנס לתוקף ב-1, זה לא יעזור לאף אחד.
יעקב ליצמן: אבל אני אומר גם בדיוני הוועדה וגם אישית, אם חברי הכנסת ירצו פה ושם להעביר דברים, אנחנו נעשה את זה במקצועיות במשרד.
יעקב ליצמן: אנחנו פתוחים בהחלט לשינויים.
יעקב ליצמן: אני צריך גם לתת קרדיט, כפי שיושב-הראש אמר, לראש הממשלה ושר הבריאות – אני הסגן בסך הכול והוא השר – שחתם עליה ב-2013.
יעקב ליצמן: גם היום הוא תומך בזה.
יעקב ליצמן: קודם כל, אם התנגדתי, למה הסכמתי?
יעקב ליצמן: ואני הסברתי את זה כמה וכמה פעמים כאן, ואני אגיד את זה עוד פעם.
יעקב ליצמן: לי ידוע שעשר שנים – אולי יותר אפילו – ניסו לעשות רפורמה, הייתה צריכה להיכנס לסל הבריאות.
יעקב ליצמן: וכל שר הביא שינויים, וכל שר אחר-כך ביטל את השינויים ועשה משלו.
יעקב ליצמן: בקיצור, כל אחד ביטל את השני ועשה דברים משלו.
יעקב ליצמן: זה לא נכנס אף פעם לכלל ביצוע.
יעקב ליצמן: דבר ראשון, צריך לבצע.
יעקב ליצמן: הייתי בביקורי פתע בבתי חולים פסיכיאטריים.
יעקב ליצמן: אני לא רוצה להגיד לכם את מה שראיתי.
יעקב ליצמן: חלק היה אפילו בשותפות עם חברי הכנסת כאן.
יעקב ליצמן: אילן פעם הלך אתי, עוד חברי כנסת.
יעקב ליצמן: בכל אופן, מה שאני רוצה להגיד, ראינו את הדברים מקרוב.
יעקב ליצמן: כל אחד מבין שצריך לעשות שינויים.
יעקב ליצמן: החידוש מכל הדברים האלו, כפי שאמרתי, שהפעם לראשונה בפריפריה לדעתי, במקומות הרחוקים, במקומות החלשים, תהיה גישה לבריאות הנפש, מה שלא היה כל כך היום.
יעקב ליצמן: עוד מעט אני אבקש מהמנכ"ל שיעביר את הנתונים, את הפרטים.
יעקב ליצמן: אני פתוח לשאלות.
יעקב ליצמן: בעיקר, מה שאני רוצה להגיד שוב, אני פתוח לשינויים.
יעקב ליצמן: נשאלתי כבר קודם על-ידי המזכירה של הוועדה שאם כתוב בהסכמים שלא ניתן לעשות שינויים עשר שנים - - -
קריאה: עד 2018.
יעקב ליצמן: עד 2018, איך נעשה שינויים?
יעקב ליצמן: רבותי, נעשה שינויים.
יעקב ליצמן: נעשה את זה בהסכמה.
יעקב ליצמן: לא נריב עד 2018.
יעקב ליצמן: חזקה שישמיעו לנו דברים שנשמעים על-פי שכל, גם הם יקבלו, נעזור להם אם צריך.
יעקב ליצמן: זו הכוונה שלי.
יעקב ליצמן: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, ברשותך, שהמנכ"ל, פרופסור ארנון אפק, ידבר.
אלי אלאלוף: אתה ממליץ, אני מאשר.
אלי אלאלוף: בבקשה פרופסור.
פרופ' ארנון אפק: תודה רבה.
פרופ' ארנון אפק: תודה רבה על הכבוד.
פרופ' ארנון אפק: אני שמח מאוד לראות כאן הרבה מאוד חברים שצעדו אתנו לאורך הדרך.
פרופ' ארנון אפק: נמצאת לצדי ד"ר טל ברגמן.
פרופ' ארנון אפק: אני אציג והיא תמשיך את הצד המקצועי.
פרופ' ארנון אפק: נעשה את זה קצר מאוד.
פרופ' ארנון אפק: אני מקווה שכמוני, תהיו גאים כשתראו מה קורה כאן.
פרופ' ארנון אפק: חוק ביטוח בריאות ממלכתי הוא אחד החוקים החשובים לא רק במדינת ישראל.
פרופ' ארנון אפק: זה אחד החוקים החברתיים החשובים ביותר בעולם, ולראייה, גרמניה.
פרופ' ארנון אפק: מערכת הבריאות הביסמרקית שמבוססת על המודל שלנו, אימצה מעקרונות החוק ב-2009 והחילה אותם גם אצלה.
