GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם מיכאלי: אני מעיר את ההערה הזאת כי היום חולים, במיוחד בבדיקות יזומות, מחכים לפעמים שבועות ואני לא יודע אם לא חודשים.
אברהם מיכאלי: המכשיר הזה עוזר, המכשיר הזה נותן פתרונות שמכשיר אחר לא נותן אותם.
אברהם מיכאלי: אנחנו מגדילים כמות ולא מפעילים את המכשירים.
אברהם מיכאלי: מגדילים את כוח האדם.
<יורם לוטן: גם אם לא במשמרות, עצם העובדה שיתווספו עוד מכשירים.
<יורם לוטן: היום למשל באזור פוריה וצפת שהזכרנו עכשיו, הם צריכים לחכות כאשר פעם בחודש, פעמיים בחודש, מגיעה ניידת, מרכזים אליה מקרים או אם אלה מקרים דחופים צריכים להעביר את הבדיקה לרמב"ם או למקומות אחרים.
<יורם לוטן: עכשיו, כשיש להם מכשיר משלהם, אפילו שיתחילו קודם כל משמרת אחת, אבל כל יום יש מכשיר זמין.
יעקב מרגי: הוא יוריד תורים מרמב"ם.
יעקב מרגי: אני רואה את זיו ופוריה, אבל מה עם נהריה?
<יורם לוטן: לנהריה כבר יש.
יעל גרמן: יש להם.
<יורם לוטן: קיבלו במחזור הקודם.
יעקב מרגי: אני יודע שכאשר היה כאן דיון על צפת, היה כאן לחץ מנהריה.
יעל גרמן: זה על מחלקה ל-IDF.
יעקב מרגי: היה כאן על זיו.
יעקב מרגי: ישבו מנהריה וביקשו.
יעקב מרגי: אתה רוצה שיש להם MRI.
<יורם לוטן: כן.
יעקב מרגי: מה עם PET CT?
<יורם לוטן: עוד לא.
<יורם לוטן: זה יותר מורכב.
יעקב מרגי: ממשיכים לסעיף (4).
<איילת וולברג: בפרט 4, במקום האמור בטור "שיעור המכשירים לנפש" יבוא: שיעור המכשירים לנפש "1:700,000".
אברהם מיכאלי: מה זה פרט (4)?
<איילת וולברג: טומוגרפיה, קליטת פוזיטרוני.
אברהם מיכאלי: מה זה אומר?
<יורם לוטן: שזה PET.
<יורם לוטן: זה מכשיר שחשוב מאוד היום באיתור המצב של גידול שקיים.
אברהם מיכאלי: זה מה שנקרא PET CT?
<יורם לוטן: PET CT.
<איילת וולברג: בעצם מקלים על ההגבלה שקיימת.
יעקב מרגי: כמה הייתה המגבלה וכמה היום?
<איילת וולברג: PET CT, עכשיו 1 ל-800.
<יורם לוטן: היה 1 ל-800 ומשהו ואנחנו הורדנו ל-1 ל-700 אלף.
יעקב מרגי: כמה יש מה-PET CT בארץ?
<יורם לוטן: אין הרבה.
<יורם לוטן: יש בסביבות שבעה-שמונה.
יעל גרמן: שמונה ולא לכולם יש.
<יורם לוטן: לא לכולם ולא כולם יכולים להפעיל את זה.
יעקב מרגי: ה-1 ל-700 אלף יקל על צפת?
יעל גרמן: זה הולך לצפת.
יעל גרמן: ה-PET CT הולך לצפת.
<יורם לוטן: לאוגוסטה ויקטוריה.
יעל גרמן: לאוגוסטה ויקטוריה בירושלים.
יעקב מרגי: ממשיכים לסעיף (5).
<איילת וולברג: פרט 6 – בטל.
<איילת וולברג: פרט 6, זאת מערכת סריקה של פליטת קרני גמא ואתם מסירים את המגבלה.
<יורם לוטן: זה כבר היה בתיקונים קודמים אבל מכל מיני סיבות זה עוכב.
<יורם לוטן: מדובר על מכשיר שהוא היום נפוץ מאוד, הוא לא יקר לרכישה, הוא לא יקר להפעלה וגם השימוש בו יורד ככל שה-PET CT נכנסים יותר לפעולה.
<יורם לוטן: מצד שני הוא טוב לגפיים, למקומות שלא צריך להפעיל את כל ה-PET CT והוא יכול לעזור הרבה.
<יורם לוטן: אנחנו מצאנו לנכון שאין צורך להגביל, גם כך אין ביקוש גדול וכל המקומות שרוצים להפעיל, כבר קיבלו.
יעקב מרגי: אין שימוש יתר ואין סכנה.
<יורם לוטן: אין סכנה.
יעקב מרגי: אני חוזר לסעיף (4).
יעקב מרגי: כשאמרתם שאין PET CT, למה התכוונתם?
יעקב מרגי: לפני שאישרנו את (4), אמרתם שאין בתקנות האלה PET CT.
יעל גרמן: בנהריה.
יעל גרמן: אתה שאלת לגבי נהריה.
יעל גרמן: זה מיועד לצפת ולאוגוסטה ויקטוריה.
יעל גרמן: בנהריה אין.
<איילת וולברג: בפרט 7 בטור "שיעור המכשירים לנפש", אחרי פרט משנה (ד) יבוא: שיעור המכשירים לנפש "(ה) המנהל רשאי לאשר מכשיר נוסף לצורך שימוש ציבורי בלבד בבית חולים כלי שבו פועל מאיץ אחד".
