GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעה בן שבת: לא יינתן רישיון אומנה חריג למבקש שלא התקיים בו תנאי מהתנאים שבפסקאות (1) – תושב ישראל - (4) – יש אדם עם לקות נפשית שיכול לגרום לפגיעה בילד או ביכולת לתפקד כאומן - (5) – אלכוהול וסמים - (6) – הכנסה קבועה - (8) – הקטין הנזקק - (9) – פסול דין - של סעיף 24(א) או שהתקיים בו תנאי מהתנאים שבסעיפים קטנים (ב) ו-(ג) של הסעיף האמור.
<רינת וייגלר: בתקופה האחרונה יש לנו מספר מקרים בהם אנחנו מבקשים לשקול חריגה מתנאי מספר (1), שהוא תושב ישראל, שלא חשבנו על זה בעבר.
<רינת וייגלר: אנחנו כן מבקשים להכניס אפשרות לחרוג ברישיון אומנה חריג ובנסיבות שמצדיקות כמו שמפורט, גם את סעיף (1).
<יצחק קדמן: כדאי.
<רינת וייגלר: יש לנו על השולחן כמה דוגמאות.
<שלווה ליבוביץ: בהצעת החוק של אימוץ חוץ לארץ יש הגדרה שלדעתי מאוד מתאימה לנו.
קארין אלהרר: תני דוגמה.
<שלווה ליבוביץ: אני אתן דוגמה.
<שלווה ליבוביץ: יש לנו היום סיפור של ילדים מגאנה והמשפחה מגאנה שיש לה תעודת זהות כתומה ובעוד שלוש שנים, כאשר הבת שלהם תהיה בצבא, הם יקבלו תעודת זהות כחולה.
<שלווה ליבוביץ: הם מתאימים להיות משפחה אומנת לילד הזה מבחינת מסורת, תרבות וכולי, אבל נכון להיום הם עם תעודת זהות כתומה ואני חושבת שנכון לאשר אותם.
<שלווה ליבוביץ: יש לנו בעיה עם מזרח ירושלים שם יש הפרדה בין אזרחות ותושבות.
חיים כץ: לנדון כחריגים אבל לא בחוק הראשי.
חיים כץ: לאפשר ועדת חריגים.
<נעה בן שבת: נכניס את זה בסעיף של ועדת חריגים.
חיים כץ: בוועדת חריגים ולא בחוק הראשי.
<נעה בן שבת: אנחנו רק אומרים שאנחנו מורידים כאן את ההגבלה.
מיקי רוזנטל: את יכולה להוריד את פסקה (1).
<נעה בן שבת: הורדנו את פסקה (1).
חיים כץ: אנחנו מצביעים על אישור סעיפים 20 עד 25, כולל.
חיים כץ: מי בעד אישור הסעיפים עם השינויים שהכנסנו לגבי עבירות מין ואלימות?
חיים כץ: קארין אלהרר מחליפה את עדי קול.
חיים כץ: אנחנו כבר ארבעה חברי כנסת שמאשרים את הסעיפים.
<נעה בן שבת: 26.
<נעה בן שבת: הערכת כשירות לשמש כאומן מנחה אומנה יעריך את כשירותו של המבקש לשמש אומן.
<נעה בן שבת: מנחה האומנה ייתן חוות דעת בכתב, על פי ממצאי הערכת הכשירות, שה יקבע את התאמת המבקש לתפקיד ואת סוג האומנה בה מתאים המבקש לשמש כאומן.
<נעה בן שבת: מה זה כשאתם אומרים סוג האומנה?
<רינת וייגלר: צרכים מיוחדים, גילים.
<נעה בן שבת: חוות הדעת תועבר למפקח על האומנה לצורך בדיקה ומתן המלצה בדבר מתן הרישיון לממונה על רישוי האומנה.
<נעה בן שבת: המלצת המפקח על האומנה תועבר לממונה על רישוי האומנה, אשר יחליט בדבר מתן רישיון האומנה, תנאיו ותוקפו, ויודיע על החלטתו למבקש בתוך חודש ימים מעת הגשת הבקשה.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, יש לנו החלטה של הממונה על פי המלצה של המפקח וחוות דעת של מנחה האומנה.
<נעה בן שבת: 27.
<נעה בן שבת: הודעה על שינוי האומן יודיע לממונה על רישוי האומנה, על כל שינוי שחל בנסיבות חייו או על כל דבר אחר שיש בו כדי להשפיע על רישיון האומנה שניתן לו, לרבות פרטים המהווים תנאי לרישיון לפי חוק זה.
<נעה בן שבת: הודיע האומן על שינוי כאמור, יבדוק הממונה על רישוי האומנה את המידע ואת הצורך לערוך עיון מחודש ברישיון, בהתאם לחוות דעתו של מנחה האומנה.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, זה מחייב אותו להתייחס לשינוי ולבחון מה זה מחייב מבחינתו.
<נעה בן שבת: 28.
<נעה בן שבת: תוקף רישיון אומנה, בקשה לחידושו ורישיון אומנה זמני רישיון אומנה תקף לשלוש שנים, אלא אם כן נקבע בו מועד קצר יותר.
<נעה בן שבת: אומן או מי שבידו רישיון אומנה תקף המעוניין בכך, יגיש בקשה לחידוש הרישיון לא יאוחר משישה חודשים לפי תום תוקפו.
<נעה בן שבת: לבקשה תצורף חוות דעת של מנחה האומנה לעניין קיום התנאים לחידוש רישיון האומנה.
