GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<תמיר ניר: אני חושב שאם תהיינה מצלמות ויהיה שילוט שיש מצלמות זה כבר יעשה עבודה טובה לפחות באוטובוסים.
<תמיר ניר: אני חושב שזה יכול להתחיל.
<תמיר ניר: המשטרה, האווירה ברחוב, המשטרה וגם בקרב הפיקוח של עיריית ירושלים, נכון, היא מאוד שלילית.
<תמיר ניר: כמובן שצריך לעשות עבודת עומק וחינוך.
<תמיר ניר: שוב, בטווח המידי נדמה לי שראשי המשטרה חייבים לומר אמירה מאוד מאוד ברורה בנושא הזה.
<תמיר ניר: יש יותר מדי שוטרים או שמזלזלים בפניות או שמשתתפים ולוקחים חלק בחגיגה, זה לא חדש, זה רק התגבר עכשיו.
<תמיר ניר: אני נתקלתי בזה כמה וכמה פעמים מאז כניסתי לתפקיד.
<תמיר ניר: יש שוטרים שהם מאוד מתלהבים מהעבודה ומההזדמנות להיכנס בתושבים ערבים.
<תמיר ניר: אני מצטער על זה, זה המצב.
<תמיר ניר: ראשי המשטרה צריכים לעשות מעשה כאן.
<תמיר ניר: הדבר האחרון שאוסיף, זה עניין של אירועי פח"ע.
<תמיר ניר: ההגדרה של הדבר כאירוע פח"ע, זה ברור שיש כאן עניין לאומני.
<תמיר ניר: לאומני לא שייך רק לערבים.
<תמיר ניר: ברור שיש כאן עניין לאומני וצריך לומר את זה.
<יוני בלבן: אני מרכז את הפעילות של "כוח לעובדים" בירושלים.
<יוני בלבן: אנחנו כארגון עובדים מייצגים גם את העובדים של חברת קווים וגם של חברת אגד תעבורה שרבים מהם עובדים בירושלים.
<יוני בלבן: אני חושב שיש פה שתי בעיות גדולות מבחינת אלימות כלפי נהגים.
<יוני בלבן: אנחנו צריכים להתייחס לשתיהן.
<יוני בלבן: כפי שכולנו יודעים התקופה האחרונה בירושלים היא תקופה של מתח ואלימות מאוד קשה גם של ערבים כלפי יהודים ובעיקר גם של יהודים כלפי ערבים.
<יוני בלבן: אנחנו רואים את זה גם בתקיפות של נהגים ערבים על ידי יהודים.
<יוני בלבן: אבל צריך לזכור את התקיפות נגד נהגים יהודים וערבים שנוסעים בדרך למעלה אדומים או לישובים אחרים מעבר לקו הירוק.
<יוני בלבן: חשוב מאוד, הנציגים של "כוח לעובדים" הציבו ארבעה דברים כדברים מרכזיים שצריך לעשות.
<יוני בלבן: הראשון, מיגון האוטובוסים מבחוץ מפני תקיפות חוץ באזורים שיש זריקות אבנים או דברים אחרים שנזרקים על האוטובוסים.
<יוני בלבן: הדבר השני, הצבת מערך משטרתי או אבטחה אחרת.
<יוני בלבן: אנחנו מבינים שזה משהו שיכול להיות על הדרך.
<יוני בלבן: האמירות של משרד התחבורה הן אמירות 'אם וכשיהיה תקציב, ואולי תוך כמה חודשים'.
<יוני בלבן: זה משהו שצריך לקרות מיד.
<יוני בלבן: המשטרה צריכה להתייחס ברצינות לתקיפות נגד התחבורה הציבורית.
<יוני בלבן: זה מסכן את כולם.
<יוני בלבן: בתוך האוטובוסים מיגון על תא הנהג ומצלמות במעגל סגור שיגבירו את הביטחון של הנהגים.
<יוני בלבן: בעיקר, התייחסות רצינית, לא יכול להיות שכל שורת הנהגים שכאן מספרים שהם מתקשרים למשטרה והם מגיעים אחרי 40 דקות.
<יוני בלבן: בינתיים הנהג יכול להיות מותקף.
<אנואר טוויל: אני מבקש לענות לו.
<אנואר טוויל: אנחנו פנינו למשרד התחבורה ואמרנו שאנחנו רוצים אבטחה בתחנות.
<אנואר טוויל: הוא אמר 'אי אפשר לשים מאבטח בכל תחנה, זה נותן הרגשה לא טובה לנוסעים, אנחנו רוצים לזרום.
<אנואר טוויל: אם אתם ממשיכים בשיבושים שלכם עדיף לנו להתעסק עם נהגים שמביאים מרומניה ונעזוב אתכם'.
<אנואר טוויל: עוד משהו, אם אני מקלל שוטר, מה קורה, ואם נהג אוטובוס מקבל מכות, מה קורה.
<אנואר טוויל: שנינו, השוטר והנהג הם ציבוריים.
<אנואר טוויל: מה שאתה אמרת לגבי המצלמות.
<אנואר טוויל: לנו יש מצלמות באוטובוס, אבל אסור להפעיל את המצלמות.
<אנואר טוויל: למה, כי אנחנו פועלים עם אנשים דתיים, חרדים, אסור, אשתו הוא, אסור להפעיל את המצלמות.
<אנואר טוויל: זה מה שיש לנו בחברה.
מיקי רוזנטל: מי אמר שאסור?