<איילת וולברג: אנחנו מדברים על מאיץ קווי.
<יורם לוטן: מאיץ קווי, שזה מכשיר מאוד מתקדם ויקר ומסובך להפעלה לטיפול בגידולים מפושטים.
יעל גרמן: אלה למעשה הקרנות.
<יורם לוטן: אפשר לכוון אתו בדיוק רב.
<יורם לוטן: שוב, הטכנולוגיה התקדמה.
<יורם לוטן: יש הרבה יותר ביקוש לשימוש במכשיר הזה.
<יורם לוטן: לכן אנחנו רוצים לאפשר להוסיף עוד מכשירים אבל רק במקומות שמיומנים בהפעלה שלו.
יעקב מרגי: מורידים מגבלה של שיעור לנפש?
יעל גרמן: מאפשרים.
<יורם לוטן: מאפשרים תוספת במקום בו פועל כבר מכשיר אחד.
יעקב מרגי: אם רוצים עוד אחד, יוכלו להוסיף אותו.
<יורם לוטן: יוכלו להוסיף כי הוא יוכל לעבוד עם הצוות שכבר מיומן ולעשות יותר בדיקות וטיפולים ביממה.
<איילת וולברג: פרט 10 – בטל.
<איילת וולברג: פרט 10, זאת מערכת חמצון חוץ גופי.
<יורם לוטן: זה אקמו, מה שהזכרנו קודם.
<יורם לוטן: אקמו הוא בעצם צורה של מכשירים שפועלים יחד שמיועדים לאנשים שנמצאים במצב קשה של חוסר הכרה, של בעיות חמצון, שאפשר להחזיק אותם בחיים כאשר כאילו מפעילים מערכת לב וחמצון והזרמת דם לגוף.
יעקב מרגי: חיצונית?
<יורם לוטן: בהתחלה היא פותחה לילדים והופעלה בשני מקומות בארץ.
<יורם לוטן: היום למדו להשתמש בה בצורה יותר מתוחכמת.
<יורם לוטן: היה המקרה המפורסם שכולם שמעו עליו, של שני הילדים שנחנקו כאן בירושלים בדליקה והגיעו חסרי נשימה.
<יורם לוטן: באמצעות המערכת הזאת הצליחו להשאיר אותם בחיים עד שהם התאוששו ויצאו לגמרי.
<יורם לוטן: המערכת הזאת מצד אחד היא מסובכת להפעלה ומצד שני היא לא יקרה מבחינת המכשור.
<יורם לוטן: מה שכן יקר כאן, זה כוח האדם.
<יורם לוטן: צריכים 24 שעות צוות מאוד מקצועי שיהיה סביב המטופלים האלה.
יעקב מרגי: מה ביטלתם כאן?
יעקב מרגי: את המגבלה?
<יורם לוטן: בזמנו היה מדובר על ארבעה מכשירים.
<יורם לוטן: בעפולה במשך הרבה שנים היו צריכים להגיע מתל אביב לעפולה וכולי.
<יורם לוטן: אמרנו שאין צורך בהגבלה.
<יורם לוטן: בין כה וכה לא ירכשו הרבה מכשירים כאלה.
<יורם לוטן: מי שרוכש, ידע איך להשתמש ולהפעיל אותו בצורה נכונה.
יעקב מרגי: סעיף (8).
<איילת וולברג: בפרט 11, במקום האמור בטור "שיעור המכשירים לנפש" יבוא: שיעור המכשירים לנפש "שישה: 2 – בצפון.
<איילת וולברג: 2 – במרכז.
<איילת וולברג: 2 – בדרום.
<איילת וולברג: מספר העמדות לטיפול בחמצן היפרברי בתאי לחץ לנפש לא יעלה על 1:700,000.
<איילת וולברג: המנהל רשאי לאשר שני תאי לחץ ניידים".
<איילת וולברג: אנחנו מדברים על תא לחץ לטיפול בחמצן היפרברי ואתם משנים את התנאים כך שכיום, במקום מכשיר אחד במרכז, אתם בעצם מאפשרים שיהיו שניים.
<איילת וולברג: כיום כתוב שניים בצפון, אחד במרכז ושניים בדרום.
<איילת וולברג: אתם משנים כך שבמרכז תהיה אפשרות שיהיו שני מכשירים.
<איילת וולברג: משהו שנוסף כיום על מה שקיים בתקנות זה שהמנהל יהיה רשאי לאשר שני תאי לחץ ניידים.
יעקב מרגי: מה זה המכשיר הזה?
<יורם לוטן: תא לחץ הוא באופן מקורי פותח לצוללנים, לתאונות צלילה כאשר יורדים לעומק ואי אפשר בבת אחת להחזיר אותם אלא צריך להעביר אותם דרך תא לחץ שמשווה את הלחצים כמו שהם היו בתוך הים עד שלאט לאט מורידים אותם.
<יורם לוטן: בעשר השנים האחרונות התפתחה מאוד טכנולוגיה.
<יורם לוטן: בעצם האוויר נמצא בלחץ יותר גבוה מכפי שהוא נמצא בטבע.
<יורם לוטן: הוא מאפשר ריפוי של פצעים, במיוחד פצעים של חולי סוכרת שאלה פצעים שלא נרפאים, על ידי זה ששמים אותם שעה ביום בתא לחץ.
<יורם לוטן: תהליך הריפוי הוא הרבה יותר מהיר.
אברהם מיכאלי: שאלה.
אברהם מיכאלי: החלוקה של שניים לדרום, שניים לצפון ושניים למרכז היא בסדר מבחינת פריסה ארצית, אבל כמות האנשים במרכז היא הרבה יותר גדולה.