<נעה בן שבת: לא הסתיימו הליכי חידוש רישיון האומנה לפני תום תקופת הרישיון, ומנחה האומנה תמך בחוות הדעת בחידוש הרישיון כאמור, יינתן לאומן רישיון אומנה זמני אשר תוקפו לא יעלה על שישה חודשים.
<נעה בן שבת: 29.
<נעה בן שבת: תנאים לחידוש רישיון אומנה הוגשה בקשה לחידוש רישיון אומנה כאמור בסעיף 28(ב), יחודש רישיון האומנה בדרך שבה ניתן, אם התקיימו כל אלה: לא התהוו נסיבות אשר היו שוללות, לפי סעיף, 24(א) עד (ד), מתן רישיון לאומן במועד חידושו.
<מוריה כהן בקשי: הערה לסעיף 29(1), לא התהוו נסיבות אשר היו שוללות.
<מוריה כהן בקשי: לפעמים, בדיעבד, למשל מונה אפוטרופוס לאחד מבני הזוג.
<מוריה כהן בקשי: אני לא רוצה שאי אפשר יהיה לחדש את הרישיון שבדיעבד הילד כבר נמצא אצל המשפחה.
<נעה בן שבת: יש סעיף חריגים.
<מוריה כהן בקשי: יותר גמיש מאשר החריגים הרגילים.
<נעה בן שבת: אולי נוכל לשקול את זה.
חיים כץ: תשקלו את זה ביחד עם המציעה.
<נעה בן שבת: אולי לקריאה שנייה ושלישית.
חיים כץ: תסמני לך.
חיים כץ: אחרי הקריאה הראשונה.
חיים כץ: אנחנו צריכים להעביר את זה בקריאה ראשונה כי הכנסת מתפזרת בעוד שלוש שעות ואם לא נעשה זאת, כל העבודה של קארין ירדה לטמיון כי ראיתי בסקרים ש-יש עתיד מגיעה לארבעה מנדטים בכנסת הבאה.
קארין אלהרר: התכוונת ל-14.
מיקי רוזנטל: אם זה כך, העבודה במינוס שתיים.
חיים כץ: לא, העבודה עולה.
חיים כץ: צריך להעביר את הצעת החוק בקריאה ראשונה כי הכנסת מתפזרת.
חיים כץ: אם ההצעה עוברת קריאה ראשונה, יש רציפות.
<יצחק קדמן: כשאתם דנים על הסעיף הזה, צריך גם לדאוג שכל עוד הילד נמצא אצל המשפחה, התשלומים המגיעים לה ימשיכו להגיע.
<יצחק קדמן: גם היום אנחנו ערים לפעמים למצב כזה שאומרים שבינתיים הילד יהיה שם, אבל.
חיים כץ: אתה הבנת מה אמרנו לגבי הקריאה הטרומית והראשונה?
חיים כץ: כמה זמן עובדים על החוק הזה?
<יצחק קדמן: למעלה מעשר שנים.
חיים כץ: בוא נעביר בקריאה ראשונה כך שיחול עליה דין רציפות.
<בלה רדונסקי: אני מתנצלת, הודעתי שאני אאחר בגלל תאונה.
חיים כץ: לכן איחרת.
<בלה רדונסקי: יצאתי שעתיים מקדם ביטחון, אבל זה לא עזר.
<בלה רדונסקי: יש לנו איזושהי בקשה כללית.
<בלה רדונסקי: אין לנו התנגדות להצעת החוק.
<בלה רדונסקי: אני יודעת שעברתם על הסעיפים ולכן סליחה שאני מחזירה אתכם אחורה.
<נעה בן שבת: של הזכות לחינוך ושל אי האפליה במשרד החינוך.
<בלה רדונסקי: כן.
<בלה רדונסקי: יש לנו בעיה במערכת.
חיים כץ: תדברי בסוף הישיבה.
חיים כץ: אנחנו לא חוזרים חזרה.
<בלה רדונסקי: זה ברמה העקרונית.
חיים כץ: לא חוזרים בחזרה.
חיים כץ: אם זה היה ברמה העקרונית, היית צריכה להיות כאן ב-7:00.
חיים כץ: אני הייתי כאן ב-7:00.
חיים כץ: קראנו את החומר.
<בלה רדונסקי: זה משהו מאוד חשוב.
חיים כץ: תודה לך.
<נעה בן שבת: אם הושם אצל המבקש ילד, התקיימו כל אלה: הוכח כי האומן פועל בדרך קבע להבטיח את שלום הילד שהושם אצלו, רווחתו והתפתחותו.
<נעה בן שבת: האומן הביע את רצונו להמשיך ולשמש כאומן לילד שהושם אצלו ונתן את התחייבותו לכך.
<נעה בן שבת: מנחה האומנה שמע את הילד שהושם אצל האומן, לעניין השמתו במשפחתה אומנה.
<נעה בן שבת: זה בגלל שאנחנו נמצאים במשפחה שמבקשת חידוש רישיון אחרי שהילד כבר נמצא אצלה.
<נעה בן שבת: יש כאן הערה שקיבלנו ממרכז השלטון המקומי לפיה צריך לדרוש גם את חוות הדעת של עובד סוציאלי במחלקה לשירותים חברתיים ששמעה גם את הורי הילד.
קארין אלהרר: אבל אין צורך.
יעקב מרגי: אני לא רואה עד כאן שהמועמד לאומנה עובר איזה בדיקות רפואיות כלשהן, מעבר לאמירה כללית שהוא כשיר.
