GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מיכל מזוז: זאת לא הייתה הכוונה.
יעקב מרגי: זה אמור לגבי הסדרת סעיף 46.
יעקב מרגי: אם אתם מסדירים את סעיף 46 לקראת הקריאה הראשונה, שיהיה לקראת הקריאה הראשונה.
<שלווה ליבוביץ': לא נספיק.
<נעה בן שבת: זה יהיה לקראת קריאה שנייה ושלישית.
<איילת וולברג: 73.
<איילת וולברג: תיקון חוק הביטוח הלאומי בחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995 – בסעיף 57ב(א), בהגדרה "מבוטחת שהיא הורה במשפחת אומנה" במקום הסיפא החל במלים "במשפחה" יבוא "במשפחת אומנה כמשמעותה בחוק אומנה לילדים, התשע"ד-2014".
<איילת וולברג: בסעיף 222ב(ב)(1), במקום "משפחה אומנת" יבוא "משפחת אומנה".
<נעה בן שבת: אדוני, מכאן ואילך, התיקונים הם יותר ברוח זאת.
<נעה בן שבת: תיקון חוק ההתיישנות ברוח זאת, במקום אומן - משפחת אומנה, במקום משפחה אומנת – משפחת אומנה כמשמעותה בחוק האומנה.
<נעה בן שבת: בחוק העונשין אנחנו מדברים באותה דרך את סעיף 351(ה), בפסקה (1).
<נעה בן שבת: אולי נציין אותם בקיצור, במקום לקרוא את כל הרצף.
<נעה בן שבת: בסעיף 368(א), התיקון המתאים בחוק העונשין.
<נעה בן שבת: זה סעיף 75.
<נעה בן שבת: סעיף 76 מתקן בהתאם את חוק זכויות הסטודנט בהגדרה הורה במשפחת אומנה.
<נעה בן שבת: בסעיף 77, חוק עבודת נשים, בסעיף 9ו(א) מתקנים את התיקון הזה ומפנים למשפחת אומנה לפי החוק המדובר.
<נעה בן שבת: אותו הדבר בסעיף 78 לגבי חוק פיצויי פיטורים, סעיף 7א(3).
<נעה בן שבת: חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד), גם שם מדובר על משפחת אומנה ועושים את התיקון לגבי משפחת אומנה לפי החוק המדובר.
<נעה בן שבת: בפקודת מס הכנסה, בסעיף 66(ב).
<נעה בן שבת: בחוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) בסעיף 32.
<נעה בן שבת: בחוק הסעד (טיפול במפגרים), בהגדרה סידור חוץ ביתי, במקום משפחה אומנת יבוא משפחת אומנה כמשמעותה בחוק אומנה לילדים, החוק שלנו.
<נעה בן שבת: בסעיף 83 מתקנים אפילו את החוק למניעת נפגעי אסבסט ואבק מזיק.
<נעה בן שבת: כאן בנוסח לא כל הסיפא צריכה להימחק אלא רק אותו חלק שמתייחס למשפחת אומנה.
<שלווה ליבוביץ': לגבי סעיף 80.
<שלווה ליבוביץ': לעניות דעתי הסעיף הזה לא עומד במה שנקבע בוועדת הרווחה ב-1998, שמשפחות אומנה הן מתנדבות וכך הן מוכרות.
<שלווה ליבוביץ': הסעיף הזה, לפי מה שראיתי, כתוב אחרת ממה שהייתה ההחלטה אז.
<נעה בן שבת: את מדברת על סעיף 80 לפקודת מס הכנסה?
<שלווה ליבוביץ': כן.
<שלווה ליבוביץ': אני מבקשת שאת הסעיף הזה לא תכניסו כרגע כי יש לי השגות.
<רינת וייגלר: אני אעשה סדר.
<רינת וייגלר: כל הנושא של הפטורים ממס הכנסה למשפחות מוסדר הן בפקודה והן בנהלים של מס הכנסה.
<רינת וייגלר: התיקון הזה מדבר על הפקודה וזאת הפקודה הישנה שאומרת שמה שכתוב בנוהל של מס הכנסה, כל עוד הוא לא שונה – יש לי כאן נוהל מ-2003 – שבעצם קבע תקרה, סכום, שככל שזה סכום החזר ההוצאות אותו מקבלת משפחת האומנה, הסכום הזה פטור ממס.
<רינת וייגלר: זה סעיף שהיה קיים גם קודם ואין כאן שינוי, אבל הפקודה אומרת שככל שיש דלתא, כלומר, אם יש דלתא שהיא מעבר לסכום שקבוע בנוהל, על הדלתא הזאת, שלושת-רבעי מזה יהיה הכנסה.
יעקב מרגי: אנחנו לא נכנסים כאן לתוככי פקודת מס הכנסה.
יעקב מרגי: אנחנו בסך הכול מתייחסים לתיקונים.
יעקב מרגי: בפקודת מס הכנסה כתוב אומנה או אומנת.
יעקב מרגי: למה אני צריך להיכנס לזה עכשיו?
יעקב מרגי: אני לא בא לתקן את פקודת מס הכנסה.
<רינת וייגלר: נכון, אבל השאלה שמועלית כאן, מאחר שאנחנו היום מסדירים את נושא האומנה בכללו, השאלה אם לא נכון את ההסדר – ואני כן רוצה לבחון את זה מול מס הכנסה.
<רינת וייגלר: ..
יעקב מרגי: אבל לא כאן.