<ציון פת: בבית"ר עילית בחלק מהאוטובוסים יש לנו מצלמות, אין שום בעיה.
מיקי רוזנטל: מי אמר לכם שאסור?
<אנואר טוויל: החברה.
מיקי רוזנטל: החברה עצמה?
<אנואר טוויל: כן, חברת אפיקים.
מיקי רוזנטל: אני לא חושב שיש עילה חוקית למנוע את זה.
<ראיד משעל: שלום לכולם.
<ראיד משעל: אני ראיד מ"אגד תעבורה", ראש הועד.
<ראיד משעל: אני מודה לכל החברים על כך שהגענו למקום הזה כדי לדבר עם חברי הכנסת וגם שנדבר אתך ועם המשטרה.
<ראיד משעל: כל החבר'ה כאן דיברו על הרבה דברים בקשר לתחבורה הציבורית.
<ראיד משעל: אני מבקש לספר על שני דברים שקרו לפני כמה ימים.
<ראיד משעל: חבר שלי שנמצא אתנו, עלה אתו חייל ב"אגד תעבורה".
<ראיד משעל: הוא סיפר?
<ראיד משעל: סליחה.
<ראיד משעל: אני מבקש שיהיה לנו כפתור חירום כמו שהיה במוניות.
<ראיד משעל: אם חלילה קורה משהו אתה יכול להפעיל את הכפתור הזה מבלי שאף אחד מתוך האוטובוס ידע.
<ראיד משעל: המשטרה, היא או מישהו מהביטחון מסביב יכול לדעת שהנהג הזה מאוים או שיש לו משהו בתוך האוטובוס.
<ראיד משעל: אצלנו, בתוך האוטובוסים אין דבר כזה.
<ראיד משעל: שנית, אני מבקש לענות לאדוני ממשרד התחבורה שהוא הרבה דברים לא יודע.
<ראיד משעל: אני במקצוע שלי כמעט 20 שנה.
<ראיד משעל: עבדתי במשך תקופה קצרה במוניות, אני יודע שכל הזמן אמרו שיש משרד התחבורה, בא מסתכל אם נהג המונית מפעיל מונה או לא.
<ראיד משעל: אבל ברוך ה' אנחנו עובדים לפי החוק.
<ראיד משעל: באוטובוסים אף אחד לא בא לדבר לא עם הנהגים ואפילו לא עם נציגי הנהגים באים ממשרד התחבורה לשאול מהם הבעיות שלכם.
<ראיד משעל: סליחה, אין לנו אבא ואין לנו אימא.
<ראיד משעל: אני בנאדם שיש לו ילדים, כשאני יוצא מהבית אני רוצה להביא פרנסה ורוצה לחזור לבית שלי וגם לילדים שלי.
<ראיד משעל: אני לא רוצה לחזור בשקית ניילון שחלילה זה הורג אותי או השני הורג אותי.
<ראיד משעל: בשביל זה אדוני אני רוצה ממשרד התחבורה, תעזוב אותי מההנהלה שלי.
<ראיד משעל: ההנהלה שלי אולי היא מדברת ואולי היא לא מדברת, אבל אני רוצה שיבואו וידברו מה חסר לנו הנהגים.
<ראיד משעל: לאן נלך?
<ראיד משעל: אנחנו לא יודעים לאן נלך.
<ראיד משעל: באמת, אנחנו במזרח ירושלים לא יודעים לאן ללכת.
<ראיד משעל: נגיד לך את האמת.
<רועי בליטנטל: עורך דין רועי בליטנטל, ממונה חטיבה בהסתדרות.
<רועי בליטנטל: יש לי שתי הערות קצרות והערת שאלה.
<רועי בליטנטל: אחת, התיאור, הסמנטיקה שהשתמשו בה פה של פרחחות וונדליזם היא שגויה, זו אלימות, זו בריונות.
<רועי בליטנטל: הסיפורים דומים בתיאורים שלהם לפח"ע ולא למעשה שובבות.
<רועי בליטנטל: לכן הדרישה שגם זה יטופל באופן שדומה לפח"ע ולא כמעשה שובבות.
<רועי בליטנטל: שנית, לנושא ההכשרה של נהגי האוטובוסים כמאבטחים.
<רועי בליטנטל: נהג אוטובוס הוא נהג אוטובוס.
<רועי בליטנטל: הוא בחר להיות נהג אוטובוס ולא מאבטח.
<רועי בליטנטל: חלקם לא בנויים לא פיסית ואולי גם לא נפשית להיות מאבטחים.
<רועי בליטנטל: יש לזכור שיש גם נהגים מבוגרים, למעלה מ-60, אנשים עם מגבלות פיסיות כאלה ואחרות.
<רועי בליטנטל: לא יכול להיות שזה יהיה הפתרון.
מיקי רוזנטל: לא נאמר שזה הפתרון.
מיקי רוזנטל: זה חלק מהפתרון.
<רועי בליטנטל: בינתיים זה הדבר היחידי שעושים.
<דני שנער: מי שהציל פיגועים, ארבעה נהגים מנעו פיגועים.
<דני שנער: ארבע פעמיים מנעו ממחבל מתאבד לעלות לאוטובוס ומילטו את האוטובוס ממחבל המתאבד.
<דני שנער: להערכתנו הם הצילו כ-60- 70 הרוגים וכ-100 פצועים.
<דני שנער: נהגים של "אגד" הצילו לפחות - - -
<דני שנער: אני אומר לך שמכל העולם באים אלינו ללמוד את הנושא הזה.