יעקב מרגי: קשה לי עם זה.
<רינת וייגלר: אחד מהתנאים הוא ויתור סודיות על מצב בריאותי ומקבלים את המידע מרופא המשפחה.
יעקב מרגי: איפה זה מופיע?
יעקב מרגי: אני יכול להיות כשיר מבחינה שכלית ויכול להיות שיש לי מחלה או מדבקת או גופנית שמגבילה אותי.
מיקי רוזנטל: לגמרי צודק.
<נעה בן שבת: לקבוע בתקנות את הבקשה ואת המסמכים שיצורפו אליה.
<רינת וייגלר: אני אומרת שכתוב.
<רינת וייגלר: כלומר, כן כתוב לו מגבלה או מחלה אשר יש בהם כדי לפגוע בילד.
<רינת וייגלר: יש כאן בדיוק את העניין של הבדיקות הרפואיות.
יעקב מרגי: איפה הבדיקה?
<רינת וייגלר: דיברנו קודם על התהליך של בדיקת המשפחה האומנת.
<רינת וייגלר: דיברנו על הערכת כשירות ועל התנאים.
<רינת וייגלר: בכלל להיכנס למסלול של בדיקת הכשירות, צריך לעמוד בתנאים.
<רינת וייגלר: לגבי מועמדים, זה בסעיף קטן 24.
<רינת וייגלר: העובדה שבודקים נמצאת בסעיף 4.
יעקב מרגי: ציינתי שראיתי אבל זה לא מספק אותי.
יעקב מרגי: איך הפרוצדורה?
יעקב מרגי: תצהיר?
יעקב מרגי: בדיקות?
<רינת וייגלר: אני משערת שאת פרוצדורה נקבע בכללים או בתקנות.
<רינת וייגלר: הפרוצדורה לא צריכה להיות בחוק.
חיים כץ: יבוצע בתקנות.
<נעה בן שבת: יש לכם היום תקנות לגבי הבקשה לאומנה והמסמכים.
<נעה בן שבת: אולי צריך לומר המסמכים והאישורים שיצורפו לבקשה.
מיקי רוזנטל: צריך הצהרת בריאות.
מיקי רוזנטל: זה צריך להיות חיובי.
מיקי רוזנטל: זה גם ויתור על סודיות רפואית וצריכה להיות שם גם הצהרת בריאות.
מיקי רוזנטל: מרגי לגמרי צודק.
<נעה בן שבת: המבקש עמד בהכשרות ובהדרכות שנקבעו לו כאמור בסעיף 47(ג).
<נעה בן שבת: המבקש שיתף פעולה עם המשרד והגוף המפעיל או עם מי מטעמם במהלך כל תקופת הרישיון.
<נעה בן שבת: 30.
<נעה בן שבת: ביטול רישיון הודיע אומן על שינוי שיש בו כדי להשפיע על רישיון האומנה שבידו כאמור בסעיף 27, או התקבל מידע כאמור בידי הממונה על רישוי האומנה, יבחן הממונה אם נדרש ביטול רישיון האומנה, ורשאי הוא להורות כי תיערך הערכת כשירות מחודשת לאומן על ידי מנחה האומנה.
<נעה בן שבת: מצא הממונה על רישוי האומנה כי מתקיימות נסיבות המצדיקות את ביטול הרישיון, יבטלו, לאחר שנתן לאומן הזדמנות לטעון את טענותיו ויודיע לאומן על החלטתו ועל האפשרות לערור עליה לפי סעיף 68.
<נעה בן שבת: הממונה על רישוי האומנה רשאי להורות בנוהל על דרכי ביטול רישיון וכללים בדבר חידוש רישיון שבוטל.
<יצחק קדמן: יש באיזשהו מקום סנקציות על מי שהיה צריך להודיע על שינויים שחלו ולא הודיע?
<נעה בן שבת: יש.
<נעה בן שבת: בסעיף העונשין.
חיים כץ: נגיע לזה.
חיים כץ: אנחנו מצביעים על אישור סעיפים 26 עד 30, כולל.
חיים כץ: ארבעה חברי הכנסת הנוכחים אישרו את סעיפים 26 עד 30.
<נעה בן שבת: פרק ג': השמה סימן א': תהליך ההשמה 31.
<נעה בן שבת: תהליך השמה חוץ ביתית אולי עדיף לקרוא לזה תהליך השמה באומנה.
<נעה בן שבת: השמת ילד באומנה תהיה בהחלטה של גורם מוסמך להשמתו במשפחה שאינה בית הוריו שלא על פי חוק האימוץ.
<נעה בן שבת: החלטה כאמור של גורם מוסמך שאינו בית משפט או ועדת אבחון טעונה אישור בית משפט או הסכמת הורי הילד.
<נעה בן שבת: בדיון הקודם העירו לנו שלא צריך לומר שלא על פי חוק האימוץ ולכן אנחנו נמחק את המלים האלה.
<נעה בן שבת: קיבלנו את הערת משרד המשפטים.
<נעה בן שבת: תהליך ההשמה יימשך כל עוד הוא בגדר ילד ונמצא במשפחת אומנה, וטרם ניתן לגביו אחד מאלה: החלטת גורם מוסמך על החזרת הילד לבית הוריו.
<נעה בן שבת: החלטת גורם מוסמך על העברת הילד למסגרת חוץ ביתית שלא באומנה.