פרופ' ארנון אפק: זו אחת הסיבות המרכזיות שה-OECD ב-2012 הגדיר את ישראל כבעלת מערכת בריאות המעוררת קנאה – הוא השתמש במילה קנאה – מתוך מדינות ה-OECD.
פרופ' ארנון אפק: רק תראו שמערכת הבריאות שלנו מעוררת קנאה.
פרופ' ארנון אפק: אבל חוק ביטוח בריאות ממלכתי שהעביר לקופות את עיקר הטיפול בבריאות הנפש השאיר שלוש אוכלוסיות חלשות מאוד.
פרופ' ארנון אפק: אוכלוסיות הזקוקות לטיפול בבריאות הנפש, לאשפוז הסיעודי ולמכשירי שיקום וניידות.
פרופ' ארנון אפק: הוא השאיר אותן בחצר האחורית, בחצר של משרד הבריאות.
פרופ' ארנון אפק: זה היה מיועד לעבור בצו ב-97', ולצערי, בחוק ההסדרים נבלמה ההעברה.
פרופ' ארנון אפק: אבל תשאלו אותי למה נבלמה ההעברה, ובעיקר מה המשמעויות שלה?
פרופ' ארנון אפק: זוהי המשמעות שלה, תראו אותה מול עיניכם.
פרופ' ארנון אפק: בסופו של דבר, בניגוד לתוספת השנייה שמקודמת – וגם אם היא לא מקודמת מספיק, וגם אם לא נוספים לה תקציבים מספיקים, ואנחנו בהחלט נאבקים בראשות סגן השר כדי להוסיף עוד משאבים – התוספת השלישית, אותם דברים שהם באחריות משרד הבריאות זוכים לעוד הרבה הרבה פחות לכסף.
פרופ' ארנון אפק: אין להם קידום.
פרופ' ארנון אפק: והכי חשוב, לצערי, השירותים שידענו להעניק למטופלים שלנו שבאחריותנו היו מוגבלים הן בפריסה והן בכמות שלהם.
פרופ' ארנון אפק: ובזה אני מתבייש.
פרופ' ארנון אפק: אני מתבייש.
פרופ' ארנון אפק: ככה נראתה מרפאה שלנו.
פרופ' ארנון אפק: לשמחתי, בזכות הרפורמה היא כבר לא שם, היא בשלבי העתקה.
פרופ' ארנון אפק: אבל אתם תראו גם שהקופות פתחו, וגם אנחנו שיפרנו, והכול בזכות התקציב שהועבר לטובת הרפורמה.
דב חנין: כולנו בעד עוד תקציב, שלא יהיה ספק בעניין.
דב חנין: זה שהובלתם את המערכת להידרדרות, זה לא אומר שצריך להרוס אותה.
יעקב ליצמן: אבל הייתי שמח אם תיתן לו לפחות להסביר.
יעקב ליצמן: אתה גאון, אתה מבין את זה, תופס מהר, אבל יש אנשים שלא מבינים הכול.
אלי אלאלוף: דב, עם כל הכבוד, א', יש בעיה של פרוטוקול.
אלי אלאלוף: אתם זורקים משפט שלא יתקבל בפרוטוקול.
אלי אלאלוף: לא יודעים לזהות את הקולות.
דב חנין: התמונות פשוט מקוממות.
דב חנין: מסבירים לנו שהמערכת במצב קשה.
יעקב ליצמן: הוא לא יכול להתמודד אתך, אני כן, דב.
דב חנין: מכובדי סגן השר, תודה.
דב חנין: אני אקח את זה בחשבון.
פרופ' ארנון אפק: תודה סגן השר.
פרופ' ארנון אפק: תראו גם שמדובר בתהליך שאנחנו עושים כבר שנים רבות.
פרופ' ארנון אפק: הוא התחיל ברפורמה השיקומית שהעביר את שיקום חולי הנפש למקום שהם ראויים להיות בו, בקהילה, לא בבתי חולים.
פרופ' ארנון אפק: הוא המשיך במיסוד בבתי החולים ופתיחת מחלקות במסגרת בית חולים כללי להורדת הסטיגמה.
פרופ' ארנון אפק: והיום אנחנו בפתחה של הרפורמה בביטוח שתחזק את השירותים האמבולטוריים.
פרופ' ארנון אפק: זאת הייתה נקודת התורפה שלנו.
פרופ' ארנון אפק: סגן השר, כפי שהוא ציין, הוביל את התהליך הזה ונתן לנו שלוש שנים להיערך, וניצלנו את הזמן הזה.