GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: רינה פרנקל, חברת הכנסת היוצאת מהוועדה, בבקשה.
23636: אני רוצה להודות לחיים היקר על שיתוף הפעולה.
23636: היה לי כבוד להיות חברה בוועדה הזאת.
23636: למדתי פה הרבה.
23636: אני יודעת שחיים קידם את הוועדה בכל הנושאים שהיו עולים בוועדה בצורה יוצאת מן הכלל, והיה עם אוזן קשבת תמיד לכל מי שהיה אמור פה לדבר או להביע דעה, למרות שהדעות לא תמיד היו תואמות לקונספט המקובל.
23636: תמיד הוא היה עם אוזן קשבת, תמיד היה ענייני וקידם דברים חשובים לאזרח הפשוט.
23636: אני בטוחה שבתפקיד החדש תוכל לעשות המון, כי יש לך הידע והניסיון הנדרש, וכל מה שצריך לשר הרווחה.
23636: אני מאחלת לך המון-המון הצלחה.
23636: גם למאיר כהן, השר היוצא.
23636: אני גם מודה לו על שיתוף הפעולה, ומאחלת הצלחה בעבודת הכנסת.
23636: לאלי, אני מקווה ובטוחה - אנחנו מכירים את העבודה הקודמת שלך במשרד הרווחה.
23636: אתה מכיר היטב את הבעיות של האזרחים.
23636: אני מקווה גם שהוועדה הזאת תהיה באותה מידה חשובה כמו שהיתה בזמנים של חיים כץ, ותוכל להוביל נושאים חשובים לאזרחים במדינת ישראל.
23636: תודה.
אלי אלאלוף: רק תיקון קטן: לא הייתי מעולם עובד משרד הרווחה – שלא יהיו טעויות.
אלי אלאלוף: מותר לי באמצע לומר לך משהו?
חיים כץ: קרע אותי...
אלי אלאלוף: חס ושלום.
אלי אלאלוף: אין לי במה, יש לי רק ההפך.
אלי אלאלוף: אם אני פה בוועדה הזאת, אם בכלל בכנסת, זה בגלל מאיר כהן.
אלי אלאלוף: הוא שהטיל עליי את המשימה האדירה הזאת, שעד עכשיו אני רועד מהאחריות שנפלה עליי, להתמודד עם הנושא הזה.
אלי אלאלוף: קינאתי בך.
אלי אלאלוף: חיים, אני רציתי להיות פה בוועדה, אבל אמרתי: איך אני יכול להיות חבר בוועדה בלי להיות חבר כנסת?
אלי אלאלוף: לא ידעתי לפני ששה חודשים שאהיה חבר כנסת.
אלי אלאלוף: אם מישהו היה אומר לי, הייתי שולח אותו לפסיכיאטר...
אלי אלאלוף: פיזית אני גדול יותר, אבל אני מרגיש שאני נכנס פה לנעליים גדולות.
אלי אלאלוף: אתגר בלתי-רגיל.
אלי אלאלוף: נשתדל לעמוד בו.
חיים כץ: אני ויתרתי על תפקיד שר שהוצע לי, וביקשתי את הוועדה.
חיים כץ: ביקשתי גם שיעבירו את התקנות של חוק הפנסיה.
חיים כץ: לצערי, פקששנו חצי מהדרך.
אלי אלאלוף: בזכותך זה נשאר.
חיים כץ: רק בוותיקות.
חיים כץ: בזכות – אני לא רוצה להגיד מי, שלא רצו לרוץ לכל החקיקה הקודמת ולשנות ולעבוד עבודה קשה.
חיים כץ: כל הפנסיה היתה פה, גם החדשה.
אלי אלאלוף: סיפר לי שר האוצר היום על הנושא של הפנסיה – יישאר פה באחריות הוועדה.
חיים כץ: שר האוצר לא יכול לקחת, ולשנות חקיקה.
חיים כץ: כל הקרנות הדשות וכל הביטוחים נמצאים בוועדת כספים, לצערי.
אלי אלאלוף: זה מחייב אותי ללמידת יתר, ואעשה את זה, אבל הבטחת שר האוצר לנושא הפנסיה - שנשאר פה.
אלי אלאלוף: נתמודד.
אלי אלאלוף: איציק שמולי, בבקשה.
איציק שמולי: אני תולה בך ובוועדה הזאת הרבה תקווה, גם לאור הרקורד העשיר שלך וגם בגלל הכוונות הטובות שלך – ידענו לא מעט שיחות וחלומות על דברים שאפשר לעשות בוועדה.
איציק שמולי: אני גם מסתכל על ההרכב של הוועדה, וזה יהיה מקום טוב מאוד להיות בו.
איציק שמולי: מילה טובה מגיעה גם לשר הרווחה היוצא, בעיקר על הגישה שלך כלפי הכנסת – תמיד אוזן קשבת, לב פתוח ונפש חפצה.
איציק שמולי: אני מודה לך מאוד על כל פעילותך.
איציק שמולי: וכמובן, השר הנכנס חיים, אמנם נדמה שנאמר כבר הכול, אבל אני חייב לומר לך, כפי שאילן אמר, שבמציאות שבה ממילא חוסר השוויון והעוני והעוולות זה כמעט דבר מובנה במציאות החיים היום-יומית במדינת ישראל, אני הרגשתי תמיד שהוועדה הזאת בראשותך היתה חומה בצורה, אולי מעוז אחרון שדרכו אפשר לעשות כל מיני קרבות מאוד חשובים, שהם לא פחות מדמותה וצלמה של המדינה בשנים הקרובות.
