GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יהודה מלול: לפחות לצורך עבודתי נפגשתי לדעתי פרונטלית מספר דו ספרתי של פגישות עם כל הנוכחים כאן.
<יהודה מלול: קשה להגיד שלא שמעתי אתכם.
<יהודה מלול: אני גם ציינתי בעבודה ששיתוף הפעולה ממכם היה מניח את הדעת ואני חוזר על זה.
<יהודה מלול: הנתונים הועברו אלי.
חיים כץ: אתה יודע לעשות חשבון.
<יהודה מלול: אני מקווה.
חיים כץ: עברת את ההסמכה של לשכת רואי החשבון?
חיים כץ: שאני לא אצא אשם.
חיים כץ: אם אתה רוצה להיות בודק שכר, פטרתי אותך מבחינות, ואם אתה לא יודע לעשות חשבון, אנחנו בצרה גדולה.
<יהודה מלול: אני חושב שזה בסדר.
<יהודה מלול: היו לחצי זמנים.
אורלי לוי אבקסיס: אם לא היה לחץ זמנים, התוצאות היו אחרות?
<יהודה מלול: אני חושב שכרגע אני שלם עם התוצאות.
אורלי לוי אבקסיס: אם יש ספק, אנחנו דנים כאן בדיני נפשות.
אורלי לוי אבקסיס: אם הנכים לא היו מיוצגים כי לך לא היה מספיק זמן, אני רוצה לדעת.
חיים כץ: אורלי, כמה זמן את יושבת על תקציב?
אורלי לוי אבקסיס: זה כי מנחיתים עלינו.
חיים כץ: את יודעת כמה זמן הוא קיבל?
חיים כץ: את יודעת כמה זמן הוא עובד על זה?
<יהודה מלול: אני אענה.
חיים כץ: אתה לא יכול לדבר כאן עכשיו.
חיים כץ: אתה דיברת ולא נכנסת למספרים אלא סיפרת סיפורים.
חיים כץ: תאמין לי שאני כיושב ראש ועד עובדים הייתי יכול לספר לך יותר סיפורים, גם יותר עצובים מאלה שאתה סיפרת.
חיים כץ: לא מימשת את הזמן שלך ונגעת ללב לבו של העניין.
חיים כץ: השחת את הזמן.
חיים כץ: שמע מה אני אומר לך, השחת את הזמן.
חיים כץ: לא נגעת בלב לבו של העניין ואמרת שפה לא בסדר ופה לא בסדר אלא סיפרת סיפורים נוגעים ללב אבל לא לעניין.
<דורון יהודה: אבל גוזלן כן עשה את זה.
<יהודה מלול: אני גם אענה לגוזלן.
חיים כץ: הדיבורים נגמרו.
<יהודה מלול: התשובה היא שאני עשיתי את עבודתי ואני חושב שהשלמתי אותה.
<יהודה מלול: הייתה לי בעיה עם לוחות הזמנים של התגובות.
<יהודה מלול: עם זאת קיבלתי את כל התגובות.
<יהודה מלול: התגובות שאני קיבלתי כרגע ומה שאני תיארתי – זה מתואר בנייר שלי – לטעמי מניח את הדעת.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, זה שאתה משווה אותם לחברות כוח אדם שמספקות שירותי ניקיון, זה משהו.
חיים כץ: אורלי, זה ב-2:30.
חיים כץ: הוא אמר שלא עשית את העבודה שלך.
אורלי לוי אבקסיס: מה שמפחיד אותי זה שכל הנכים שכאן הם נגד.
אורלי לוי אבקסיס: למה אנחנו בעד?
אורלי לוי אבקסיס: אלא אם כן יש כאן חילוקי דעות מקצועיים בין רואי החשבון.
מיקי רוזנטל: למה את אומרת את זה?
אורלי לוי אבקסיס: כל הנכים אתם דיברתי, הם נגד.
מיקי רוזנטל: אני שמעתי כאן דעות אחרות.
אורלי לוי אבקסיס: גם הוא אמר לי שהוא נגד.
מיקי רוזנטל: הוא לא אמר.
אורלי לוי אבקסיס: תשאל אותו.
אורלי לוי אבקסיס: אתה בעד?
אורלי לוי אבקסיס: הנה, הוא נגד.
מיקי רוזנטל: אתה נגד החוק?
<דורון יהודה: נגד הסכומים שמוצעים.
מיקי רוזנטל: אתה נגד החוק.
<דורון יהודה: לא.
חיים כץ: אורלי, אחרי שתשמעי אותו, את תוכלי להצביע.
אורלי לוי אבקסיס: בוא נעשה את זה פיילוט כדי שנהיה אחראים ונדע אם לא עשינו טעות ואם עשינו, נוכל לתקן אותה בעוד שנה-שנתיים.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא רוצה שייווצר מצב שנכרות את כל הענף.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא באתי לייצג אתכם, שיהיה לכם ברור.
אורלי לוי אבקסיס: אצלי האינטרס היחידי הוא שהנכים הקטנים והחלשים, יהיה להם ייצוג.
<קריאה: גם שלנו.
אורלי לוי אבקסיס: לכם יש רווח כלכלי.
אורלי לוי אבקסיס: לי לא יהיה רווח כלכלי.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה שיהיה לי רווח מצפוני.
אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה, אם המצפון שלי לא שקט, עם כל הנכים אומרים משהו, ולגבי הדבר היחידי שכביכול אנחנו אמורים להסתכל עליו כאלמנט ועניינים חשבונאיים שאומר לנו רואה החשבון שהיה מתאים לו יותר זמן - - -
אורלי לוי אבקסיס: כך התפרש.
אורלי לוי אבקסיס: מצד שני אני שומעת כאן כלכלנים על אותם נתונים אלף ואחת דעות.
אורלי לוי אבקסיס: איך אני אמורה לדעת בזמן הקצר שיש לי מה לעשות?
חיים כץ: אני אגיד לך מה שמעתי מזכותי:
חיים כץ: אני הכי זול ואני מרוויח עשרה אחוזים.
חיים כץ: עשרה אחוזים זה הרבה יותר מדי.
אורלי לוי אבקסיס: כשהם תובעים את חברות הביטוח, יש להם יותר.
חיים כץ: אורלי, אני יודע שזה נחמד לפני כולם אבל בשעה 2:30 נוכל להתייחס ולשאול.
אורלי לוי אבקסיס: גם הנכים יהיו כאן.
חיים כץ: אף אחד לא יהיה כאן.
אורלי לוי אבקסיס: את מי אנחנו מייצגים?
חיים כץ: תקשיבי, את תבואי לשם, תצאי החוצה, תגידי להם מה היה שם ותביעי את דעתך.
אורלי לוי אבקסיס: אם זה מה שאתה משאיר לי, יש לי ברירה?
אורלי לוי אבקסיס: לא, זה מה שנותנים לי.
חיים כץ: אם אנחנו הולכים לחוקק, אנחנו הולכים לחוקק חוק טוב.
מיקי רוזנטל: איפה היית עד היום?
אורלי לוי אבקסיס: סליחה, למה, אני לא הייתי בדיונים קודמים?
אורלי לוי אבקסיס: שאלתי את אותן שאלות.
אורלי לוי אבקסיס: גם אותך שאלתי את אותן שאלות.
אורלי לוי אבקסיס: אני בקשר עם העוזר שלך כל יום.
אורלי לוי אבקסיס: תגיד לי מי עשה את החוק הזה.
אורלי לוי אבקסיס: המחלקה המשפטית לא כתבה אותו.
אורלי לוי אבקסיס: מי כתב אותו?
מיקי רוזנטל: אורלי, באמת, זה לא מתאים.
אורלי לוי אבקסיס: אם בסופו של דבר יש כל כך הרבה מתנגדים.
אורלי לוי אבקסיס: חיים, החיפזון מהשטן.
מיקי רוזנטל: אין כאן שום חיפזון.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו חושבים בניתוק מהאינטרסים האישיים.
מיקי רוזנטל: כל הגורמים כאן שדיברו, כולם גורמים - - -
<קריאה: שישים אחוזים מההכנסה של - - -
<קריאה: האדם היחידי שעשה עבודה והוא לא אינטרסנט, לו את לא מאמינה.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא מאמינה לאף אחד.
אורלי לוי אבקסיס: לכן אני רוצה לחקור עוד יותר.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לשמוע את הנכים.
חיים כץ: הנכים דיברו ולא אמרו כלום.
<קריאה: אני אצא, אבל תן לה לדבר.
<קריאה: אל תסתום לה את הפה.
חיים כץ: תדאג שהוא לא יבוא לכנסת יותר.
אורלי לוי אבקסיס: חיים, פוגשים אותי נכים ואומרים לי שלא יהיה להם ייצוג.
חיים כץ: אורלי, את מכירה את דורון?
אורלי לוי אבקסיס: הוא אומר שהוא לא בעד החוק הזה.
אורלי לוי אבקסיס: למה אתה לא מקשיב למה שהוא אומר?
חיים כץ: את לא היית כאן.
אורלי לוי אבקסיס: אבל עכשיו הוא אומר.
<דורון יהודה: לא היית עת דיברתי.
חיים כץ: הוא דיבר עשר דקות.
חיים כץ: שאלתי אותו כמה הוא רוצה לשלם.
אורלי לוי אבקסיס: אבל תשאל אותו עכשיו.
אורלי לוי אבקסיס: הוא כאן.
<דורון יהודה: תשאל אותי.
<דורון יהודה: אני פה.
חיים כץ: אתה רוצה להעלות להם את המחיר?
<דורון יהודה: אני אמרתי שכן.
<דורון יהודה: גם אמרתי וגם כתבתי.
חיים כץ: אתה מייצג אותם.
<דורון יהודה: אני כתבתי כרגע.
<דורון יהודה: כי אחרת לא יהיה להם ייצוג.
אורלי לוי אבקסיס: חיים, אני מבולבלת.
אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת את האמת.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא רוצה להצביע מתוך מקום של בלבול.
חיים כץ: תבואי ב-2:30 ותשאלי את כל השאלות.
חיים כץ: ואחר כך תבואי ב-3:30.
אורלי לוי אבקסיס: תעשו לנו טובה.
אורלי לוי אבקסיס: תורידו קצת פרופיל.
אורלי לוי אבקסיס: בסוף עוד יחשבו שאנחנו עובדים אצלכם.
<קריאה: מה שתגידי, אורלי.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מכירים?
אורלי לוי אבקסיס: פעם נפגשנו?
אורלי לוי אבקסיס: אז אל תדבר אלי כאילו אני חברה שלך.
אורלי לוי אבקסיס: קודם כל.
חיים כץ: נדמה לו שאת עוזרת לו.