<נעה בן שבת: צו אימוץ לפי חוק אימוץ ילדים.
<נעה בן שבת: כל התקופה הזאת הוא נחשב בהשמה, עד שקורה לגביו אחד מאלה, שהוא מפסיק להיות ילד.
<מוריה כהן בקשי: לפי סעיף 12(ג) של האימוץ.
<מוריה כהן בקשי: יכול להיות מצב שאנחנו עוברים מאומנה למצב של השמה.
<נעה בן שבת: אבל גם לפי חוק האימוץ, סעיף 12(ג)?
<מוריה כהן בקשי: זה לא צו אימוץ.
יעקב מרגי: אנחנו מחוקקים חוק אומנה ואת אומרת צו אימוץ.
יעקב מרגי: הוא ילך לאימוץ.
<נעה בן שבת: חוק אימוץ ילדים.
<נעה בן שבת: לשם מימוש זכותו של ילד לפי סעיף 3(א), לגדול בבית הוריו, על בית משפט או ועדת תכנון וטיפול לשקול אפשרות לפתוח בהליכי אימוץ לפי חוק אימוץ ילדים, אם נראה כי לא ניתן להחזיר ילד לביתו על אף מאמצים סבירים שנעשו לשם כך.
<נעה בן שבת: יש לנו כאן אמירה שאם יש אפשרות להעביר את הילד לאימוץ, בעצם ישקלו גם את האפשרות הזאת.
<רינת וייגלר: אנחנו מבקשים להבהיר משהו לפרוטוקול.
<רינת וייגלר: לפי הצעת החוק המוצעת, ילד מוגדר ילד עד גיל 18.
<רינת וייגלר: מאחר וכן יש אומנות לילדים עם מוגבלות, החוק בעצם, לפי החלטת המשרדים בשלב זה, יחול על ילדים עד גיל 18 אבל לא ימנע את המצב שהוא קיים גם היום לגבי ילדים בגירים.
<רינת וייגלר: האומנה מתמשכת עד בגירות מאוחרת.
<רינת וייגלר: לכן להבהיר לפרוטוקול שזה לא שאי אפשר יהיה לשים ילד עם מוגבלות באומנה אלא שהחוק הזה כרגע יחול רק על ילד עד גיל 18.
<קריאה: ויש את או שטרם מלאו לו עשרים והוא לומד במוסד חינוך.
<רינת וייגלר: בגדול, פשוט כדי להבהיר, זה לא אמור לפגוע במצב הקיים לגבי ילדים עם מוגבלות באומנה.
<שלווה ליבוביץ: חוץ מזה, אומנה טיפולית תהיה עד גיל 21.
<נעה בן שבת: אבל זה רק בפוסט אשפוזית.
<רינת וייגלר: אנשים עם מוגבלות יכולים להיות באומנה עד גיל מאוד מבוגר כי זה בעצם המצב.
<רינת וייגלר: החוק חל על ילד כהגדרתו ילד בחוק.
<רינת וייגלר: פשוט להבהיר, כדי שלא יהיה מצב שייטען כאילו זאת לא משפחת אומנה.
<נעה בן שבת: אדוני, אם זה לא מובהר בנוסח, אנחנו נבהיר.
<רינת וייגלר: בדקנו, חשבנו שכן, אבל אם צריך להבהיר – נבהיר.
<נעה בן שבת: לפי הסעיף הזה, אתם בעצם מבקשים שהליכי האימוץ יישקלו תמיד.
<נעה בן שבת: שתמיד תישקל האפשרות של אימוץ.
<יצחק קדמן: יש משהו לא לוגי בסעיף הזה.
<יצחק קדמן: הוא מתחיל ואומר מימוש זכותו של ילד לגדול בבית הוריו ואז הוא אומר שלכן הוא ילך לאימוץ.
<יצחק קדמן: מימוש זכותו לבית הוריו צריכה לאפשר לשקול מדי פעם בפעם אם הילד יכול כאפשרות ראשונה לחזור לבית הוריו.
<יצחק קדמן: זה לא כתוב כך.
<יצחק קדמן: אם הוא יכול לחזור הביתה, צריך להחזיר אותה הביתה.
<יצחק קדמן: אפשרות שנייה, אם הוא לא יכול לחזור, אז ההמשך.
<נעה בן שבת: כתבנו את זה בסעיף 3(א) ואולי כדאי להדגיש את זה שוב, את זכותו להיות בבית הוריו או לחזור אליו אם הוא יצא ממנו, ואם הדבר לא אפשרי, ללכת לאימוץ כדי שיגדל בבית הורים שהם מאמצים, ואם לא, אנחנו הולכים למשפחת אומנה.
<נעה בן שבת: (1) הסכמת הורי ילד להשמתו, ככל שניתנה, תינתן בכתב.
<נעה בן שבת: (2) ניתנה הסכמת הורי ילד להשמתו – הכוונה להשמתו באומנה - והודיעו ההורים בכתב על חזרתם מהסכמה כאמור, תעמוד השמתו של הילד בתוקפה למשך שלושים ימים ממועד ההודעה, ועניינו של הילד יובא להחלטת גורם מוסמך בתוך התקופה אמורה.
<נעה בן שבת: אם ההשמה של הילד באומנה ניתנה רק על סמך הסכמת ההורים, ההורים יכולים לחזור בהם מהסכמתם אבל יש לנו תקופת ביניים עד שהם מביאים את העניין בפני גורם מוסמך שיכול בפני עצמו להורות על ההשמה במשפחת אומנה.