<דני שנער: האמריקאים מעבירים קורס נהגים, הבלגים מעבירים קורס נהגים.
<קריאה: זה הדבר שהנהג ימנע מהמחבל לתקוף?
<דני שנער: אין קסם של פתרונות.
<דני שנער: זה אחד מהם.
<קריאה: קודם כל אתה אומר שזה הפתרון היחידי שהתחיל להיות מיושם ושום דבר אחר, אז כרגע זה הפתרון היחידי.
<קריאה: שנית, הבנתי שלוקח להכשיר את המאבטח הראשון בערך יום.
<קריאה: הבנתי שתוך ארבעה חודשים יהיו כ-300 מאבטחים בירושלים - - -
<דני שנער: בהינתן תקציב.
<קריאה: כעת אני מבקש לפנות לאדוני היושב ראש ולשאול אותו, הנה בדיוק הפינג-פונג, מאיפה התקציב?
<קריאה: כי זה הרי אם יהיה תקציב.
<קריאה: מאיפה התקציב?
<קריאה: בשביל זה אין יחידה לאבטחת תחבורה ציבורית ולא נראה באופק שיהיה כי אף אחד גם לא עושה שום ניסיון להשיג את התקציב.
מיקי רוזנטל: אתה רוצה לענות?
מיקי רוזנטל: תתייחס לנקודות ספציפיות שעלו כאן, למשל, סוגית התקנת לחץ מצוקה באוטובוסים.
<עופר יצחק: בהתחלה אני מבקש לומר, או יותר נכון למחות על הכללה שנעשית כאן כנגד השוטרים כולם.
<עופר יצחק: אולי יש אירועים ספציפיים שעליהם הצביעו שצריך לטפל בהם, אבל מכאן להגיד שיש בעיה עם משטרת ישראל, אני חושב שזה רחוק.
<עופר יצחק: צריך להגיד את זה.
<עופר יצחק: כמו שאמרתי קודם, אם יש טענות או תלונות כלפי המשטרה, אנחנו נשמח לקבל אותם.
<עופר יצחק: נתייחס באופן פרטני, ספציפי לכל אחת ואחת מהן.
<עופר יצחק: נבדוק אותן.
<עופר יצחק: המשטרה מתייחסת תמיד לנושא האלימות בצורה רצינית.
<עופר יצחק: בכלל בכל המגזרים אנחנו מכירים תופעות אלימות בהרבה מאוד תחומים, בבתי חולים, בבתי ספר וכדומה.
<עופר יצחק: אנחנו מטפלים בהם בצורה הכי רצינית שאפשר.
<עופר יצחק: גם לתחבורה הציבורית אנחנו נותנים מענה ונותנים תעדוף לנשואים האלה.
<עופר יצחק: עלו כאן כמה דרכי פעולה ששווה או מומלץ לבחון אותן מעבר לנושא הטיפול המשטרתי.
<עופר יצחק: כפי שאמרתי, אחד, זה נושא של הכשרת הנהגים.
<עופר יצחק: תראו, הכשרה הזאת לא נועדה לייצר מצב שפתאום הנהג הופך להיות מאבטח של האוטובוס.
<עופר יצחק: ממש לא.
<עופר יצחק: הכלי של הסמכת הנהגים הוא כלי שמאפשר לו, אנחנו נותנים לו להשתמש בכלי הזה כדי שהוא יוכל להתמודד עם מה שקורה שם.
<עופר יצחק: יתרה מכך, יש הרחבה של סמכויות בנושא של "חוק אלימות" ספציפי.
<עופר יצחק: העברנו את זה לבתי ספר ולבתי חולים וכדומה.
<עופר יצחק: אפשר לעשות גם כאן הרחבה בעניין ולפתור את כל הפרשנויות פח"ע לא פח"ע – אפשר לפתור את זה.
<עופר יצחק: הדבר השני הוא נושא המיגון.
<עופר יצחק: ישנן חברות שנכנסו ומיגנו את האוטובוסים.
<עופר יצחק: זה נאמר כאן ודיברו על זה.
<עופר יצחק: אמצעים כמו מצלמות או לחצנים שמחוברים למוקדי בקרה, מוקד הבקרה של חברת האוטובוסים, למוקד אזרחי, למוקד בקרה כלשהו שמתריע על בעיה שקיימת.
<עופר יצחק: אנחנו לא יכולים להנחות התקנה של אמצעים מהסוג הזה מאחר, אמרתי כבר בהתחלה, חברות האוטובוסים לא מונחות על ידי המשטרה.
<עופר יצחק: לי אין כלי חוקי לבקש את זה מהם.
<עופר יצחק: יכול להיות שזה יכול להיעשות דרך משרד התחבורה.
<עופר יצחק: אפשר גם לשנות את "חוק הסדרת הביטחון" ולהכניס את חברות האוטובוסים להנחיה.
<עופר יצחק: אגב, אנחנו פועלים, עושים עבודה בעניין הזה על מנת להכניס אותן להנחיה.
<עופר יצחק: הנושא האחרון שדיבר עליו גם דני הוא נושא של אבטחת התחבורה הציבורית בכלל.
<עופר יצחק: היה ויינתן תקציב לעניין הזה אנחנו מוכנים עם כל ההנחיות בעניין.
<עופר יצחק: אולי אפשר להיכנס לזה.
<אשרת מימון: אפשר לבקש הרחבה לגבי הדבר היחיד ששמעתי, אבל בין הדברים שלך שמעתי שאתם עושים עבודה להכניס את זה ל"חוק הסדרת הביטחון" אתה יכול לפרט מה זה אומר?
