GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים כץ: אנחנו מכירים.
חיים כץ: אנחנו רוצים שהילד הזה לא ייתקע בבירוקרטיה.
<בלה רדונסקי: להפך, אנחנו רוצים לאפשר.
<בלה רדונסקי: בדיוק כמו שמשפחת אומנה יוצרת קשר עם העובד הסוציאלי, יהיה לה קשר עם מוסדות החינוך.
<בלה רדונסקי: זה לטובה.
<שלווה ליבוביץ: אני מאוד מסכימה להערה הזאת, במיוחד שיש לנו היום מכתב שאנחנו צריכים לתת עליו תשובה והוא בסוגיה הזאת.
<שלווה ליבוביץ: אני חושבת שזה נכון להכניס את זה.
<נעה בן שבת: את מוסדות החינוך.
<נעה בן שבת: אני מכניסה את ההערה הזאת.
<נעה בן שבת: סימן ג': סיום אומנה 40.
<נעה בן שבת: סיום אומנה ביוזמת משפחת האומנה אומנים המעוניינים לסיים אומנה לילד שאותו הם אומנים, ימסרו למנחה האומנה הודעה בכתב על רצונם בכך, ועל הנימוקים לכך, בהקדם האפשרי ולפחות שלושה חודשים מראש.
<נעה בן שבת: מנחה האומנה יידע את המחלקה לשירותים חברתיים במקום מגורי הורי הילד, ועניינו של הילד יובא לדיון בפניה גורם המוסמך.
<נעה בן שבת: ביקש מרכז השלטון המקומי להתייחס למצב שבו ההורים של הילד או העובד הסוציאלי במחלקה לשירותים חברתיים הם אלה שיוזמים את סיום האומנה.
<קריאה: מה זה אומר שלושה חודשים?
<נעה בן שבת: הם לא יכולים לזרוק את הילד למחרת.
יעקב מרגי: אם יש מצב משברי.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על מצב משברי שדורש התערבות כפי שהיה בבית הוריו של הילד.
<נעה בן שבת: בסעיף 39(ג) דיברנו על מצב שבו הילד מעוניין לסיים את ההשמה.
<נעה בן שבת: נניח שזה לא בהסכמת ההורים אבל הייתה החלטה.
קארין אלהרר: אבל זה לא זה שההורים חוזרים בהם?
<נעה בן שבת: ההורים חוזרים בהם, דיברנו על זה קודם.
יעקב מרגי: עכשיו אלה הם האומנים.
<נעה בן שבת: את אומרת שאם הורים הביולוגיים, או שזאת הסכמתם או שזאת החלטת בית המשפט.
<נעה בן שבת: 41.
<נעה בן שבת: סיום אומנה בדחיפות התקיימו נסיבות המחייבות הוצאת ילד בדחיפות משפחת האומנה, יביא מנהל הגוף המפעיל את העניין בפני מפקח על האומנה ויידע את המחלקה לשירותים חברתיים, ואם הילד הוצא בצו מבית הוריו – גם את העובד הסוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה) או העובד הסוציאלי לפי חוק הסעד (טיפול במפגרים), לפי העניין, ויפעל, בשיתוף עם מנחה האומנה והמחלקה לשירותים חברתיים, למציאת מסגרת השמה זמנית או קבועה לילד הולמת ככל האפשר את תכנית הטיפול בעניינו.
<נעה בן שבת: המחלקה לשירותים חברתיים תדאג להביא את עניינו של הילד בפני הגורם המוסמך לא דיחוי.
<קריאה: ללא דיחוי, זה מספיק?
<נעה בן שבת: אי אפשר להגיד יותר.
מיקי רוזנטל: ואם תכתבי בשיא הדחיפות, מה זה משנה?
<נעה בן שבת: אין באמור בפרק זה כדי לגרוע מהסמכויות הנתונות בידי עובד סוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה) הפועל לפי סעיף 11 לחוק הנוער ולעובד סוציאלי לפי חוק הסעד (טיפול במפגרים) הפועל לפי סעיף 16 לחוק הסעד (טיפול במפגרים) ומהסמכויות הנתונות לעובד סוציאלי לפי חוק האימוץ הפועל לפי סעיף 12(ג) לחוק אימוץ ילדים.
חיים כץ: אנחנו מצביעים על סעיפים 37 עד 41, כולל.
חיים כץ: ששת חברי הכנסת שנמצאים כאן – קארין מחליפה בהצבעה את רינה פרנקל – אישרו את הסעיפים.
<נעה בן שבת: פרק ד': מעמד האומן 42.
<נעה בן שבת: אחריות האומן לאומן תהיה האחריות לטפל בילד, להשגיח עליו ולדאוג לצרכיו ולהתפתחותו, בדרך שהורה מסור היה נוהג בנסיבות העניין, בהתאם להוראות חוק זה וההסכם כאמור בסעיף 47 ובהתאם לתכנית הטיפול של הילד.
<נעה בן שבת: בכל ענין ינהג האומן לטובת הילד.
<נעה בן שבת: הדגשנו כאן שזה לטובת הילד, למרות שזה עיקרון כללי.
<נעה בן שבת: לאומן תהיה סמכות בלעדית לאשר פעולות של הילד ולייצגו בכל עניין הקשור בחיי היומיום שלו, לרבות בעניינים המפורטים בתוספת הראשונה אלא אם כן הוגבלה סמכותו בהתאם לאמור בסעיף 44.
