GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דורית סלינגר: אלה כיסויים מאוד מאוד נמוכים.
<דורית סלינגר: נכון, האנשים האלה לא היו מודעים, הם לא הצטרפו לביטוח הסיעודי בגיל שלושים, הם נזכרו מאוחר מדי, אבל יחד עם זאת אין סיבה לבוא ולתת קנס כזה שלא תורם להם לעמוד בכיסויים או בהוצאות שיש בקרות מקרה סיעוד.
מיקי רוזנטל: את יכולה להגיד לי את העלות הממוצעת בעניין זה?
מיקי רוזנטל: זאת לא הפרעה אלא שאלת הבהרה.
<דורית סלינגר: העלות הממוצעת של מה?
מיקי רוזנטל: להחזיק במוסד אדם.
מיקי רוזנטל: מה העלויות האמיתיות להחזיק אדם במוסד?
<קריאה: תלוי במוסד.
מיקי רוזנטל: יש לכם נתונים?
מיקי רוזנטל: אז תגידי אותם.
<דורית סלינגר: תלוי במוסד.
מיקי רוזנטל: המוסד הזול ביותר.
<דורית סלינגר: 10,000 שקלים, 12,000 שקלים.
<דורית סלינגר: אלה העלויות.
<דורית סלינגר: אם אתה רוצה להיות בארמון, זה כנראה יעלה לך 20 אלף ו-25 אלף שקלים.
<דורית סלינגר: במוסדות הסבירים, זה המחיר.
מיקי רוזנטל: זאת אומרת שאדם ממוצע לגמרי יצטרך להוסיף, או המשפחה, לפחות 7,000 שקלים בחודש למוסד אחרי הביטוח שעשיתם.
חיים כץ: אנחנו לא פותחים דיון.
חיים כץ: תרוצי עם המצגת שלך.
חיים כץ: אמרת שהסכום הוא 12 אלף.
<דורית סלינגר: אבל כן צריך לומר כאן שיש ביטוח לאומי ובמידה והבן אדם הוא סיעודי, יש מספרים שלמים, כל הסיעוד שלו בבית החולים הוא על חשבון המדינה.
<דורית סלינגר: זה לא שאין שום רשת של המדינה.
<דורית סלינגר: לכן אי אפשר לקחת את ה-10,000 שקלים פחות 3,500 שקלים, ודרך אגב, זה 4,500 שקלים לגילאים המבוגרים, אלא צריך לקחת גם את אותה תמיכה של הביטוח הלאומי.
נחמן שי: מה קורה אחרי חמש שנים?
<דורית סלינגר: אני אתייחס לזה.
חיים כץ: תנו לה להציג את המצגת.
חיים כץ: בדרך הזאת היא לא תסיים את הצגת המצגת.
חיים כץ: אם אתה רוצה להבין, היא תביא את כל המכלול ואחר כך תשאל שאלות ויכול להיות שהיא תענה עליהן בהמשך.
חיים כץ: גם הביטוחים הקולקטיביים, רובם הם חמש שנים.
חיים כץ: נכון שהסכומים יותר גדולים והם עומדים על 12 אלף שקלים ולא על 10,000 שקלים, אבל לא חשוב.
חיים כץ: תן לה להציג את מה שהיא רוצה.
<דורית סלינגר: הסטטיסטיקה מורה על שלושים חודשים.
<דורית סלינגר: המקרים הפרטניים הם מקרים פרטניים.
מיקי רוזנטל: שלושים חודשים מיום פרוץ המחלה?
חיים כץ: מיקי, תשאל בסוף.
חיים כץ: בסוף המצגת שלה תגיד לה שמה שהיא אמרה הוא לא נכון.
מיקי רוזנטל: יש לי נתונים אחרים.
חיים כץ: גם לנו יש נתונים אחרים.
<דורית סלינגר: גם לי יש בבית נתונים אחרים.
<דורית סלינגר: פוליסה אחידה.
<דורית סלינגר: יתרונות למבוטחים.
<דורית סלינגר: הגברת השקיפות לטובת העמיתים, כלומר, פוליסה אחידה לכולם, אין כאן גימיקים שונים ואפשר לבוא ולומר מה המחיר.
<דורית סלינגר: התחרות הופכת להיות על המחיר ועל השירות.