<עופר יצחק: יש עבודה שהמשטרה עושה יחד עם המשרד לביטחון פנים בנושא של תיקון "חוק הסדרת הביטחון".
<עופר יצחק: "חוק הסדרת הביטחון" הוא חוק שמכליל גופים מסוימים להנחיה בנושא האבטחה, הנחית המשטרה, הנחית שירות ביטחון כללי.
<עופר יצחק: הגופים הרשומים בתוך החוק הזה, בתוך התוספות הם גופים שמחויבים בהנחיה בנושא אבטחה.
<עופר יצחק: נכון להיום, חברות האוטובוסים אינן מונחות.
<עופר יצחק: הן אינן נמצאות בתוך הרשימה- - -
<אשרת מימון: באיזה שלב זה נמצא במשרד לביטחון פנים?
<עופר יצחק: יש עבודת מטה, ככל שאני מכיר אותה, העבודה נמרצת.
<עופר יצחק: היא עדיין לא הבשילה, אבל נעשית עבודה.
מיקי רוזנטל: אנחנו צריכים לסכם.
<ג'ת נידאל: שלום.
<ג'ת נידאל: קודם כל אני לא יודע למה מבקשים מנהג תפקיד של ראש ממשלה והוא מקבל משכורת של פועל ניקיון וגם פחות.
<ג'ת נידאל: אני לא יודע למה החוק ברור רק על מסכנים וחלשים ולא על חזקים.
<ג'ת נידאל: אני גם לא יודע למה הנהלת כל החברות "אגד" "אגד תחבורה" "קווים" "אפיקים" משתפים פעולה עם המשטרה ומשרד התחבורה נגד הנהג.
<ג'ת נידאל: אני לא יודע איזה חוק נותן לחברה לגנוב את הנהג תחת שם הניקיון הסיבה שהוא לא קיבל כסף - - -
<אמיר לוי: נאמרים כאן מילים קשות.
<אמיר לוי: אנחנו "אגד" גונבים את הנהגים?
מיקי רוזנטל: הוא לא אמר "אגד" הוא הזכיר - - -
<אמיר לוי: הוא אמר "אגד", חברות התחבורה.
<ג'ת נידאל: אני קורא לפי החוק, לדעתי זה אסור.
<ג'ת נידאל: הצבא של המבקרים שיש להם.
<ג'ת נידאל: לכל חברה יש צבא של מבקרים שהם כל הזמן מקפידים על נהגים לקחת מהמשכורת של הנהג.
<ג'ת נידאל: אני לא יכול לקבל 8,000 וגם פחות 1,000 שקל בגלל שהאוטובוס לא נקי, בגלל שלא לקחתי כסף, בגלל שעשית ככה וככה.
<ג'ת נידאל: זה בסדר?
<ג'ת נידאל: גם אם קשה לך, זאת האמת.
מיקי רוזנטל: זה לא נושא הדיון.
<ג'ת נידאל: קודם כל בקשר למשטרה, אדוני, כשאתה עושה שביתה חוקית כדי לקבל ולשפר את המצב שלך, החברה מתקשרת אליהם אז תוך דקה בא צבא, משמר הגבול, ניידת ואם יש אפשר גם מטוס.
<ג'ת נידאל: תוך חמש דקות ואין בעיה.
<ג'ת נידאל: אבל אם יש בעיה לנהג, תסופר שעה-שעתיים.
<ג'ת נידאל: המשטרה מחפשת את הנהגים כל הזמן, היא נותנת דוחות לנהגים.
<ג'ת נידאל: כל השאר לא בסדר ואין שום בעיה.
<ג'ת נידאל: נגיד שאני הולך לעבודה דרך המחסום, כשיש הסעה של הנהגים בודקים נהג נהג לפי התעודה שלו.
<ג'ת נידאל: אבל כשאני בקו לירושלים מלא נוסעים, מלא תיקים בתא המטען, מלא הכול אז לא בודקים דבר, שום דבר, אני יכול להתלבש כמו דתי ולשים תיק ולעשות מה שאני רוצה.
<ג'ת נידאל: תראה, הבדיקה הביטחונית שלהם על מה הולכת, על הסעת נהגים.
<ג'ת נידאל: הם בודקים נהג נהג, אבל את הנוסעים לא צריך לבדוק.
<ג'ת נידאל: התלונות הלאה, זה הנשק נגד כל נהג.
<ג'ת נידאל: אם הם מסמנים נהג אין להם שום בעיה שיתלוננו עליו ולתפור לו תלונות, חבל על הזמן מפה עד השמיים.
מיקי רוזנטל: אדוני, אני באמת לא רוצה להפסיק אותך, אבל זה לא נושא הדיון שלנו.
מיקי רוזנטל: אני מבין שיש הרבה סוגיות מסביב הנהגים.
מיקי רוזנטל: אם יש לך הערה לגוף הדיון, דהיינו ביטחונם של הנהגים - - -
<ג'ת נידאל: את זה רציתי להגיד בנקודה של ביטחון הנהג.
<ג'ת נידאל: הנקודה הביטחונית של הנהג, באמת אנחנו עובדים בפחד, באמת בפחד.
<ג'ת נידאל: אנחנו ממשיכים לעבוד עד השעה 01:00 כמעט.
<ג'ת נידאל: תעשו לנו משהו עם המשטרה.
<ג'ת נידאל: לדעתי המשטרה לא עושה כלום לטובת הנהג בכלל, גם ההנהלה.