<נעה בן שבת: כאן הייתה קודם הערה של משרד החינוך שביקש להרחיב את הסמכות שלו גם לקבל מידע ממוסדות החינוך ולתת את האישורים הדרושים לכך.
<נעה בן שבת: אולי ננסח את זה במסגרת זאת.
<נעה בן שבת: על אף האמור בסעיף קטן (ג), בעת שהותו של ילד שהושם באומנה אצל הוריו הביולוגיים, יהיו הוריו מסמכים לאשר פעולות שיבצע ולייצגו בעניינים הכרוכים בטיפול היומיומי השוטף שלהם בו, הנדרש במהלך שהותו עמם.
<נעה בן שבת: זה כאשר הוא שוהה בבית הוריו הביולוגיים.
<נעה בן שבת: בעניינים המפורטים בפרטים (2) עד (6) ו-(13) בתוספת הראשונה, ובכל עניין אחר אשר פורט בהסכם עם האומן, תחול על האומן החובה ליידע את הורי הילד זמן סביר מראש על תכניותיו בקשר לילד ועל כוונתו לאשר פעולה של הילד או לייצגו.
<נעה בן שבת: הודיע הורה לאומן על התנגדותו להפעלת אחת מן הסמכויות המנויות בתוספת הראשונה בידי האומן או להפעלתה באופן מסוים, והם לא הגיעו לכדי הסכמה, יודיע האומן על כך למנחה האומנה אשר יפעל בהקדם האפשרי להבאת הצדדים לידי הסכמה.
<נעה בן שבת: לא הגיעו הצדדים לכדי הסכמה, יחליט מנחה האומנה בעניין.
<נעה בן שבת: לא קיבל מי מהצדדים את הכרעת מנחה האומנה, רשאי הוא לבקש להביא את העניין לדיון בפני מפקח על האומנה.
קארין אלהרר: לדיון דחוף.
<נעה בן שבת: לדיון דחוף.
קארין אלהרר: הילד יחכה עד שהמבוגרים יהיו מבוגרים?
<יצחק קדמן: אני לא בטוח שאפשר לבצע את הסעיף הזה הלכה למעשה.
<יצחק קדמן: אם הילד אומר להורה במשפחה אומנת שהוא רוצה ללכת לחוג ספורט אחר הצהרים והם רושמים אותו לחוג ספורט, אם הם יצטרכו להודיע וההורים הביולוגיים נמצאים או לא נמצאים, זה לא פרקטי.
<יצחק קדמן: זה סתם יעשה מתחים.
<יצחק קדמן: אני מסכים שאם מדובר על דברים מרחיקי לכת כמו על ניתוח מסובך לילד, ודאי שכן, אבל סעיפים (2) עד (6) בתוספת הראשונה, זה כולל גם רישום שלו לחוג.
<נעה בן שבת: אולי נוציא את הרישום לחוג, אבל שאר הדברים הם דברים משמעותיים כמו אבחון התפתחותי, בדיקות פסיכולוגיות ופסיכיאטריות, ועדות השמה.
<נעה בן שבת: נוריד את הסעיף של החוגים.
<יצחק קדמן: תורידו את סעיף (6).
<יצחק קדמן: דבר שני, אני לא בטוח שזה נכון להטיל על המשפח האומנת לנהל את זה אל מול המשפחה הביולוגית.
<יצחק קדמן: צריך להטיל את זה על העובד המקצועי שמלווה את המשפחה.
קארין אלהרר: הכוונה הייתה שככל האפשר רצינו לעודד את השיח בין המשפחה הביולוגית למשפחת האומנה.
<יצחק קדמן: זה תמיד טוב אבל לפעמים זה הולך ולפעמים זה לא הולך.
קארין אלהרר: זה הכלל.
חיים כץ: מה שאמרת ו/או העובד הסוציאלי.
<נעה בן שבת: על ידי מנחה האומנה.
<נעה בן שבת: אומן לא יהיה מוסמך לאשר פעולות של הילד או לייצגו בעניינים המופיעים בתוספת השנייה, ובעניינים נוספים ככל שנקבעו על ידי הגורם המוסמך.
<נעה בן שבת: זה לעניינים יותר כבדי משקל כמו שינוי שם, ברית מילה, בחירת זרם חינוכי וכן הלאה.
<נעה בן שבת: על אף האמור בסעיף זה, לאומן שהוסמך כאפוטרופוס לילד יהיו האחריות, החובות והזכויות ככל אפוטרופוס, בכפוף לעניינים ולהגבלות ככל שנקבעו בצו המינוי או בהחלטת בית המשפט.
<נעה בן שבת: כמובן מה שאמרנו עכשיו לגבי האומנים, אלא אם כן הם אפוטרופסים וניתנו להם סמכויות נוספות מכוח היותם אפוטרופסים.
<נעה בן שבת: מבלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (ג), האמור בסעיפים קטנים (ה) ו-(ו) לא יחול על אומנה חסויה כמשמעותה בסעיף 34, ככל שלדעת מנחה האומנה יש חשש כי הפעולות שיש לנקוט לפי הסעיפים הקטנים האמורים עלולות לפגוע בחסיונה של משפחת האומנה.