איציק שמולי: יותר מכול, אני ראיתי בך כחבר כנסת חדש בכנסת הקודמת סוג של מודל.
איציק שמולי: זו לא היתה הוועדה הקבועה שלי, אבל בהרבה מאוד מובנים זו הוועדה שהרגשתי בה בבית, כי לך יש יכולת מופלאה להפריד את העיקר מהטפל, להסתכל לעניין בלבן של העיניים, ולדהור בכל הכוח.
איציק שמולי: ואם יש משהו שאנחנו חברי הכנסת צריכים בבית הזה ללמוד לעשות יותר טוב, זה בדיוק את הדבר הזה.
איציק שמולי: זה מה שדעתי, מבדיל אותך לטובה מכל האחרים.
איציק שמולי: גם כלפיך יש לי הרבה ציפיות ותקוות.
איציק שמולי: הלב שלך ודאי במקום הנכון, הוא נשאר במקום הנכון.
חיים כץ: עברתי מעקפים עכשיו.
איציק שמולי: אני מאמין שתוכל גם להם, אבל כפי שהוועדה הזאת היתה כמעט תמיד נטולת שיקולי קואליציה ואופוזיציה, זה לא הולך להשתנות.
איציק שמולי: אדוני, דבר שהתחלת בו, והיינו במידה מסוימת שותפים למאבק הזה, והוא נותר בעינו, ככל שידוע לי - המאבק על הביטוח הסיעודי הקולקטיבי.
איציק שמולי: יש הרבה מאוד דברים רעים שקרו במדינת ישראל.
איציק שמולי: זו אחת האונאות הכי גדולות שהיו פה.
איציק שמולי: זה מעין רוצח שמסתובב פה בחברה הישראלית.
איציק שמולי: הוא פגע כבר בחלק, הוא יפגע בחלק.
איציק שמולי: למעלה ממיליון ישראלים הולכו שולל.
איציק שמולי: אני יודע שזה לא רק במגרש שלך עכשיו; זה בעוד הרבה מאוד מגרשים בממשלה, אבל את אותה נחישות ועוצמה שהפגנת כאן, ואכפתיות שהפגנת כאן גם בנושא הזה, אנחנו ודאי נצטרף גם ממקומך החדש, כשהמאבק הזה יתחדש.
אלי אלאלוף: הרב ישראל אייכלר, בבקשה.
ישראל אייכלר: תודה לך, היושב-ראש אלאלוף.
ישראל אייכלר: בפני שאני פותח בדברים, אני חייב להגיד הכרת טוב למשמר היוצא.
ישראל אייכלר: השר מאיר כהן יחד עם השר הנכנס חיים כץ עשו מעשה גדול של חוק היתומים.
ישראל אייכלר: היה קיפוח נוראי של יתומים מול יתומים אחרים.
ישראל אייכלר: זכה השר מאיר כהן יחד עם חיים כץ, להעביר משהו ששנים רבות לא הצליחו להעביר.
ישראל אייכלר: בתור הכרת הטוב אני אומר: יישר כוח למאיר כהן ולחיים כץ, שני הכהנים האלה.
ישראל אייכלר: ה' יברכם על הדבר הזה.
ישראל אייכלר: אי פעם כתבתי ספרים, ואמרתי שאני לא מקנא לא באנשים עשירים ולא באנשים חזקים; אני מקנא רק באנשים שיוצאים מבית הדפוס, ומריחים את הדבק של הכריכה של הספר שהם כתבו.
ישראל אייכלר: זו היתה קנאה שתמיד היתה לי.
ישראל אייכלר: קנאת סופרים תרבה חוכמה.
ישראל אייכלר: כשחיים כץ יוצא מהכנסת עם 180 חוקים- - -
חיים כץ: של הוועדה; לא פרטיים שלי.
ישראל אייכלר: כשחיים כץ עשה 180 חוקים – בדרך כל כשבולדוזר נוסע, הוא דורס ומרסק ורומס והורס.
ישראל אייכלר: לצאת עם 180 חוקים, עם כל העוצמה שלו, ולהישאר ידיד של כל העולם כולו, זה מומחיות של טרקטוריסט שלא ראיתי.
ישראל אייכלר: אני מקווה, בעזרת ה', שגם במשרד הרווחה, שהוא משרד לא פשוט, שכל הכאבים של המדינה, של האזרחים מתנקזים בביטוח הלאומי ובמשרד הרווחה, שה' יעזור לך, ותצליח מצד אחד, להיות בולדוזר, אבל את השרשראות – תיזהר לא לרסק את הדברים הקיימים אלא לתקן את מה שצריך.
ישראל אייכלר: לכן אני רואה חוט משולש ביושב-ראש החדש, אלי אלאלוף, שהקב"ה זימן – אם היתה מהפכה בבחירות האלה בתחום הזה החברתי, שכולם מציינים אותו, זה יהיה בחיבור בין אלאלוף לבין חיים כץ.
ישראל אייכלר: זה יכול להיות טוב לכל האזרחים.
ישראל אייכלר: אם אתה משמח את שלי, אני משמח את שלך, אומר הקב"ה.
ישראל אייכלר: יש מצוות בין אדם למקום.
ישראל אייכלר: אתה נכנס לסוכה – לא עשית טובה לקב"ה; זה טובה בשבילך, שעשית מצווה, התקרבת לה'.