<ג'ת נידאל: לדעתי צריך לסגור על הגנה על הנהג שהגב שלו יהיה לפחות שמור.
<ג'ת נידאל: אני לא יודע מה קורה מאחורי כשאסור להסתכל במראה בתוך האוטובוס בגלל שיש בחורות דתיות.
<ג'ת נידאל: מה אני אעשה, מה אני אעשה באמת?
<יצחק קשקש: אפשר לומר משהו לגבי הכלים שיש למשרד התחבורה?
<יצחק קשקש: נכון להיום במערכות הכרטוס החדשות בכל האוטובוסים יש GPS, בכל האוטובוסים יש מערכות כרטוס ממוחשבות עם תקשורת.
<יצחק קשקש: בתוך המערכות האלה יש גם אופציה של חירום שלא ניתנת להפעלה באמצע נסיעה כי כביכול הנהג מטפל במערכות כרטוס רק בזמן עצירה.
<יצחק קשקש: נכון להיום יש מערכות שניתן להשתמש בהן, רק צריך להפעיל, לשמיש אותן ולכוון אותן לכיוון הביטחון של הנהג.
<יצחק קשקש: המערכות האלה הן עם תקשורת סולריות, מערכות GPS, המיקום של האוטובוס יכול להיות ידוע למשרד התחבורה ולחברה בכל מצב ובכל רגע נתון.
<יצחק קשקש: פשוט לשמיש אותן, להקים מוקד שיטפל בלחצני חירום של אוטובוסים בהם קיימים מערכות כרטוס.
מיקי רוזנטל: נתחיל לסיים.
מיקי רוזנטל: קודם כל המתואר הוא מצב מדאיג ביותר.
מיקי רוזנטל: תחבורה ציבורית תקינה היא אינטרס ציבורי מובהק, גם זמינותה, גם ביטחון הנהגים וגם ביטחון הציבור.
מיקי רוזנטל: לפיכך, אני מבקש גם ממשרד התחבורה, משטרת ישראל והשלטון המקומי לחבור יחד ולהחליט כיצד מתמודדים עם הבעיה באמת.
מיקי רוזנטל: לא לספר לכל אחד מה השני יכול לעשות.
מיקי רוזנטל: אנחנו מבקשים שתשבו יחד ותתנו לבעיה מענה.
מיקי רוזנטל: הפתרונות יכולים לבוא מאמצעים טכנולוגיים, תקנות שקובעות הפרדה של הנהג.
מיקי רוזנטל: תקנות שקבועות לחצני מצוקה, צילומי האוטובוסים, הכשרה של נהגים להגנה על עצמם, יחידות אבטחה וכדומה.
מיקי רוזנטל: אני לא מתערב.
מיקי רוזנטל: אני לא איש מקצוע, אתם אנשי המקצוע.
מיקי רוזנטל: חייב להיות מענה.
מיקי רוזנטל: לא יכול להיות שהנהג ירגיש מאוים, לא יכול להיות שציבור הנוסעים ירגיש מאוים.
מיקי רוזנטל: הנהג צריך לדאוג להביא את נוסעיו בשלום ממחוז אחד למחוז שני.
מיקי רוזנטל: את כל היתר אנחנו צריכים לספק, תשתית ולעשות את זה כראוי.
מיקי רוזנטל: יכול להיות שאתם צריכים לשתף את החברות בדבר הזה.
מיקי רוזנטל: האחריות מבחינתי על משרד התחבורה ועל שר התחבורה.
מיקי רוזנטל: אני אבקש ממנו גם לדווח לוועדה תוך שלושה חודשים.
מיקי רוזנטל: אם יש המלצות ומסקנות אנחנו רוצים לעקוב אחריהן ולראות את יישומן ואם יש תקנות בעניין הזה.
<ציון פת: אנחנו נשמח להיות חלק מזה.
מיקי רוזנטל: אמרתי, השלטון המקומי הוא חלק מהעניין - - -
<ציון פת: החברות.
מיקי רוזנטל: וגם החברות.
מיקי רוזנטל: משרד התחבורה ירכז את זה - -
<עופר יצחק: אני חושב שמשטרת ישראל צריכה לרכז כי על פי החוק היא האחראית על הסדר הציבורי.
מיקי רוזנטל: מאחר ואני לא רוצה.
מיקי רוזנטל: לי יש כעת שורה של בקשות למשטרת ישראל, אתם תרכזו את זה.
מיקי רוזנטל: אנחנו מבקשים לקבל מענה מהמשרד - - -
<אשרת מימון: שלושה חודשים, כי השטח ממש בוער.
מיקי רוזנטל: תקשיבי, אני יכול לומר גם תוך יומיים, אבל זה לא יהיה רציני.
מיקי רוזנטל: שמעי, הסכיתי ובסוף תעירי.
מיקי רוזנטל: אני מדבר על פתרונות לטווח ארוך וראוי שיינתנו כאלה.
מיקי רוזנטל: אני מבקש ממשטרת ישראל ופונה למפכ"ל המשטרה לתת עדיפות עליונה לסוגיית ביטחון הנהגים יהודים כערבים.
מיקי רוזנטל: הפניות של נהגים תענינה במהירות האפשרית כולל גם בעניין אלימות מילולית, שהיא המפתח והבסיס להתפתחות אלימות פיסית.
מיקי רוזנטל: משטרת ישראל תפעל בנחישות למגר את התופעה הזאת למען יראו ויראו ולמען יחששו.