<מוריה כהן בקשי: חשבנו שכדאי לאפשר כאן להגמיש את התוספת ולשנות אותה לא רק בחקיקה אלא בתקנות באישור ועדה.
יעקב מרגי: אם כן, רק באישור הוועדה.
<מוריה כהן בקשי: באישור הוועדה.
<מוריה כהן בקשי: בסדר.
יעקב מרגי: אם להגמיש, רק באישור הוועדה.
<נעה בן שבת: 43.
<נעה בן שבת: מעמד האומנים בדיונים ובהליכים אומן לילד הנמצא במשפחת האומנה שישה חודשים לפחות, רשאי לשתף בכל דיון בעניינו של הילד, בפני כל גורם אשר הוריו של ילד זכאים להשתתף בו, לרבות ועדה או בית משפט, ויהיה זכאי להביע את עמדתו בדיון ויינתן משקל ראוי לדעתו, ואולם אם שוכנע יושב בראד גורם מוסמך, כי בשל השתתפות האומן בדיוני הגורם המוסמך כולם או חלקם, תיפגע טובת הילד, ישתתף האומן רק בחלק מהדיון בוועדה או יביע את תחושותיו, דעתו ועמדתו בפני הגורם המוסמך, מבלי להשתתף בדיוניה.
<נעה בן שבת: מימוש זכותו של האומן תיעשה תוך שמירה על זכותם של הורי הילד והילד לפרטיות.
<רינת וייגלר: רק בחלק מהדיון בפני הגורם המוסמך.
<רינת וייגלר: זה לא בוועדה.
<רינת וייגלר: זה הרי כל הגורם המוסמך.
<רינת וייגלר: בהתחלה זאת הייתה רק הוועדה.
<נעה בן שבת: אנחנו מחליפים את "בוועדה" ואומרים "בפני הגורם המוסמך".
<נעה בן שבת: אין באמור בסעיף זה כדי לרוע מזכותם של הורי הילד להשתתף ולהביע את דעתם בדיונים כאמור.
<דני ז'ורנו: משרד החינוך.
<דני ז'ורנו: מדובר כאן על השתתפות ואני חושבת שזאת גם קבלת החלטות ולא רק השתתפות.
<דני ז'ורנו: בהשתתפות, זה משאיר את זה משהו מאוד פתוח.
<נעה בן שבת: אבל הוא לא מקבל ההחלטות בפני הגורם המוסמך.
<נעה בן שבת: יש גורם אחר שהוא מקבל את ההחלטה.
<דני ז'ורנו: אבל את ההסכמה.
<דני ז'ורנו: הוא למשל נפגש עם פסיכולוג והפסיכולוג מציע דברים מסוימים.
<רינת וייגלר: על זה דיברנו קודם.
<רינת וייגלר: כאן זאת רק ההשתתפות שלו.
<יצחק קדמן: שאלה.
<יצחק קדמן: למה נקבעה כאן המגבלה של שישה חודשים?
<יצחק קדמן: אני יכול לראות מצב שבו משפחה אומנת מחזיקה בילד כבר ארבעה חודשים ועולה דיון בבית המשפט למשפחה או משהו מן הסוג הזה.
<יצחק קדמן: המשפחה האומנת מצוינת למה שיש לה לתת האימפוט מאוד חשוב.
<יצחק קדמן: זה לא אומר שבהכרח מקבלים את דעתה, אבל למה נקבעו שישה חודשים?
<רינת וייגלר: כל הנושא כאן הוא איזונים.
<רינת וייגלר: מאחר ובכל זאת המטרה היא לנסות לקבל החלטות עד כמה שאפשר מהר, זה לא שלא שומעים את מה שהיא אומרת.
<רינת וייגלר: הזכות שלה ליזום הליכים, להופיע בבתי המשפט, להופיע בפני הוועדות היא רק אחרי שהילד אצלה תקופה.
יעקב מרגי: ברגע שהאומנה לא מוגדרת כזמנית, צריך לתת לה את הסטטוס כי זאת טובת הילד.
<יצחק קדמן: העברנו את משפחת האומנה הרבה מאוד מבחנים עד שהיא קיבלה רישיון.
<יצחק קדמן: לא להגביל את זה.
חיים כץ: אנחנו מקבלים את מה שהוא מבקש.
חיים כץ: לא מוגבל.
<מוריה כהן בקשי: למעט אומנה זמנית.
<נעה בן שבת: זה נמצא כאן.
<נעה בן שבת: 44.
<נעה בן שבת: הגבלת סמכויות של אומן סמכויותיו של אומן יכול שיוגבלו בכל אחד מאלה: בהוראות הסכם עם האומן כאמור בסעיף 47.
<נעה בן שבת: בצו שיפוטי שניתן בעניין זה.
<נעה בן שבת: בהחלטת הגורם המוסמך.
<נעה בן שבת: הגבלה כאמור בסעיף קטן (א), יכול שתוטל על אומן בכל שלב, לרבות עובר לחתימת ההסכם שבינו לבין המשרד לעניין האומנה, או במהלך תפקודו כאומן.
<נעה בן שבת: 45.
<נעה בן שבת: שיתוף בין אומנים היו האומנים בני זוג, חובתם לפעול תוך הסכמה בכל עניין אשר בתחום אחריותם וסמכותם כאומנים.