<רינת וייגלר: שלא ייפגעו דברים שכבר קיימים היום.
קארין אלהרר: אני מעדכנת שאני מגישה הצעת חוק לתיקון סעיף 66(ב) לפקודת מס הכנסה כי זה צורם לי באוזן שמשפחות אומנה ימוסו.
<שלווה ליבוביץ': השאלה אם החוק יחייב את זה.
יעקב מרגי: זה לא יחייב.
יעקב מרגי: שינוי מינוח בתוך הפקודה.
יעקב מרגי: זה לא משנה אותה.
<נעה בן שבת: גם התיקון בחוק הגנת הצרכן, בהגדרה מעון.
<נעה בן שבת: אדוני, יתכן שיש עוד מקומות בחקיקה בהם מופיעה המילה משפחת אומנה.
<נעה בן שבת: אם ניתקל בדבר כזה, אני מבקשת שהוועדה תסמיך אותנו בקריאה ראשונה, ואם לא, בקריאה שנייה ושלישית לעשות את התיקונים ברמת הנוסח.
יעקב מרגי: בהצבעה שנצביע, נסמיך אתכם לעשות זאת.
<נעה בן שבת: סעיף 85.
<נעה בן שבת: בחוק התגמולים לנפגעי איבה, יש הוראה שמדברת על תשלומים המשולמים לאפוטרופוסים לילדים ששני הוריהם נרצחו בפעולת איבה.
<נעה בן שבת: זה קשור לדיון שדנו בו קודם לגבי התשלומים שמשולמים למשפחות.
<נעה בן שבת: אני מבינה שאתם לא רוצים לדון בזה כרגע.
<רינת וייגלר: קודם כל, אנחנו לא רוצים לבטל אותו.
<רינת וייגלר: כלומר, יש בו כל מיני הסדרים והסדרים מורכבים.
<רינת וייגלר: הדבר שנאמר שם וכן קשור לסעיף של תשלומים למשפחות האומנה, נאמר שם שתשלומים ישולמו לאפוטרופוס לגוף.
<רינת וייגלר: צריך לומר שיש מקרים בהם משפחה אומנת היא לא האפוטרופוס לגוף ואז יכול להיותש צריך לעשות איזשהו הסדר.
יעקב מרגי: ההסדר לא בטל.
<רינת וייגלר: לא כולו בטל.
<רינת וייגלר: צריך לדון בו.
<רינת וייגלר: כלומר, זה עניין שצריך לדון בו לראות אם וכיצד הוא משליך על החוק.
יעקב מרגי: בקריאה השנייה והשלישית.
<נעה בן שבת: את סעיף 85 מוחקים.
<רינת וייגלר: כנושא, אבל יהיה נושא לדיון לקראת הקריאה השנייה והשלישית.
<נעה בן שבת: לסעיף 86, שמירת דינים.
<נעה בן שבת: 86.
<נעה בן שבת: שמירת דינים אין בהוראות חוק זה כדי לפגוע בהוראות חוק הנוער, לרבות לעניין טיפול נפשי בקטין, אוב הוראת חוק הסעד (טיפול במפגרים) ובסמכויות עובד סוציאלי לפי חוק הסעד (טיפול במפגרים).
<יצחק קדמן: איזה חוק נוער?
<נעה בן שבת: חוק הנוער מוגדר, טיפול והשגחה.
<יצחק קדמן: צריך לכתוב את זה.
<נעה בן שבת: אבל זה כתוב בהגדרות.
<נעה בן שבת: אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מחובות ההורים לתשלום מזונות לילדיהם הקטינים, לפי הוראות החוק לתיקון דיני משפחה (מזונות), התשי"ט-1959.
<נעה בן שבת: דיברנו על זה בהסכם עם ההורים שיש התייחסות גם לנושא הזה.
<נעה בן שבת: 87.
<נעה בן שבת: שמירת זכויות אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מזכויותיו של ילד שחוק זה חל עליו, לפי כל דין.
<נעה בן שבת: אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מהסדרים החלים לעניין אומנה לבגירים.
<שלווה ליבוביץ': זה קשור להערה שהערתי בדיון הקודם לגבי אנשים עם מוגבלות.
<נעה בן שבת: 88.
<נעה בן שבת: תחילה תחילתו של חוק זה בתום 12 חודשים מיום פרסומו.
<יצחק קדמן: אי אפשר לצמצם את 12 החודשים האלה?
<רינת וייגלר: כי יש לנו היערכות, יש לנו הסדרים עם האוצר לגבי תקצוב.
<רינת וייגלר: עשו לנו טובה.
<רינת וייגלר: כלומר, הלוואי ונהיה במצב שנוכל תוך 12 חודשים מיום פרסומו.
יעקב מרגי: הארכה לא תקבלו בשולחן הזה.
יעקב מרגי: שנסו מותניים ותתחילו לעבוד כי אנחנו מכירים את הריטואל החוזר.
<יצחק קדמן: שאלה נוספת.
<יצחק קדמן: שאלתי על חוק הנוער (טיפול והשגחה) כי יש גם חוק הנוער (שפיטה וענישה).
<יצחק קדמן: למשל, שם מופיע שהמשטרה חייבת להודיע להורים על ילד שנעצר.
<יצחק קדמן: מה קורה עם ילד במשפחה אומנת?
<נעה בן שבת: אתה שואל למי מודיעים?
<שלווה ליבוביץ': לאפוטרופוס.
<יצחק קדמן: שלא יגידו שאנחנו לא צריכים להודיע.