יעקב מרגי: למה שלושים ימים?
יעקב מרגי: אם ההורים חוזרים בהם וטוענים שהם מסוגלים, וטובת הילד נשקלת כאן, כדאי שהגורמים המוסמכים והנוגעים בדבר יעשו הכול כדי שזה יהיה מהר, במידה האפשרית.
<שלווה ליבוביץ: אבל צריך בית משפט ולפעמים עד שמגיעים לדיון בבית משפט, עובר זמן.
יעקב מרגי: בהסכמת הוריו.
יעקב מרגי: למה אתם הולכים לבית משפט?
<שלווה ליבוביץ: אם ההורים חוזרים בהם מהסכמתם, הגורם המוסמך - - -
יעקב מרגי: בסעיף הקודם נתנו אפשרות, אם הבנתי נכון, או לבית משפט או להסכמת הורים.
<שלווה ליבוביץ: נכון.
יעקב מרגי: למה את אומרת לי שבמצב שזה בהסכמת הוריו, את מחזירה אותי לבית המשפט?
<שלווה ליבוביץ: לא.
<שלווה ליבוביץ: כשהם חוזרים בהם מהסכמתם.
<שלווה ליבוביץ: אז צריך יהיה ללכת לבית המשפט.
יעקב מרגי: מתוך שאיפה לקצר את התהליך.
<מוריה כהן בקשי: במצב שהילד מראש היה בחוק נוער, צריך להבהיר שאז שלושים הימים האלה לא יחולו.
<נעה בן שבת: זה רק במצב שעצם ההשמה התבטלה בהסכמה מראש.
יעקב מרגי: כאן אומרים שעצם ההשמה הייתה בהסכמת ההורים.
<יצחק קדמן: במשך שלושים ימים תאמר לתקופה שלא תעלה על שלושים ימים.
יעקב מרגי: שלא תעלה על שלושים ימים.
<נעה בן שבת: נבהיר שאנחנו מדברים על מצב שבו האומנה הייתה בהסכמת ההורה.
<נעה בן שבת: 32.
<נעה בן שבת: בחירת משפחת אומנה בחירת משפחת אומנה עבור ילד תיעשה תוך חתירה למציאת מסגרת האומנה המתאימה ביותר לצרכי הילד המסוים, ותוך שמירה על זכויותיו לפי סימן ד' לפרק א' ועל העקרונות שלהלן, ובלבד שהדבר תואם את טובת הילד: ההשמה תהיה ככל שניתן, בקרב קרובי משפחתו.
<נעה בן שבת: כאשר מתקיים צורך בהשמה באומנה של ילד ושל אחיו, תיבחר ככל שניתן מסגרת השמה אשר תוכל לקלוט את כל האחים יחדיו, ושתמנע את הצורך בהפרתם.
<נעה בן שבת: משפחת האומנה תהא ככל שניתן בקרבה גיאוגרפית להוריו או לבני משפחה עמם יש לו קשרים משמעותיים.
<נעה בן שבת: ההשמה של ילד שטרם מלאו לו שלוש שנים תהיה, ככל הניתן, אצל אומן שהפרש הגילאים בינו ובין הילד אינו עולה על 48 שנים.
<נעה בן שבת: שוב, זה ככל הניתן.
<נעה בן שבת: אם אין משפחה מתאימה ושאר הגורמים מחייבים, אפשר יהיה לחרוג מכך.
יעקב מרגי: סתם שאלה.
יעקב מרגי: למה 48 שנים ולמה לא 39?
<שלווה ליבוביץ: זה בגלל חוק האימוץ.
<שלווה ליבוביץ: ילד לא יכול לחזור הביתה, יצטרכו לחשוב על בית קבוע ולכן אנחנו צריכים לעמוד על כך שהמשפחה תעמוד בתנאי חוק האימוץ ושם מדובר על 48 שנים.
<טלי חלף: לסעיף (3) הייתי מגדירה כל זמן שזה לא נוגד את צרכי הילד.
<טלי חלף: יש לנו מקרים.
<נעה בן שבת: אמרנו.
מיקי רוזנטל: כל החוק הזה הוא לצרכי הילד.
חיים כץ: זה כתוב.
חיים כץ: היא הקריאה לך.
חיים כץ: זה לא נוגד את צרכי הילד.
<נעה בן שבת: אמרנו בראש סעיף 32.
<זכי זכריה חרוב: לפעמים הסבים לוקחים את הילדים ואז הגיל הזה הוא בעייתי.
<נעה בן שבת: זה נמצא מתחת לשיקול הראשוני, ככל הניתן בקרב בני משפחתם.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על מכלול של שיקולים, אבל הכול בכפוף לטובת הילד.
<מוריה כהן בקשי: הפרש הגילאים, 48 שנים, זה מתוך חתירה למנוע מצב שבו ילד שבסופו של דבר אחרי תקופה באומנה, מגיעים למסקנה שהוא חייב ללכת לאימוץ, לא תהיה פתאום בעיה שאי אפשר ללכת לאימוץ.
חיים כץ: עשר שנים עובדים על החוק הזה.
קארין אלהרר: הוא אף פעם לא עבר ועדת שרים.
חיים כץ: היינו צריכים את יש עתיד.
חיים כץ: אם אני הייתי מגיש את זה, ואני מהליכוד, זה היה עובר?
חיים כץ: בחיים לא.
יעקב מרגי: יש הרבה חוקים שעברו בקדנציה הזאת.