אורלי לוי אבקסיס: אז הוא חושב שאנחנו חברים.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא באתי לעזור לכם.
חיים כץ: אדוני רואה החשבון, יש לך עוד משהו להגיד?
<יהודה מלול: לא נראה לי.
חיים כץ: אדוני מנכ"ל הביטוח הלאומי, לא מעט זמן אנחנו דנים בעלויות השכר והרווחים של החברות ועורכי הדין שנותנים שירותים.
חיים כץ: יש כאן אני מאשים כלפי הביטוח הלאומי.
חיים כץ: מה שנאמר כאן, זאת פשיטת רגל של הביטוח הלאומי.
חיים כץ: החברות האלה קמות מאחר והביטוח הלאומי לא עובד, לא נותן שירותים, לא מגבה את הנכים, לא מגבה את האנשים ויש בעיה גדולה עם זה.
חיים כץ: אומרים כאן שהביטוח הלאומי לצורך העניין לא עושה את העבודה שלו.
חיים כץ: יש לנו בעיה קשה עם העניין הזה.
חיים כץ: אם אני צריך לריב עם חברה פרטית, אם היא תרוויח 19 אחוזים או 18 אחוזים, אם היא תעבור דירה מתל אביב לרמת גן, אם הפרסום ירד למאתיים שקלים או יעלה, הכול בגלל שאתם לא עובדים.
חיים כץ: נאמרו כאן דברים קשים על הביטוח הלאומי.
חיים כץ: אני חשבתי שמן הראוי שיבוא מנכ"ל הביטוח הלאומי.
חיים כץ: למרות שפיזרו את הכנסת ולמרות שאנחנו צריכים ללכת, בדקה התשעים אנחנו רוצים למזער נזקים ורוצים לעזור לכל האוכלוסיות החלשות ולנכים כאשר לאחד אומרים דבר מסוים ולשני דבר אחר.
חיים כץ: יום אחד הם נפגשים והם מרוצים, אבל אחרי שעתיים הם לא מרוצים.
חיים כץ: יושבים כאן חברי כנסת ואי אפשר לחשוד בהם שהם לא רגישים חברתית.
חיים כץ: אף אחד מחברי הכנסת היושבים כאן, אין לו אינטרס אישי.
חיים כץ: בקדנציה הזאת הוועדה מסיימת 160-170 חוקים בחקיקה חברתית שנגעה בכל האוכלוסיות ואין כאן טובים יותר וטובים פחות אלא כולם באים עם כוונות טהורות.
חיים כץ: יכול להיות שלפעמים אנחנו לא מסכימים אחד עם השני ואנחנו חלוקים, אבל כולם באים בידיים נקיות.
חיים כץ: אני רוצה שזה יהיה ברור לכולם.
חיים כץ: אין יותר טובים ואין פחות טובים.
חיים כץ: אין בוכים לאלה ואין בוכים לאלה אלא בוכים בפני כל מי שנמצא בכנסת באותו רגע.
חיים כץ: החוק הזה, אמרתי, עלי.
חיים כץ: לגבי ה-160 לא הפעילו עלי לחצים.
חיים כץ: לא זוכר, אינטרסים או לא אינטרסים, אולי בוויסקונסין, אז היה ראש הממשלה אבל עכשיו לכאורה רצו לזרוק אותי ויכול מאוד להיות שזה בגלל ויסקונסין.
<קריאה: לא רק אותך.
חיים כץ: אותי מהתעשייה האווירית.
אילן גילאון: ויסקונסין גם זורק מהעבודה?
חיים כץ: אדוני מנכ"ל הביטוח הלאומי, אתה מנצח על תזמורת שאין בה כלים.
חיים כץ: באים ואומרים שהכינורות לא מנגנים, הגיטרות הן לא גיטרות והתופים הם לא תופים.
חיים כץ: הדיון הזה היום היה אני מאשים כלפי הביטוח הלאומי.
חיים כץ: תן לנו תשובות ותגיד לנו היכן אנחנו חיים.
<שלמה מור יוסף: תודה רבה על ההזמנה לכאן ותודה על מתן אפשרות להתייחס, אמנם לדברים שלא שמעתי היום, אבל חלק מהדברים, יש כאן אנשים שהתפקיד שלהם הוא לפרסם אותם בטלוויזיה כל פעם שהם צריכים יותר פרנסה.
<שלמה מור יוסף: אני בביטוח הלאומי שנתיים וחצי ואני מייצג כאן בגאווה גדולה את מוסד הביטוח הלאומי.
<שלמה מור יוסף: לא באתי להתנצל כאן על שום דבר.
<שלמה מור יוסף: לגבי אני מאשים של מישהו מהצד הזה, של חברי הכנסת, בהחלט כן.
<שלמה מור יוסף: אני בהחלט יושב עם חברי הכנסת, מכבד את הביקורת שלהם ואני אהיה מוכן לעשות דברים אחרים כדי להביא לידי ביטוי את העשייה של הביטוח הלאומי.
<שלמה מור יוסף: לצערי אין לנו הזדמנות להזמין אתכם ולהראות לכם את העשייה שלנו.
<שלמה מור יוסף: תמיד אנחנו נמצאים בנקודות זכות שהן נקודות צומת בעייתיות.
<שלמה מור יוסף: ברוח הזאת של עשייה אני רוצה להציג את מה שאנחנו עושים בהיבט הצר הזה של הדיון כאן.