<נעה בן שבת: הסכמתו של אחד מהם לפעולתו של רעהו יכולה להינתן מראש או למפרע, בפירוש או מכללא, לעניין מסוים או באופן כלי וחזקה על אומן שהסכים לפעולת רעהו כל עוד לא הוכח היפוכו של דבר.
<נעה בן שבת: בעניין שאינו סובל דיחוי רשאי כל אחד מן האומנים לפעול על דעת עצמו.
<נעה בן שבת: 46.
<נעה בן שבת: תשלומים לאומן אומן יקבל מהמשרד תשלומים עבור הוצאות שיאפשרו לו לספק את צרכי הילד לרבות צרכיו הייחודיים, בהתאם לתכנית הטיפול.
<נעה בן שבת: השר יקבע את סוגי הוצאות ותנאים וכללים לתשלום, את גובה התשלומים ומנגנון לעדכון סכומיהם, וכן יקבע כללים ומועדים לעניין ביצוע התשלומים.
<נעה בן שבת: לא יקבל אומן כספים מכל מקור אחר פרט לאמור בסעיף קטן (א) לשם מימון אחזקתו של הילד.
<נעה בן שבת: לא יהיה אומן אפוטרופוס לרכושו של הילד ולא יהיה זכאי לקבל עבור הילד גמלאות מכל סוג או כספים אחרים המגיעים בעד הילד.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים כאן על מצב שבו בעצם צורכי הילד משולמים על ידי המדינה מתוך זה שהיא מכירה באחריותה לאומנה, לילד הזה.
<נעה בן שבת: הוא לא אמור לנהל עוד כספים.
<נעה בן שבת: לא אמור להיות לו אינטרס כספי נוסף להחזר ההוצאות הזה בקשר לילד.
יעקב מרגי: השאלה אם זה לא מגביל אותו, את זכותו לקבל מלגה עבור הילד או תמיכה מאיזה גוף אחר.
<יצחק קדמן: העירייה עושה מבצע.
יעקב מרגי: אני מקים עמותה לעודד את משפחות האומנה ורוצה לתת להן.
<נעה בן שבת: המטרה היא שלא יהיו להם אינטרסים כספיים נוספים.
<רינת וייגלר: המטרה היא בוודאי לא לפגוע בכספים שמגיעים לילד בגין הילד.
<רינת וייגלר: אם יש מבצע של העירייה ויש גמלה לכל הספורטאים המצטיינים, ודאי שילד, בהיותו ילד אומנה, לא תיפגע זכותו.
<רינת וייגלר: כאן כתוב על אומן.
<רינת וייגלר: כספים לאומנים.
<רינת וייגלר: מדובר על הכסף לאומן.
<רינת וייגלר: בסיטואציה כזאת ניתן לנהל כספים של קטין בדרכים אחרים.
<רינת וייגלר: אם אכן יש לקטין רכוש, כגון ירושה שהוא מקבל מאיזשהו מקום או כל כסף אחר, כמו שזה נעשה היום, לקטין ממנים אפוטרופוס על רכוש.
חיים כץ: אם הוא מקבל חד פעמית מאה שקלים, נמנה לו אפוטרופוס?
<רינת וייגלר: מוצאים את הדרך להעביר.
<רינת וייגלר: אני לא חושבת שיש כאן איזשהו קושי בדבר הזה.
<רינת וייגלר: מדובר על כספים שמגיעים לאומנים והוא לא יהיה זכאי לקבל עבור הילד גמלאות מכל סוג או כספים אחרים.
<קריאה: אם לילד הזה מגיעה ניידות מביטוח לאומי, איך הוא יקבל?
<רינת וייגלר: הוא לא מקבל.
קארין אלהרר: משפחת האומנה אמורה לדאוג לכל האינטרסים שלו.
קארין אלהרר: ממילא כל נושא הטיפול בילד על כל הסוגיות הנלוות זה בפיקוח.
<רינת וייגלר: לא הבנתי.
קארין אלהרר: יש גורם מפקח שאמור להיות מיודע לגבי כל הסוגיות.
<רינת וייגלר: החשש הוא לא כאשר מדובר במאה שקלים.
<רינת וייגלר: לא כאן החשש.
<רינת וייגלר: החשש הוא מניסיון שבו לילד יש כספים, הרבה כספים, ואז נוצר מצב של עימות ויכולת לעימות לגבי השימוש שנעשה בכספים האלה.
<רינת וייגלר: כלומר, האם זה נעשה לשימוש הישיר של משפחת האומנה, האם משפחת האומנה קנתה רכב גדול יותר ונהנתה מהרכב הגדול גם בשביל עצמה וגם כמובן כי יש לה ילדי אומנה, לאחר מכן, בשלב שבו הילד מתבגר – וכבר היו דברים מעולם – האלמנט הכספי הזה נכנס לטיעונים בין הילד למשפחה האומנת.
<רינת וייגלר: זה כדי לנקות את העניין ולא כדי להקשות.
<אורית עמיאל: אני ממכון סמט, שירות אומנה.
<אורית עמיאל: אני חושבת שכן היה מקום לתת איזשהו סייג לעניין הזה, שזה יהיה על פי פיקוח.
חיים כץ: אנחנו החלטנו לא.
<נעה בן שבת: 47.