יעל גרמן: לכן מאחד זה עלה לשניים.
אברהם מיכאלי: מבחינת המספרים שאתם מחלקים, 1 ל-70 אלף.
<יורם לוטן: 1 ל-70 אלף.
אברהם מיכאלי: השאלה היא האם השניים יספיקו במרכז על הכמות הגדולה של התושבים שהיא יותר גדולה מאשר בדרום.
<יורם לוטן: תלוי כמה תאים יש.
אברהם מיכאלי: אני מבין שיש אחד באסף הרופא.
יעקב מרגי: הוא אומר שבכל יחידה כזאת יש כמה תאים.
<יורם לוטן: בדיוק.
<יורם לוטן: יכולים לנצל אותם.
אברהם מיכאלי: את הניידים.
<יורם לוטן: בנוסף.
אברהם מיכאלי: מתל השומר לנייד לאסף הרופא, נראה לי לא הגיוני.
אברהם מיכאלי: אמרו לי שאת תא הלחץ מניידים מתל השומר לאסף הרופא.
יעל גרמן: עכשיו יהיה עוד אחד.
<יורם לוטן: אני אסביר לך.
<יורם לוטן: בדרך כלל זה לא מיועד לחולים מאושפזים.
<יורם לוטן: לגבי החולים המאושפזים, אחלה רק מקרים דחופים שלפעמים צריך להצלה או משהו.
<יורם לוטן: רוב השימוש במכשירי תא לחץ הוא באופן אמבולטורי.
<יורם לוטן: אנשים שיש להם פצעים של הרבה מאוד שנים עקב סוכרת, והטיפול הוא פעם בשבוע, פעם בשבועיים למשך זמן רב.
אברהם מיכאלי: אתם מכירים את הנתונים של הרופאים בבתי החולים.
יעקב מרגי: מה גם שהתקנות באות להקל.
אברהם מיכאלי: אני שמח על שמקלים.
<יורם לוטן: הדרום היה באופן מסורתי כי ליד אילת היה מרכז צלילה.
<יורם לוטן: הוסיפו עוד אחד באשקלון כי שם היה המסוף של הנפט כאשר עובדים מתחת לים.
יעקב מרגי: סעיף (9).
<איילת וולברג: אחרי פרט 11 יבוא: שם המכשיר הרפואי תנאים נוספים שיעור המכשירים לנפש "(12) מערכת רובוטית לביצוע בבית חולים כללי של 6 מכשירים בכל הארץ.
<איילת וולברג: ניתוחים בשלט רחוק.
<איילת וולברג: 900 מיטות כלליות המנהל רשאי לאשר עוד או יותר.
<איילת וולברג: שני מכשירים בבתי חולים כלליים שבהם היקף המיטות הכלליות נמוך מ-900".
<איילת וולברג: זה בעצם מכשיר רפואי נוסף שאתם מציעים להטיל עליו מגבלה.
<יורם לוטן: מגבלה.
יעקב מרגי: מה זה המכשיר הרובוטי?
<יורם לוטן: זאת טכנולוגיה מאוד מאוד מתקדמת ומאוד יקרה.
<יורם לוטן: פיתחו אותה בחוץ לארץ והכניסו אותה רק בשנה-שנתיים האחרונות לארץ.
<יורם לוטן: זאת מערכת שמאפשרת למנתח לעמוד מחוץ לחדר הניתוח בו מתבצע הניתוח.
<יורם לוטן: כל המכשור נמצא על החולה.
אברהם מיכאלי: ניתוח ב-ג'וי סטיק.
<יורם לוטן: זה הרעיון שפותח.
יעל גרמן: זה רובוט.
<יורם לוטן: רובוט מאוד מתוחכם.
<יורם לוטן: עוד לא ברור לאיזה סוגי ניתוחים הוא מתאים.
<יורם לוטן: היום משתמשים בו הרבה לנוירולוגיה, לכיס מרה.
<יורם לוטן: יש כמה דברים שזה כבר נכנס.
<יורם לוטן: לב פתוח.
<יורם לוטן: יש דברים שהם עדיין בשלבי לימוד.
<יורם לוטן: שולחים אנשים להשתלם בחוץ לארץ כדי שהם יתחילו להכניס את המערכת הזאת לארץ.
יעקב מרגי: זאת הוספת טכנולוגיה חדשה.
<יורם לוטן: זאת הוספה.
<יורם לוטן: מדובר בסך הכול בששת המרכזים ועוד שני בתי חולים שגילו התעניינות.
<יורם לוטן: אנחנו מדברים על כך שבשנים הקרובות לא יהיה צורך ביותר משמונה מכשירים בכל הארץ.
יעקב מרגי: לגבי 900 מיטות.
יעקב מרגי: איזה מרכזים רפואיים?
<יורם לוטן: התחילו בזה הגדולים.
<יורם לוטן: שיבא, בילינסון, רמב"ם, איכילוב, אסותא היה בין הראשונים.
יעקב מרגי: מה עם דרום?
<יורם לוטן: בסורוקה עדיין לא, אבל אני יודע שהם חושבים ומתעניינים.
<יורם לוטן: תהיה להם אפשרות.
יעקב מרגי: כמה מיטות יש בסורוקה?
<יורם לוטן: אלף.
<יורם לוטן: אלף ומשהו מיטות.
יעל גרמן: קצת יותר מאלף מיטות.
יעל גרמן: עכשיו אנחנו מוסיפים עוד 98.