ישראל אייכלר: אבל כשנתת צדקה לעני, האכלת ילד רעב, סעדת אלמנה וקשישה, ונתת ביגוד ליתום – עשית כביכול טובה לקב"ה.
ישראל אייכלר: לכן כשאדם עושה מצווה בין אדם למקום, זה חייב להיות לשם שמים.
ישראל אייכלר: אם יש לו אינטרס, זה לא שווה כלום.
ישראל אייכלר: כשעושה צדקה, אפילו כשעושה את זה לשם כבוד או לשם הלב שלו, הקב"ה אומר: כאילו עשית את זה לשם שמיים, למה – כי אם אתה משמח את שלי, שזה הלוי - העני, הגר, היתום והאלמנה, אני משמח את שלך – אתה ובנך ובתך ועבדך ואמתך.
ישראל אייכלר: לכן אני מברך את הכהנים, את הכהן ואת כולנו, שהקב"ה ישמח אותנו.
ישראל אייכלר: אם אנחנו כוועדה נצליח בעז"ה לשמח את האנשים שזקוקים לנו, ואתה כשר תצליח לעשות את זה, הקב"ה יברך את כולנו בברכת השלום.
אלי אלאלוף: בבקשה, חבר הכנסת אברהם נגוסה.
אברהם נגוסה: כבוד היושב-ראש, אדוני השר.
אברהם נגוסה: אני מברך אותך.
אברהם נגוסה: אתה האדם הנכון במשרד הנכון.
אברהם נגוסה: כמי שמכיר אותך הרבה שנים בעשייה החברתית שלך, לראות אדם שנמצא במשרד הרווחה - אנחנו מאוד שמחים.
אברהם נגוסה: אני רואה את ההרכב, שחבר כנסת הכי חברתי עומד בראש ועדת הרווחה, והשר הכי חברתי במשרד הרווחה.
אברהם נגוסה: אנחנו מצפים ומאמינים שתעשה צדק לנזקקים בצמצום פערים חברתיים בחברתנו.
אברהם נגוסה: מי שרוצה ללמוד לבנות דברים חדשים, צריך ללמוד מהשר חיים כץ.
אברהם נגוסה: אני מכיר התעשייה האווירית, כמה עולים השתלבו בתעשייה האווירית.
אברהם נגוסה: יש אנשים שעושים ולא מדברים, ואחד האנשים הוא השר חיים כץ.
אברהם נגוסה: לכן תצליח, ואנחנו אתך.
אלי אלאלוף: בבקשה, חברת הכנסת מיכל בירן.
מיכל בירן: ברכות ליושב-ראש הוועדה הכנס.
מיכל בירן: אתה נכנס לנעליים גדולות, צריך לומר את האמת.
מיכל בירן: חיים שבר את כל השיאים, אני חושבת, כמעט ללא תקדים בוועדה הזאת.
מיכל בירן: הרבה דיברו על מה שקרה כאן בזכות חיים; אני רוצה לדבר על מה שלא קרה גם בזכות חיים, וגם לקוות, אלי, שתצליח לעשות את מה שחיים עשה, כי הדברים החשובים לא קרו כאן אלא קרו מאחורי הקלעים – ביכולת של חיים לכופף את ידו של מי שצריך היה לכופף.
מיכל בירן: יש, לדעתי, כמה וכמה פקידים באוצר, שמחכים לשנייה שחיים זז מפה.
מיכל בירן: אני חושבת שהם לא קיוו לקבל אותך בכובע הזה, אבל יש אנשים שמחכים שנים שחיים יזוז מפה כדי שהם יוכלו לקדם רפורמות איומות כמו תוכנית ויסקונסין, שמביאים לנו שוב ושוב בשמות אחרים, וחיים עמד כחומה בצורה.
מיכל בירן: אני חושבת שלך יש הפוטנציאל להיכנס לנעליים האלה.
מיכל בירן: אני מקווה שתבין כמה שיותר מהר – זאת פוליטיקה, שלא מספיק להיות רק צודק; צריך להיות גם חזק.
מיכל בירן: חיים הצליח להיות שני הדברים האלה.
מיכל בירן: אני בטוחה שתצליח להיכנס לנעליים האלה.
מיכל בירן: מי שהיה פה, יודע שזאת הוועדה שהכי כיף להיות בה.
מיכל בירן: חברי הכנסת החברתיים ביותר מכל המפלגות מתנסים כאן.
מיכל בירן: זאת הוועדה כמעט היחידה שמצליחה לעצור מכבשים של הממשלה, כשהם פועלים בכיוונים לא נכונים.
מיכל בירן: אני בטוחה שיחד נמשיך לעשות את זה.
מיכל בירן: חיים, הצלחה לך בדרכך.
מיכל בירן: אני ממש שמחה שתהיה שר, אבל מאוד-מאוד תחסר כאן בכנסת.
אלי אלאלוף: בבקשה, חבר הכנסת זחאלקה.
ג'מאל זחאלקה: האמת היא שהשר שדלתו היתה פתוחה הכי הרבה בפנינו בקדנציה הקודמת היה השר מאיר כהן.
ג'מאל זחאלקה: כל דבר שביקשנו, הוא נענה, כל פגישה, הביע תמיד נכונות לבוא, לבקר.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שכל השרים צריכים לעבוד כך.
ג'מאל זחאלקה: הוא עשה את הדבר הנכון.
ג'מאל זחאלקה: הוא גם למד מאתנו, למד נושאים, גם שכנע אותנו בדברים שלא הבנו.