<נעה בן שבת: הסכם עם האומן אומן שקיבל רישיון אומנה ושהוחלט בהתאם להוראות חוק זה כי הוא ישמש כאומן לילד מסוים, יחתום עם המשרד או עם מי מטעמו, לפי העניין, הסכם אומנה לעניין אותו ילד (להלן – הסכם).
<נעה בן שבת: לא יושם ילד באומנה בטרם ייחתם הסכם עם האומן המיועד, למעט באומנת חירום לתקופה שלא תעלה על 14 ימים.
<נעה בן שבת: בהסכם תיקבע אחריות האומן בהתאם לתכנית הטיפול של הילד, ולאמור בהוראות חוק זה.
<נעה בן שבת: הסכם יכלול בין השאר את התחייבויות האומן להשתתף בהכשרות והדרכות במהלך האומנה, להישמע לפיקוח ולשתף פעולה עם מנחה האומנה והגוף המפעיל.
<נעה בן שבת: ההסכם יהיה לתקופת ההשמה, בהתאם לתכנית הטיפול של הילד ויבוטל או יחודש על פי הצורך, ובהתאם לתכנית הטיפול שתיקבע.
<נעה בן שבת: הסכם עם אומנים שהם בני זוג ייחתם עם שני בני הזוג, וחבותם לפי ההסכם תהיה יחד ולחוד.
<נעה בן שבת: 48.
<נעה בן שבת: מידע וסודיות לאומן ולבני משפחתו אומן יקבל ממנחה האומנה, בטרם השמת ילד אצלו באומנה, מידע כלהלן: מידע הנדרש לשם קיום אחריותו וחובתו לטפל בילד ולשמור על טובתו.
<נעה בן שבת: מידע על אודות המשפחה הביולוגית של הילד, אשר נדרש לשם שמירת שלומם וביטחונם של האומן ובני משפחתו.
<נעה בן שבת: מידע בדבר חובותיו, זכויותיו ואחריותו.
<נעה בן שבת: אומן זכאי לקבל במהלך תקופת השמת הילד באומנה אצלו את כל המידע החינוכי, הסוציאלי והרפואי, לרבות הפסיכולוגי והפסיכיאטרי, על הילד – גם המידע החינוכי - וכן כל מידע אחר הנדרש לשם קיום אחריותו וחובתו לטפל בילד ולשמור על טובתו, לרבות מידע בכתב.
<נעה בן שבת: מידע על הילד או על בני משפחתו שהגיע לאומן או לבני משפחתו, חובה עליהם לשומרו בסוד ואינם רשאים לגלותו, אלא אם הדבר דרוש לשם מילי אחריותם וחובותיהם כלפי הילד.
חיים כץ: אנחנו מצביעים על אישור סעיפים 42 עד 48, כולל.
חיים כץ: הצטמצמנו ועכשיו אנחנו חמישה חברי כנסת שהצביעו ואישרו את הסעיפים.
חיים כץ: אנחנו נמשיך בהקדם.
שולי מועלם-רפאלי: ערב טוב.
שולי מועלם-רפאלי: יום שני, ט"ז בכסלו, ה-8 בדצמבר 2014 ואני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
שולי מועלם-רפאלי: על סדר היום תקנות הביטוח הלאומי (סוגי הכשרה מקצועית שבהם ישולמו דמי אבטלה בשיעור מלא) (הוראת שעה), התשע"ה-2014.
שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת משר התיירות להציג את התקנות.
עוזי לנדאו: תודה על הדיון המהיר.
עוזי לנדאו: אנחנו עוסקים כאן
עוזי לנדאו: בתקנות שנגזרות מהחלטת הממשלה לתמיכה בתעשיית התיירות לאחר מבצע צוק איתן.
עוזי לנדאו: סך כל התמיכה מתוך זיהוי הבעיה הקשה הוא בסכום של קרוב ל-500 מיליון שקלים.
עוזי לנדאו: חלק מזה עוסק בכל מה שקשור באפשרות לשמור, שהתעשייה תשמור על העובדים שהיות ואין תיירים, היא נאלצת לוותר בטווח הקצר על עובדים בהם הושקע בעבר.
עוזי לנדאו: הם יודעים את מלאכתם והתעשייה איננה רוצה לאבד אותם.
עוזי לנדאו: המתכונת שמצאנו היא שכאשר הם יוצאים עכשיו לחופשה ללא תשלום, היה והם משתלבים בקורסים שמשרד הכלכלה פותח בפניהם כדי שהם ישמרו על רמתם וגם ישתפרו מבחינה מקצועית, הם יקבלו לא שבעים אחוזים מדמי האבטלה, מה שבדרך כלל מקבל כל מובטל, אלא הם יקבלו את מלוא מאת האחוזים של דמי האבטלה.
עוזי לנדאו: זה מה שמופיע בתקנה הזאת.
עוזי לנדאו: יש כאן לא רק אנשים שעובדים בבתי מלון אלא מי שעובדים בענף התיירות בכלל כמו מי שעוסקים בנהיגה, מורי דרך, ארגון תיירות נכנסת, ייעוץ שירות ונסיעות.
עוזי לנדאו: זה רחב, זה פורץ דרך מבחינה זאת וזה חשוב.
עוזי לנדאו: כאשר נכנסנו לתוך הסיפור הזה, זה על דעת כל המשרדים הנוגעים בדבר.