<שלווה ליבוביץ': בדרך כלל להורה הביולוגי.
<שלווה ליבוביץ': במקרים שלא, מי שמונה לאפוטרופוס במקומו.
<רינת וייגלר: זה לא מה שכתוב בחוק הנוער.
<רינת וייגלר: בכלל בחקיקה, זה לא כל מקום שנאמר ההורה, באופן אוטומטי נכנסים ההורים האומנים.
<רינת וייגלר: אני חושבת שבוודאי שהמשטרה, זה לא משנה לעצם חובת המשטרה ליידע את ההורה.
<רינת וייגלר: אנחנו לא נכנסים כרגע בנעלי ההורה הביולוגי בכל מקום שיש משפחה אומנת.
<רינת וייגלר: אם זה קושי שהמשטרה לא תודיע, זה קושי שהמשטרה לא תודיע, אבל בעצם הימצאותו של ילד לא בבית, לא פוטר את חובת המשטרה להודיע.
<רינת וייגלר: וילד בפנימייה?
יעקב מרגי: לא יצויר שהאפוטרופוס הוא ההורה הביולוגי והילד באומנה לא בגלל שההורה הביולוגי לא ממלא את תפקידו כמו שצריך ושואל דוקטור קדמן שאלה ואני חושב שאני מכוון לדעתו.
יעקב מרגי: נעצר הילד, המשטרה מודיעה להורה הביולוגי?
<שלווה ליבוביץ': אני לא יודעת.
<שלווה ליבוביץ': צריך לראות מה קורה היום.
יעקב מרגי: אני מבקש התייחסות לקראת קריאה שנייה ושלישית.
<נעה בן שבת: 89.
<נעה בן שבת: הוראות מעבר לבקשת קרוב משפחה שהחזיק ילד בביתו, ולא הוכר כמשפחה אומנת ערב תחילתו של חוק זה, רשאי הממונה על הרישוי בהתייעצות עם המפקח הארצי על האומנה, לתת לקרוב המשפחה רישיון אומנה גם אם לא עמד בכל התנאים המנויים בחוק זה, ובלבד שהבקשה הוגשה בתוך 12 חודשים מתחילתו של חוק זה.
<נעה בן שבת: אני מבקשת, אדוני, לקראת קריאה שנייה ושלישית לבחון האם נדרשות הוראות מעבר יותר מפורטות.
<נעה בן שבת: כרגע אני מציעה שנישאר בהוראת המעבר הזאת.
<נעה בן שבת: יש עוד מספר נושאים שנבקש לציין אותם ולהמשיך לדון בהם לקראת קריאה שנייה ושלישית.
<נעה בן שבת: אני מבינה שהנושא של הנחות, זכאות להנחות בארנונה, אם צריך הוראות בנושא הזה.
<שלווה ליבוביץ': יש עוד נקודה, מזונות.
יעקב מרגי: דובר על מזונות.
<שלווה ליבוביץ': לגבי מה שקורה לנו היום.
<שלווה ליבוביץ': סבתא שמגדלת נכד וחשבון הבנק שלה מעוקל, גם תשלומי האומנה מעוקלים ואנחנו מבקשים שתשלומי האומנה יוכרו כמזונות כדי שלא יעקלו אותם במקרים האלה.
קארין אלהרר: אפשר לתת להם הגנה כמו קצבאות ביטוח לאומי בחוק ההוצאה לפועל.
יעקב מרגי: לא התייחסנו לזה קודם?
<שלווה ליבוביץ': אני מאוד מבקשת כי אנחנו עכשיו נתקלים יותר ויותר במקרים כאלה.
<נעה בן שבת: צריך לקבוע כבר עכשיו.
<נעה בן שבת: אפשר כבר עכשיו לאשר כמו בחוק ההוצאה לפועל.
קארין אלהרר: זה תיקון עקיף של חו8ק ההוצאה לפועל.
יעקב מרגי: בהצבעה נאשר את זה.
<נעה בן שבת: לפני קריאת התוספות, אם אפשר בבקשה לחזור לסעיף 36.
<נעה בן שבת: אפשר להצביע על הסעיפים האלה.
יעקב מרגי: נצביע על סעיפים מסעיף 59 – בלי סעיף 66 ובלי סעיף 85 שבוטל – עד סעיף 89.
<נעה בן שבת: על סעיף 2 לא הצבענו ואפשר להצביע עליו יחד עם החוק כולו כי הוא הוקרא.
<נעה בן שבת: סעיף שלא הקראנו עדיין, זה סעיף 36.
יעקב מרגי: נחזור אליו.
<נעה בן שבת: 36.
<נעה בן שבת: תכנית טיפול קבע גורם מוסמך כי ילד יושם במשפחת אומנה, תוכן עבור הילד תכנית טיפול כללית שתכלול פירוט בכתב לגבי כל אלה: שוב, יש כאן בקשה שזה יוכן בתיאום עם המחלקה לשירותים חברתיים, בהתחשב בתכנית הטיפול.
<נעה בן שבת: זה עורר סערה בדיון הקודם.
יעקב מרגי: והיום אני רואה שזה עובר בשקט.
<נעה בן שבת: אתם מתנגדים להכנה בתיאום?
<שלווה ליבוביץ': דיברנו על כך שכל ההערות של המחלקות, בחלקן מכוונות לעובדה שכאילו הם לא מעורבים בשלב התכנית, בשלב ועדת תכנון טיפול.