ג'מאל זחאלקה: זה ששרים נפגשים עם חברי כנסת – אני אומר את זה כדי שגם השר החדש ישמע- - -
חיים כץ: אני לא שומע; מקשיב.
חיים כץ: יש הבדל גדול.
ג'מאל זחאלקה: הנושאים של העבודה, הרווחה והבריאות הם נושאים מאוד-מאוד חשובים.
ג'מאל זחאלקה: אני רואה בכך שיש חוכמה בהצמדת העבודה לרווחה, כי אנחנו רוצים חברה עובדת עד כמה שאפשר, רוצים ליצור מקומות עבודה ולא לשלם לאנשים דמי אבטלה.
ג'מאל זחאלקה: זו משימה צודקת יותר.
ג'מאל זחאלקה: יש אנשים שחושבים שלחלק או לתת תקציבי העברה, זה יותר צודק.
ג'מאל זחאלקה: למצוא מקום עבודה, אבל באותו זמן לא לפגוע באנשים קשי יום.
ג'מאל זחאלקה: לא לזרוק אנשים.
ג'מאל זחאלקה: מצד אחד, אין להם עבודה, ומצד שני, מקצצים להם בתקציבים החברתיים.
ג'מאל זחאלקה: גם נושא הבריאות מאוד חשוב ללבי.
ג'מאל זחאלקה: במקצועי אני רוקח, יש לי PHD ברוקחות, ואני מכיר חלק גדול מהנושאים האלה.
אלי אלאלוף: יש דיונים השבוע.
ג'מאל זחאלקה: התחלתי את דרכי בכנסת בוועדת העבודה והרווחה.
ג'מאל זחאלקה: כשהיו דיונים על חלוקת הוועדות, החבר'ה שלי העדיפו ועדות אחרות.
ג'מאל זחאלקה: זו ועדה שכביכול, אף אחד לא רצה אותה.
חיים כץ: עפו לא.
חיים כץ: עפו נלחם, ואנחנו עשינו לו עוול.
חיים כץ: אני ביקשתי שיתנו לו מקום של מישהו אחר, שלא בא לפה, ועפו אגבאריה ישב פה ותרם פה ועזר פה, וחבל על הזמן, כמה הוא נלחם.
ג'מאל זחאלקה: אמרתי: תנו לי את הוועדה הזאת, כי אני יודע מה יש כאן.
ג'מאל זחאלקה: הוועדה הזאת מטפלת בפלח מסוים של האוכלוסייה - אנשים שמצבם הכי קשה.
ג'מאל זחאלקה: חולים – בענייני בריאות, עניים בענייני רווחה, נכים, ואנשים שאין להם עבודה מסודרת או תנאי העבודה של העובדים.
ג'מאל זחאלקה: זה להסתכל על העולם מלמטה, ולעשות את הציווי המוסרי ביותר בעיניי של הפוליטיקה, וזה למנוע סבל ואומללות מאנשים, ולאפשר להם חיים מאושרים, ולהקל עליהם, אם הם במצב קשה.
ג'מאל זחאלקה: זה הציווי של הפוליטיקה, וזו הוועדה שאפשר לעשות את העבודה; אגב, אפשר לעשות את זה בכל מקום, גם בחינוך - אני לא מקל ראש בכל דבר, אבל בעבודה ישירה.
ג'מאל זחאלקה: מי שיש לו הציווי הזה בפוליטיקה, ולא כל מיני סיסמאות פשיסטיות של מדינה ולאום ולעזוב את האדם הגדול והסיסמאות האובר-פטריוטיזם שאני שומע פה ושם - מי שמחפש צדק, ימצא אותו כאן, צריך למצוא אותו כאן, ומי שרוצה לעשות צדק, צריך להיות פה.
ג'מאל זחאלקה: זו ועדה – אני מקווה, לפי הרושם גם של השר וגם של יושב-ראש הוועדה, צפויים לוועדה הזאת ימים טובים, מה גם שמדיניות הממשלה היא כל כך רעה, שתהיה לוועדה עבודה רבה כדי לטפל בבעיות שהממשלה יוצרת.
אלי אלאלוף: ניתן לשלושה נציגי גופים לדבר, ואחר כך חייבים לעבור לנושא התקנות, כי אלפי אנשים מחכים להחלטות האלה.
אלי אלאלוף: בבקשה, יצחק קדמן.
<יצחק קדמן: אני רוצה לקוות שהישיבה הזאת היא הראשונה והאחרונה שמתנהלת בכזאת נחת, ושלא תתרגלו לעניין הזה יתר מדי...
<יצחק קדמן: אני מאחל לכל אחד מהנכבדים שיושבים פה, שיפעל בתפקידו החדש כאילו היה בתפקידו הקודם.
<יצחק קדמן: אלי, אני מאחל לך שתנהל את הוועדה כאילו אתה עדיין יושב-ראש ועדת אלאלוף, ושלא נשמע מאף אחד מכם את המשפט הנורא שאומר: מה שרואים מכאן, לא רואים משם.
<יצחק קדמן: אותו דבר אני אומר לחיים כץ, שכל מה שנאמר עליו, בצדק נאמר עליו.
<יצחק קדמן: אני מאחל לך שבתפקידך כשר תמשיך לפעול כאילו אתה יושב-ראש ועדת עבודה ורווחה, בדיוק באותה נמרצות ובלי נכונות להתפשר כשמדובר על טובתם של אחרים.