<שלמה מור יוסף: הדיון כאן, יש לו הרבה תהודה, יש לו הרבה אינטרסנטים מכל הכיוונים, כולל אני, אבל בסופו של דבר הוא חלק קטן מהעשייה של המוסד לביטוח לאומי.
<שלמה מור יוסף: הוא לא מרכז העשייה.
<שלמה מור יוסף: הוא מרכז השיח והוא לא מרכז העשייה.
<שלמה מור יוסף: ביטוח לאומי משלם כל שנה שבעים מיליארד שקלים לחשבונות הבנק.
חיים כץ: הדיון הוא לא על מה שהוא משלם אלא הוא על מה שהוא לא משלם.
<שלמה מור יוסף: נגיע לזה.
חיים כץ: הדיון הוא על אותם נכים שצריכים ללכת לחברות.
<שלמה מור יוסף: אני אגיע לזה.
<שלמה מור יוסף: אני יודע מה מטרת הדיון ואני לא אאריך.
חיים כץ: קח את הזמן.
<שלמה מור יוסף: אנחנו משלמים 17-18 מיליארד שקלים על נכויות מכל הסוגים, מאיבה ועד ילד נכה.
<שלמה מור יוסף: אנחנו מטפלים כל שנה ב-130 אלף פונים לוועדות רפואיות.
<שלמה מור יוסף: אלה ההיקפים.
<שלמה מור יוסף: בהיקפים האלה 130 אלף פונים כל שנה לוועדות הרפואיות.
יעקב ליצמן: כמה ועדות רפואיות יש לכם?
<שלמה מור יוסף: כל אחד בא בסדר גודל של בין פעמיים לפעמיים וחצי.
<שלמה מור יוסף: סך הכול יש לנו כ-300 אלף ועדות רפואיות בשנה.
יעקב ליצמן: כמה ועדות אתה עושה?
יעקב ליצמן: יש ועדה קבועה?
יעקב ליצמן: אנשים קבועים?
<שלמה מור יוסף: יש 300 אלף דיונים.
אורלי לוי אבקסיס: דיונים.
אורלי לוי אבקסיס: לא ועדות.
חיים כץ: 130 אלף אנשים באים במשך השנה לוועדות.
חיים כץ: 2.3 לבן אדם.
יעקב ליצמן: יש ועדות קבועות?
יעקב ליצמן: אנשים קבועים בוועדה?
<שלמה מור יוסף: יש ועדות בכל רחבי הארץ.
<שלמה מור יוסף: בכל סניף, ויש 23 סניפים, יש ועדות שמתקיימות.
<שלמה מור יוסף: זאת לא ועדה אחת.
יעקב ליצמן: אני שואל כמה ועדות יש לכם.
יעקב ליצמן: אני רוצה לראות אם המספר מספק.
חיים כץ: הוא לא מספק.
<שלמה מור יוסף: אני יכול להגיד לך שמשך זמן הטיפול בתביעה מהרגע שהיא מתקבלת עד שיש החלטה של המוסד לביטוח לאומי, בנכות כללית היא בסביבות שמונים ימים ובנכות מעבודה הוא בסביבות 120 ימים בממוצע.
<שלמה מור יוסף: זה נותן כמה פונים, זה נותן את השירות שאנחנו נותנים וזה נותן את התשובות.
<שלמה מור יוסף: מה עושה הביטוח הלאומי.
<שלמה מור יוסף: דבר ראשון, הנושא של מיצוי זכויות – וכאן מדברים על מיצוי זכויות – הוא יעד ארגוני מרכזי של הביטוח הלאומי.
<שלמה מור יוסף: לא רק הנושא הזה.
<שלמה מור יוסף: בתחום הוועדות הרפואיות באופן ספציפי, מה שנעשה בארבע השנים האחרונות, קודם כל, תתפלאו לדעת, לא היה אגף לוועדות רפואיות בביטוח הלאומי.
<שלמה מור יוסף: הוקם אגף לוועדות רפואיות שמרכז את כל הפעילות ויושבת כאן גברת ירונה שלום שהיא זאת שהקימה את האגף והיא זאת שמנהלת אותו.
<שלמה מור יוסף: כל מי שמעורב כאן
<שלמה מור יוסף: מכיר אותה ויש לו קשר ישיר אליה ביום יום.
<שלמה מור יוסף: עשינו רה-ארגון של הלשכה הרפואית.
<שלמה מור יוסף: עדכנו את ספר הליקויים.
<שלמה מור יוסף: אנחנו עושים הכשרות חובה לרופאים.
<שלמה מור יוסף: חובה, זה בגלל חברי הכנסת שאמרו שהרופאים חייבים לעבור הכשרות תקופתיות.
<שלמה מור יוסף: אנחנו עושים את זה באוניברסיטת תל אביב, בקריית אונו, באוניברסיטת חיפה ובאוניברסיטת באר שבע.
<שלמה מור יוסף: אלה הכשרות לרופאים.
<שלמה מור יוסף: יש מרכז שנקרא מסר שהוא מרכז סימולציה רפואית.
<שלמה מור יוסף: אנחנו עכשיו מעבירים את הרופאים שלנו את מסר כדי שייכנסו שם לצורת העבודה, להתייחסות למבוטח, לכל מה שצריך לעשות בביטוח לאומי ביחסים בין רופא לחולים.
<שלמה מור יוסף: אני עכשיו נמצא בתהליך – וגם יושב ראש הוועדה מעורב בזה – של הוצאת ועדות ערר מהמוסד לביטוח לאומי כדי שוועדות הערר יהיו מנותקות מאתנו והדיון יהיה במקום אחר.
