GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמעון אוחיון: קודם כול תודה רבה לך, גברתי היושבת-ראש, ותודה לכל הצוות, שעשה מלאכה מקצועית ועניינית בניסיון שלנו להתמודד עם בעיות שעלו בעקבות העלייה, בעיקר ממערב אירופה, אבל נוגעות גם לכולם.
שמעון אוחיון: הרעיון פה הוא להכיר בדיפלומות, תעודות, של אנשים שלמדו במוסדות שאינם מוסדות אוניברסיטאיים אבל שבמדינתם זה מוכר לצורך המקצוע; ואנשים אכן למדו במוסדות הללו, במכונים, גם אם אינם מוסדות אוניברסיטאיים, ועסקו במקצוע.
שמעון אוחיון: אני לא רוצה להיכנס להיסטוריה, לאותו בג"ץ, אבל בסופו של דבר מצאו את עצמם בעלי הדיפלומות הללו בחוץ.
שמעון אוחיון: וכאן יש ניסיון לתקן תיקון שיתפוס חמש שנים, שייתן הזדמנות לאותם אנשים להשתלב, מתוך הנחה שממילא גם האיחוד האירופי, שעובר גם הוא שינוי, מכניס את זה לתוך המוסדות האוניברסיטאיים.
שמעון אוחיון: אבל זה איננו אומר.
שמעון אוחיון: כמו שאמר לי פעם סנאטור בצרפת, "מה, אתם חושבים שאנחנו פחות מקצועיים מכם?".
שמעון אוחיון: הוא כמובן לא התייחס לסוגיה של פיזיותרפיסטים וקלינאי תקשורת.
שמעון אוחיון: הוא אמר "אנחנו משתפים איתכם פעולה, אנחנו בין המובילים במחקר על הסרטן, אז איך אתה יכול להגיד למדינה כמו צרפת שאתה לא מכיר בתעודות שלה?".
שמעון אוחיון: ולכן יש פה תיקון, תיקון הזדמנות, וגם היה פה רצון טוב מצד הצוות של משרד הבריאות ושרת הבריאות, שהכירה בצורך להתייחס לבעיה שנוצרה.
שמעון אוחיון: את רואה, גברתי היושבת-ראש?
שמעון אוחיון: כשאני צריך לתת קרדיט לשר מיש עתיד אז אני נותן לה קרדיט.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו נותנים קרדיט לכל מי שאפשר וצריך וראוי, בלי קשר.
שמעון אוחיון: לכן אני מבקש מהוועדה לאשר את הצעת החוק לקריאה ראשונה, כדי שיחול עליה דין רציפות ושעם ההתכנסות של הכנסת הבאה נלך תוך תקופה קצרה להביא אותה לקריאה שנייה ושלישית.
שמעון אוחיון: היינו אמורים לגמור בחודש הקרוב את כל הסיפור כולו, אבל מה לעשות ש - - -
שולי מועלם-רפאלי: יש מנהיג לבירה ויש ניהול לעולם, ברוך השם.
שולי מועלם-רפאלי: גברתי היועצת המשפטית, את רוצה להתוות את העקרונות?
<נעה בן שבת: אני אשמח אם תבקשי ממשרד הבריאות להסביר את העקרונות.
שולי מועלם-רפאלי: אז אביטל, בבקשה.
<אביטל וינר אומן: כמו שאמר חבר הכנסת אוחיון, אנחנו באים לפתור בעיה נקודתית של עולים חדשים שבאים מארצות שבהן תכנית הלימודים שוות ערך לתכנית הלימודים הנלמדת בישראל לתואר אקדמי, אבל שבאותה תקופה לא היה נהוג ללמוד את הלימודים לתואר אקדמי אלא ללימודי תעודה, דבר שהחוק היום לא מאפשר אותו.
<אביטל וינר אומן: לתקופה של חמש שנים נפתח חלון הזדמנויות שאותם אנשים יגיעו לישראל ויקבלו תעודה במקצוע הבריאות.
<אביטל וינר אומן: בשביל לשמור בכל זאת על הרמה המקצועית הראויה, קבענו מספר תנאים מהותיים, שנמשיך לבדוק אותם, לשם קבלת התעודה.
<אביטל וינר אומן: התנאי הראשון הוא שהמוסד יהיה מוסד מוכר.
<אביטל וינר אומן: אמנם לא בהכרח אוניברסיטה, אבל מוסד מוכר שמתנהל בצורה ראויה ובתנאים נאותים, בדומה למוסדות שפועלים בישראל.
<אביטל וינר אומן: תנאי נוסף: שתכנית הלימודים תהיה מוכרת ושוות ערך ללימודים לתואר אקדמי שנלמד בישראל, גם אם בחו"ל התכנית לא נלמדת לתואר.
<אביטל וינר אומן: זה לא מסלול עוקף תואר ראשון; זאת אומרת, אנחנו באמת מכירים במצוקה של אנשים במדינות שלא היה ניתן ללמוד בהם תואר ראשון באותה תקופה.
<אביטל וינר אומן: ולכן תנאי נוסף הוא שבתקופה שבה למד המבקש באותו מוסד, לא היה ניתן ללמוד באותה מדינה לתואר ראשון, ורק היה ניתן ללמוד לימודי תעודה.
<אביטל וינר אומן: תנאי נוסף: שתעודת הלימודים אפשרה למבקש לעסוק תחת רישיון באותה מדינה.