קארין אלהרר: קודם לא הצליחו להעביר אותם.
חיים כץ: בגלל יש עתיד.
חיים כץ: אני רואה כאן את החקיקה.
חיים כץ: ועדת שרים מעבירה חוקים של יש עתיד.
<יצחק קדמן: צדיקים, מלאכתם נעשית בידי אחרים.
קארין אלהרר: בוא נדבר אחר כך על כל החוקים שלי שלא עברו.
חיים כץ: אבל חלק עברו.
קארין אלהרר: חלק.
חיים כץ: אצל אחרים הם לא עברו בכלל.
יעקב מרגי: חלקם לא היו צריכים להיכנס לספר החוקים.
<יצחק קדמן: ולי הוא אומר לא לסטות מהנושא.
חיים כץ: לי מותר.
<נעה בן שבת: נזכיר שאנחנו בפרק ההשמה.
<נעה בן שבת: עד עכשיו דיברנו על תהליך ההשמה ועכשיו אנחנו מדברים בתוך תהליך ההשמה על מעמד ההורים הביולוגיים.
<נעה בן שבת: 33.
<נעה בן שבת: מעמד ההורים, השתתפות וקבלת מידע אחריותו, חובתו וזכותו של הורה שילדו הושם באומנה, לקיים קשר אישי עמו, בכפוף לתכנית הטיפול שנקבעה לילד ולהחלטת בית המשפט.
<נעה בן שבת: כל פעולה או החלטה בנוגע להשמת ילד באומנה ולילד באומנה ייעשו מתוך הכרה באחריותם, חובותיהם וזכויותיהם של ההורים כלפי ילדם ובשותפות אתם, ככל שניתן.
<נעה בן שבת: בהתאם לכך להוריו של ילד זכות להביע דעתם בתהליכי תכנון והחלטה לגבי ילדם, ויינתן משקל ראוי לדעתם.
<נעה בן שבת: (1) להוריו של ילד שהושם באומנה הזכות לקבל מידע לגבי ילדם בנוגע לכל אלה:
<נעה בן שבת: פרטים אודות משפחת האומנה שבה הושם ילדם.
<נעה בן שבת: מצבו של ילדם באומנה לרבות מידע הנוגע למצבו הנפשי והגופני, הישגיו הלימודיים, תפקודו, התנהגותו והתפתחותו.
<נעה בן שבת: (2) המידע יימסר להורים בשפתם ובצורה המובנת להם.
<נעה בן שבת: המידע יימסר על ידי הגורם המוסמך או מנחה האומנה, לפי העניין.
<נעה בן שבת: (3) לא יועבר מידע כאמור להורים אם קיים חשש ממשי כי מסירת המידע עלולה לגרום לילד פגיעה נפשית, רגשית או גופנית, או אם נקבע סייג להעברת המידע בהוראות כל דין או בהחלטת בית משפט, לרבות לעניין אומנה חסויה.
<נעה בן שבת: (ד) השמת ילד תיעשה מתוך חתירה, ככל הניתן ובזמן סביר, להסכמת הוריו להוצאתו מהבית, להשמתו במשפחת האומנה, ולתכנית הטיפול.
<נעה בן שבת: (ה) (1) הושם הילד במשפחת אומנה, לפי הסכמת הוריו, ייערך, ככל הניתן ובזמן סביר, הסכם בין ההורים והמחלקה לשירותים חברתיים, שבו יפורטו, בין השאר, כל אלה: עיקרי תכנית הטיפול הכללית.
<נעה בן שבת: מידע בדבר האחריות, החובות והסמכויות של משפחת האומנה כלפי הילד כמפורט בסעיף 42.
<נעה בן שבת: הייתה כאן הערה של מרכז השלטון המקומי שצריך ליידע אותם גם על אחריות חובות וזכויות של הגורם המפעיל ושל המפקח על האומנה.
<נעה בן שבת: אני חושבת שדבר כזה יכול להיות.
קארין אלהרר: אני לא מתנגדת.
קארין אלהרר: זה נראה ראוי.
<מוריה כהן בקשי: חלק מהיידוע של הורים יהיה גם על הזכויות והחובות של הגורם המפעיל ושל המפקח.
<רינת וייגלר: אנחנו בכל מקרה צריכים לנסח את הסעיף.
קארין אלהרר: אין מניעה לכתוב את זה בחוק.
<נעה בן שבת: מפקח האומנה, גם הוא שייך?
<נעה בן שבת: הסמכויות של מפקח האומנה?
<נעה בן שבת: אלה סמכויות שמכוח החוק.
<שלווה ליבוביץ: ליידע.
<שלווה ליבוביץ: זה צריך לחול גם כשזה לא בהסכמה.
<שלווה ליבוביץ: רק יידוע על הזכויות והחובות, גם כשזה בבית משפט.
<בלה רדונסקי: יש כאן טעות בסעיף.
<בלה רדונסקי: ההסכם הוא לא בין ההורים.
<בלה רדונסקי: זה סעיף על ההורים האומנים.
<יצחק קדמן: על ההורים הביולוגיים.
<שלווה ליבוביץ: זה הסכם בין ההורים הביולוגיים למחלקה.
<נעה בן שבת: אנחנו רואים אותו גם בסעיף קטן (ג), הגבלות שחלות על סמכויות ההורים בעת שהילד שוהה אצלם.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, אנחנו מודיעים להורים הביולוגיים איזה הגבלות מוגבלות הסמכויות הבלתי מוגבלות שלהם כהורים בעת שהילד שוהה אצלם.