<יורם לוטן: כפי שהזכרנו כמה פעמים במשך הדיון היום, אנחנו לא נותנים כסף.
<יורם לוטן: אם קופת חולים וסורוקה ימצאו את הכסף לכך, אנחנו לא רוצים שהתקנות יהוו מחסום להפעלת הטכנולוגיה.
<איילת וולברג: תחילה והוראת שעה תחילתן של תקנות אלה שבעה ימים מים פרסומן (להלן – יום התחילה).
<איילת וולברג: על אף האמור בפרט 3(א) בתוספת לתקנות העיקריות, יראו כאילו בטור "שיעור המכשירים לנפש" - בתקופה שמיום התחילה עד יום ט' בטבת התשע"ה (31 בדצמבר 2014) – במקום "1:288,000" נאמר "1:345,000".
<איילת וולברג: בתקופה שמיום י' בטבת התשע"ה (1 בינואר 2015) עד יום י"ט בטבת התשע"ו (31 בדצמבר 2015) – במקום "1.288,000" נאמר "1:325,000".
יעל גרמן: אלה חמשת המכשירים שהזכרנו קודם.
<איילת וולברג: בתקופה שמיום כ' בטבת התשע"ו (1 בינואר 2016) עד יום ב' בטבת התשע"ז (31 בדצמבר 2016) – במקום "1:288,000" נאמר "1:307,000".
<איילת וולברג: בתקופה שמיום ג' בטבת התשע"ז (1 בינואר 2017) עד יום ג' בטבת התשע"ח (31 בדצמבר 2017) – במקום "1:288,000" נאמר "1:292,000".
יעקב מרגי: אנחנו מצביעים על אישור התקנות.
יעקב מרגי: מי בעד אישור תקנות בריאות העם (מכשירים רפואיים מיוחדים) (תיקון), התשע"ד-2014?
יעקב מרגי: אנחנו מודים לשרה על שחשבה על זה ביום כזה שהוא היום האחרון לכהונתה בשלב הזה, ואני מאחל לה תמיד שתכהן בתפקידים טובים ומוצלחים.
<יורם לוטן: אנחנו באמת מעריכים את זה.
<יורם לוטן: במיוחד בתי החולים שמחכים ממש לטלפון.
יעקב מרגי: אני יודע כמה הוועדה הזאת דנה בנושא הזה ואני חושב שלאשר את זה ביום כזה, אני מודה גם ליושב ראש הוועדה שהיה צריך להוציא אותי מהדרום מעניין מסוים ושאבוא לכאן בהתרעה קצרה.
יעקב מרגי: קודם כל, תודה לכולם, תודה לשרה, תודה לעובדי המשרד ולהנהלת הוועדה.
יעקב מרגי: אני מבין שהמשרד צריך לקבל אישור מהוועדה.
יעל גרמן: אני צריכה לקבל אישור ולחתום.
יעקב מרגי: את תקבלי אותו.
יעל גרמן: ברשותך, גם אני רוצה להודות.
יעל גרמן: קודם כל, אני רוצה להודות לך שהתפנית והבנת את החשיבות.
יעל גרמן: אני יודעת שאתה תמיד מבין את החשיבות של נושאים בריאותיים ויש לנו כבר היסטוריה.
יעל גרמן: אני רוצה להודות גם לחבר הכנסת מיכאלי שהוא באמת חבר הכנסת היחיד שנמצא כאן וגם אתו יש לנו שותפויות רבות בנושאים רפואיים.
יעל גרמן: אני רוצה להודות למשרד.
יעל גרמן: אני יודעת שזה היה בלחץ בלתי רגיל ואני מכאן רוצה להודות גם למשרד האוצר.
יעל גרמן: לא הרבה פעמים הוא זוכה לתודות אבל אני חושב שמגיע למשרד האוצר ולמשרד הבריאות שעשו מאמץ בלתי רגיל כדי להביא את זה ביום האחרון ולאפשר.
יעל גרמן: אנחנו כבר בסוף 2013 העברנו את התקציבים ועד היום המתנו לתקנה הזאת כדי שאפשר יהיה להפעיל בחמישה בתי חולים ואנחנו נותנים אפשרות הלאה.
יעל גרמן: אני רוצה להודות מכאן גם לחבר הכנסת חיים כץ יושב ראש הוועדה שאין ספק שבלי היוזמה שלו אנחנו לא היינו מגיעים לכאן.
יעל גרמן: שנהיה בריאים.
אברהם מיכאלי: היושב ראש, אפשר לומר שתי מלים לפני שאתה נועל את הישיבה?
אברהם מיכאלי: ראשית כל, אני מבין גברתי השרה שהתקנות האלה הוכנו בשיתוף פעולה מלא של כל מנהלי בתי החולים שמחכים לזה.
אברהם מיכאלי: לא שאלנו יותר מדי שאלות לגבי כל בית חולים למה וכמה, אבל אני מבין שזה כבר בחלוקה.
אברהם מיכאלי: אני חושב שזאת הזדמנות שניתנה לי.
אברהם מיכאלי: יושב ראש הוועדה הודיע לי על קיום הדיון ואמרתי שאני בא.
אברהם מיכאלי: זכיתי באמת להשתתף בישיבה הזאת כי אני חושב שזאת הישיבה שמסמלת את תקופתך הקצרה במשרד.
יעקב מרגי: קצרה ורבת המעשים.
אברהם מיכאלי: לא הספקת הרבה, אבל מה שהספקת, אני מציין את זה לשבח, את היוזמות שלך על המגבלות שאני יודע שקיימות.