מיקי רוזנטל: מהחברות אני מבקש כדלקמן: שכל החברות תעברנה את כל התלונות באופן מסודר למשטרת ישראל, על כל אירועים שהיו בחודשים האחרונים.
מיקי רוזנטל: שיידעו את משרד התחבורה.
מיקי רוזנטל: אני מבקש שיעבירו את כל הטענות האלה גם לוועדה הזאת כדי שנוכל לעקוב ולראות מה עשתה המשטרה עם התלונות הללו.
מיקי רוזנטל: אנחנו מקיימים את הדיון הזה, אנחנו בפתחו של הר געש.
מיקי רוזנטל: חלילה לנו שאחר כך נגיד למה לא עשינו לפני.
מיקי רוזנטל: בואו נעשה לפני שיהיה אסון נורא נוסף.
<תמיר ניר: אדוני היושב ראש, אני מבקש, אם אפשר עוד חודש לקיים דיון על הדברים המידיים שאפשר לעשות.
<תמיר ניר: אפשר לעשות דברים מיידים, בעוד חודש תוצג תכנית לטווח האורך של משרד התחבורה, משטרת ישראל ושל החברות.
מיקי רוזנטל: אני אשמח, אבל אני מסופק אם משרד התחבורה יכול לספק מענה תוך חודש.
<תמיר ניר: מצלמות, חברת אגד מתקינה במידי, אין שום סיבה שזה לא יעשה במידי במקומות שאפשר.
<תמיר ניר: זה גם לא כל כך יקר, אין שום סיבה שזה לא יעשה במידי.
מיקי רוזנטל: אני אסביר לך אדוני הנכבד.
מיקי רוזנטל: אני לא השר הממונה.
מיקי רוזנטל: השר הממונה יכול לתקן מחר תקנה ולהחליט שתהייה מצלמה בכל אוטובוס ואז החברות תעשנה את מה שהשר חייב.
מיקי רוזנטל: אני הרשות שמפקחת על הממשלה, אני יכול לוודא שהם עושים את מה שצריך.
מיקי רוזנטל: אני לא יכול להחליט במקומם מה צריך.
מיקי רוזנטל: לפיכך קראתי לפתרון כמו שאני מבין אותו.
מיקי רוזנטל: כמובן שזה לא סותר את ההחלטה של חברה פלונית או משרד אלמוני להתקין מצלמות.
מיקי רוזנטל: לא צריך לחכות שלושה חודשים.
מיקי רוזנטל: חברה יכולה להחליט שהיא ממגנת את הנהג, שולחת אותו לקורס, מתקינה מצלמה מיוזמתה.
מיקי רוזנטל: לי, יש הרבה רעיונות, אני לא יכול לחייב.
מיקי רוזנטל: אולי אחרי הבחירות זה ישתנה.
מיקי רוזנטל: כל טוב לכם.
חיים כץ: אוקיי, צהריים טובים.
חיים כץ: היום י"ז בחשוון התשע"ה, ה-10 לנובמבר 2014, ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, והנושא הסכם בדבר מימון הובלת נפטרים.
חיים כץ: והייתי רוצה פה לשמוע את נציג המוסד לביטוח לאומי.
חיים כץ: נמצא פה?
<חנן פוטרמן: שניים.
חיים כץ: תבחרו, מי מדבר.
<חנן פוטרמן: חנן פוטרמן.
<חנן פוטרמן: הלשכה המשפטית, המוסד לביטוח לאומי.
<חנן פוטרמן: אני אפתח.
<חנן פוטרמן: נפטר שבמקום קבורתו או במקום מגוריו קיים בית עלמין אזרחי חלופי, הוא מכוסה - - -
חיים כץ: על מה אנחנו מדברים?
חיים כץ: לא על נפטר.
חיים כץ: בוא, תן לנו סקירה על כל העניין.
<חנן פוטרמן: אני אומר.
<חנן פוטרמן: נפטר אדם שבמקום מגוריו או במקום פטירתו קיים בית עלמין אזרחי חלופי, ההובלה והקבורה על חשבון המדינה.
<חנן פוטרמן: המדינה, היא דואגת להבאתו לקבורה.
<חנן פוטרמן: הבעיה היא שנפטר בן אדם ובמקום קבורתו - - -
<נעה בן שבת: במקום מגוריו גם כן המדינה, כשהוא; במקום מגוריו המדינה היא זאת שמממנת את ההובלה שלו.
<שמעון נבון: - - -
<נעה בן שבת: אם הוא נפטר בעיר אחת והוא גר בעיר אחרת המדינה מממנת?
<חנן פוטרמן: שוב.
<חנן פוטרמן: סליחה.
<חנן פוטרמן: שוב את השאלה.
<נעה בן שבת: אתה אמרת שאם הוא, אם במקום מגוריו, אז יש בית עלמין, - -
<חנן פוטרמן: במקום מגוריו או במקום פטירתו קיים בית עלמין - -
<נעה בן שבת: - - אז אתה אומר שהמדינה מממנת במקרה הזה?
<חנן פוטרמן: - - הוא מכוסה במסגרת החוק ותקנות המוסד לביטוח לאומי.
<חנן פוטרמן: זה בתנאי - - -
<נעה בן שבת: אבל המדינה מממנת את ההובלה הזאת למקום מגוריו?
<קריאה: מהקבורה.
<חנן פוטרמן: מהקבורה.
<נעה בן שבת: מהקבורה.
<חנן פוטרמן: אני מדבר על הובלה.
<נעה בן שבת: דמי הקבורה או דמי ההובלה.