<אביטל וינר אומן: זה חשוב מאוד, כי אנחנו לא מוכנים לקבל לימודים שהתקיימו במוסדות קיקיוניים ולא אפשרו לעבוד באותה מדינה.
<אביטל וינר אומן: ותנאי נוסף: שבאותה תקופה אותו מבקש הוא עולה חדש, ולא היה אזרח שבגלל שלא התקבל פה למוסדות אקדמיים הוא הלך למוסדות קיקיוניים או למוסדות אחרים בחו"ל.
שמעון אוחיון: מוסדות אחרים, לא קיקיוניים.
<אביטל וינר אומן: או מוסדות טובים, או, כפי שאנחנו נתקלים, גם מוסדות פחות טובים.
שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת אוחיון, מערכת הבריאות – אולי בניגוד למערכת החינוך – מכירה מספר מוסדות קיקיוניים.
<אביטל וינר אומן: בכל מקרה, אנחנו מדברים על עולים חדשים או תושבים חוזרים, ולא על אנשים שהיו תושבי ישראל באותה תקופה.
<אביטל וינר אומן: כמובן שההחרגה היחידה – וחשוב מאוד להגיד את זה – היא לעניין התואר האקדמי.
<אביטל וינר אומן: בשאר התנאים של החוק הוא יצטרך לעמוד – בהכשרה המעשית, בבחינות – כמו כל בוגרי חו"ל אחרים שמגיעים לישראל.
<אביטל וינר אומן: אנחנו יודעים שלפעמים יש שוני מסוים בתכניות הלימודים שנלמדות בחו"ל לעומת ישראל; יש דגשים שונים, במהלך השנים דברים נוספו.
<אביטל וינר אומן: ולכן עולה חדש שמגיע עם איזשהו חסר בתכנית הלימודים שלו, אנחנו לא רוצים לנעול בפניו את הדלת ולהגיד לו שאנחנו בכלל לא מכירים בלימודים שלו, אלא ניתן למנהל את האפשרות לתת לו תעודה זמנית ולבקש ממנו להשלים את הלימודים שלו.
<אביטל וינר אומן: בתקופה הזאת הוא יוכל לעסוק, תחת הגבלות, עם התעודה הזמנית, ולהשלים את התחום המסוים שחסר לו.
<נעה בן שבת: זאת אומרת שהוא יכול לקבל מראש תעודה קבועה?
<אביטל וינר אומן: לא, תעודה זמנית, אחרי שהוא יעמוד בבחינה ובשאר התנאים.
<אביטל וינר אומן: אחרי שהוא ישלים, או גם אם הוא לא צריך להשלים, הוא יצטרך, כמו כל בוגרי חו"ל...
<אביטל וינר אומן: בהוראות המעבר היה שבוגרי חו"ל היו עובדים 12 חודשים במקום שבו יש אחראי שהוא בעל תעודת מקצוע הבריאות.
<אביטל וינר אומן: .. הם כמובן לא מכירים את מערכת הבריאות בישראל, לפעמים צריך להשתלב, ואחרי 12 חודשים.
<אביטל וינר אומן: ..
<אביטל וינר אומן: זה לא עבודה בפיקוח, שיהיה ברור, אלא זה עבודה במקום שיש בו אחראי שהוא בעל תעודה - - -
שמעון אוחיון: כמו מנטור.
<אביטל וינר אומן: כן.
<אביטל וינר אומן: ואחרי 12 חודשים הם מביאים לנו חוות דעת חיובית מאותו אחראי, ואז אנחנו ננפיק להם את התעודה הקבועה.
שולי מועלם-רפאלי: חשוב לי מאוד להגיד שבהצעת החוק הזאת, כמו הצעות חוק שנדונות בוועדה הזאת ובוועדת החוקה, צריך כל הזמן לזכור שהמטרה שלנו היא שהיהודים יעלו לארץ ישראל.
שולי מועלם-רפאלי: לפעמים אנחנו הולכים נורא לקצוות המקצועיים שכל אחד מאיתנו בא מהם, אבל מבחינתנו העלייה לארץ ישראל היא מטרה, ויש לנו פה חובה בבית הזה לעשות ככל הניתן כדי לאפשר ליהודים או ישראלים חוזרים לחזור ארץ ולהשתלב במקצועות שהם למדו ועבדו בהם, במקומות טובים וראויים.
שולי מועלם-רפאלי: אין לנו כמובן עניין לפגוע באיכות הטיפול שניתנת כאן ולא בהכשרות המקצועיות שניתנות כאן.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לציין שבהצעת החוק הזאת התחושה היא שכולם הבינו שהמטרה היא אחת, הרצון הוא משמעותי, ומתוך ההסכמות האלה התכנסנו היום לקריאה הראשונה.
שולי מועלם-רפאלי: אני מקווה, חבר הכנסת אוחיון, שתקבל את האישורים הנדרשים כדי שנוכל להצביע על זה ויתקיים בזה אותו דין רציפות שאנחנו מצפים לו.
<נעה בן שבת: גברתי, רציתי עוד הבהרה לגבי התעודה הזמנית.
<נעה בן שבת: מכיוון שההוראה היא לחמש שנים, האם המשמעות היא שחמש שנים אפשר לבקש את התעודה, או להעניק תעודה?
<אביטל וינר אומן: שאפשר לבקש.