אברהם מיכאלי: אין ספק שהיוזמות שאת העזת להיכנס אליהן, הרבה לפניך לא עשו זאת.
אברהם מיכאלי: לכן, כל הכבוד לך.
מיקי רוזנטל: שלום לכולם.
מיקי רוזנטל: אני מתכבד לפתוח את הישיבה של וועדת העבודה הרווחה והבריאות.
מיקי רוזנטל: הנושא לדיון היום הוא: הסדרי ביטחון לנהגי תחבורה ציבורית הפועלים באזורי העימות.
מיקי רוזנטל: נמצא אתנו חבר הכנסת אחמד טיבי.
מיקי רוזנטל: אני מברך את כולכם.
מיקי רוזנטל: בבקשה מי מציג את הבעיה.
<יצחק קשקש: שלום, שמי קשקש יצחק, יושב ועד "אגד תעבורה".
<יצחק קשקש: אני אשמח להציג את הבעיה.
<יצחק קשקש: הגענו לוועדה מאחר ובתקופה האחרונה יש מקרים רבים וחוזרים של אלימות כלפי נהגים, תקיפה באבנים, זריקת אבנים ובלוקים על אוטובוסים.
<יצחק קשקש: למעשה אנחנו מרגישים שאנחנו מופקרים על ידי מוסדות מדינה והמדינה לא מכירה בנו.
<יצחק קשקש: אנו דורשים את חסות המדינה.
<יצחק קשקש: המצב, באופן יומיומי אנחנו חווים אלימות, בין אם זו אלימות מילולית, אלימות פיסית בין אם אלו בלוקים או אבנים שנזרקים על האוטובוסים שלנו במעלה אדומים, בעוטף ירושלים ובעוטף בנימין.
<יצחק קשקש: במעלה האדומים האוטובוסים שהנהגים נוהגים אינם ממוגנים, יש לנו נהגים שנפצעו.
<יצחק קשקש: הסכנה היא ממשית, זורקים עלינו אבנים ובלוקים תוך כדי נסיעה.
<יצחק קשקש: המצב ממש קיצוני.
<יצחק קשקש: אנחנו רוצים שמוסדות המדינה ייקחו אחריות על המצב - - -
מיקי רוזנטל: אתה יכול לתאר סיטואציה שבה חלילה אתה או מי מעמיתך נוסעים בצומת ומתחילים לזרוק עליכם אבנים, אתם מתקשרים למשטרה.
מיקי רוזנטל: המשטרה מגיעה?
מיקי רוזנטל: כוחות הביטחון מגיעים?
מיקי רוזנטל: יש התעלמות מהקריאות?
מיקי רוזנטל: מה קורה בפועל בשטח?
<יצחק קשקש: ברוב המקרים זה קורה באמצע הנסיעה.
<יצחק קשקש: זה לא קורה במצב נייח, זה קורה באמצע הנסיעה.
<יצחק קשקש: נמצא כאן אחד הנהגים שיוכל לספר לך על מקרה אישי שלו.
<יצחק קשקש: ברשותך.
מיקי רוזנטל: ספר לנו מה קרה מההתחלה ועד הסוף.
<עמאר אבו סמעאן: שלום לכולם, אני עמאר אבו סמעאן, עובד בחברה ציבורית "אגד תעבורה".
<עמאר אבו סמעאן: צהריים טובים.
<עמאר אבו סמעאן: באמצע קבלת נוסעים עלה לי חייל מהדלת האחורית.
<עמאר אבו סמעאן: ביקשתי ממנו להראות לי את תעודת החוגר, לא רצה להראות לי.
<עמאר אבו סמעאן: אמרתי לו 'אני עוצר עד שאתה מראה לי את התעודה'.
<עמאר אבו סמעאן: זה החוק.
<עמאר אבו סמעאן: לא רצה.
<עמאר אבו סמעאן: כל הנוסעים שהיו באוטובוס ביקשו ממנו להראות את תעודת החוגר, 'זה חוקי, אתה חייב'.
<עמאר אבו סמעאן: הוא בא אלי ואמר 'בוא, רד מהאוטובוס אני אראה לך, אני אקרע לך את הצורה, מי אתה חושב את עצמך, אני אראה לך'.
<עמאר אבו סמעאן: אמרתי לו 'אתה מאיים עלי'.
<עמאר אבו סמעאן: הוא אמר 'כן, בוא רד מהאוטובוס אני אראה לך'.
<עמאר אבו סמעאן: כשהוא דיבר איתי היד שלו הייתה מאחור.
<עמאר אבו סמעאן: לא יודע אם היה לו נשק, גז מדמיע, לא יודע מה היה לו.
<עמאר אבו סמעאן: התקשרתי למשטרה - - -
מיקי רוזנטל: מתי קרה האירוע?
<עמאר אבו סמעאן: ב-26 בחודש שעבר.
<עמאר אבו סמעאן: שעה 15:40 התקשרתי למשטרה ומסרתי שיש חייל באוטובוס שמאיים עלי.
<עמאר אבו סמעאן: השוטר אמר לי 'אם הוא חייל אני לא יכול לעשות שום דבר'.
<עמאר אבו סמעאן: אמרתי 'בסדר' והמשכתי לנסוע.
<עמאר אבו סמעאן: הוא אמר לי שזו הבעיה שלי.
<עמאר אבו סמעאן: הוא אמר לי 'בסדר, אתה רוצה לראות תעודת חוגר, נפגש בפעם הבאה'.
<עמאר אבו סמעאן: נסעתי.
<עמאר אבו סמעאן: זה הכול.