עוזי לנדאו: אני אינני מוצא מישהו שמתנגד לזה.
עוזי לנדאו: על כן אני אבקש להביא את זה עוד הערב ואני רוצה להודות גם ליושב ראש הוועדה, חבר הכנסת חיים כץ, ולך גברתי שהואלת תוך כדי דיוני המליאה לבוא ולהושיט כתב בתחום הזה.
עוזי לנדאו: אני מודה גם לחבר הכנסת שמעון אוחיון שנמצא כאן במקום אורלי לוי אבקסיס, ולמנהלת הוועדה, וילמה.
שולי מועלם-רפאלי: גברתי היועצת המשפטית, את רוצה להוסיף משהו או שנעבור להקראה?
רועי קרת: אני מהמוסד לביטוח לאומי.
רועי קרת: אני חייב להגיד, אדוני שר התיירות, שאנחנו התנגדנו לתיקון הזה מהרגע הראשון.
רועי קרת: אני עמדתי בקשר עם עורך דין אלי ליפשיץ.
רועי קרת: התנגדנו ואנחנו עדיין מתנגדים.
רועי קרת: אנחנו לא משרד ממשלתי, אין לנו סטנדינג בעניין הזה אבל אם הוועדה מעוניינת לשמוע, אני אסביר למה אנחנו התנגדנו ולמה אנחנו עדיין מתנגדים.
רועי קרת: אין כאן תמיכה מקיר לקיר.
רועי קרת: אדוני השר בעצמו אמר שזה לא משמש את המטרה שאנחנו מכירים לדמי אבטלה שאותם בסוף אנחנו משלמים.
רועי קרת: זה נועד להתייחס לבעיה שאנחנו לא מכחישים אותה אבל הפתרון לא מתאים.
רועי קרת: אלה אנשים שנפלטים מתחום התיירות.
רועי קרת: הם מכירים את העבודה, זה סוג של הכשר, מ שפעם קראו פנים מפעלית.
רועי קרת: זאת אומרת, נראה, לפי מה שכבוד השר הסביר עכשיו, שלא מדובר באנשים שנפלטו מהעבודה.
רועי קרת: הם מכירים אותה ובמה יכשירו אותם?
רועי קרת: הם מכירים את העבודה והם באו מהתחום התיירות.
רועי קרת: בעבר נתקלנו בתופעה הזאת של מה שנקרא הכשרה פנים מפעלית.
רועי קרת: האנשים המשיכו לעבוד באותו מקום ממנו הם לכאורה נפלטו, אלא שלא היה היקף עבודה מספיק כדי לפרנס אותם ולכן הפנו לביטוח לאומי כדי כאילו לשלם דמי אבטלה.
רועי קרת: לא מדובר באמת בדמי אבטלה משום שלא מדובר באמת במובטלים.
רועי קרת: הם לא באמת מחפשים עבודה במשהו אחר אלא הם מחכים עד יעבור זעם.
רועי קרת: הפלטפורמה של תשלום דמי אבטלה לעניין הזה, היא לא פלטפורמה מתאימה.
רועי קרת: היה נכון לפתור את זה במקום אחר.
רועי קרת: זאת הסיבה שהתנגדנו לזה מלכתחילה.
רועי קרת: הייתה גם בעיה של החלה רטרואקטיבית שאני מבין שבינתיים ירדה מהפרק.
רועי קרת: אולי כדאי להסביר על מי התיקון הזה יחול משום שאין כאן הוראת תחולה.
רועי קרת: במקור שאני ראיתי הייתה הוראת תחילה ותחולה שנמחקה כולה.
שמעון אוחיון: בפועל היית משלם דמי אבטלה.
רועי קרת: נכון, אבל אני משלם שבעים אחוזים לכל מי שנמצא בהכשרה מקצועית.
שמעון אוחיון: האנשים האלה רוצים לשמור על רצף.
רועי קרת: לשמור על רצף אבל לא על הכשרה.
שמעון אוחיון: זה עניין של מינוח.
רועי קרת: הכשרה, כאשר עושים את זה באמת, שולחים מישהו לעבור הכשרה כדי לעשות משהו כי הוא לא יודע לעשות.
רועי קרת: אדוני בעצמו מדבר לא על הכשרה אלא על רצון לשמירת רצף.
רועי קרת: רצון לשמירת רצף הוא דבר חשוב אבל לא במסגרת הזאת.
רועי קרת: זאת לא המסגרת המתאימה.
עוזי לנדאו: אם רוצים דוגמה מובהקת למשפט שאומר בין הרועה לבין הזאב נפגע השה, יש לנו את הדבר הזה.
עוזי לנדאו: מי שיישאר דבק לצוק הפורמלי של מה שכתוב בסעיף ה-53 וחצי, יעלה את הטיעונים שלך, בכל הכבוד.
עוזי לנדאו: אנחנו צריכים לראות איך שומרים את התעשייה כרגע.
עוזי לנדאו: היו טיעונים והטיעונים הם טיעונים של הביטוח הלאומי, ישבו שרים וקיבלו החלטה וממליצים על הדברים האלה.
עוזי לנדאו: כשאני צריך לשים לב לביטוח הלאומי, אם בדיוק הולכים בדרך הזאת, אז היה צריך לפצות אותם בדרך אחרת.