<שלמה מור יוסף: זה לא עובר חלק.
<שלמה מור יוסף: יש לנו עניין עם ארגוני עובדים, אנחנו במשא ומתן, אנחנו בבית הדין אבל זאת פעילות שאנחנו עושים.
מיקי רוזנטל: מזכירי הוועדות.
חיים כץ: זאת הפרנסה שלהם.
<שלמה מור יוסף: אני מציין את התהליכים.
<שלמה מור יוסף: אנחנו חיים בעולם שיש בו אינטרסים משותפים.
<שלמה מור יוסף: אנחנו נמצאים בקשר שוטף עם כל ארגוני הנכים.
<שלמה מור יוסף: אני רוצה לומר משהו מאוד חשוב.
<שלמה מור יוסף: רוב האנשים שבאים לוועדות הרפואיות הם לא נכים.
<שלמה מור יוסף: לתפיסה שלנו נכים הם או עם נכות פיזית או עם נכות חושית.
<שלמה מור יוסף: בתפיסה האזרחית הכללית.
<שלמה מור יוסף: רוב האנשים שבאים אלינו הם חולים.
<שלמה מור יוסף: יש להם מחלות מסוגים שונים ובצורות שונות, וכשהם נכנסים אלינו והם יוצאים מאתנו, אף אחד לא יודע שהם נכים.
<שלמה מור יוסף: יש נכי נפש, יש חולים ויש נכויות פיזיות שחלקם מיוצגים באופן שוטף בכנסת ומייצגים גם אחרים.
<שלמה מור יוסף: רוב האנשים הם אנשים עצמאיים שיודעים לדאוג לעצמם ולא אנשים שהם אוכלוסייה חלשה ביותר.
<שלמה מור יוסף: זאת אוכלוסייה חלשה כי מי שחולה, הוא יותר חלש ממי שבריא, בוודאי.
קארין אלהרר: אומרים נכים כי כך כתוב בחוק הביטוח הלאומי.
<שלמה מור יוסף: אני יודע אבל אני אומר מה ההבדל כדי שהתדמית תהיה יותר ברורה.
<שלמה מור יוסף: אנחנו לא הסתפקנו בזה.
<שלמה מור יוסף: כפי שאמר יושב ראש הוועדה, הביטוח הלאומי הוא לא מושלם ואני לא מכיר הרבה משרדים, לא פרטיים ולא ממשלתיים, שהם מושלמים.
<שלמה מור יוסף: לכל מקום שלא מושלם, ברווח של, תקראו לזה חוסר היעילות, נכנסים גורמים פרטיים.
<שלמה מור יוסף: זה בבריאות, זה בחינוך וזה ברווחה.
<שלמה מור יוסף: התפקיד שלנו הוא לצמצם את הפער הזה כמה שיותר.
<שלמה מור יוסף: אבל כל זמן שקיים פער, יש עורכי דין, יש חברות למימוש זכויות ויש להם זכות קיום.
<שלמה מור יוסף: אני לא מערער על זכות הקיום של האזרח להיעזר בחברות או בעורכי דין שיעזרו לו למצות את הזכויות שלו.
אורלי לוי אבקסיס: בוועדת אלאלוף אמרתם שיש יתרה של ארבעה מיליארד שקלים עקב אי מיצוי זכויות.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא יהיה תלוש לחשוב שאולי ביניהם נמצאים אותם נכים שלא מצליחים לממש את הזכויות שלהם.
<שלמה מור יוסף: אני אמרתי?
<שלמה מור יוסף: מה שנאמר בוועדת אלאלוף היה קשור לאבטחת הכנסה אבל זה לא משנה.
<שלמה מור יוסף: אי מיצוי זכויות, ברגע שיש זכויות – יש אי מיצוי זכויות.
<שלמה מור יוסף: כמובן שבקצבת ילדים ובקצבת זקנה אי המיצוי נמוך, אבל באבטחת הכנסה ובנכות אי המיצוי יותר גבוה.
<שלמה מור יוסף: זה ברור.
<שלמה מור יוסף: היכן שאתה צריך לבוא ולמלא טפסים, להציג את עצמך ושיהיה שיקול דעת למערכת, מיצוי הזכויות הוא יותר מסובך, הוא יותר מפחיד והוא פחות מלא.
<שלמה מור יוסף: היכן שזה אוטומטי, המיצוי יותר גבוה.
אורלי לוי אבקסיס: אתם יודעים מתי הנכה מגיע עם ייצוג של חברה או עורך דין ומתי לא?
אורלי לוי אבקסיס: ומתי הוא זוכה להכרה ומתי לא?
אורלי לוי אבקסיס: יש לכם לוח כזה?
<שלמה מור יוסף: יש לנו פילוח אם אתה בא עם מלווה או בלי מלווה.
<שלמה מור יוסף: מי סוג המלווה, אנחנו פחות יודעים.
חיים כץ: זאת אומרת, אני יכול לבוא עם מי שאני רוצה.
קארין אלהרר: לפי החוק, מותר לך ידיד קרוב.
חיים כץ: ידיד קרוב יכול להיות גם רופא.
<שלמה מור יוסף: קוראים לזה ידיד קרוב.
<שלמה מור יוסף: אפשר לבוא עם ידיד קרוב ואנשים עושים זאת.