<שלווה ליבוביץ: אולי זה לא חלק מההסכם אלא סעיף של מידע שיינתן.
<שלווה ליבוביץ: אז אנחנו לא מסתבכים בשאלה למי ומתי.
<שלווה ליבוביץ: זה לא ההסכם עצמו אלא זה מידע שיינתן להורים כחובה אבל הוא לא חלק מההסכם.
קארין אלהרר: לא אמרנו שזה יהיה חלק מההסכם.
<נעה בן שבת: את רוצה שפרטי המידע יהיו מידע כללי שיימסר תמיד.
<שלווה ליבוביץ: כן, תמיד.
<בלה רדונסקי: לעניין ההסכם, אנחנו רוצים לבקש, לגבי כל הנושא של העברת מידע בין מוסדות חינוך.
<בלה רדונסקי: אני יודע שאחר כך יש איזשהו סעיף לגבי שני נושאים בלבד אבל זה לא לכל דבר ועניין של העברת מידע בין מוסדות החינוך לבין משפחות אומנה.
<בלה רדונסקי: היום מוסדות החינוך מחויבים להעביר כל מידע להורים.
<בלה רדונסקי: כאשר אנחנו לא מצליחים להגיע אליהם ולהחתים אותם על הסכמה, יוצא שאו שיש הורה אפוטרופוס לדין או שההורים צריכים להביע הסכמה.
<בלה רדונסקי: אנחנו לא יכולים להעביר מידע למשפחת האומנה.
<בלה רדונסקי: לכן זה לא רק טיולים כמו שנמצא אחר כך בהמשך, אלא זה כל דבר.
<בלה רדונסקי: אלה תעודות, ציונים, התנהגות והרבה מאוד דברים שתהיה סמכות גם למשפחת האומנה לקבל מידע לטובת הילד.
<בלה רדונסקי: אם אין הסכמת הורים, כרגע אני לא יכולה להעביר מידע למשפחת אומנה.
יעקב מרגי: אם אני מחייב בחוק.
<בלה רדונסקי: זה לא מספיק.
יעקב מרגי: לפעול לטובת חינוכו, כישוריו, הצלחתו, בריאותו, אני חייב לתת גם את זה.
<יצחק קדמן: הוזכר טיול ודברים אחרים.
<יצחק קדמן: אתה אומר שאתה רוצה חתימת הורים.
<יצחק קדמן: מי לצורך העניין הזה הוא ההורים מבחינת הספר?
<רינת וייגלר: יש לנו בהמשך.
<נעה בן שבת: בתוספת.
<נעה בן שבת: בפרק ד' אנחנו מתייחסים למעמד האומן.
<נעה בן שבת: אנחנו תכף נגיע לסעיף של מעמד האומנים ונראה מה חסר בו.
<קריאה: יש לנו כבר סעיף כזה שעוסק במידע.
<קריאה: סעיף 48(ב).
<נעה בן שבת: אני יודעת.
<נעה בן שבת: נגיע לזה.
<נעה בן שבת: הגבלות שחלות על סמכויות ההורים בעת שהילד שוהה אצלם.
<נעה בן שבת: פירוט החובות והזכויות של ההורים כלפי המחלקה לשירותים חברתיים והגוף המפעיל, לרבות התשלומים עבור שהותו של הילד במשפחת האומנה והטיפול בו.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים כאן על התשלומים שמחויבים בהם ההורים הביולוגיים בקשר לכך.
<נעה בן שבת: התאמות הנדרשות לצרכי הילד ומאפייניו, שיוסכמו בשיתוף כל הצדדים.
<נעה בן שבת: זה כמובן נוגע להסכם.
<נעה בן שבת: זה לא מידע.
<נעה בן שבת: (2) הוארכה בהסכמת ההורים תקופת ההשמה לפי תכנית הטיפול, יוארך תוקפו של ההסכם.
<נעה בן שבת: חלו שינויים מהותיים במשפחת האומנה או בתכנית הטיפול, יותאם ההסכם בחתימת הצדדים.
<נעה בן שבת: (3) הסכם כאמור בפסקה (1) עם הורי הילד ייערך, ככל הניתן, גם כאשר ההחלטה על השמת הילד הייתה באישור בית המשפט או ועדת אבחון וללא הסכמת הוריו.
<נעה בן שבת: זה מתקרב לעניין שאנחנו מוסרים את המידע.
<קריאה: בכל מקרה צריך להגיע להסכם.
<נעה בן שבת: בכל מקרה הוא ימסור את המידע.
<נעה בן שבת: אין באמור בחוק זה כדי לגרוע מאחריות ההורים מחובותיהם, מזכויותיהם ומסמכויותיהם כלפי ילדם בהתאם להוראות כל דין.
<יצחק קדמן: הערה טכנית.
<יצחק קדמן: הכותרת של הסעיף, כדי למנוע אי הבנה, צריכה לכלול את המלים "מעמד ההורים הביולוגיים".
<יצחק קדמן: דיברנו עד עכשיו על משפחת האומנה.
<יצחק קדמן: כדי שלא יהיה בלבול.
<נעה בן שבת: ננסה להבהיר.
יעקב מרגי: זה לא מוגדר בהגדרות?
חיים כץ: לא הגענו להגדרות.
חיים כץ: דילגנו על ההגדרות.