<נעה בן שבת: הוא נפטר בתל אביב והוא רוצה להיקבר במקום שבו יש בית עלמין חלופי.
חיים כץ: לא אמרנו - - -
יעקב מרגי: התקדמת.
חיים כץ: טוב, בואי, הוא לא אמר את זה.
חיים כץ: הוא אמר: הוא נפטר - - -
<נעה בן שבת: הוא אמר מקום מגוריו.
<נעה בן שבת: מקום - - -
חיים כץ: הוא גר בתל אביב - - -
<חנן פוטרמן: - - - מקום מגוריו או - - -
יואל רזבוזוב: אדוני היושב-ראש, תן לי לתת סקירה.
יואל רזבוזוב: אני הגשתי ואני רוצה פשוט - - -
חיים כץ: עוד שנייה אני אתן לך.
חיים כץ: בוא, הוא לא - - -
<חנן פוטרמן: ההסכם: ההסכם נוגע למקרה שבן אדם נפטר ובמקום פטירתו או במקום מגוריו אין בית עלמין חלופי.
<חנן פוטרמן: כדי לא להפיל את נטל ההובלה על המשפחה בא ההסכם הזה בין המוסד לביטוח לאומי לבין משרד האוצר.
<חנן פוטרמן: במקרה כזה שאין בית עלמין אזרחי חלופי, לא במקום פטירתו ולא במקום מגוריו, וחברה מטפלת בהבאתו לקבורה ללא תשלום, במקרה הזה זו המטרה של ההסכם.
<חנן פוטרמן: כלומר, הנטל של ההובלה לא יבוא על חשבון המשפחה, אלא על חשבון משרד האוצר.
חיים כץ: חבר הכנסת יואל רזבוזוב.
יואל רזבוזוב: אז באמת התחלתי בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות להתעסק בכל העניין של הקבורה האזרחית.
יואל רזבוזוב: ראינו שישנו חוק שלא מיושם, וכבר שנה אנחנו מתעסקים ומתעסקים בזה באמת, וסך הכול יש חיבור טוב בין המשרד לשירותי דת לוועדה.
יואל רזבוזוב: עושים את זה.
יואל רזבוזוב: כבר הדברים התחילו לזוז.
יואל רזבוזוב: מרגישים בשטח.
יואל רזבוזוב: כבר מתחילים להיפתח בתי עלמין לקבורה אזרחית, אבל עדיין - - -
יואל רזבוזוב: היו.
יואל רזבוזוב: היום יש שניים: באר שבע וכפר סבא.
יעקב מרגי: עבדך הנאמן היה החלוץ והקים אותו בשנת - - -
יואל רזבוזוב: השבוע נפתח בנתניה, לפני שבוע, ולאט לאט.
יואל רזבוזוב: היום, בסופו של דבר – אני תמיד נותן דוגמה מנתניה – מישהו, יהודי מנתניה שנפטר בנתניה, יש לו קבורה על חשבון המדינה.
יואל רזבוזוב: המדינה מממנת.
חיים כץ: יש הרבה.
חיים כץ: יש גם ליד גבעת ברנר.
יעקב מרגי: יש בכפר סבא.
חיים כץ: יש בכפר סבא.
יואל רזבוזוב: בכפר סבא זה "מנוחה נכונה" ובבאר שבע – אלה - - -
חיים כץ: יש גם, ליד, יש עוד שם.
<קריאה: עינת.
יואל רזבוזוב: יש עוד.
יואל רזבוזוב: יש את גבעת ברנר.
חיים כץ: ויש גם בקיבוץ עינת.
יואל רזבוזוב: קיבוצים זה לא קשור כי הם גובים כסף.
יואל רזבוזוב: זה משהו אחר לגמרי.
יואל רזבוזוב: אנחנו רוצים שזה לא יעלה כסף לאותן משפחות.
יואל רזבוזוב: אז גיליתי שאם יהודי מנתניה נקבר בנתניה – הקבורה על חשבון המדינה.
יואל רזבוזוב: אם יהודי מנתניה נפטר באיכילוב, בתל אביב, אז המשפחה צריכה לשלם משהו, כ-500 שקל, 560 שקל, על הובלה.
יואל רזבוזוב: עכשיו, אם יהודי מנתניה, קוברים אותו בסוף בבאר שבע כי אין לו מקום אחר, אז המשפחה צריכה לשאת את כל התשלום הזה של ההובלה.
יואל רזבוזוב: זה בדיוק הכשל המערכתי.
חיים כץ: ואז פנית, המוסד לביטוח לאומי ישב עם משרד האוצר והגיעו להסכמה שהעניין הזה יכוסה.
יואל רזבוזוב: עוד פעם, יש פה - - -: המדינה, מצד אחד, לא נותנת כמו שעל פי החוק באותו, במקום מגורים בבית עלמין חלופי.
יואל רזבוזוב: מצד שני, היא שולחת אותו מאות קילומטרים מהבית והוא גם צריך לשאת בתשלום של ההובלה.
יואל רזבוזוב: יש פה איזשהו אי צדק, וכן - - -
חיים כץ: ולֵמָה זה מגיע לוועדה?
חיים כץ: הם הגיעו להסכם.
חיים כץ: אם זה הגיע - - -
יואל רזבוזוב: הבנתי שאת התקנות האלה צריכים לאשר בוועדה.
יואל רזבוזוב: חייבים לאשר.