אורלי לוי אבקסיס: האם אנחנו יכולים לדעת מתי למשל הנכים שמגיעים עם ליווי או עם איזושהי הדרכה, לגבי כמה מהם מתקבלת התביעה, לעומת אלה שבאים לבד?
מיקי רוזנטל: אין נתון כזה.
מיקי רוזנטל: לצערנו אין.
מיקי רוזנטל: הלוואי שהיה כי אז היה לנו קל מאוד.
מיקי רוזנטל: בחוק שאנחנו עומדים לחוקק, יש חובה כדי שנדע.
<שלמה מור יוסף: כדי להקטין את הפער בין הזכות לבין המיצוי, בשנתיים האחרונות הקמנו שירות כזה שנקרא יד מכוונת.
<שלמה מור יוסף: הקמנו אותו באזור חיפה והוא פועל שנתיים.
<שלמה מור יוסף: בשבוע-שבועיים האחרונים סיימנו מכרז ליד מכוונת בבאר-שבע ואחרי כן נפתח עוד שניים במרכז הארץ.
<שלמה מור יוסף: מרכזים למיצוי זכויות ללא תשלום במימון הביטוח הלאומי.
<שלמה מור יוסף: אנשים באים, מביאים את החומר הרפואי, מסדרים להם אותו, אומרים להם מה הם צריכים להביא.
<שלמה מור יוסף: יושבים שם רופאים ולא עורכי דין, הם רואים איזה בדיקות ומסדרים להם את התיק.
אורלי לוי אבקסיס: כמה אנשים הם ראו במהלך השנה?
<ירונה שלום: כאלפיים.
אורלי לוי אבקסיס: מתוך 300 אלף.
<ירונה שלום: זה פיילוט.
אורלי לוי אבקסיס: כמה מהם קיבלו קצבה?
אורלי לוי אבקסיס: אם זה פיילוט, אתם צריכים לדעת.
<שלמה מור יוסף: אנחנו מנסים לתת לאנשים את השירות בלי שאנחנו עוקבים אחריהם.
<שלמה מור יוסף: אנחנו מרחיקים אותם מביטוח לאומי כמה שיותר.
<שלמה מור יוסף: אפילו שאנחנו מממנים את זה, אנשים חושבים שאנחנו אומרים לחברה הזאת שתאמר לפונים דברים לא נכונים.
<שלמה מור יוסף: אנחנו מרחיקים את עצמנו כמה שאפשר כי זאת התדמית ואתה אני לא יכול להתווכח.
יעקב ליצמן: לגבי באר-שבע.
יעקב ליצמן: הרופאים מקבלים הדרכה.
יעקב ליצמן: איזה סוג הדרכה הם מקבלים?
יעקב ליצמן: האם בתוך ההדרכה יש גם הנחיות?
אילן גילאון: השאלה אם הם מקבלים בונוסים.
<שלמה מור יוסף: אני מקבל את כל זה.
<שלמה מור יוסף: אני פחות רגיש מחברת הכנסת לוי, כך שאני אפילו לא נעלב.
אורלי לוי אבקסיס: האמירות האלה נכונות לשנות ה-80 וה-70 המאוחרות.
אורלי לוי אבקסיס: יש לי כבוד גדול מאוד אליך.
<שלמה מור יוסף: אמרתי שהוא לא מעליב אותי.
אורלי לוי אבקסיס: אמרת שאתה לא רגיש כמו חברת הכנסת אורלי לוי.
מיקי רוזנטל: אבל מעליב, כן.
אורלי לוי אבקסיס: מעליב ומשפחת לוי לא הולך ביחד.
אורלי לוי אבקסיס: לא בדור הזה.
חיים כץ: אורלי, אני אגיד מה שאת רצית להגיד.
חיים כץ: אמרה אורלי שהיא מכירה בכך שבוועדות הרפואיות ראשי הצוותים מהביטוח הלאומי מקבלים כל מיני תפוקות ושכר עידוד לפי תוצאות.
חיים כץ: זה מה שאמרו אילן ואורלי.
אילן גילאון: לא בישראל.
חיים כץ: בחיפה.
<שלמה מור יוסף: אני אגיד את העובדות כמו שאני יודע אותן.
<שלמה מור יוסף: רופאי המוסד לביטוח לאומי שיושבים בוועדות, הם רופאים בכירים של מדינת ישראל.
<שלמה מור יוסף: אין לנו שם מתמחים, אין לנו רופאים צעירים ואין לנו רופאים שאינם מומחים.
<שלמה מור יוסף: הרופאים שלנו הם המלאכים בלבן בבוקר.
חיים כץ: למה הם צריכים לשבת בוועדות ולא באסותא?
חיים כץ: אם אלה מיטב הרופאים, למה הם לא באסותא?
<שלמה מור יוסף: הרופאים שלנו הם הרופאים המלאכים בלבן בשעות הבוקר והמתעללים של הביטוח הלאומי בשעות אחר הצהרים.
<שלמה מור יוסף: הם אותם רופאים.
<שלמה מור יוסף: כל מה שהם עשו זה לשים את החלוק הלבן בחדר שלהם, נכנסו לרכב, באו לביטוח לאומי והופ, הכול התהפך.
<שלמה מור יוסף: הרופאים האלה עוברים אצלנו הכשרה.
<שלמה מור יוסף: הרופאים האלה מתוגמלים לפי ועדה.
<שלמה מור יוסף: לא מה יצא בוועדה, ואני לא יודע מה יצא בוועדה ולא איך יצא בוועדה.