<נעה בן שבת: אולי נבהיר שכאשר אנחנו אומרים הורים, זה מדבר על ההורים הביולוגיים ואומנים מדבר על משפחת אומנה.
<מוריה כהן בקשי: אני חושבת שזה בחוק כי האומנים תמיד הם משפחת אומנה.
<נעה בן שבת: 34.
<נעה בן שבת: אומנה חסויה אומנה חסויה היא אומנה אר מיקומה הגיאוגרפי או רפטים מזהים אחרים הנוגעים לה חסויים מפני הורי הילד המושם בה או מפני גורמים אחרים, שנקבעו על ידי גורם מוסמך.
<נעה בן שבת: קביעת חיסיון משפחת האומנה והאנשים שמפניהם תהיה חסויה תיעשה על ידי בית המשפט, על ידי עובד סוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה) לפי סעיף 11 לחוק הנוער, או על ידי עובד סוציאלי לפי חוק הסעד (טיפול במפגרים) לפי סעיף 16 לחוק הסעד (טיפול במפגרים).
<נעה בן שבת: על ההשמה החסויה יחולו הוראות חוק זה, בשינויים המתחייבים מתוקף היותה חסויה, ומהוראות בית המשפט.
<נעה בן שבת: כלומר, כל המידע שיימסר, יימסר כפוף לכך שזאת אומנה חסויה.
<נעה בן שבת: הגורמים הפועלים והמחליטים בהתאם לחוק זה יתנו דעתם להיות ההשמה חסויה בפעולותיהם ובהחלטותיהם, וינקטו את כל הפעולות הנדרשות לשם שמירת חסיונה, לרבות יידוע גורמים נוספים על חיסיון ההשמה, אם הדבר נדרש.
<נעה בן שבת: למשל, יידוע מוסד החינוך על כך שההשמה היא חסויה.
<נעה בן שבת: 35.
<נעה בן שבת: אפוטרופסות הוראות סעיפים 31 ו-33 לעניין הורי הילד – יחולו על אפוטרופוס שמינה בית המשפט, שלא לפי הוראות חוק זה.
<נעה בן שבת: לא יחולו לגבי הורה שאפוטרופסותו נשללה, או לגבי הורה שאפוטרופסותו הוגבלה – במידה שהוגבלה, והכול ככל שלא נקבע אחרת בתכנית הטיפול או בהחלטת בית משפט.
<נעה בן שבת: זה במקרה שיש לנו החלטות אפוטרופסות קודמות ששוללות את מעמד ההורים או מגבילות אותו.
חיים כץ: אנחנו מצביעים על אישור סעיפים 31 עד 35, כולל.
חיים כץ: אנחנו עכשיו שישה חברי כנסת שמצביעים בעד אישור הסעיפים.
<נעה בן שבת: סימן ב': תכנית טיפול, איתור משפחת אומנה וליווי אישי 36.
<נעה בן שבת: תכנית טיפול קבע גורם מוסמך כי ילד יושם במשפחת אומנה, תוכן עבור הילד תכנית טיפול כללית שתכלול פירוט בכתב לגבי כל אלה: מרכז שלטון מקומי ביקש שהתכנית תוכן בתיאום עם המחלקה לשירותים חברתיים ובהתחשב בתכנית הטיפול של ההורים.
<רינת וייגלר: כל הרעיון הוא בוודאי שהמחלקה מעורבת בשלב קבלת ההחלטה.
<רינת וייגלר: כלומר, בשלב ועדות טיפול שהן אחד הגורמים המוסמכים לקבל החלטה לגבי הילד.
<רינת וייגלר: שם מופיעה מעורבות המחלקה בעניין הזה.
<רינת וייגלר: לכן אין צורך בפירוט ספציפי.
<רינת וייגלר: יש להם גם הערות בהמשך שנוגעות למעורבות שלהם בשלב קבלת ההחלטות וזה ברור מכוח היותם חלק מאותה ועדת תכנון טיפול שמוגדרת כגורם מוסמך.
<בלה רדונסקי: יותר מזה.
<בלה רדונסקי: לגבי ילד בגיל הרך, פעמיים בשנה מתקיימת ועדת תכנון טיפול ולגבי ילדים בגילים יותר מבוגרים פעם בשנה.
<בלה רדונסקי: שם ועדת תכנון טיפול קובעת את המסגרת של התכנית הטיפולית.
<נעה בן שבת: אם כן, ממילא זה כבר קיים.
<שלווה ליבוביץ: ממילא זה קיים.
<נעה בן שבת: התכנית הכללית תכלול: מטרות תכנית הטיפול בעניינו של הילד.
<נעה בן שבת: סוג האומנה המתאימה לילד ומאפייניה, לרבות הצורך באומנה חסויה, והאם נדרש לילד חינוך מיוחד.
<נעה בן שבת: משכה הצפוי של האומנה.
<נעה בן שבת: מאפייני הקשר של הילד עם הוריו ומשפחתו, דרכיו ותדירותו לרבות האמצעים שיש לנקוט על מנת לסייע להורים ביצירת תנאים שיאפשרו את שמירת הקשר הרציף עם ילדם ואת חזרת ילדם לביתם, והכול בהתאם למטרות תכנית הטיפול.
<מוריה כהן בקשי: אולי בכל זאת כדאי לכתוב מבלי לגרוע מהוראות אחרות בעניין תכנית טיפול לפי כל דין.
<מוריה כהן בקשי: משהו כזה כדי שיהיה ברור שיש לי היבט משלים לגבי ההורים.