<יצחק קשקש: יש מקרים אחרים.
<יצחק קשקש: זה מקרה ספציפי בכיוון אחר לגמרי.
<יצחק קשקש: יש מקרים של אלימות של נוסעים כלפי נהגים שמתרחשים באופן תדיר בין אם זה בסניפי עוטף ירושלים, סניף בנייני האומה, סניף מעלה אדומים, עוטף בנימין.
<יצחק קשקש: גם באלעד אנחנו חווים.
<יצחק קשקש: בכלל בתחבורה הציבורית חווים אלימות פיסית וגם אלימות מילולית.
<יצחק קשקש: אין שום סוג של ענישה כנגד אלימות מילולית נגד נהגים בארץ.
<יצחק קשקש: שוטרים שמגיעים לטפל במקרים האלה, ידיהם כבולות מלהגיב לאלימות מילולית.
מיקי רוזנטל: ממתי ההחמרה חלה?
<יצחק קשקש: ההחמרה חלה בשנה האחרונה-עשרה חודשים והתגברה בתקופת "צוק איתן".
מיקי רוזנטל: מעבר לתלונות האישיות, הייתה פנייה פורמאלית מצד הנהלת החברה למשטרה או לגופים אחרים על מנת לטפל בבעיה?
<יצחק קשקש: היו פניות של הנהלת החברה למשטרה.
<יצחק קשקש: אני אגיד לך שנפתרה הבעיה, לא נפתר דבר, לא השתנה שום דבר.
מיקי רוזנטל: לא חל שינוי אפילו?
<יצחק קשקש: שום שינוי ואפילו לא קל.
מיקי רוזנטל: הבנתי, תודה רבה.
מיקי רוזנטל: אנחנו מיד ניתן למשטרה לענות לעניין זה.
מיקי רוזנטל: בבקשה נשמע תלונות נוספות.
<רועי בליטנטל: שמי רועי בליטנטל אני משמש כממונה חטיבה ארצית באיגוד עובדי התחבורה בהסתדרות החדשה, ההסתדרות הכללית.
<רועי בליטנטל: באופן פורמאלי לכל מה שאתייחס מתייחס לנהגים של "אגד" בהם אני מטפל.
<רועי בליטנטל: אני מניח שזה נכון לכל הנהגים של כל החברות הפועלות בירושלים רבתי.
<רועי בליטנטל: אנחנו יודעים שלפני כשבועיים ימים נמצא תלוי באוטובוס שלו נהג "אגד" יוסוף חסאן חמוני, משטרת ישראל קבעה שמדובר בהתאבדות.
<רועי בליטנטל: פתולוג מטעם נציג המשפחה שנכח קבע שמדובר ברצח.
<רועי בליטנטל: לאחר קביעה זו הוכרזו, אני לא יודע אם בכל המגזר המוסלמי בירושלים או רק במגזר התחבורה הציבורית, אבל זה היה בכל חברות התחבורה, הוכרזו שלושה ימי אבל של כל בני העדה המוסלמית.
<רועי בליטנטל: הדיון החשוב הזה, ימי האבל והקביעה של הפתולוג הנוגדת את קביעת המשטרה הם תוצאה של מסכת ארוכה ורבה של אירועי אלימות שמתרחשים.
<רועי בליטנטל: אם שאלת ממתי, אנחנו מבחינים בזה החצי השנה האחרונה, פחות מהשנה אחרונה.
<רועי בליטנטל: זו מסכת ארוכה ואלימה של אירועים כלפי נהגי תחבורה הציבורית הן מצד יהודים והן מצד מוסלמים, נהגי אוטובוסים ונהגי מוניות כולם סובלים מזה.
<רועי בליטנטל: אנחנו גם רואים מה קורה באופן כללי בירושלים מבחינת האלימות בין יהודים ולמוסלמים, גם זה קשור.
<רועי בליטנטל: לפני כשבוע התקיימה בוועדה המיוחדת לפניות הציבור ישיבה בנושא דומה.
<רועי בליטנטל: יש שם עורך דין אוסמה איברהים שמייצג כמה עשרות נהגים של "אגד".
<רועי בליטנטל: הוא סיפר על עשרות פניות של נהגים שחוו אירועים שהם ממש בבחינת לינץ'.
<רועי בליטנטל: שברים, פגיעות פיסיות קשות.
<רועי בליטנטל: אני מבקש לספר שב"אגד, נמצא כאן קצין הביטחון של "אגד", באזור ירושלים הנהגים המוסלמים מהווים נדבך חשוב במערך.
<רועי בליטנטל: אחרי האירוע של אותו הנהג ובתום שלושה ימי אבל למעלה מ-40 נהגים התפטרו ולמעלה מ-60, נכון לסוף שבוע שעבר, עדיין לא יצרו קשר ולא הגיעו לעבודתם.
<רועי בליטנטל: כלומר, 100 נהגים העדיפו להתפטר ממקור פרנסתם או לסכן אותו, לא להגיע ולא להתפרנס והעיקר לא לעלות חזרה להגה.
<רועי בליטנטל: אגב ,אני חושב שזה בגלל ביטחונם האישי.
<רועי בליטנטל: אני חושב שזה מלמד אותנו יותר מהכול - - -
אחמד טיבי: הם התפטרו או שהם שבתו?
<רועי בליטנטל: אמרתי, בהתחלה הוכרזו שלושה ימי אבל בכל המגזר המוסלמי ובתום ימי האבל למעלה מ-40 נהגים התפטרו ולמעלה 60 הם מנותקי קשר, לא הגיעו לעבודה, לא עונים לטלפונים.