<שלמה מור יוסף: מזכירי הוועדות, עובדי הביטוח הלאומי, מתוגמלים לפי ועדה.
<שלמה מור יוסף: לא קשור לתוצאות ולא קשור להנחיות.
אורלי לוי אבקסיס: אתם יודעים מתי הם אישרו ומתי לא?
אורלי לוי אבקסיס: אתה לא, אבל אולי מישהו אחר.
<שלמה מור יוסף: אין לנו שום מנגנון שעוקב אחרי ההחלטות לפי רופאים או לפי ועדות או לפי סניפים.
<שלמה מור יוסף: כל ההנחיות שהם מקבלים, זה את ספר הליקויים והדרכה איך משתמשים בספר הליקויים.
<שלמה מור יוסף: מכאן זאת ועדה סוברנית להחליט מה שהיא רוצה.
<שלמה מור יוסף: אין שום הנחיות של הביטוח הלאומי שיהיו יותר נחמדים או פחות נחמדים.
<שלמה מור יוסף: אני רק מזכיר לכם שבעלי המניות של הביטוח הלאומי הם אזרחי מדינת ישראל.
<שלמה מור יוסף: זאת אומרת, אין כאן איזו קופה ששומרת לעצמה.
<שלמה מור יוסף: מעבר לזה, אתם יכולים להגיד שאולי יש איזה אינסנטיב מוסדי, שאם אני לא משלם, אני יכול לקנות עוד ציוד ואני יכול לבנות עוד בניין.
חיים כץ: או להעביר לאוצר.
יעקב ליצמן: האוצר לוקח.
אורלי לוי אבקסיס: הוא לוקח מכספי האבטלה והילדים.
אורלי לוי אבקסיס: רק מהמאזן האקטוארי הוא לא לוקח.
אורלי לוי אבקסיס: בעוד עשרים שנים תהיה ממשלה אחרת ומישהו אחר יסתבך עם זה.
אילן גילאון: אולי באמת השאלה צריכה להיות לאוצר ולא אליו.
<שלמה מור יוסף: בסך הכול, אם האזרח מקבל, הוא מקבל, ואם הוא לא מקבל, הוא לא מקבל.
<שלמה מור יוסף: עם זה שהוא לא קיבל, אין לי מה לעשות עם הכסף הזה.
<שלמה מור יוסף: לכן אין שום אינסנטיב בתוך המערכת לא לתת לו או כן לתת לו.
אורלי לוי אבקסיס: מה שאתה אומר, זה דבר אחר.
אורלי לוי אבקסיס: אם אתה אומר שאם הוא מקבל או לא מקבל, אין לך מה לעשות עם הכסף, אתה אומר שיש לך מכסה מסוימת של כסף.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שאם פחות נכים מקבלים, נשאר לך עודף כסף.
<שלמה מור יוסף: אין לי עודף.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה שלי היא אחרת.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא איזה סכום שמראש קובעים לך שעכשיו הוא מיועד לנכות.
אורלי לוי אבקסיס: יש לנו טלפתיה מצוינת.
<שלמה מור יוסף: אנחנו מפתחים את הפעילות הזאת בשיתוף מכון ברוקדייל.
<שלמה מור יוסף: אני אעביר את המחקר הזה בצורה מסודרת.
חיים כץ: אני לא יודע למי תעביר אותו.
חיים כץ: באמת, אתם לא יודעים אחוזי הצלחה?
<שלמה מור יוסף: ירונה, מה את יודעת מהפיילוט?
אילן גילאון: אחוזי הצלחה למי?
מיקי רוזנטל: בחיפה.
חיים כץ: השאלה היא כמה מתוך 2,500 לא היו צריכים לפנות לגופים אחרים ואמרו מרוצה אני מהשירות של הביטוח הלאומי.
אילן גילאון: השאלה היא אחוזי הצלחה למי.
חיים כץ: לאנשים שמגיע להם לקבל ולא מקבלים.
מיקי רוזנטל: יש גם כאלה שהולכים לזכותי וגם הם בסוף לא מקבלים.
חיים כץ: אבל כאן אני שואל לגבי הפיילוט.
יעקב ליצמן: כמה אחוזים מאלה שדוחה הביטוח הלאומי, הארגונים מביאים?
חיים כץ: זאת שאלה אחרת.
<ירונה שלום: באופן כללי באחת המטרות, לא בדקנו אותה, אחוזי הצלחה.
<ירונה שלום: אנחנו בדקנו את האחוזים של כמה מגיעים מוכנים לוועדה וכמה אנשים מרוצים מההגעה שלהם כמוכנים לוועדה.
<ירונה שלום: בשמונים אחוזים מהמקרים אנשים מדווחים – במחקר לא שלנו, של ברוקדייל – שהם הגיעו מוכנים לוועדה, שעזרו להם, שהכינו להם את התיק הרפואי, שזאת הייתה המטרה הבסיסית.
חיים כץ: עם התיק הזה הם הלכו לביטוח הלאומי.
חיים כץ: וקיבלו תוצאה ממנה הם מרוצים?
אורלי לוי אבקסיס: הכינו להם את התיק.
<ירונה שלום: מרוצים, אף פעם לא מרוצים.
<ירונה שלום: אם קיבלת ארבעים אחוזים, אתה חושב שאתה יכול לקבל חמישים אחוזים.
חיים כץ: כמה זמן את עובדת בנושא?
<ירונה שלום: שלוש וחצי שנים.
חיים כץ: רק בנושא הזה?