<יצחק קדמן: על טובתנו שלנו אנחנו יכולים להתפשר; על טובתם של אחרים אסור לנו לוותר.
<יצחק קדמן: אני רוצה להתייחס במשפט אחד לתקנות ובמשפט אחד לעניינים אחרים.
<יצחק קדמן: אני מתנצל שאני צריך לרוץ לוועדת הפנים - יש שם נושא מאוד חשוב של הכלי הנוראי שנקרא אופניים חשמליות, שמתייחסים אליו כאל צעצוע.
<יצחק קדמן: התקנות, טובות ככל שהן, מאחר שהיו מספר רב של נוסחים בימים האחרונים, אני מבקש למען הפרוטוקול להבהיר, למרות שהובהר לי שמה שלא ברור, יהיה ברור עכשיו, שהתקנות חלות גם על ילדים.
אלי אלאלוף: זה כלול.
<יצחק קדמן: אני מבקש משר הרווחה – מונחים לפניך מאות דברים על שולחנך.
<יצחק קדמן: אני מבקש להזכיר ארבעה דברים שמצריכים פעילות דחופה ביותר: האחד, סיום מה שהתחלת – העבודה על חוק האומנה, שאנחנו חמישים שנה מחכים שהאומנה תהיה מוסדרת בחוק.
<יצחק קדמן: אתה בישיבה כמעט אחרונה של הוועדה דאגת שהיא תעבור בקריאה ראשונה כדי שאפשר יהיה להחיל על זה דין רציפות.
<יצחק קדמן: המושכות בידיים שלך יחד עם יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה החדש.
<יצחק קדמן: תעבירו את חוק האומנה – הגיע הזמן.
<יצחק קדמן: הדבר השני, באותה מידה מונח על שולחן החוק שהתעכב רק בגלל הבחירות – חוק הפיקוח על עברייני מין והחלתו בצורה מסוימת גם על קטינים עברייני מין.
<יצחק קדמן: העניין הזה דחוף ביותר.
<יצחק קדמן: הוא נוגע לחיי אדם.
<יצחק קדמן: אנא, קדמו את העניין הזה.
וילמה מאור: בחוקה בטח.
<יצחק קדמן: איפה שזה לא יהיה, שר הרווחה הוא שאחראי על העניין זהה.
<יצחק קדמן: העניין השלישי, באיחור של שנים רבות, תשלים את החוק שמסדיר את מרכזי ההגנה על ילדים נפגעי מין ואלימות.
<יצחק קדמן: החוק הזה כבר היה צריך להיות מיושם לפני חמש שנים.
<יצחק קדמן: נשארו עוד שני מרכזי הגנה שצריך להקים, בנתניה ובצפת.
<יצחק קדמן: תגמרו עם העניין הזה ותקימו את זה לטובת הילדים.
<יצחק קדמן: והדבר האחרון, שגם יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה ישמח לשמוע, בתפקידך כשר אנא, יישם את המלצות ועדת אלאלוף למאבק בעוני.
<יצחק קדמן: אחת הבעיות הכי קשות היא העוני בקרב ילדים בישראל.
<יצחק קדמן: יש לך עכשיו הזדמנות פז בתפקידך כשר וכמי שיכול לקבל בעניין הזה רוח גבית מיושב-ראש ועדת עבודה ורווחה – הגיע הזמן להפחית – גם אם בהדרגה – במספרים משמעותיים את מספר הילדים מתחת לקו העוני.
אלי אלאלוף: אריאל יעקובי, בבקשה.
<אריאל יעקובי: אדוני השר, קורה משהו הפוך מהנרטיב שאני רגיל אליו.
<אריאל יעקובי: אתה הרי יודע שכיושב-ראש ועדת העבודה הייתי בא לבכות לך, ואתה היית הכתף היחידה – מבלי להקטין בכבודו של מאן דהוא, כי כולם טובים, כולם רציניים, כולם עושים את כל מה שצריך, ודווקא בשל כך אני אומר לך: לקחו את משענת העובדים, ולשמחתי שמו אותה בראש הפירמידה.
<אריאל יעקובי: חיים, אתה יודע שאני אוהב אותך.
<אריאל יעקובי: אני מכיר אותך עוד מהימים שלימדת אותי א"ב באיגודים מקצועיים.
<אריאל יעקובי: היה שכן שלי שנים, אדוני היושב-ראש.
<אריאל יעקובי: אני יודע שאתה תעשה את מה שאתה יודע לעשות הכי טוב, וזה להישאר מגנם שם הגמלאים, של הנכים, של המסכנים, של הפנסיונרים, שייהנו מהפנסיה שאתה כל כך מומחה בה, ושל העובדים.
<אריאל יעקובי: לא אוותר לך על החלק הזה – אפילו שזה נמצא אצל שר- - -
חיים כץ: של העובדים – לא של אלה שבאים לעבודה.
<אריאל יעקובי: אדוני השר, אני חושש מגובה הציפיות.
<אריאל יעקובי: חבריי, כל אלה שבאו לוועדה הזאת, אנחנו חייבים לתת לחיים את ההזדמנות.
<אריאל יעקובי: אני אומר לך מראש – אצלי אתה תמיד בורר יחיד.
<אריאל יעקובי: ואדוני יושב-ראש הוועדה, לא בכדי באתי לשניכם.