<נעה בן שבת: מי שביקש בחמש השנים האלה יקבל בהתחלה תעודה זמנית, אבל איפה מובהר שבתעודה הזאת הוא חייב...
<נעה בן שבת: אנחנו רואים שהמנהל רשאי לדרוש להשלים את לימודיו, אבל אנחנו בעצם לא מחייבים אותו.
<אביטל וינר אומן: נכון, כי אם הוא לא דורש השלמה, לא נחייב אותו בהשלמה.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להוסיף על זה.
שולי מועלם-רפאלי: יכולה להיות מציאות של בחירה חופשית שבה מישהו אומר שחסר לו אלמנט אחד וזה דורש ממנו מאמץ מיוחד ולכן הוא לא עושה את זה, ואז הוא לא עובר לשלב של התעודה הקבועה, נכון?
שולי מועלם-רפאלי: וזה ייגמר אחרי חמש שנים, לא פחות, נכון?
<אביטל וינר אומן: מי שלא רוצה לקבל בסוף תעודה קבועה, לא חייב לקבל תעודה קבועה.
שולי מועלם-רפאלי: לא, אבל אני שואלת אם אתם תאפשרו לו לאורך כל חמש השנים האלה לעשות את התהליך של ההשלמה, או שזה חייב להיות במסגרת יותר מצומצמת.
<אביטל וינר אומן: מרגע שהוא מבקש, יש לו תעודה זמנית ל-18 חודשים.
<אביטל וינר אומן: במהלך 18 החודשים האלה הוא יצטרך להשלים את מה שהוא צריך.
שולי מועלם-רפאלי: אז זה לא חמש שנים להשלים את האלמנטים שחסרים לו, אלא זה 18 חודשים.
שולי מועלם-רפאלי: תודה על ההבהרה.
שמעון אוחיון: החוק הזה הוא חמש שנים.
שולי מועלם-רפאלי: כן, את זה הבנתי, אבל תהיתי האם גם הזמניות היא לחמש שנים.
<ורה אופיר: אני ורה אופיר, ממשרד העלייה והקליטה.
<ורה אופיר: רציתי לדייק: לגבי קלינאיות תקשורת שבאות מברית המועצות לשעבר, אצלן דווקא חסרים תכנים.
<ורה אופיר: האם זה עונה גם לצורך שלהן?
<אביטל וינר אומן: זה תלוי.
<אביטל וינר אומן: כל מקרה ייבחן לגופו.
<אביטל וינר אומן: אבל ככלל, קלינאיות תקשורת שבאות מברית המועצות לשעבר והתכנית שלהן לא שוות ערך לתואר אקדמי פה, אז זה לא בא לעזור להן.
<אביטל וינר אומן: הצעת החוק הזאת לא תסייע להן, כי התנאי הבסיסי הוא שהתכנית ככלל היא שוות ערך לתכנית שנלמדת בישראל.
<אביטל וינר אומן: כשאנחנו מדברים על חסר, אנחנו מדברים על חסר מסוים, שלא מונע להשוות ככלל את לימודי התעודה ללימודים בישראל.
<אביטל וינר אומן: זה לא בא להגיד שמישהו שבא עם לימודים שאנחנו בכלל לא מכירים בהם, יצטרך עכשיו להשלים כמעט את כל הלימודים מחדש.
<אביטל וינר אומן: זו לא המטרה של התעודה הזאת.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על ארבעה מקצועות: ריפוי בעיסוק, פיזיותרפיה, טיפול בהפרעות תקשורת ותזונה ודיאטה, שאלה המקצועות שדורשים תואר ראשון אקדמי.
<ורה אופיר: לפני כניסת החוק, קלינאי התקשורת עשו השלמה של שנה, קורסים של שנה, ואחרי שנה - - -
שולי מועלם-רפאלי: אני מבינה שאמירת הסף פה היא תכנית לימודית זהה או - - -
<ורה אופיר: גם לימודים אקדמיים היו - - -
<אביטל וינר אומן: לא, לא, זה משהו אחר - - -
שולי מועלם-רפאלי: אחרי שנצביע על החוק הזה אני מציע למשרדים לדבר.
שולי מועלם-רפאלי: שניכם משרדים בממשלת ישראל, דברו ביניכם.
שולי מועלם-רפאלי: בואו נחיל את ההחלטה כך שתעזור לכל מי שמגיע לפה להשתלב בעבודה.
<ורה אופיר: אני פשוט חשבתי שזה גם נותן את ההזדמנות - - -
<אביטל וינר אומן: הבהרנו מספר פעמים שההצעה הזאת לא מדברת על האנשים האלה.
<ורה אופיר: בסדר, אנחנו נמשיך את ה - - -
שולי מועלם-רפאלי: בדיוק, תמשיכו את השיח הבין-משרדי.
שולי מועלם-רפאלי: גברתי, תקראי בבקשה.
<נעה בן שבת: הייתה פה בקשה של משרד הקליטה להגיד "אף אם אינו אוניברסיטה".
שמעון אוחיון: "אינו בהכרח אוניברסיטה".
<נעה בן שבת: גברתי, יכול להיות שיחולו פה שינויי נוסח הנובעים משינויי סידור.
<נעה בן שבת: אנחנו נעשה את זה בתיאום עם משרד הבריאות.