חיים כץ: שמעת מה שאל חבר הכנסת ליצמן?
חיים כץ: הוא שאל כמה אנשים שבאים לביטוח הלאומי, מקבלים תשובה שלילית, הולכים לארגונים האלה ומקבלים תשובה חיובית.
<ירונה שלום: אין לי את הנתונים.
<קריאה: הם לא יודעים.
חיים כץ: את לא שואלת כל אחד?
<ירונה שלום: אני לא יכולה לדעת.
<יניב גוזלן: את זה אני בוודאי לא יודע.
<יניב גוזלן: אני רק יודע דבר אחד, שוועדת אלאלוף - - -
יעקב ליצמן: למה אתה לא יודע?
<יניב גוזלן: אצלי אני יודע.
<יניב גוזלן: אצלי שבעים אחוזי הצלחה.
<יניב גוזלן: ועדת אלאלוף המליצה להקים מרכזי סיוע בעלות הקמה של 73 מיליון שקלים ובעלות אחזקה שנתית של 65 מיליון שקלים.
<יניב גוזלן: בגלל המלחמה לקח האוצר 1.9 מיליארד שקלים ועכשיו החזיר את זה לתקציב.
<יניב גוזלן: ועדת אלאלוף הקצתה 73 מיליון שקלים להקמת מרכזי סיוע.
<יניב גוזלן: עלות אחזקתם של המרכזים היא 65 מיליון שקלים.
חיים כץ: בא אליך לקוח.
חיים כץ: אתה שואל אותו אם הוא היה בביטוח הלאומי?
<יניב גוזלן: בטח.
<יניב גוזלן: בוודאי.
<יניב גוזלן: אנחנו מצליחים בשבעים אחוזים גם אצל מי שנכשלו בוועדה של הביטוח הלאומי.
חיים כץ: מה שיעור ההצלחה רק אצל אלה שנכשלו בביטוח הלאומי?
<יניב גוזלן: שבעים אחוזים.
<יניב גוזלן: אנחנו מצליחים בוועדה ראשונה באותם אחוזים כמו בוועדה שנייה, שבעים אחוזים.
אורלי לוי אבקסיס: אתה מבין למה אני מפחדת?
חיים כץ: אני לא מפחד מכלום.
חיים כץ: כבר ביטלו את הכיסא החשמלי במדינת ישראל.
חיים כץ: אתה מבין את האני מאשים?
<שלמה מור יוסף: הוא אומר, אז אמר.
<יניב גוזלן: יש לי עוד נתון.
<יניב גוזלן: יש לי נתון מדוח הביטוח הלאומי.
<שלמה מור יוסף: אני לא אתייחס לאחוזים.
<שלמה מור יוסף: אמרתי את זה בתחילת דבריי ואני חוזר על זה.
<שלמה מור יוסף: לאזרח מגיע שתהיה לו עוד אפשרות להיות מיוצג ולא רק על ידי עובדי הביטוח הלאומי.
<שלמה מור יוסף: אני לא אמרתי שיש כאן רק הצלחות שלנו.
אורלי לוי אבקסיס: כמה בסך הכול מצליחים בעררים?
אורלי לוי אבקסיס: בסך הכול כמה מצליחים בכלל?
<ירונה שלום: בנכות כללית מגישים 18 אחוזים עררים, מתוכם שליש – ללא קשר אם זה עם מייצג או בלי מייצג – בדרך כלל זוכים.
<ירונה שלום: לא מורידים בעררים כי אפשר להוריד כי אם המבוטח ערער, אין אפשרות להוריד אלא רק להעלות.
<ירונה שלום: בנפגעי עבודה, ארבעים אחוזים מגישים ערר ומתוכם ארבעים אחוזים זוכים כאשר הרמות הן שונות, וזה ללא קשר אם יש ייצוג או אין ייצוג.
<ירונה שלום: זה נתון כללי.
<ירונה שלום: בעררים בדרך כלל אנשים מקבלים.
אורלי לוי אבקסיס: למה הם צריכים לערער כדי לקבל?
<ירונה שלום: אם את רוצה, אני אסביר.
חיים כץ: תגיד את משפט הסיום שלך.
<שלמה מור יוסף: התבקשתי לקצר ולכן אני אומר שני דברים נוספים.
<שלמה מור יוסף: אנחנו מנסים לקצר את התהליכים ולהפוך אותם ליותר יעילים כמה שיותר.
<שלמה מור יוסף: אנחנו היום מקבלים בנפגעי עבודה את כל סיכומי המחלה ישירות מקופות החולים, מקבלים אותם אלקטרונית ישירות אלינו כך שיש לנו אותם.
<שלמה מור יוסף: אנחנו פיתחנו מסלול ירוק לחולים קשים ולחולי סרטן.
<שלמה מור יוסף: אנחנו מציבים עמדות והתחלנו בשני בתי חולים, בתל השומר ובבית חולים מאיר, של נוכחות שלנו בה אנחנו ניגשים לחולים במחלקות הספציפיות כדי להגיד להם שיש להם זכויות, מה הזכויות ובמידת האפשר להתחיל למצות את הזכויות שלהם כבר בבתי החולים.
<שלמה מור יוסף: בחודש האחרון הפעלנו אפשרות להגיש תביעת נכות באינטרנט.
<שלמה מור יוסף: צמצמנו את הטופס לטופס פחות מסובך.
<שלמה מור יוסף: את הטופס אפשר להגיש באינטרנט.