<אריאל יעקובי: אני מלא תפילה, שאומר עליך את הדברים שאני אומר על חיים, למרות שהסיכויים קטנים, כי יש לו יתרון – הוא ישב אתי על הטריבונה בהפועל רמת גן, אבל מהמעשים שלך אני יודע שככל הנראה, אתה לא תאכזב אותנו.
<אריאל יעקובי: אתה תהיה המגן, אתה תהיה זה שעושה לעובדים.
<אריאל יעקובי: ואני אומר לך, הוועדה הזאת היא כל כך חשובה לנו.
<אריאל יעקובי: עזבו את הרטוריקה.
<אריאל יעקובי: היא באמת המקום היחיד שאנחנו יכולים לבוא לבית הזה, ולומר: תראו, שותים, אוכלים ולוקחים לנו את הלחם ואת החמאה במעט שמורחים עליו.
<אריאל יעקובי: אני מאחל לשניכם, שתהיו מגנינו.
<אריאל יעקובי: במדינה יותר קל לפעמים לעשות פשרות על גבם של החלשים.
<אריאל יעקובי: זה יותר קל.
<אריאל יעקובי: יותר קשה לריב עם אלה שיודעים לדאוג לעצמם.
<אריאל יעקובי: ושניכם, כל אחד בתפקידו, ואם היה לך חשש שאני חלילה לא אעריך את עבודתך, אני מראש אומר לך שאני מעריך, אבל חייבים לשמור עלינו.
<אריאל יעקובי: בבריאות עושים רפורמה לא פשוטה עוד מעט.
<אריאל יעקובי: בפנסיה אני מאוד דואג, ואני מאחל לשניכם הצלחה רבה.
<אריאל יעקובי: אדוני השר, אני מבקש ממך שלא תגרום לי למנות אותו גם בורר יחיד.
אלי אלאלוף: הגברת נעמי, בבקשה.
<נעמי מורביה: נעמי מורביה, יושבת-ראש מטה מאבק הנכים ונציגת פורום ארגוני הנכים למשא ומתן עם ממשלת ישראל.
<נעמי מורביה: ראשית, ברצוני כמובן להצטרף לברכות.
<נעמי מורביה: אני חושבת שאם יש מישהו בממשלת ישראל המכהנת, שאף גבה לא הורמה לגבי המינוי, זה השר חיים כץ.
<נעמי מורביה: זה איש ששש שנים רק חותר ובונה נדבך על נדבך את דרכו, ואין ראוי ממנו להיות שר הרווחה.
<נעמי מורביה: אני בטוחה שלא תבזבז יום אחד בלמידה; אתה תלמד.
<נעמי מורביה: ללמוד אין לך מה.
<נעמי מורביה: אתה כתבת לבד את הספרים.
<נעמי מורביה: לגבי יושב-ראש הוועדה, מר אלאלוף, אני מאוד שמחה שאיש אקדמיה כמוך הוא זה שינהל את הוועדה הזאת.
אלי אלאלוף: אני לא איש אקדמיה.
אלי אלאלוף: אפילו אין לי תואר אקדמי.
<נעמי מורביה: אתה בא מהמישור הפילוסופי.
שולי מועלם-רפאלי: הוא בא מהמישור הכי מעשי בעולם הרווחה.
<נעמי מורביה: הוא כתב אותם.
<נעמי מורביה: הוא עשה את דוח העוני, הוא עשה את ועדת אלאלוף.
<נעמי מורביה: זה נכתב.
<נעמי מורביה: זה דוח מגונן.
<נעמי מורביה: ואני רוצה לברך גם את מר שלמה מור יוסף, מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי.
<נעמי מורביה: אני מניחה שכל שיתוף הפעולה – שלושתכם ראש החץ.
<נעמי מורביה: אני מבקשת לגעת בשני נושאים.
<נעמי מורביה: אנחנו תקופה ארוכה מנהלים משא ומתן מול ממשלת ישראל, מאז 2010.
<נעמי מורביה: ב-2011 נקצבו 200 מיליון שקל שניתנו לנו, לפורום הארגונים, דורון יהודה, אבנר עורקבי, שמחה בניתה, שנבצר ממנה להיות כאן, ואנוכי, לעשות את התעדוף.
<נעמי מורביה: בין שאר הדברים שהוסכמו היה גם סכום של כמה מיליוני שקלים, שבפירוש נקבע שיועברו למען המונשמים.
<נעמי מורביה: משום מה, מ-2012 עד היום זה לא קרה, והנכים המונשמים לא קיבלו את הסכומים הללו.
<נעמי מורביה: בנוסף, העובדה שכל פעם שאיזשהו סכום ניתן על-ידי המדינה כדי לתקצב את האנשים עם המוגבלות, בדרך מופלאה כלשהי סכומים מתפוגגים.
<נעמי מורביה: מה-200 מיליון, 20 מיליון היו אמורים להיות מטעם משרד האוצר עבור הילדים עם מוגבלות קשה, ופתאום מצאנו שה-20 מיליון האלה נכנסו ל-200 מיליון.
<נעמי מורביה: ה-90 מיליון עבור הנחות החשמל – זה כסף שמ-2007 ממילא שכב בחברת חשמל.
<נעמי מורביה: לא היה שום צורך לקזז אותם מתוך ה-200 מיליון.
<נעמי מורביה: לגבי ה-100 מיליון שיושב-ראש הוועדה היוצא ושר הרווחה הנכנס, בישיבה הראשונה שהיתה היה ניסיון לעשות מחטף.
<נעמי מורביה: הרווחה רצתה להשאיר 50 מיליון מתוך הסכום בתוך הרווחה, ולעשות מזה מועדונים.