מיקי רוזנטל: כמה הם ממצבת כוח האדם באזור ירושלים?
<רועי בליטנטל: אני חושב שכרבע.
<יצחק קשקש: ב"אגד" ירושלים עובדים כ-400 עובדים.
מיקי רוזנטל: רבע מהעובדים לא הגיע.
מיקי רוזנטל: זאת אומרת שרבע מהאוטובוסים לא עובדים?
מיקי רוזנטל: איך מתגברים על הדבר הזה?
מיקי רוזנטל: הייתה פגיעה מהותית בתחבורה הציבורית.
<רועי בליטנטל: אגב אדוני, זה נכון בכל חברות התחבורה הציבורית, זה לא משהו שהוא ייחודי ל"אגד".
<רועי בליטנטל: אנחנו בהסתדרות חושבים ששמירה על ביטחון ושמירה על שלום העובדים בתחבורה הציבורית זה צורך ראשון במעלה.
<רועי בליטנטל: זה גם ערך מוגן בפני עצמו וגם בגלל העובדה שאם לא נעשה כן לא יהיה, כמו שאדוני אמר, לא יהיו לנו נהגים שיסכימו לעבוד בירושלים.
<רועי בליטנטל: אם תהיו מעוניינים לשמוע, יש לנו שורה של פתרונות.
מיקי רוזנטל: בהחלט, תוכל לומר אותם בקצרה בבקשה.
<רועי בליטנטל: אנחנו חושבים שצריך להציב מצלמות באוטובוסים, הפרדת הנהג כפי שקורה היום בחלק מהאוטובוסים החדשים העירוניים של "דן", מיגון אוטובוסים, עלייה מדלתות אחוריות, הקמת היחידה להבטחת - - -
מיקי רוזנטל: כמיטב זכרוני כבר הוצהר על זה.
מיקי רוזנטל: לדעתי השר כץ הצהיר על כך.
<רועי בליטנטל: אם להתחבר למה שאמר כאן הנהג קודם, תעדוף פעילות המשטרה בנושא גם משפטית, העמדה לדין וגם מבצעית יותר פעילות בנושא הזה.
מיקי רוזנטל: בבקשה מישהו נוסף מחברות התחבורה שטרם דיבר.
<אנואר טוויל: שלום, אני מחברת אפיקים.
<אנואר טוויל: כל מה שהוא סיפר זה בסדר.
<אנואר טוויל: אני לפחות מבקש שהמשטרה תדאג.
<אנואר טוויל: כשאני מתקשר לשוטר ואומר לו שאני במצב שמישהו מאיים עלי בתוך האוטובוס, הם אומרים 'בסדר, אנחנו מגיעים' ואתה מתקשר אליו אחרי 40 דקות והוא אומר לך 'הנה - - -
מיקי רוזנטל: אתה מדבר מתוך חוויה אישית שלך?
מיקי רוזנטל: תתאר מה קרה, מתי ומה היה.
<אנואר טוויל: זה היה לפני כחודש וחצי.
<אנואר טוויל: בכל יום שישי יש לנו בעיה בבני ברק שאנשים - - -
מיקי רוזנטל: יש לך תאריך מדויק.
מיקי רוזנטל: אני ארצה אחר כך לקבל תשובות מפורטות מהמשטרה.
<אנואר טוויל: תאריכים מדויקים אני לא זוכר.
<אנואר טוויל: אתה מגיע למצב שמשהו מגיע עם עגלה עם תינוק, שם את העגלה באמצע הכביש כדי לחסום את האוטובוס.
<אנואר טוויל: אני מתקשר למשטרה והמשטרה מגיעה אחרי שעה כשאני מחכה בתוך האוטובוס.
<אנואר טוויל: חוסמים אותי, חוסמים את כל התנועה כי אדם רוצה לעלות לאוטובוס ולא לפספס אותו, לי אין מקום לעלות.
<אנואר טוויל: חוץ מזה, לנו באוטובוס יש כפתור לכל הנהגים שפותח את הדלת ואני מפנים וכשהוא נוגע במקום הזה אני לא יכול לסגור את הדלת.
<אנואר טוויל: מישהו מוכן לשים את העגלה עם תינוק באמצע הכביש ולבזבז את התינוק שלו, ללחוץ על הכפתור הזה, הוא גם מוכן כי כמה חבר'ה - -
מיקי רוזנטל: אני מבין שזאת הייתה אישה, אתה ביקשת ממנה להתפנות עם העגלה והתינוק?
<אנואר טוויל: לא אישה, גבר.
מיקי רוזנטל: ביקשת ממנו להתפנות.
<אנואר טוויל: יצאתי מהחלון ואמרתי לו 'גבר, מה אתה עושה'.
<אנואר טוויל: אם אני הייתי נוגע בעגלה אז אחר כך 'נהג ערבי נגע'.
אחמד טיבי: היו לך מקרים של איומים או ניסיון תקיפה בגלל שאתה נהג ערבי?
<אנואר טוויל: כן.
אחמד טיבי: בוא ספר לנו.
<אנואר טוויל: עלו שני בחורים אמרו עוד מעט אנחנו נשלם'.
<אנואר טוויל: אני לא יכול לתפוס אותם ולעמוד באמצע הכביש עד שהם ישלמו.
<אנואר טוויל: עלו, שאלתי אותם 'חבר'ה אתם באים לשלם'.
<אנואר טוויל: אמרו 'לא'.
<אנואר טוויל: עצרתי, הזמנתי משטרה.
<אנואר טוויל: הוא אמר בסדר.