עוזי לנדאו: כשאנחנו רואים מה לוח הזמנים שבפנינו, אני אומר שזאת הוראת שעה, זה עד יולי הבא ולא עד אחרית הימים.
עוזי לנדאו: פשוט צריך לרוץ עם זה ולאשר.
נעה בן שבת: אם אנחנו מסתכלים על רשימת המקצועות שקיימים היום בתקנות, אנחנו רואים שבאמת מדובר כאן במקצועות שיש בהם חסר, עובדי ריתוך, מבלטנות, מיכון חקלאי, עובדי יצור באלקטרוניקה.
נעה בן שבת: אני חושבת שהמקצועות האלה והנסיבות הן באמת נסיבות שונות והן יכולות לבוא ולהעלות את הטענה מדוע מקצועות אחרים לא נכנסו כאן.
נעה בן שבת: אני חושבת שבכפוף להסתייגות הזאת, חשוב להעלות אותה וחשוב לומר שיכולה לבוא טענה לכך שגם קורסי הכשרה אחרים היו צריכים לזכות באותה תוספת.
שולי מועלם-רפאלי: מה לגבי האמירה על התחילה והתחולה?
נעה בן שבת: אני מבינה שהכוונה היא להגיד שהתחילה היא מיום פרסום התקנות וזה יחול על כל מי שיתחיל בהכשרה מקצועית מיום התחילה ואילך.
נעה בן שבת: אני מבינה שלמעשה ההכשרות המקצועיות מאורגנות על ידי משרד הכלכלה יחד עם משרד התיירות וזה הולך לשני הכיוונים.
נעה בן שבת: מצד אחד זה אומר שמשקיעים כאן כספים בהכשרה מקצועי, אבל עולה כאן באמת הטענה שזאת לא הכשרה מקצועית במובנה המובהק.
עוזי לנדאו: אני לא בטוח שזה מדויק כי גם מי שנמצא בתוך התחום, צריך מדי פעם לעבור ריענון או שהוא רוצה לעבור לתחום שהוא ליד זה ולהרחיב את המניפה של התחומים בהם בתוך המלונאות הוא מתעסק.
עוזי לנדאו: מורי דרך עוברים אחת לשנתיים הכשרות וחידושים כדי לדעת מה קורה במשק.
עוזי לנדאו: זה לא שפעם אתה מופקד על תחום מסוים ואתה לא צריך לקבל שום הכשרה ושום ריענון.
עוזי לנדאו: צריך כאן לראות איזה סיוע נותנים לענף הזה עכשיו.
רינה פרנקל: אני מבינה שמדובר על ענף המלונאות.
עוזי לנדאו: על ענף התעשייה.
עוזי לנדאו: תעשיית התיירות.
עוזי לנדאו: לא רק מלונאות.
רינה פרנקל: על איזה מקצועות מדובר?
שולי מועלם-רפאלי: יש רשימה.
נעה בן שבת: האם הקורסים האלה פתוחים רק למפוטרי הענף?
עוזי לנדאו: האמת היא שזה לא חשוב.
עוזי לנדאו: גם אם זה פתוח לכל אחד.
עוזי לנדאו: המפוטרים לוקחים בזה חלק ומבחינתנו זה בסדר.
שולי מועלם-רפאלי: גברתי היועצת המשפטית, תתחילי לקרוא בבקשה.
עוזי לנדאו: לא אמרו לי שום דבר אחר ולכן אנחנו נתחיל לנהל קרב אם זה הולך רטרואקטיבית.
נעה בן שבת: תקנות הביטוח הלאומי (סוגי הכשרה מקצועית שבהם ישולמו דמי אבטלה בשיעור מלא) (הוראת שעה), התשע"ה-2014 בתוקף סמכותי לפי סעיף 173(א)(1א) לחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995 (להלן – החוק), בהסכמת שר הרווחה והשירותים החברתיים ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: תיקון תקנה 1 בתקופה שעד יום כ"ה בתמוז התשע"ו (31 ביולי 2015), יראו כאילו בתקנה 1 לתקנות הביטוח הלאומי (סוגי הכשרה מקצועית שבהם ישולמו דמי אבטלה בשיעור מלא), התשס"ט-2009, אחרי פסקה (11) יבוא: (12) ייעוץ תיירות ונסיעות.
נעה בן שבת: (13) ארגון תיירות נכנסת.
נעה בן שבת: (14) הוראת דרך.
נעה בן שבת: (15) נהיגת תיירות.
נעה בן שבת: (16) מלונאות ובכלל זה קולינר5יה למלונאות: טבחות, קונדיטוריה ואפיה, מלצרות ומוזגות, ניהול משק, פקידות קבלה, ניהול דרג הביניים, אחזקה ועדכון טכנולוגי.
רינה פרנקל: מה משך הקורסים כמו יועץ תיירות ונסיעות?
רינה פרנקל: ארגון תיירות ונסיעות?
רינה פרנקל: כמה המדינה צריכה לממן?
עוזי לנדאו: משרד הכלכלה מממן את הדברים האלה במסגרת קורסים שהוא עושה.
רינה פרנקל: אבל בדרך כלל יש זמן מוגבל למימון הקורסים.
עוזי לנדאו: אני לא יודע לתת על זה תשובה מספיק טובה.