<שלווה ליבוביץ': ועדת תכנון טיפול היא ברשות המקומית.
<נעה בן שבת: מטרות התכנית לטיפול בעניינו של הילד.
<נעה בן שבת: סוג האומנה המתאימה לילד ומאפייניה לרבות הצורך באומנה חסויה ואם נדרש לילד חינוך מיוחד.
<נעה בן שבת: מאפייני הקשר של הילד עם הוריו ומשפחתו, דרכיו ותדירותו לרבות האמצעים שיש לנקוט על מנת לסייע להורים ביצירת תנאים שיאפשרו את שמירת הקשר הרציף עם ילדם וחזרת ילדם לביתם והכול בתיאום עם מטרות תכנית הטיפול.
<נעה בן שבת: קביעת הגורמים האחראים לביצוע כל אחד מאלה, פעולות שיש לערוך במסגרת תכנית לטיפול ודרכי התיאום ביניהם.
<נעה בן שבת: מועדים לביצוע מעקב תקופתי.
<נעה בן שבת: אופן ההכנה והליווי של הילד והוריו לקראת ההשמה במסגרת האומנה לרבות דרכים לביצועה.
<נעה בן שבת: בקביעת תכנית הטיפול יובאו בחשבון מצבו הסוציאלי החינוכי, הרפואי, הפסיכולוגי, ההתפתחותי, תפקודי והקוגניטיבי של הילד וכן רצונותיו בנוגע לתכנית הטיפול בעניינו בתחומים השונים.
<נעה בן שבת: בתוך שלושה חודשים מעת הגעת הילד למשפחת האומנה, מנחה האומנה יבצע הערכה ראשונית של מצב הילד, יכולותיו וצרכיו, לקבוע דרכי יישום של תכנית הטיפול לילד בהתבסס על עיקרי תכנית הטיפול הכללית.
<נעה בן שבת: דרכי היישום יכללו את השירותים והפעולות שיש לנקוט ביחס לילד או ליתן לו, בין היתר בשים לב לשינויים הצפויים בצרכי הילד בתקופה זו לאור ההכרות של משפחת האומנה עם הילד.
<נעה בן שבת: תכנית טיפול מפורטת לרבות פירוט דרכי היישום כאמור בפסקה 1 תימסר על ידי הגוף המפעיל למפקח ולמנהל המחלקה לשירותים חברתיים לא יאוחר משישה חודשים מעת הגעת הילד למשפחת האומנה.
<נעה בן שבת: הגוף המפעיל יבדוק את תכנית הטיפול, יקיים דיון ויציע את העדכונים הנדרשים בה אחת לשנה לפחות ממועד ההשמה במשפחת האומנה ולגבי הילד שטרם מלאו לו שש שנים, אחת לחצי שנה לפחות ובנוסף במצבי משבר.
<נעה בן שבת: דיווחים במסגרת המעקב התקופתי או האחר על ביצוע תכנית הטיפול והצעות לעדכונים בה, יובאו להחלטת הגורם המוסמך.
יעקב מרגי: שישה חודשים לגבי סעיף קטן (2).
יעקב מרגי: זה לא הרבה זמן?
<שלווה ליבוביץ': זה לוקח זמן לבנות תכנית כמו שצריך שתפורה ושבאמת אנחנו מכירים את הילד.
יעקב מרגי: עד אז הוא בתכנית ערטילאית?
<שלווה ליבוביץ': יש תכנית אחרי שלושה חודשים.
<נעה בן שבת: עכשיו נסביר את התוספות.
יעקב מרגי: נצביע על סעיף 36 אותו הקראנו.
יעקב מרגי: מי בעד אישור סעיף 36?
<נעה בן שבת: התוספת הראשונה כוללת את הדברים בהם צריך לתת סמכויות לאשר ולבצע פעולות יום יום של הילד.
<נעה בן שבת: יש כאן מתן הסכמה לבדיקה רפואית ולטיפול שגרתי כמו נטילת תרופות, קבלת חיסונים, למעט בדיקות וטיפולים המנויים בתוספת לחוק זכויות החולה, שאלה טיפולים יותר פולשניים.
<נעה בן שבת: מתן הסכמה לאבחון לאבחון התפתחותי ולטיפול מקובל בליקוי התפתחותי, בליקויי למידה, שמיעה ודיבור או במוגבלות פיזית או חושית אחרת ככל שקיימת לילד.
<נעה בן שבת: מתן הסכמה לבדיקות פסיכולוגיות ופסיכיאטריות על פי הנחיית מנחה האומנה, בכפוף להוראות החוקים הנוגעים בדבר.
<נעה בן שבת: הפניה לוועדת השמה לפי חוק חינוך מיוחד בהתאם לתכנית הטיפול ועל פי הנחיה ממנחה האומנה.
<נעה בן שבת: בחירת בית הספר, מעון יום שיקומי או כל מסגרת חינוכית אחרת, שבהם ילמד הילד, למעט בחירת הזרם החינוכי שבו ילמד הילד, שזה נתון להורים הביולוגיים.
<נעה בן שבת: בחירת חוגים שבהם ישתתף הילד במהלך שהייתו בבית הספר או בשעות הפנאי שלו לרבות השתתפות בפעילות תנועת נוער.
<נעה בן שבת: אנחנו מבקשים, לפי הצעת משרד החינוך, להרחיב את זה גם לפעילויות המוסד החינוכי בכלל ולא רק לטיולים.