<אנואר טוויל: הגיע אחד מהנוסעים ואמר 'במקום שנבזבז זמן אני אשלם על החבר'ה'.
<אנואר טוויל: אמרתי לו, בסדר.
<אנואר טוויל: בסך הכול אני מבקש שמישהו ישלם.
<אנואר טוויל: שילם, באו אלי 'יא חתיכת הערבי הזה זבל, למה לקחת ממנו כסף'.
<אנואר טוויל: קודם כל בסדר, אני ערבי ואני גאה שאני ערבי, אבל את הבעיה פתרנו, אתה לא רוצה לשלם, הוא שילם עבורך'.
<אנואר טוויל: אני לא רוצה לספר מה הוא אמר לי כי זה לא מתאים לאנשים פה.
<אנואר טוויל: בסוף הוא אמר לי 'אם אתה גבר רד מהאוטובוס אנחנו נהפוך לך את הפרצוף' אמרתי לו 'בסדר, נגיע לתחנה הסופית ונראה מי הופך את הפרצוף'.
<אנואר טוויל: הזמן הזה, מדובר בחצי שעה המשטרה בדרך.
מיקי רוזנטל: אתה הודעת למשטרה שהם איימו עליך, קיללו אותך.
מיקי רוזנטל: מה אמרו לך בצד השני, מגיעים.
מיקי רוזנטל: מגיעים ולא הגיעו, 30 דקות.
מיקי רוזנטל: אני מבקש לדעת דבר נוסף.
מיקי רוזנטל: אחרי האירוע הזה ניגשת להנהלת החברה, ביקשת שיגישו תלונה, מכתב, הוצאו מכתבים?
<אנואר טוויל: עלתה לי בחורה, אין לה "רב-קו" של נוער.
<אנואר טוויל: אמרתי לה 'בלי רב קו של נוער אי אפשר לשלם לילדה שלך'.
<אנואר טוויל: מה התשובה הייתה, 'אתה חתיכת ערבי מניאק, אתם פה יותר גרועים מחמאס בעזה'.
<אנואר טוויל: מה תענה לה.
<אנואר טוויל: הלכתי למנהל וסיפרתי לו ככה וככה.
<אנואר טוויל: הוא אמר לי 'גבר, סבלנות בסוף זה יעבור, בסוף זה נסיעה'.
<אנואר טוויל: זו נסיעה בסוף שאני חוזר ממנה עם השקית - - -
מיקי רוזנטל: מנהל החברה שלך נמצא פה במקרה?
מיקי רוזנטל: האם אתה יודע אם החברה הוציאה מכתב למשרד התחבורה, למשטרה.
<אנואר טוויל: לא.
מיקי רוזנטל: זה רע מאוד.
מיקי רוזנטל: צריך להמשיך להתלונן כדי שגם המשטרה וגם משרד התחבורה יבינו את היקף התופעה ואת היקף ההתנכלות.
מיקי רוזנטל: לפעמים יש מקרה ספוראדי שלא מטפלים, יתכן שאם יהיו הרבה תלונות זה יזיז למישהו משהו.
מיקי רוזנטל: להתלונן ראוי תמיד וזו גם אזרחות טובה.
אחמד טיבי: אדוני היושב ראש, ראשית אני מבקש להודות לכם על קיום הדיון החשוב הזה.
אחמד טיבי: אני נפגשתי עם קבוצת הנהגים מירושלים המזרחית לפני מספר ימים.
אחמד טיבי: הם שטחו בפני מסכת תלונות קשה של התנכלויות על רקע היותם נהגים ערבים.
אחמד טיבי: על אירועים שהתגברו, התגברו מאוד בתקופה האחרונה.
אחמד טיבי: שמעתי את התלונות בפירוט, זאת הייתה אחת הדוגמאות הקשות.
אחמד טיבי: ראשית זה מטריד ומקומם.
אחמד טיבי: מה שמטריד עוד יותר זה שהם אומרים שהם פונים למשטרה והמשטרה לא מספקת את ההגנה ולא מגיעה מיד.
אחמד טיבי: אני מבקש לעלות שאלה היפותטית, מעשית של נהג יהודי שעולה אליו מישהו חמוש, הוא לא חייל, שם את ידו מאחור ואומר את המילים הדומות למילים שנאמרו כאן - - -
מיקי רוזנטל: אל תחזור בבקשה עליהן.
אחמד טיבי: מה היה קורה, האם המשטרה הייתה מתמהמהת שעה-שעתיים שלוש או שמיד הייתם רואים שלוש-ארבע ניידות, אוזקים אותו ועוצרים אותו מיד יחד עם הודעה לתקשורת של סיכול ניסיון פיגוע.
אחמד טיבי: אולי אדוני היושב ראש האם מקרה פשוט של אמירה גזענית כלפי יהודי, האם גם המשטרה יושבת בשקט.
אחמד טיבי: אולי של ערבי שחוסם אוטובוס במרכזה של עיר?
אחמד טיבי: יש כאן איפה ואיפה בהיענות המשטרתית.
אחמד טיבי: לכן, הנהגים האלה מרגישים רע, במיוחד אחרי המקרה הנורא של יוסוף.
אחמד טיבי: הם דורשים שיבטיחו להם מקסימום ביטחון אישי אדוני היושב ראש.
אחמד טיבי: למשל, נדמה לי שבתחנות הסופית גם אין תאורה.
אחמד טיבי: חשוך ואין שומר בתחנה הסופית.
אחמד טיבי: כאשר מגיעים לתחנות הסופיות, שם נמצאה גופתו של יוסוף.