<אביטל וינר אומן: כל עוד העקרונות נשמרים, אנחנו נסכים.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו נעבור להצבעה.
שמעון אוחיון: אני לא יודע אם אני יכול.
שולי מועלם-רפאלי: אתה יכול להצביע במקום חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.
שולי מועלם-רפאלי: הצבעה בעד החוק – פה אחד.
שולי מועלם-רפאלי: שני חברי הכנסת בעד.
שולי מועלם-רפאלי: בשעה טובה ובהצלחה.
חיים כץ: בוקר טוב, יום שני בשבוע, ט"ז בכסלו התשע"ה, 8 בדצמבר 2014, אני מתכבד לפתוח את ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא:
חיים כץ: סגירה וצמצום תחנות מד"א ביהודה ושומרון – המשך דיון.
חיים כץ: לצערי, ואני אומר את זה, מד"א לא מקבלת את התגמול שהיא צריכה לקבל לאורך השנים.
חיים כץ: המאבק והמרדף של מד"א לקבל את התמורה הנאותה בגין השירותים שהיא נותנת – זה לא בסדר.
חיים כץ: יחד עם זאת, אנחנו באים פה, בוועדה, ולצערי אונסים את מד"א להמשיך ולתת שירותים.
חיים כץ: הם הולכים ומתרימים – אנחנו במדינת שנור, הם צריכים לאסוף תרומות במקום שאנחנו ניתן להם את הכסף כדי שהם יוכלו לתת לנו שירות.
חיים כץ: לפני כשלושה חודשים בא מד"א לפה ברצון לסגור ולצמצם את הפעילות באיו"ש ובצפון המדינה.
חיים כץ: לאור פנייתנו סוכם שעד חודש נובמבר או אוקטובר, הפעילות לא תיפסק, ולאחרונה עוד פעם.
חיים כץ: התכוונו לעשות פה דיון ולהביא כסף מהאוצר, יחד עם זאת, הכנסת התפזרה וזה סיפור עבור מד"א כגוף עסקי שלא למטרות רווח אלא למטרות שירותים.
חיים כץ: פניתי לאלי בין לאור פניה של גרשון מסיקה ויוסי דגן ממועצה אזורית שומרון, פניתי לאלי בין ואמרתי לו: תשמע, אתה גוף לא פילנתרופי אבל אתה גוף שחי על תרומות ועוזר לאנשים, יש לי אליך בקשה – אל תסגור את פעילות מד"א עד אשר ועדת הכספים, ואני מקווה שזה יהיה היום, וגם אם זה לא יהיה היום, אל תסגור את פעילות מד"א באיו"ש ובצפון.
חיים כץ: התשובה שקיבלתי – והנה, נמצא פה אלי בין – היתה: אני לא אצמצם, לא אפגע ולא אסגור את פעילות מד"א באיו"ש ובצפון.
חיים כץ: אני מקווה שתעשה כמיטב יכולתך שוועדת הכספים תסיים את דיוניה כמה שיותר מוקדם.
<אלי בין: אתה חבר שם, אדוני היושב-ראש.
חיים כץ: אני מודה לאלי בין ולצוותו.
<אלי בין: למד"א.
חיים כץ: אני מודה למד"א ואני מודה לחברי הכנסת שבאו לפה.
חיים כץ: אני אומר לפרוטוקול את מה שנאמר:
חיים כץ: הפעילות באיו"ש לא תיסגר ולא תצומצם עד שבוועדת הכספים לא יאשרו את הסכום המיועד למד"א של כ-15 מיליון שקלים.
חיים כץ: יש לך משהו להגיד, אדוני, מנכ"ל מד"א?
<אלי בין: לא, קיבלתי את הסיכום הזה יחד אתך ואני מקבל.
חיים כץ: הישיבה נעולה
יעקב מרגי: היום יום שני, 8 בדצמבר 2014, ט"ז בכסלו תשע"ה.
יעקב מרגי: הנושא שעל סדר היום הוא תקנות הביטוח הלאומי (בנות בשירות לאומי בהתנדבות)(תיקון מס'), התשע"ג-2013.
יעקב מרגי: אין פה מספר התיקון.
יעקב מרגי: פרוטוקול הישיבה הוא פרוטוקול מס' 346.
יעקב מרגי: יש לנו פה את נציג הביטוח הלאומי שיציג לנו את התקנות?
<רועי קרת: אני נציג הביטוח הלאומי.
<רועי קרת: התקנות האלה, למרות שמן הן לא שלנו.
<רועי קרת: חברי ארבל יציג את התקנות.
יעקב מרגי: זה טעון הבהרה, בבקשה.
יעקב מרגי: למה המנכ"ל לא פה?
<רועי קרת: אדוני, אנצל את שירותי הפרוטוקול שלכם כדי לומר משהו משום שהחבר שהיה פה קודם, עו"ד מרקמן, הולך מפה לבג"צ, אנחנו כבר יודעים שהוא הולך מפה לבג"צ.
<רועי קרת: הוא עלול לטעון שהפלו אותו בזה שלא נתנו לו להזמין את מי שהוא רוצה ושהביטוח הלאומי הוזמן.
<רועי קרת: אני מבקש שיירשם בפרוטוקול שגם הביטוח הלאומי לא הוזמן לדיון הקודם.
<רועי קרת: אנחנו פה בשביל הדיון הזה במקרה.
<וילמה מאור: לא הוזמנו בכלל.