נעה בן שבת: למעשה המימון הוא של הביטוח הלאומי כי הוא משלם את הפרש דמי האבטלה בין שבעים אחוזים למאה אחוזים.
עוזי לנדאו: את הקורסים מנהל משרד הכלכלה.
רינה פרנקל: תלוי לכמה ימי אבטלה בן אדם זכאי.
רינה פרנקל: בהמשך אם מגיעה לו אבטחת הכנסה, הוא גם מקבל, ואם לא מגיעה לו, הוא מפסיק לקבל מימון.
רינה פרנקל: השאלה היא אם כאן משרד הכלכלה מוכן לממן עד הסוף, עד תום הקורס, או לא מוכן לממן עד תום הקורס.
עוזי לנדאו: אני לא יודע להשיב כרגע.
עוזי לנדאו: אני רק יודע שהדבר הזה נעשה בהסכמת שר הרווחה מאיר כהן.
רינה פרנקל: כי ביטוח לאומי משלם.
רינה פרנקל: היו תקופות ששילמו במקצועות מסוימים רק למי שמגיע דמי אבטלה עד תום האבטלה ופעם שילמו עד תום הקורס.
שולי מועלם-רפאלי: לדעתי זאת הכוונה כאן.
רינה פרנקל: לדעתי צריכה להיות כוונה לשלם עד תום הקורס כי אחרת לא עשינו הרבה.
רועי קרת: לשם כך צריך לתקן את חוק הביטוח הלאומי.
שולי מועלם-רפאלי: זה קצת יותר מורכב מהתקנות האלה שאנחנו מעבירים עכשיו.
שולי מועלם-רפאלי: מה שאומרת חברת הכנסת פרנקל דורש שינוי בחוק הביטוח הלאומי וזה לא בתקנות האלה.
שמעון אוחיון: אנחנו מדברים על הוראת שעה.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאת התקנות האלה נעביר כמו שהן.
נעה בן שבת: למרות ההסתייגות.
נעה בן שבת: אני חושבת שההסתייגות כאן היא נכונה, שבעצם זאת דרך למימון עובדים בתקופה הזאת למרות שזאת לא המטרה - - -
שולי מועלם-רפאלי: המקורית של דמי אבטלה.
שולי מועלם-רפאלי: הסביר את זה השר.
נעה בן שבת: זה עלול להעלות טענות לעניין הפגיעה בשוויון כלפי מקצועות אחרים שלא הוכנסו כאן.
נעה בן שבת: סעיף שנידרש לו כאן זה סעיף של תחילה ותחולה.
נעה בן שבת: תחילתן של תקנות אלה ביום פרסומן והן יחולו על מי שהחל בהכשרה מקצועית מיום התחילה ואילך.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מצביעים.
שולי מועלם-רפאלי: מי בעד אישור תקנות הביטוח הלאומי (סוגי הכשרה מקצועית שבהם ישולמו דמי אבטלה בשיעור מלא) (הוראת שעה), התשע"ה-2014?
שולי מועלם-רפאלי: שלושת חברי הכנסת הנוכחים הצביעו ואישרו את התקנות.
חיים כץ: היום י"ז בחשוון התשע"ה, ה-10 לנובמבר 2014, ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
חיים כץ: והנושא: הצעת חוק זכויות החולה של חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.
חיים כץ: ומי יש לנו פה עוד?
חיים כץ: חבר הכנסת יעקב מרגי וזהו.
חיים כץ: יש עוד שהצטרפו לרשימה אבל הם לא באו לדיון.
חיים כץ: לא כל כך חשוב להם, אבל הם הצטרפו לרשימה בשביל להיות בסטטיסטיקה.
חיים כץ: חברתי, חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, בבקשה.
פנינה תמנו: בוקר טוב, אדוני היושב ראש ומנהלת הוועדה.
פנינה תמנו: תודה רבה על הדיון.
פנינה תמנו: אנחנו נמצאים – היום זה יום החולה או מחר?
פנינה תמנו: מחר.
שולי מועלם-רפאלי: יום זכויות החולה.
פנינה תמנו: אני חושבת שבאופן סמלי זה מאוד-מאוד חשוב תמיד לזכור שבזמן שהרופאים עושים עבודה נאמנה יש מהצד השני את המטופל.
פנינה תמנו: צריך תמיד לחשוב איך אנחנו דואגים לכך שהמטופל מקבל את הטיפול בצורה שאנחנו יכולים ליצור סביבה הרבה יותר נוחה, רגועה.
פנינה תמנו: אני חושבת שהחוק הזה שמונח בפנינו הוא בסופו של דבר, אני כיוונתי אותו דווקא לאוכלוסיות חלשות: אם זה אנשים מבוגרים ואם זה עולים חדשים.
פנינה תמנו: זה יכול להיות אנשים עם בעלי מוגבלות או חירשים.
פנינה תמנו: כך או כך, מי שמרגיש צורך באמת בליווי, גם הרבה פעמים אנשים שהם פגועי נפש; אני חושבת שזה נותן פתרון להרבה מאוד אוכלוסיות שזקוקות למלווה שיגיע איתם.
פנינה תמנו: אז בסופו של דבר, אני חושבת שזו הצעת חוק מאוד מידתית, נכונה, שעוזרת גם לרופאים ולסביבה המטפלת.