<נעמי מורביה: עמדנו בפרץ בעזרתו של המנכ"ל סילמן, ובעזרתו של גיא שמחי, שייצג את אבי ניסן קורן, יושב-ראש ההסתדרות.
<נעמי מורביה: כשזה הגיע לדיונים, וסילמן קבע שבסוף המוסד לביטוח לאומי, לימור לוריא, תשב אתנו ותיעשה החלוקה, הגענו להסכמות, אבל ברגע שהגענו לסיכומים הכמעט סופיים, הבנו שמה שלא הצליחו לעשות בדרך א', יעשו בדרך ב'.
<נעמי מורביה: במה דברים אמורים - אין לנו שום בעיה.
<נעמי מורביה: נהפוך הוא – אנחנו מעודדים שכמה שיותר מגזרים יוכנסו לתוך מעגל מקבלי הקצבאות ומקבלי הפיצוי על העלאת שכר המינימום.
<נעמי מורביה: חורה לנו שתמיד מישהו מקרה האנשים עם המוגבלות נשאר מחוץ למעגל.
<נעמי מורביה: הפעם זה הנכים עם ה-50% שר"מ.
<נעמי מורביה: לא רק שמסיבות אלה ואחרות או משיקולים כאלה ואחרים של או אחות שבאה ובדקה אותם בבית או כל מיני נסיבות, הם מקבלים 50% שר"מ, ועדיין נאלצים להעסיק עוזרת בית, אולי להעסיק- - -
אלי אלאלוף: אני ממש מתנצל.
אלי אלאלוף: את הולכת לדיונים שכרגע זה לא יהיה מעשי.
אלי אלאלוף: חבל.
אלי אלאלוף: עדיף שנקיים את הדיון הזה, אבל בזמן הנכון.
אלי אלאלוף: כרגע אנחנו חייבים להצטמצם – יש לנו שתי תקנות והסכם לדיון.
<נעמי מורביה: שני משפטים, בבקשה.
<נעמי מורביה: אנחנו באיזשהו מקום, היום נפתח לנו חלון, כי ברגע שהשר אמר שזה לא סוף פסוק, ואנשים שנשארו מחוץ למעגל בחלוקה הזו של ה-100 מיליון, שזה 50% שר"מ, שלא יקבלו אגורה אחת שחוקה פיצוי על העלאה בשכר, אנחנו רואים בזה פתח, ומקווים שניפגש בקרוב עם שר הרווחה, ונוכל ללבן את זה ולמצוא את הדרך, כדי שהעווןל הזה לא יבוא לידי ביטוי.
אלי אלאלוף: ברשות
אלי אלאלוף: כם – אני יודע שאתה לחוץ בזמן- - -
חיים כץ: אני מסתכל על השעון, ואומר: אני, שלא מאחר לפגישות, כמה פגישות דפקתי כבר היום.
אלי אלאלוף: ברשותך, אבקש להתייחס לשתי הערות מאוד מרכזיות שגם אתה העלית – הנושא של קצבאות שמשולמות היום על-ידי המשרד שלך בנושא שעליו אנחנו אמורים לאשר את ההסכם.
אלי אלאלוף: אנחנו נמליץ להעביר את זה לחקיקה כדי שזה יהיה רגיל באמצעות הביטוח הלאומי כמו כל הגמלאות.
אלי אלאלוף: אם תצליח להשאיר את התקציב אצלך, ולהעביר את המטלה לאוצר ולביטוח הלאומי, זו דרך להגדיל את התקציב שלך, ואני באופן אישי, גם כיושב-ראש הוועדה, ממליץ על כך.
אלי אלאלוף: יש פה גם בעיה, שבתקנות האלה ובסכום הזה אנחנו לא נוגעים בנושא של הסיעוד, שלא מקבלים פיצוי לאור העלאת שכר המינימום.
אלי אלאלוף: בהתחייבות הקודמת, בדיונים הקודמים שניהלת, כללת אותם.
<שלמה מור יוסף: לא, הסיעוד כלול.
<שלמה מור יוסף: רק אלה שמקבלים גמלה בכסף.
<שלמה מור יוסף: זה כ-2%.
אלי אלאלוף: אלה לא נכללו.
אלי אלאלוף: זה 1,100 איש.
אלי אלאלוף: גם נבקש לעשות מאמץ, כדי למצוא להם את הפתרון ההולם.
אלי אלאלוף: נלך לפי ההליך המסודר של חקיקה וכו', כדי שזה יטופל.
<אבנר עורקבי: אבל הכסף לא מגיע מהאוצר בכלל.
<אבנר עורקבי: האוצר לא מעביר את הכסף.
חיים כץ: אתה תיתן להעביר את התקנות – כסף יעבור.
חיים כץ: צריך לאשר תקנות.
אלי אלאלוף: תנו לנו להעביר את התקנות.
אלי אלאלוף: חיים, ברשותך.
חיים כץ: נעמתם לי מאוד.
חיים כץ: אני מקווה שנבוא לפה בהרבה תקנות, בהרבה חקיקה.
חיים כץ: אני מתפלל שתצליח.
חיים כץ: אתה לא מבין כמה אני רוצה שתצליח.
אלי אלאלוף: שתי דקות הפסקה.
אלי אלאלוף: אנחנו עוברים לשתי התקנות.
אלי אלאלוף: נבקש ממנכ"ל הביטוח הלאומי, פרופ' מור יוסף, לשאת את דבריו.