<נעה בן שבת: אישור להשתתפות בטיולים ובפעילויות בארץ, בישראל ובאזור.
<נעה בן שבת: צריך להגיד כאן גם פעילויות אחרות מטעם המוסדות החינוכיים.
יעקב מרגי: מה זה ב-8, תספורת לילד?
<שלווה ליבוביץ': זה נושא מאוד רגיש להורים הביולוגיים ואנחנו בדרך כלל משתדלים שזה יהיה בהסכמה, אבל יכול להיות לפעמים שלילד יש ראש שצריך טיפול וצריך לאפשר את זה להורה האומן.
יעקב מרגי: אבל הוא לא יכול לבוא בסעיף כזה ערטילאי, תספורת לילד.
<נעה בן שבת: אתם רוצים שבנושא הזה יהיה יידוע מראש של ההורה הביולוגי?
<יצחק קדמן: יש גם את חיי היום יום.
יעקב מרגי: שייכתב במסגרת הסבירות.
יעקב מרגי: שלא יהיה משהו קיצוני.
יעקב מרגי: אנחנו קנאים לזרם, בסדר?
יעקב מרגי: תספורת, לפעמים יכול לערער להורה הביולוגי את כל זה.
יעקב מרגי: זה יקומם.
קארין אלהרר: זה הדבר הכי יום יומי שוטף שיש.
<טלי חלף: במידה שיש איזושהי בעיה כזאת, היא מצביעה על אלף ואחת בעיות אחרות שהן חלק מהטיפול וזה לעבודתנו המקצועית.
יעקב מרגי: השאלה אם זה לעבודתכם המקצועית ולא לעבודתו של ההורה האומן.
<שלווה ליבוביץ': שלנו עם ההורה האומן.
<שלווה ליבוביץ': אם הורה אומן רוצה לעשות משהו שהוא בניגוד לרוח בה הילד אמור לגדול, יש כאן סיפור אחר לגמרי.
יעקב מרגי: המפקח יודע על כך?
<קריאה: המנחה.
<שלווה ליבוביץ': מנחה האומנה.
יעקב מרגי: לא נעכב את זה.
<נעה בן שבת: רישום בקופת חולים.
<נעה בן שבת: לימוד נהיגה ומתן הסכמה לקבלת רישיון נהיגה לאחר חלוף שנה ממועד השמת הילד במשפחת האומנה.
<נעה בן שבת: הוצאת דרכון והוצאת הילד מהארץ לתקופה שאינה עולה על חודש, לאחר חלוף שנה ממועד השמת הילד במשפחת האומנה ולפי אישור מנחה האומנה.
<שלווה ליבוביץ': אמרנו שגם כל הנושא של בית הספר, הקשר עם מערכת החינוך.
<נעה בן שבת: זה עלה בדיון הקודם.
<יצחק קדמן: חסר לי כאן משהו.
<יצחק קדמן: מצד אחד נכנסים לפרטי פרטים כמו תספורת, ומצד שני יש דברים שקשורים לקנייה, ביגוד, כל מיני דברים מן הסוג הזה שצריך למצוא דרך שהרשימה הזאת לא תהיה רשימה סגורה.
<יצחק קדמן: דברים שקשורים להתנהלות בחיי היום יום של הילד.
<יצחק קדמן: את באה עם תוספת שיש בה רשימה מאוד מיוחדת.
קארין אלהרר: כתוב לרבות.
קארין אלהרר: זאת לא רשימה סגורה.
יעקב מרגי: אם אפשר להוסיף משהו שיניח את דעתו.
קארין אלהרר: כשכתוב לרבות, זה תמיד עוד דברים.
<עודד סושרד: אני חושב שבסעיף 12, חודש זה יותר מדי כי זה גם יוצר נתק מההורים הביולוגיים.
<עודד סושרד: לכן לדעתי מעל שבוע, צריך הסכמה של ההורים הביולוגיים להוצאה.
יעקב מרגי: מה אומרים אנשי המקצוע?
<שלווה ליבוביץ': התפיסה שלנו היא תמיד לקבל הסכמה של ההורה הביולוגי, אבל היו לנו כבר דברים שהורה התנגד למשל למסע לפולין או לנסיעה לחוץ לארץ של חוג ריקוד שהילד משתתף בו וזה היה יותר משבוע, ואנחנו חשבנו שזאת זכותו של הילד.
<יצחק קדמן: יש לי עוד הערה.
<יצחק קדמן: אני לא יודע למה מדובר כאן לאחר חלוף שנה.
<יצחק קדמן: אני שוב רוצה להציג לכם סיטואציה.
<יצחק קדמן: ילד הוצא למשפחה אומנת והגיע הקיץ.
<יצחק קדמן: המשפחה כולה נוסעת לכרתים.
קארין אלהרר: רק על הסעיף הזה, סעיף 12, לדעתי היו לפחות שלושה דיונים.
קארין אלהרר: יש כאן איזשהו קושי אינהרנטי.
<יצחק קדמן: למה יקופח חלקו של הילד הזה?
<יצחק קדמן: יצא שאו שהמשפחה לא תיסע ותתעצבן, או שתשאיר את הילד בבית ותיסע לה לבד ואז כולם נוסעים והוא לא.
<רינת וייגלר: יש כאן פתח.
<רינת וייגלר: כמו שחברת הכנסת אלהרר אומרת, אנחנו דנו וניסינו ליצור את האיזונים על מנת מצד אחד באמת לא לקבוע דברים שיכולים באיזשהו אופן אולי לטרפד את מערכת היחסים העדינה עם ההורים הביולוגיים ומצד שני בדיוק לאפשר את הסיטואציות שדוקטור קדמן מדבר עליהן.