<דורית סלינגר: גם המחיר מאוד בשוליים כי אנחנו לא נאפשר פערי מחיר גדולים בין הקופות עצמן על השירות עצמו, על השירות עת קורית התביעה והמהירות בה עונים לתביעה ואופן קבלת התביעה או דחייתה, יכולת השוואה לעמיתים עצמם, הסרת חסמי מעבר בין קופות החולים כאשר גם מבוטח בן שישים, עמית בן שישים, יכול לעבור מקופה אחת לקופה שנייה, מיקוד התחרות של הקופות במה שלשמן הן נועדו שאלה שירותי בריאות, ושיפור הסכומים בעיקר לאוכלוסייה המבוגרת בגילי שישים פלוס.
<דורית סלינגר: זה באשר לקופות החולים ועכשיו אני רוצה לעבור למאפייני הביטוח הקבוצתי כמו שהם משווקים נכון למועד זה.
<דורית סלינגר: הביטוח הוא לקבוצה שיש לה זיקה – הזיקה היא מקום עבודה, לשכת רואי חשבון, לשכת עורכי דין.
<דורית סלינגר: תקופת הביטוח היא קצרה.
<דורית סלינגר: הביטוח הזה הוא לא ביטוח לכל החיים אלא הוא ביטוח שהוא שלוש עד חמש שנים.
<דורית סלינגר: המחיר משקף סיכון בתקופה הנוכחית בלבד.
<דורית סלינגר: כלומר, לוקחים את הקבוצה, יש לה גיל ממוצע, על סמך זה נקבע המחיר - ותכף נדבר על מנגנונים שונים – ויש סבסוד צולב בין חברי הקבוצה.
<דורית סלינגר: כלומר, אם גיל הקבוצה הוא איקס, המחיר הוא ואי, ואם גיל הקבוצה מתבגר, כמובן שהמחיר משתנה.
<דורית סלינגר: מה הבעיה בביטוח הקבוצתי.
<דורית סלינגר: הקבוצות מתבגרות והתבגרו.
<דורית סלינגר: יש לנו איזה ארגון שהגיל הממוצע בו הוא 81.
<דורית סלינגר: לכן המחיר קופץ באופן משמעותי לנותרים.
<דורית סלינגר: כאשר הקבוצה מתבגרת, יש שתי אפשרויות לחברת הביטוח.
<דורית סלינגר: יש לה את האפשרות לבוא ולומר שהיא מחדשת את הביטוח לעוד חמש שנים אבל עכשיו הפרמיה היא לא איקס אלא היא ארבע פעמים איקס.
<דורית סלינגר: למה?
<דורית סלינגר: כי הקבוצה מבוגרת יותר והסיכונים הם גבוהים יותר.
<דורית סלינגר: ה-15 שקלים האלה, הם כבר לא רלוונטיים כי ביום הראשון שהם היו 15 שקלים, הם לא קנו את הסיכון האמיתי.
<דורית סלינגר: האפשרות האחרת שלה היא לא לחדש את הביטוח והיא לא מחדשת את הביטוח ורבותיי, נתקלנו גם באלטרנטיבה א' וגם באלטרנטיבה ב'.
<דורית סלינגר: כלומר, נתקלנו בהעלאת פרמיה באופן משמעותי כך שהחברים לא יכלו לעמוד בזה ובעצם עזבו את הביטוח, ונתקלנו גם באלטרנטיבה השנייה שחברת הביטוח לא הייתה מוכנה לחדש את הביטוח ולא רק בתנאים הקיימים אלא גם לא בתנאים אחרים.
<דורית סלינגר: היא אפילו לא הציעה פתרון אחר.
<דורית סלינגר: לכן מצאנו – ולצערי מתוך הניסיון – שהביטוח הסיעודי אינו עונה על צורכי הביטוח של הקבוצה.
<דורית סלינגר: היום זה מספר ארגונים גבוה אבל לא גבוה מאוד, אבל אם זה ממשיך - זה מספר ארגונים גבוה מאוד ואלה הרבה מאוד מבוטחים.
<דורית סלינגר: אני רוצה לומר שגם בתקופה הזאת שנתנו אפשרות לחדש את הביטוחים הקולקטיביים עד סוף 2014, דצמבר 2014, חברות הביטוח לא חידשו לכל הקולקטיבים.
חיים כץ: אתם לא נתתם.
<דורית סלינגר: סליחה.
<דורית סלינגר: עד דצמבר 2014.
חיים כץ: באה אליך חברת ביטוח ואמרה לך שהיא רוצה ל-18 שנים, לא נתתם.