<וילמה מאור: לדיון הקודם הוזמנו אך ורק חברי כנסת.
<יואב ארבל: עו"ד יואב ארבל, היועץ המשפטי של הרשות לשירות לאומי אזרחי.
<יואב ארבל: התקנות כמו שאמר עו"ד קרת הן אומנם התקנות הביטוח הלאומי, אבל כיום התנאים והכללים של השירות הלאומי עדיין מוסדרים בתקנות בגלל נסיבות ההיסטוריות של הביטוח הלאומי.
<יואב ארבל: יש מהלך שלם של חקיקה שאמור להוציא את זה משם וכנראה שזה לא ייגמר בכנסת הזאת, אלא אנחנו מקווים שבכנסת הבאה.
<יואב ארבל: בשנים האחרונות האחריות על תחום השירות הלאומי עברה בין כמה שרים ואנחנו לא הספקנו להדביק את הקצב מבחינת תיקון התקנות.
<יואב ארבל: לכן, אנחנו מביאים את התקנות הללו שפעם אחת ולתמיד יסדירו את העניין שהשר - - -
יעקב מרגי: אתה יודע כמה סמכויות העביר משרד ראש הממשלה רק למשרד לשירותי דת בשנה וחצי האחרונות?
יעקב מרגי: איך לא הספקתם דבר כזה?
יעקב מרגי: זה סדרי עדיפויות בתוך הבית היהודי, צריך לטפל בהם.
<יואב ארבל: על זה אני לא אחראי.
<יואב ארבל: לכן, אנחנו מביאים פה בקשה לתיקון התקנות, ורק לתקן שבכל מקום בתקנות שכתוב שר המדע והטכנולוגיה שזה אחד השרים שהיה ממונה עלינו בעבר יבוא השר כהגדרתו בחוק שירות לאומי אזרחי, התשע"ד-2014, ובכל מקום בתקנות שכתוב משרד המדע והטכנולוגיה, במקום זה יבוא הרשות לשירות לאומי אזרחי.
<יואב ארבל: זה יגרום לכך שאנחנו נפעל באופן תקין כי היום בתקנות עדיין מופיע משרד המדע והטכנולוגיה ושר המדע והטכנולוגיה וזה לא תואם את המציאות שבה אנחנו פועלים.
<נעה בן שבת: הרי חוק שירות לאומי אזרחי יש איזה מועד שבו עלול לפקוע תוקפו.
<נעה בן שבת: מה יקרה אז?
<נעה בן שבת: תחת מי תהיו?
<יואב ארבל: קודם כל, אנחנו מקווים מאוד שעד אז תעבור החקיקה הראשית שלנו שאמורה לבטל את התקנות האלה ולהסדיר את זה.
<יואב ארבל: ואם לא - אז לפחות משהו כמו שש-שבע שנים אנחנו נדאג לטפל בזה.
יעקב מרגי: תחת איזה משרד הרשות?
<יואב ארבל: היום תחת השר אורי אורבך, השר לאזרחים ותיקים.
<יואב ארבל: לכן, הוא זה שהגיש את הבקשה.
<יואב ארבל: התיקון הזה נובע גם מהחלטת ממשלה שהעבירה את הסמכויות לשר אורבך כשחלק מההחלטה היתה שצריך לתקן את התקנות ולעשות סדר כך שהן ישקפו את המציאות.
יעקב מרגי: אז למה כשאתה אומר במקום משרד המדע והטכנולוגיה בתיקון התקנות יבוא הרשות לשירות במקום המשרד לאזרחים ותיקים?
<יואב ארבל: לפני הבחירות שקדמו לנו היינו ארבע שנים תחת אחריותו של שר המדע והטכנולוגיה.
<יואב ארבל: לאחר הבחירות היתה החלטת ממשלה שהרשות עוברת לאחריותו של שר הכלכלה.
<יואב ארבל: בטרם הספקנו לשנות את התקנות לשר הכלכלה הועברה האחריות לשר לאזרחים ותיקים.
<יואב ארבל: לכן, אנחנו באים היום לתקן את זה.
<יואב ארבל: אנחנו לא יודעים מה יהיה בעתיד, אבל עם התיקון הזה לא נצטרך לתקן שוב את התקנות.
<יואב ארבל: יש פה תיקון אחד שאומר שהשר שאחראי מבחינת הממשלה הוא יהיה השר - - -
<נעה בן שבת: המשרד פשוט נד ונע.
יעקב מרגי: השאלה היא האם אין בעיה.
יעקב מרגי: קדימה, נקרא.
<נעה בן שבת: "תקנות הביטוח הלאומי (בנות בשירות לאומי בהתנדבות) (תיקון), התשע"ה-2014 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 238ו-400 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה-1995 (להלן – החוק), לאחר התייעצות עם שר הרווחה והשירותים החברתיים, ועם מועצת המוסד לפי סעיף 12 לחוק, ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: החלפת מונחים 1.
<נעה בן שבת: בכל מקום בתקנות הביטוח הלאומי (בנות בשירות לאומי בהתנדבות), התשס"ב-2002, במקום "שר המדע והטכנולוגיה" יבוא "השר כהגדרתו בחוק שירות לאומי אזרחי, התשע"ד-2014, ובמקום "משרד המדע והטכנולוגיה" יבוא "הרשות לשירות לאומי אזרחי" ושינויי הצורה הדקדוקים המחויבים ייעשו לפי זה.