<רינת וייגלר: לכן יש תמיד פתח ללכת לבית המשפט ולקבל אישור ספציפי למקרה הזה.
<יצחק קדמן: תורידו את החודש לשבועיים אבל תנו לילד לנסוע כשהם נוסעים.
<רינת וייגלר: אני לא מתנגדת.
<רינת וייגלר: זה לא שאני מתנגדת.
יעקב מרגי: אני אומר לכם שזה ייפתח לקראת קריאה שנייה ושלישית.
יעקב מרגי: תגיעו עם משהו.
יעקב מרגי: תגיעו למנגנון.
יעקב מרגי: תגיעו למנגנון או לתקופות אחרות.
קארין אלהרר: אין בעיה לשנות את זה עכשיו, שזה יהיה לתקופה שאינה עולה על שבועיים ובלי השנה.
<נעה בן שבת: אבל זה אחד מהדברים שצריך ליידע מראש את ההורים.
יעקב מרגי: תעברי לתוספת השנייה.
<נעה בן שבת: תוספת שנייה.
<נעה בן שבת: שינוי שם של ילד לפי סעיפים 13 ו-14 לחוק השמות, התשט"ז-1956.
<נעה בן שבת: ברית מילה.
<נעה בן שבת: בחירת הזרם החינוכי שבו ילמד הילד (ממלכתי, ממלכתי דתי או עצמאי).
<נעה בן שבת: מתן הסכמה לטיפול רפואי מן הטיפולים המנויים בתוספת לחוק זכויות החולה, התשנ"ו-1996.
<נעה בן שבת: מתן הסכמה לטיפול פסיכיאטרי או לאשפוז פסיכיאטרי לרבות תרופות פסיכיאטריות.
<נעה בן שבת: הוצאת הילד מהארץ לפי אישור מנחה האומנה ובכפוף ליידוע ההורים.
<נעה בן שבת: זה צריך להיות שלא בהתאם להוראות בתוספת הראשונה, עליה דיברנו עכשיו.
יעקב מרגי: אנחנו מצביעים על כל החוק.
<נעה בן שבת: כולל סעיף 2 שעדיין לא הצבענו עליו פרטנית.
יעקב מרגי: על כל החוק.
יעקב מרגי: על כל הסעיפים שהוקראו והתיקונים שהתבקשנו לעשות ואישרנו להכניס אותם.
יעקב מרגי: מי בעד אישור הצעת חוק האומנה, התשע"ג-2013?
יעקב מרגי: הצעת החוק אושרה פה אחד ועולה למליאה לקריאה ראשונה.
יעקב מרגי: יש לכם עבודה לקראת קריאה שנייה ושלישית.
צחי הנגבי: שלום לכם, אני פותח את ישיבת ועדת העבודה והרווחה.
צחי הנגבי: אני מבקש מכל בני המשפחה הנרגשים, ומתברכים מכבודו של יו"ר הכנסת ושר האוצר.
צחי הנגבי: אני רוצה לקרוא את הודעת הוועדה המסדרת.
צחי הנגבי: אני מצטער שהיום זה כזה מהיר וחפוז, אירוע שבדרך כלל לוקח זמן, אבל אנחנו בבליץ של מינוי ראשי ועדות.
צחי הנגבי: לפני שאני אקרא את ההודעה, הייתי רוצה לשמוע את יו"ר הכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: תודה אדוני, כפי שהזכרתי לך, אנחנו מנוסים כבר בטקס העברת הפטיש עוד מן הכנסת הקודמת, אבל הפעם אפשר לברך על כך שהסיוט הזה בשלבי סיום, ואנחנו נאפשר כרגע לאדם מאוד ראוי, חבר הכנסת אמנם חדש, אבל בתחום הספציפי הזה ממש לא חדש, מכובדנו אלי אלאלוף, לקחת באמת כאן את המושכות, את הפטיש ואת המושכות ולהתחיל בעבודה.
יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת הנגבי יעיד בהמשך שלא בכל ועדה אני אגיד את זה, אבל כאן אתה באמת נכנס לנעליים גדולות של מחוקק מצטיין, חברנו חבר הכנסת חיים כץ, שתעבוד מולו הרבה בגלל התפקיד שלו בממשלה.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שהצמד חמד הזה, יחד עם שר האוצר, שגם אנחנו כולנו מכירים שזה הופך את זה למשולש, ועם חברי הוועדה שזה עתה הכריז עליהם חבר הכנסת הנגבי, ועוד כמה שהתווספו, שאתם יכולים לעשות באמת לא פחות ממהפכה - אני לא אוהב את המלה הזאת, מטבע הדברים בגלל השורשים שלי, אבל כאן באמת אפשר להשתמש במלה הזאת במובן החיובי ביותר של המלה, ואנחנו מאחלים לך מה זה בהצלחה, וכל סיוע שאתה תצטרך מלשכת היושב ראש, מהנהלת הכנסת על מנת לקדם את הדברים, דברים כפי שאמרתי עם אנשים בממשלה, גם לפקח עליהם שלא יסטו מן הדרך, אבל גם לזרום יחד איתם כשעושים דברים חיוביים, אתה תקבל בזה כל עזרה וסיוע.
צחי הנגבי: הוועדה המסדרת, כאמור, ממליצה לבחור ב – סופרייז- סופרייז – אלי אלאלוף.