<קריאה: צריכים לחייב אותם אבל לא חייבתם.
חיים כץ: באה חברת ביטוח, הראל, אמרה שהיא הולכת לעשות תכנית ארוכה עד 2030, לא נתנו לו.
חיים כץ: אמרו לה שלא מרשים לו.
חיים כץ: פקידי האוצר אמרו לה שהוא לא מבין בביטוח, הם גמרו את האוניברסיטה והם מבינים יותר טוב.
<דורית סלינגר: אני רוצה לדייק בדבריי.
<דורית סלינגר: אמרתי שאפשרנו חידוש עד דצמבר 2014.
<דורית סלינגר: אני נכנסתי לתפקידי בספטמבר 2013, וזה היה תפוח האדמה הלוהט ביותר שגולגל לפתחי.
יצחק הרצוג: הם דנו בזה.
<דורית סלינגר: היה מתווה שכבר סוכם עליו בין חברות הביטוח והאגף, מתווה - ואני מדברת בכנות – שחששתי שהוא קבוצה ריקה.
<דורית סלינגר: חששתי שלא יהיו מצטרפים וחששתי שזה לא פתרון ולכן ביקשתי לבוא ולחשוב על הנושא מחדש.
<דורית סלינגר: לכן ההארכה ניתנה עד לדצמבר 2014.
<דורית סלינגר: לא היו לי ספקות לגבי כך שהמוצר הקיים הוא מוצר לא טוב.
<דורית סלינגר: לרוב הקולקטיבים הוא מוצר לא טוב.
<דורית סלינגר: לא היו לי ספקות בנושא הזה.
<דורית סלינגר: חיפשתי פתרון שיכול לתת תשובה הולמת לאותם מבוטחים מבוגרים, ואני מדגישה מבוגרים, שאין להם פתרון אחר.
יצחק הרצוג: דור המדבר, אבל איך את מעבירה אותם מהחברות לקופות?
<דורית סלינגר: אני רוצה להגיד עוד משהו.
<דורית סלינגר: במשך שלוש השנים שהאגף עובד על הנושא הזה, לא הגיעו פתרונות יצירתיים מהשוק או איזה שהם פתרונות שבאו ונתנו באמת מעטפת כללית.
<דורית סלינגר: השוק לא ידע לתת את הפתרונות לא ברמת החברות, לא ברמת הארגונים ולא ברמת האיגודים.
<דורית סלינגר: תכף אני אתייחס לוועדים הגדולים או משהו בדומה לזה.
<דורית סלינגר: לכן חשבנו שהדבר הנכון ביותר לעשות – ואני עוד פעם מדגישה שזה ביטוח יקר ובוודאי שהוא יקר לבני שישים ומעלה.
<דורית סלינגר: תבינו, הקבוצה הזאת היא קרובה לסיכון.
<דורית סלינגר: כשאתה בתוך הסיכון, קשה לבטח את זה.
<דורית סלינגר: המחיר הוא כבר המחיר הריאלי – ואנחנו קיבלנו החלטה שהפתרון שאנחנו מוצאים לקולקטיבים מתמקד רק באוכלוסייה, באותם מאתיים אלף אנשים מבוגרים שהם בגיל שישים ומעלה, שכנראה אין להם פתרון אחר, ואם יש פתרון, הוא מאוד יקר.
<דורית סלינגר: מי שניסה לעבור לביטוחי פרט או ניסו להעביר אותו לביטוחי פרט, קיבל מחירים של 800 שקלים בחודש, אלף שקלים לחודש ואלפיים שקלים בחודש.
<דורית סלינגר: לכן אנחנו מתוך חשיבה מה הפתרון הסביר, זה לא אופטימום, זה ממש לא פתרון אופטימום אלא הפתרון הסביר שנותן כיסוי לאותם אנשים בגיל שישים פלוס שמגיעים למצב הסיעודי, אנחנו החלטנו שנכון לבוא ולקחת אותם, להעמיס אותם על הקולקטיב הגדול במדינה, של אותם ארבעה מיליון.
<דורית סלינגר: מדברים הרבה על מעורבות חברתית וחברתיות, אבל כשבאים ומיישמים את זה בפועל, הקולות האחרים כבר קופצים החוצה מפני שזה בא ומטיל עומס שולי, עד כדי זניח, על הקופות ונותן פתרון הולם לאותם אלה שאין להם שום פתרון אחר, ואני מדגישה, אלה שאין להם שום פתרון אחר.