יעקב מרגי: כמובן מי בעד אישור התקנות?
יעקב מרגי: בעד – פה אחד <תקנות הביטוח הלאומי (בנות בשירות לאומי בהתנדבות) (תיקון מס'), התשע"ה – 2014, אושרו.>
יעקב מרגי: היום יום שני, 8 לדצמבר 2014, ט"ז בכסלו תשע"ה.
יעקב מרגי: על סדר היום תקנות בריאות הציבור (מזון) (שאריות חומרי הדברה) (תיקון), התשע"ה-2014, פרוטוקול מס' 347.
יעקב מרגי: לפני שאעביר את רשות הדיבור לנציג משרד החקלאות שירד ויפרט את המונחים המקצועיים, אני מבקש לקבל פירוט בלשון העם לגבי מה אתם הולכים לפשט, איזה בשורה אתם הולכים להביא לעם, במה אתם מחמירים או להקל.
יעקב מרגי: אחר כך משרד הבריאות.
<תמי מור: עו"ד תמי מור מהלשכה המשפטית של משרד החקלאות.
<תמי מור: אנחנו מדברים על תקנות שהן משותפות לשני השרים ועניינן בריאות הציבור כאשר התקנות האלה אמורות לקבוע את השיעור המותר לשאריות של חומרי הדברה בגידולים שהצרכנים אוכלים.
<תמי מור: השאריות קבועות בתוך הנספחים, בתוך התוספות לתקנות, ומשנת 2008 הן לא עודכנו.
יעקב מרגי: איך פעלו משנת 2008 עד היום?
<תמי מור: לפי התוספות שהיו קיימות.
<תמי מור: כבר שנתיים שגורמים מקצועיים משני המשרדים ישבו ועשו רביזיה.
<תמי מור: היו מקרים שהיו צריכים למחוק, לבטל, לשנות.
<תמי מור: היו גם שינויים בעולם והתוצאה זה התוספות שבפני הוועדה.
יעקב מרגי: משרד הבריאות, האם יש לך מה להוסיף?
<מרינה אוסטפלד: כמובן.
<מרינה אוסטפלד: אני עו"ד אוסטפלד מהלשכה המשפטית של משרד הבריאות.
<מרינה אוסטפלד: אני מצטרפת למה שאמרה עו"ד מור.
<מרינה אוסטפלד: מדובר בתקנות משותפות.
<מרינה אוסטפלד: התקנות הן מכוח פקודת בריאות הציבור (מזון) שהיא בסמכות שרת הבריאות, וגם הדרישה היא הסכמה של שר החקלאות מכוח חוק הגנת הצומח.
<מרינה אוסטפלד: התקנות האלה עברו את כל הדרך הנחוצה עד להגשה לשולחן הכנסת, כולל אישור של משרד המשפטים כמובן.
<מרינה אוסטפלד: ידוע לי שהגורמים המקצועיים של שני המשרדים עבדו בצוותא ובצמוד.
<מרינה אוסטפלד: העניין תואם ביניהם לחלוטין ונכון שהתיקון היה בעקבות דרישה שלהם.
<מרינה אוסטפלד: לגבי השאלה המקצועית - לצערי, לא אוכל לענות לך.
<מרינה אוסטפלד: יש פה אנשים מוסמכים ביותר.
יעקב מרגי: אז חסכת לי את השאלה הבאה שהיא האם מעבר ליועצים המשפטיים יש פה גם אנשי מקצוע?
<מרינה אוסטפלד: כן, בוודאי.
יעקב מרגי: אז בהמשך.
יעקב מרגי: התאחדות החקלאים החדשה בישראל נמצאים כאן?
יעקב מרגי: הוזמנו ולא הגיעו.
יעקב מרגי: התאחדות האיכרים?
יעקב מרגי: גם הוזמנו ולא הגיעו.
יעקב מרגי: הייתי רוצה לשאול וניכנס לדיון קצר.
יעקב מרגי: כל אחד שואל מאיפה שהוא בא.
יעקב מרגי: בחברה הדתית יש דיון לגבי אותם ירקות שהם לכאורה נטולי חרקים, מה שנקרא.
יעקב מרגי: יש שם ויכוח כי רמות ההדברה שם הן גבוהות מאוד.
<רינה ורסנו: ד"ר רינה ורסנו, שירות המזון במשרד הבריאות.
<רינה ורסנו: אנחנו היינו בקשר עם הרבנות בכל הנושא הזה כי גם הרבנות עצמה עשתה דיגום וראתה שיש חריגות וגם אנחנו.
יעקב מרגי: את יודעת שבהלכה סכנת נפשות יותר חמורה מזה?
<רינה ורסנו: נכון.
<רינה ורסנו: גם אנחנו מכיוון שידענו את הבעיות האלה כי אנחנו דוגמים בשטח, ובמקרה ואם אנחנו מוצאים ברמה גבוהה מדי אנחנו מודיעים גם דרך העיתונות החרדית וגם בדרכים אחרות.
יעקב מרגי: אמר לי אחד המגדלים שהוא יותר נפסל בשיווק של אותן אגודות כשרות מאשר ממשרד הבריאות או ממשרד החקלאות?
<רינה ורסנו: כי הם בודקים משהו אחר.
יעקב מרגי: זה החשש שלי, שבודקים רק את זה.