יולי יואל אדלשטיין: > רק חברי ועדה מצביעים.
צחי הנגבי: רק חברי ועדה מצביעים.
צחי הנגבי: אם הוא ייבחר אז הוא יקבל את הפטיש.
יעקב מרגי: זו ועדה שאין בה אופוזיציה, קואליציה.
צחי הנגבי: הצבעה בעד המלצת הוועדה המסדרת – פה אחד ההמלצה נתקבלה.
צחי הנגבי: נבחר אלי אלאלוף, בהצלחה.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם שמישהו אשם שאני יושב פה וזה מאיר כהן, שלפני שנתיים פלוס שלושה חודשים ועוד שלושה חודשים בא וביקש ממני לעשות משהו ביחד, ואז הגה את הרעיון של הוועדה למלחמה בעוני שלא האמנתי שאני מסוגל להרים דבר כזה, ועם התמיכה המדהימה של מאיר, שהביאה לשיתוף פעולה של 20 ומשהו שנים בינינו למהלך אדיר שמחייב אותנו, את כולנו פה.
אלי אלאלוף: אני מתנצל שמי שהיה פה לפני כן לא שמע, אגיד זאת, תהיה לי הזדמנות, יש לי עוד זכות לנאום בכורה, עוד לא בזבזתי אותה.
אלי אלאלוף: .. אז אני אגיד את זה במליאה.
אלי אלאלוף: דבר שני, אני חייב לבטא את ההתרגשות שלי, כל חיי אני הקדשתי למשהו שנולד באופן טבעי, החיים החברתיים של הקהילה שלי במרוקו.
אלי אלאלוף: אתם יודעים, אני עליתי לארץ בגיל 22.
אלי אלאלוף: בגיל 18 הייתה לי הזדמנות להיות מדריך בקייטנת נוער של בית היתומים בקזבלנקה, שם היו ילדים.
אלי אלאלוף: אני יתום כמעט מלידה, מגיל 4, אבל לא ידעתי ששמים יתומים בבית ילדים כאלה, ואז הייתי המדריך שלהם.
אלי אלאלוף: אחר כך בעלת הבית, הדודה של השר יצחק לוי, באה הביתה וביקשה מאמא שלי, ושאלה מי זה אלאלוף שיכול לנהל את בית היתומים?
אלי אלאלוף: אמא שלי אמרה לה, איזה אלאלוף?
אלי אלאלוף: אז היא אמרה אלי אלאלוף – ילד בן 18...
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שהתחלתי, למרות התגובה של אמא, לעבוד בבית יתומים בקזבלנקה בגיל 18.
אלי אלאלוף: לנהל בית יתומים בגיל 18 - תארו לכם איזה טירוף.
אלי אלאלוף: אחרי כמה חודשים אחי בא ואמר לי, אתה רוצה לעזור בתחום החברתי והחינוכי?
אלי אלאלוף: אז תשאף כמה שיותר גבוה, אבל לא האמנתי שאני אהיה בוועדת הרווחה של המדינה שלנו, ועוד יותר יושב ראש.
אלי אלאלוף: שוב, תודה למשפחתי, תודה מאיר, ותודה למשה שצירף אותי.
אלי אלאלוף: אמר את זה יעקב מרגי לפני שעזב.
אלי אלאלוף: אני לא חושב שזאת תהיה ועדה של אופוזיציה וקואליציה.
אלי אלאלוף: הנושאים שיבואו לשולחן הזה הם נושאים שהם מאוד חשובים לכל תושבי מדינת ישראל.
אלי אלאלוף: אני מבקש לדייק, אני אומר כל תושבי מדינת ישראל.
אלי אלאלוף: אין לנו ברירה, אנחנו חייבים לטפל בכל אחד ואחד, לא חשוב איך מתפלל, איך מתלבש, וכו', העיקר שנוציא את האנשים שלנו, את התושבים שלנו, ממצוקתם, גם בגילם וגם בגיל המבוגר ובגיל הצעיר.
אלי אלאלוף: אמרו את זה, ואני חייב להגיד: בזכות וילמה, שהכניסה בחברים של הוועדה, הכניסו אותי לעולם הזה.
אלי אלאלוף: אני מאוד מודה, שתדעי, את גורמת לי לסיוטים בלילה, באמצע הלילה – מה בא לפני תקנה, האם החוק הזה והזה, אז אני באמת מרגיש שזה נושא אדיר, ויכול לשנות את חייהם של מיליוני אנשים.
אלי אלאלוף: לכן, האחריות של כולנו היא פה גדולה כדי שנקדם.
אלי אלאלוף: אני הבטחתי שנעבוד קשה.
אלי אלאלוף: כל יום שני, שלישי, רביעי, תהיה ישיבה בשעה תשע בבוקר.
אלי אלאלוף: בשעה שמונה ושלושים אני אקבל תדרוך, ערב לפני כן אני אלמד, אני בטוח שתעזרו כדי שנוכל להזיז.
אלי אלאלוף: יש לנו פה תחומים אדירים, מי יעסוק בבריאות, בתעסוקה, ברווחה, ובביטוח לאומי.
אלי אלאלוף: אין תחומי חיים כמעט שאי אפשר לחבר אותו לוועדה הזאת, אני בטוח.
אלי אלאלוף: אני באמת מודה לכל חברי הכנסת, לאלה שפה, ולאלה שלא פה, הם הודיעו שיהיה שיתוף פעולה אדיר.