<חנן פוטרמן: - - - את ההסכם, לפי החוק, ההסכם - - -
חיים כץ: לא זוכר שקיבלת רשות דיבור עכשיו.
חיים כץ: קיבלת מקודם.
יעקב מרגי: לי יש שאלה: אין ספק שזה נדרש.
יעקב מרגי: ברגע שהמדינה הקימה בתי עלמין לקבורה חלופית, אזרחית חלופית, במספר מחוזות, נאמר.
יעקב מרגי: השאיפה הייתה לכמה מחוזות.
יעקב מרגי: העסק הולך לאט אבל הוקמו.
יעקב מרגי: וכפי שאמרנו יש בבאר שבע, יש בכפר סבא, ועוד מתוכנן בתל רגב ובעוד כמה מקומות.
יעקב מרגי: הנקודה היא כזו: אין ספק שברגע שזה לא קרוב לכל, אין, זה לא בנמצא בכל מקום; מאחר ודמי הקבורה הם, דמי יום הקבורה, עלות יום הקבורה, זה על חשבון המוסד לביטוח לאומי – המדינה – גם לזה צריך לתת מענה.
יעקב מרגי: רק אני הייתי שואל את היועץ המשפטי ואת המוסד לביטוח לאומי – הוא התחיל בפתיח וחבל שהוא לא סיים אותו; הוא אמר, ופה הוא הקפיץ את היועצת המשפטית נעה בן שבת, ואני חשבתי שלשם היא חותרת: אדם נפטר - - -
חיים כץ: בבית חולים, באיכילוב - - -
יעקב מרגי: - - - יהודי עכשיו.
יעקב מרגי: גם זה, גם בקבורה אזרחית זה יהודי.
יעקב מרגי: שלא יובן אחרת.
יעקב מרגי: השאלה היא כזו: אנחנו נותנים מענה - - -
חיים כץ: אמרה הגברת: מישהו בא לבית חולים איכילוב והוא גר - - -
יעקב מרגי: בבאר שבע, לצורך העניין.
חיים כץ: והוא גר בבאר שבע.
חיים כץ: צריך להסיע אותו מאיכילוב - - -
יעקב מרגי: אני אומר לך, הרי הייתי שם: בפרקטיקה, במקרה הזה, עלות ההובלה מאיכילוב לבאר שבע, לא לבית העלמין – מה שיהיה מצב שלבית העלמין החלופי בבאר שבע המדינה תכסה.
יעקב מרגי: לבית העלמין הרגיל, החברה קדישא הרגילה בבאר שבע - -
חיים כץ: לא תכסה?
יעקב מרגי: - - לא תכסה.
יעקב מרגי: נוצר - - -
<נעה בן שבת: לכן, מה שמוצע פה בהסכם הוא באמת שאם בית העלמין החלופי נמצא במקום מגוריו אז המדינה לא תכסה גם בבית העלמין האזרחי - - - לא ליצור - - -
יואל רזבוזוב: במקום - - - במקום.
יואל רזבוזוב: אם המדינה לא נותנת פתרון - - -
יואל רזבוזוב: אם המדינה נתנה לו פתרון.
יואל רזבוזוב: אם יש היום בית עלמין בנתניה אז הוא - - -
חיים כץ: אז יש כלל גדול בתורה שאומר: זה נהנה וזה לא חסר.
חיים כץ: חבר הכנסת יואל רזבוזוב, למה אתה תיכנס לוויכוחים?
חיים כץ: מה אתה נכנס לוויכוחים?
חיים כץ: בוא נהרוג פרה-פרה.
יעקב מרגי: אני רק רוצה לחדד: קודם כל, צריך לתת מענה וזה מתבקש.
יעקב מרגי: מאחר וכבר מתקנים בתקנות, אני חושב שלא יהיה מצב, כי באמת הרציונל, ויתקנו אותי המשפטנים – הרציונל של דמי הקבורה האלה הוא של אדם; אם אני לא טועה – מר שמעון נבון יתקן אותי – גם תייר, חו"ל, שנפטר בארץ והביע את רצונו להיקבר בארץ, הוא זכאי לקבורה חינם - - -
חיים כץ: אני רוצה להגיד לך דבר אחד: אנחנו ערב תקציב.
חיים כץ: זה לא שאני יודע משהו שאתה לא יודע.
חיים כץ: יחד עם זה, כשהעלו את הנושא הזה אז אמרו בסבירות כמה זה יעלה.
חיים כץ: הבעיה השנייה, שאתה העלית והיא צריכה לבוא על פתרונה, היא הרבה יותר רחבה, והיא תעלה הרבה יותר כסף.
חיים כץ: אז צריך לטפל בה.
יעקב מרגי: בוא נשמע את המוסד לביטוח לאומי, אולי יש להם.
חיים כץ: אבל הם באו עכשיו בהסכם שצריך לסגור אותו וצריך לאשר אותו, ואחר כך - - -
יעקב מרגי: אז שאלה שקשורה להסכם, שראיתי אותו לפני כן - - -
<נעה בן שבת: אבל רק אם אפשר להעיר לנקודה הזאת:
<נעה בן שבת: שבהסכם כרגע מוצע שהתנאי הזה, שהמימון של ההובלה לבית עלמין חלופי לא יקרה, לא יחול אם בית העלמין החלופי נמצא בעיר המגורים, במקום המגורים, - -
<נעה בן שבת: - - ואז לא נוצרת פה אפליה.
יעקב מרגי: נוצרת אפליה למי, שניים שנפטרו באיכילוב - - -
יואל רזבוזוב: לא - - -