<רינה ורסנו: היה לנו דיון משותף עם הרבנות בנושא הזה וגם רינה אשכנזי ממשרד החקלאות.
<רינה ורסנו: איפשהו גיבשנו משהו שבמקרה והם יודעים משהו שאנחנו - - -
יעקב מרגי: כדאי שתכניסו לכם את זה לתוכנית העבודה כי רמות ההדברה וריכוז חומרי ההדברה שם הוא גבוה מאוד.
<רינה ורסנו: אני רוצה לתקן שב-20013 בדיגומים של למעלה מ-800 דגימות שכוללות, אני לא יכולה להגיד רק זה, היו מספר החריגות שאנחנו מצאנו נמוך ביותר.
<רינה ורסנו: בסביבות בין 1 ל-3%.
<רינה ורסנו: זה נמוך לעומת כל העולם.
יעקב מרגי: אבל את לא יכולה להצביע ספציפית.
<רינה ורסנו: אני לא יכולה להצביע.
יעקב מרגי: אז הפניתי את תשומת ליבכם.
<רינה ורסנו: אבל אני ביקשתי מהלשכות אצלנו שדוגמות, בייחוד בירושלים כי יש כאן הרבה סופרמרקטים ייחודים וגם בבני ברק.
יעקב מרגי: נוטים לחשוב שזה בני ברק, אבל זה בכל הארץ.
<רינה ורסנו: אני גם ראיתי ב-YOU.
<רינה ורסנו: הרי כתוב על זה: ללא חרקים.
יעקב מרגי: צילמו את האריזה של החסה הזו עם הרבה גופי כשרות, ופעם מישהו התבדח ואמר: הלוואי והיו שם עלים כמו שיש כל כך הרבה גופים.
<רינה ורסנו: נודע לנו אז כשישבנו אז בישיבה עם הרבנות ששיטת הבדיקה של החרקים הוחמרה.
<רינה ורסנו: כתוצאה מכך החקלאים נאלצו כאילו להשתמש ברמות יותר גבוהות.
יעקב מרגי: אני מושבניק ואני שכן של כמה כאלה.
יעקב מרגי: אני אומר לך שכדאי שתבדקו את הכמויות, תודה.
<רינה אשכנזי: רינה אשכנזי, משרד החקלאות.
<רינה אשכנזי: רציתי להוסיף שהעדכון הזה בא כן לתרום לבריאות הציבור כיוון שלמעשה הרמות האלה הותאמו למה שקיים בעולם כשינוי חיובי.
<רינה אשכנזי: אנחנו הורדנו חומרים מהקבוצות המסוכנות ביותר: זרחנים אורגנים, קרבמטים.
<רינה אשכנזי: לכן, מאוד חשוב לנו שזה ייכנס לפועל.
יעקב מרגי: זה חומר למחשבה להבא - שהעדכונים לא יהיו בתדירות של אחת לשבע שנים.
<רינה ורסנו: זה לצערנו, רצינו יותר קרוב.
<נעה בן שבת: אדוני, אם אפשר כמה הבהרות לגבי המנגנון ולשאול כמה שאלות על כמה חומרים שמופיעים פה ברשימה.
<נעה בן שבת: אני מבינה שהחומרים האסורים הם אלה שמופיעים בתוספת השלישית.
<רינה ורסנו: לא.
<נעה בן שבת: אז איך פועלות שלושת התוספות האלו?
<רינה ורסנו: התוספת הראשונה זה חומרים שהיום משתמשים בהם החקלאים.
<נעה בן שבת: אם הורדת חומר מהתוספת הראשונה, מה משמעות הדבר?
<רינה ורסנו: שאסור.
<נעה בן שבת: איפה זה כתוב?
<רינה ורסנו: אם את מסתכלת אז בגוף התקנה עצמה כתוב כך: שיעור השארית המותר לפי העניין, לגבי מזון המיוצר בארץ שיעורו של חומר הדברה כמפורט בתוספת הראשונה ובתוספת השנייה לפי העניין.
<רינה ורסנו: זה אומר שמה שלא רשום כאן אסור.
<נעה בן שבת: השאלה: מהו שארית?
<נעה בן שבת: את אומרת: כל חומר הדברה?
<רינה ורסנו: אם את מסתכלת בתקנה עצמה רשום במפורש: השיעור המותר.
<רינה ורסנו: סעיף 1 אומר שמה שמותר הוא רק תוספת ראשונה ותוספת שנייה.
<רינה ורסנו: תוספת ראשונה זה חומרים שמשתמשים בהם בארץ היום.
<רינה ורסנו: תוספת שנייה זה חומרים שהשתמשו בעבר וייתכן ועדיין הם יהיו כי הם נמצאים בקרקע כמו ה -D.D.T.
<רינה ורסנו: וכל החומרים האלה שלא מתפרקים, ובכל זאת קבענו להם שארית מותרת כדי שלא יהיה מצב שיהיה ברמה שעלולה לסכן את האדם.
<רינה ורסנו: התוספת השלישית היא הסבר מהי שארית.
<רינה ורסנו: כל חומר הדברה יכול להתפרק ואנחנו רוצים שהשארית, כמות השארית, תכלול גם את כל החומרים שהתפרקו.
<נעה בן שבת: השאלה היא האם יש בתוספת הראשונה חומרים שלא מופיעים בתוספת השלישית?