<שלמה מור יוסף: מעבר לתודות ולברכות, אני כמובן משתתף בכל הנאמר פה.
<שלמה מור יוסף: בעולם הפרקטי אני מזכיר לחברינו מהארגונים השונים – אנחנו פה מתקנים משהו בגלל העלאת שכר המינימום; אנחנו לא דנים בתוספות, אנחנו לא דנים בחשיבות הקצבה ולא דנים באוכלוסיות – ישבנו, קיבלנו במאמצים גדולים 100 מיליון שקל.
<שלמה מור יוסף: ישבנו בשותפות גדולה, והכנו את הטבלה שנראתה לנו הנכונה ביותר.
<שלמה מור יוסף: חלקכם היה שותף גם בגיבוש הטבלה.
<שלמה מור יוסף: יושבים פה נציגי האוצר רבקה ויעל, יושבים פה נציגי הביטוח הלאומי אור ואיילת ואילנה ורבקה ורועי ושלומי.
<שלמה מור יוסף: על הבסיס הזה הכנו את התקנות.
<אבנר עורקבי: בלי הנכים.
<שלמה מור יוסף: החדר שלי היה מלא בכיסאות גלגלים, במנשמים ובעובדים זרים.
<שלמה מור יוסף: אני לא יודע מי זה "בלי הנכים".
<שלמה מור יוסף: אבנר, אתה יודע את באמת.
<שלמה מור יוסף: אם התפקיד שלך לצעוק, אתה יכול לצעוק.
<שלמה מור יוסף: אנחנו רוצים להיות פרקטיים, וחבל למשוך את הזמן.
<שלמה מור יוסף: רוצים לשלם לאנשים.
<שלמה מור יוסף: בהזדמנות הזאת חיבקנו גם את המונשמים לתוך הביטוח הלאומי, ואנחנו משלמים להם מתוך הביטוח הלאומי, כך שבסך הכול גם השתפר מצבם.
<שלמה מור יוסף: שיפרנו גם את מצבם של פגועי נפש וילדים עם פגיעות שלא היו עד היום בתוך כל המכלול הזה.
<שלמה מור יוסף: זה נותן פתרון גם לילדים וגם למבוגרים.
<שלמה מור יוסף: העולם לא אידיאלי, אבל יש פה תוספת של 100 מיליון, שחולקה ברגישות המקסימלית האפשרית, בתנאים של 100 מיליון.
<שלמה מור יוסף: אם היו 270 מיליון, היה יותר טוב.
<שלמה מור יוסף: אני קורא לכם לכבד את זה, הוועדה שתאשר את זה, ושנוכל מהחודש הבא לשלם את זה.
אלי אלאלוף: התייחסות קצרה?
אלי אלאלוף: יש המלצה.
אלי אלאלוף: אני האחרון שלא אאפשר ביטוי לאנשים סביב השולחן הזה, כולנו יחד, אבל בואו נקיים לעצמנו חוק של תרבות דיון, שתאפשר לנו להבין מה אומרים.
אלי אלאלוף: אני מתייחס לכל משפט ברצינות, לכן כל אחד יקבל את רשות הדיבור.
אלי אלאלוף: אני מתחייב להישאר אתכם אפילו אחרי זה, אבל בתרבות דיבור שתאפשר לנו להבין אחד את השני.
אלי אלאלוף: בואו נעשה את זה טוב, לטובת כולנו, כי כל הערה שלכם חשובה בעיניי.
אלי אלאלוף: שלומי, בבקשה.
<שלומי מור: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
<שלומי מור: כפי שצוין, אנחנו מביאים בפניכם היום שני תיקונים לתקנות - אחד לתקנות ילד נכה, והשני לתקנות מתן שירותים מיוחדים, שר"מ.
<שלומי מור: כמו כן, אנחנו מביאים הסכם לפי סעיף 9 לחוק הביטוח הלאומי, שעוסק במונשמים.
אלי אלאלוף: מי שרוצה לדבר, שיגיד את שמו.
<שלומי מור: למען הסדר הטוב, אתחיל תקנה-תקנה, ולא באופן בכלי.
<שלומי מור: אתחיל בתיקון לתקנות ילד נכה.
<שלומי מור: הרציונל היה, לאור עליית שכר המינימום, לשפות ולסייע לנכים לאור העלייה הצפויה בהוצאות שלהם בגין עליית שכר המינימום.
<שלומי מור: לכן, כשמדובר בתקנות ילד נכה, מוענקת תוספת בתקנות שלפניכם בשיעור 13% משווי קצבת יחיד.
<שלומי מור: המשמעות היא תוספת של כ-285 שקלים לילדים נכים ברמה הגבוהה, כלומר ילדים התלויים לחלוטין בעזרת הזולת.
<שלומי מור: כפי שצוין, ועל-מנת שלא תהיה שום פגיעה, התקנות יוחלו באופן רטרואקטיבי החל מ-1 באפריל 2015, והן ישולמו מייד לאחר שיפורסמו.
<שלומי מור: בנוסח שמופיע לפניכם נאמר שמ-175% יבוא סכום השווה ל-188%.
<שלומי מור: ההפרש של 13% הללו הוא שווה ערך ל-285 שקלים, מה שציינתי קודם.
אלי אלאלוף: תנו להציג בצורה ברורה.
אלי אלאלוף: אני בטוח ששלומי יציג את זה טוב, ואחרי זה נעשה סיבוב – כך כל תקנה ותקנה.