אלי אלאלוף: הוועדה היא של כולנו, אני רק המשרת, אולי הראשון מבין שווים ולא יותר מזה.
אלי אלאלוף: אנחנו נרצה באמת להעמיד את הנושאים שלנו, אני מודה, ואני מוכן לדין על זה.
אלי אלאלוף: הדבר הכי חשוב בעיניי זה דוח העוני.
אלי אלאלוף: תרשה לי להגיד גם בשמך, מאיר, אני לא בטוח שידענו מה אנחנו עושים כשיצאנו לדרך הזאת.
אלי אלאלוף: אבל אני רואה עכשיו, גם מכוני מחקר משתמשים בהמלצות שלכם, יש פה השפעה אדירה.
אלי אלאלוף: אנחנו לא נתאהב בדוח, אלא נתאהב בפעולות שהוא מייצר כדי לתקן עיוותים של שנים רבות לכל האוכלוסייה במדינת ישראל.
אלי אלאלוף: אני אוהב לחזור על זה ולדייק: זו הפעם הראשונה שיש דוח שלא ניתח את המצב לפי מגזרים.
אלי אלאלוף: חברים, תשימו לב, פעם ראשונה, ביטוח לאומי, אין לי שום טענה אליהם, או הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, תמיד זה כמה ערבים, כמה חרדים, כמה אחרים.
אלי אלאלוף: אנחנו מדברים - ילד עני הוא ילד עני, קשיש עני הוא קשיש עני, ובואו נתמודד, גם אם חלק מהפתרונות חייבים להיות באווירת תרבות של כל אחת מהאוכלוסיות האלה.
אלי אלאלוף: אנחנו נעשה את זה, אני מקווה, ואני בטוח שאף אחד לא יוכל להתנגד לגישה כזאת, וזה אולי האלמנט האוניברסלי היחיד שאני מאוהב בו.
אלי אלאלוף: אני לא מאוהב בתשובות אוניברסליות אחידות לכל תושבי ישראל בנושא קצבאות.
אלי אלאלוף: למאיר ולי יש דעה דומה בעניין הזה.
אלי אלאלוף: אנחנו חושבים שצריך לתקן את זה, אבל לתת פתרונות הולמים בהתאם למצב הסוציו-אקונומי של כל אחד מהאוכלוסיות הסובלות, אז אנחנו נתמודד.
אלי אלאלוף: באמת, שוב, לגבי הצוות, כולם אמרו לי שהוא נהדר וטוב.
אלי אלאלוף: אז אני אומר לכם, הוא יותר מטוב, ויותר מנהדר, והוא אדיר.
<וילמה מאור: עומדים לרשות כל חברי הוועדה, היעזרו בנו, אנחנו זקוקים לזה.
אלי אלאלוף: אנחנו מבקשים להודות מראש.
אלי אלאלוף: הישיבה הראשונה תתקיים ביום שני הקרוב בשעה תשע בבוקר.
אלי אלאלוף: האורח הראשון יהיה חיים כץ, אנחנו ניפרד ממנו ונתחיל לעבוד.
אלי אלאלוף: סדר יום יופץ כפי שהחבר'ה יודעים לעשות את זה, כדי שנעבוד בהקדם האפשרי - היה אפשרי אתמול אם היינו עושים את זה, יש לנו מספיק נושאים לטיפול.
אלי אלאלוף: יש הרבה נושאים שבאמת אפשר לשחרר אותם.
אלי אלאלוף: יש אנשים שסובלים, אם זה המצוקה של הנכים שיש להם עובדים, ודברים שהתגלגלו עוד לפני הקפאת הממשלה בתהליכים מסוימים בממשלה - כל זה אינוונטר מדהים אצל הצוות של וילמה.
אלי אלאלוף: בעזרת השם, נעשה רק טוב.
מאיר כהן: אדוני היושב ראש, אני רוצה זכות דיבור.
מאיר כהן: אל"ף, אני ממש גאה שאתה נמצא כאן.
מאיר כהן: אני חייב להגיד שב-1993, לפני 20 וכמה שנים, ב-1992, מוניתי למנהל בית ספר בדימונה.
מאיר כהן: באחת הישיבות הראשונות אלי אלאלוף שבדימונה היה אחד האנשים הבולטים ביותר בהצלחה שלו לעשות מהפכה, לעזור לנו לחולל מהפכה בחינוך, בא ואיחל לי בהצלחה, ושאל אותי כמה מעבדות אתה צריך, ומה אנחנו צריכים, וישבנו.
מאיר כהן: זה התחיל ב-1982, כשאני הייתי מורה מן המניין, אבל זה קיבל משנה תוקף כשהתחלתי לנהל בית ספר, מאז, ובמשך הרבה מאוד שנים אלי ליווה אותנו.
מאיר כהן: אני חושב שהוועדה הזאת שאנחנו יושבים כאן היא מאוד בועתית בתוך הכנסת, כי באמת, יש בה את המכנה המשותף הגדול ביותר, הרחב ביותר.
מאיר כהן: זאת ועדה שאני לא רואה - ביקרתי בוועדה הזאת, לא ראיתי קרבות, כי מה שמגיע זה נוגע בתכנים של כל אחד מאתנו.
מאיר כהן: זה לא הזמן לדבר על עבודה, ולכן, אני רוצה לדבר עליך אישית.
מאיר כהן: יש לנו הרבה תהיות לגבי התאמה של אנשים לתפקידים.