<נעה בן שבת: כי לפי הבנתי מה שאסור לפי התקנות זה אסור לייבא או לשווק חומר שיש עליו שארית ושארית היא מה שכתוב בתוספת השלישית.
<נעה בן שבת: החומר שלא נמצא פה הוא כאילו - - -
<רינה אשכנזי: לא, לא.
<רינה אשכנזי: התוספת השלישית כוללת את כל החומרים של התוספת הראשונה והשנייה ומגדירים את צורתם הכימית איך הם נקבעים על פירות וירקות.
<רינה אשכנזי: מי שהולך לבדוק אותם במעבדה שיידע מה ההגדרה הכימית של התרכובת שהוא הולך להגדיר על עגבנייה ומלפפון.
<נעה בן שבת: יש פה חומרים שהיו בתקנות הקודמות וירדו לחלוטין.
<נעה בן שבת: יש פה חומרים חדשים שלא היו בתקנות הקודמות.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, זה לא שאתם מאפשרים, בעצם הפעולה היא כפולה.
<נעה בן שבת: אתם אומרים שברגע שאתם מכניסים אותם לרשימת החומרים בתוספת השלישית אז בעצם אתם קובעים את האיסור לפעול אותם, ואתם קובעים את השיעור המרבי בתוספת הראשונה - - -
<רינה ורסנו: השלישית – לא, תוספת ראשונה.
<נעה בן שבת: בתוספת הראשונה אתם קובעים את השיעור המקסימלי המותר.
<נעה בן שבת: אבל אם חומר לא נמצא בכלל בתוספות?
<רינה ורסנו: אז אסור.
<נעה בן שבת: אז הוא אסור.
<רינה ורסנו: כי זה המשמעות:
<רינה ורסנו: השיעור המותר לפי סעיף 1.
<נעה בן שבת: גם אם הוא נמצא בתוספת השלישית?
<רינה ורסנו: התוספת השלישית היא רק אינטרפרטציה כימית של התוספת הראשונה והשנייה.
<נעה בן שבת: אני לא מבינה את זה כי אני רואה בתקנות שאומרים: לא ייצר אדם מזון שנושא עליו שארית, ושארית היא מה שמוגדר בתוספת השלישית.
<שי רייכר: אין בתוספת השלישית חומרים שלא מופיעים בראשונה או בשנייה.
<שי רייכר: השלישית זה רק ההסבר הכימי של מה לחפש.
<נעה בן שבת: אז מרגע שזה נכנס, אבל כל החומרים שבתוספת הראשונה או השנייה הם מופיעים.
<רינה ורסנו: אם את מסתכלת, יש לך שיעור מותר ואחר כך בתקנה יש לך שארית.
<רינה ורסנו: מהי שארית?
<רינה ורסנו: סך הכול של חומר ההדברה, תולדיו וחומרי הפירוק שלו כמפורט בתוספת השלישית, אז יש לך הסבר מה זה.
<רינה אשכנזי: התוספת השלישית היא טכנית והיא משמשת את מי שהולך לבדוק את החומרים האלה.
<רינה אשכנזי: היא לא מוסיפה או גורעת חומרים.
<נעה בן שבת: יש חומרים שבהם אתם הגדלתם את השיעורים יחסית לשיעורים שהיו מותרים בתוספות בנוסח הקודם שלהן.
<נעה בן שבת: לדוגמה, בעמ' 7 יש פה איזה חומר שהרמה במלפפונים לגביו היא אימידקלופריד כשהכמות המותרת קודם היתה 0.10 וכעת אתם מאפשרים כמות של 1.00.
<רינה ורסנו: כן, כי נעשו עבודות של שאריות ואנחנו עדכנו.
<רינה ורסנו: זה מהות העניין.
<נעה בן שבת: אבל זה עדכון כלפי מעלה, זה לא הפחתת הכמויות.
<רינה ורסנו: לא אמרנו שרק כלפי מטה.
<רינה ורסנו: אמרנו שעשינו רביזיה למספר רב של חומרים ויצאו משימוש בכלל, כמו הזרחנים האורגניים שהם מסוכנים והקרבמטים.
יעקב מרגי: האם יש משהו במקומם שהם יותר ידידותיים?
<רינה ורסנו: בחלק במקומם נכנסו חומרים חדשים.
<רינה ורסנו: עברו ועדה טוקסיקולוגית ואושרו לשימוש ועשו עבודות שארית בהם מבחינה חקלאית ומבחינה בריאותית, ואז נקבעה שארית.
<רינה ורסנו: בנוסף לכך, אנחנו גם בדקנו.
<רינה ורסנו: עברנו על חומרים שאושרו בעבר לראות אם השאריות האלה ריאליות כי מה שקרה זה שלפעמים נקבעה שארית ולמעשה היא לא היתה ריאלית.
<רינה ורסנו: ביקשנו עבודה מחודשת לראות האם השארית הזאת היא ריאלית או לא ריאלית.
<רינה ורסנו: זה בא מתוך השטח כדי להגיד לנו אם עשינו נכון או לא נכון.
יעקב מרגי: פרוצדוראלית, אני רוצה לדעת איך הגשתם את התיקונים?
יעקב מרגי: אני כמחוקק רוצה לאשר את זה ואני הייתי רוצה לראות טבלה שבה מודגש לי מה היה קודם, מה הורד, מה הוסף.