<דורית סלינגר: מי שיש לו פתרון בקופת החולים, מבחינתי, מבחינתנו, יש לו הגנה, יש לו רובד של ביטוח לאומי ויש לו רובד של 3,500 שקלים בקופות החולים.
<דורית סלינגר: לכן בבית, יש לו הגנה מלאה עם מטפל ובלי מטפל.
מיקי רוזנטל: אם הוא בעשירון העליון, אין לו בעיה.
<דורית סלינגר: הוא לא צריך להיות בעשירון העליון.
חיים כץ: מיקי, גם אני משתגע.
<דורית סלינגר: לגבי קולקטיבים גדולים.
<דורית סלינגר: יש מספר קולקטיבים גדולים שיש להם עוצמת כוח קנייה גדול והם מסוגלים כן או לא להגיע לתנאים טובים יותר.
<קריאה: עד גיל מסוים.
<דורית סלינגר: אני רוצה שתבינו למה גם כאן אני לא במאת האחוזים.
<דורית סלינגר: קחו קולקטיב של קופת החולים שהוא כמעט שני מיליון אנשים ושם בנינו מודל יציב ומאוזן.
<דורית סלינגר: קולקטיב גדול שהוא עם עשרים אלף ואפילו ארבעים אלף אנשים, זה לא שני מיליון אנשים.
<דורית סלינגר: מה שאתה יכול להגיע בסטטיסטיקה של שני מיליון אנשים, קשה להגיע בארבעים אלף אנשים.
<דורית סלינגר: גם כאן אנחנו לא משוכנעים ובכל זאת קולקטיב גדול שירצה להמשיך במתכונת של ביטוח סיעודי קולקטיבי ויציג לנו מודל יציב ארוך טווח שנותן פתרון לכל החיים, לכל העמיתים שלו, גם לצעירים וגם למבוגרים, פתרון זמין, אנחנו נשקול בהחלט את האישור שלו.
<דורית סלינגר: אם אני מסכמת, ואני רוצה לסכם, נתנו פתרון שעונה על הצרכים ובדקנו את הצרכים בפועל.
<דורית סלינגר: אנחנו לא סתם כך חשבנו על איזשהו פרוטו טייפ שלא קיים אלא באנו ונתנו פתרון לאותם אלה שאין להם שום ביטוח אחר בלי להקשות על האוכלוסייה האחרת, בלי להטיל נטל על אותם ביטוחים קולקטיביים גדולים.
<דורית סלינגר: אנחנו נותנים פתרון למי שאין לו שום פתרון אחר.
<דורית סלינגר: דרך אגב, זה חל על כל מי שנפלט מהקולקטיבים בארבעת השנים האחרונות.
<דורית סלינגר: כלומר, לא זנחנו את אלה שנפלטו כי חברות הביטוח לא חידשו להם את הביטוח או כי העלות הייתה מאוד גבוהה אלא הם יוכלו להצטרף למתווה הזה.
<דורית סלינגר: אנחנו חושבים שזה מתווה זמין תפעולית, אפשרי וברמות קופות חולים נותן פתרון נכון יותר לכלל העמיתים וממקד את הקופות במתן השירות המיטבי על ידי חברות הביטוח.
<דורית סלינגר: אנחנו פרסמנו מדד שירות לגבי ביטוח סיעודי.
<דורית סלינגר: זה לא מצטיין.
<דורית סלינגר: אותן חברות ביטוח שנותנות את השירותים האלה לקופות החולים, בלשון המעטה, חלקן, לא כולן, לא מצטיינות.
<דורית סלינגר: אני אגיד כאן עוד משהו.
<דורית סלינגר: אני חושבת שחברות הביטוח צריכות להרים את הכפפה ולהצטרף למהלך הזה.
<דורית סלינגר: הן יכולות לתת רצועה משלימה בעלויות ואני מצפה לזה.
<קריאה: אם לא תיכפי את זה, הן לא יעשו את זה.
<דורית סלינגר: אני רוצה להשלים את דבריי.
<דורית סלינגר: זה בעלויות נמוכות כי זאת צריכה להיות פוליסה רזה, בלי עלויות שיווק מהותיות, בלי עלויות תפעוליות מהותיות כדי לבוא ולהשלים רצועה נוספת למי שמעוניין ולמי שחסר.
<דורית סלינגר: זה אפשרי.
<דורית סלינגר: זאת לא בקשה שהיא נשגבת אלא זאת בהחלט בקשה אפשרית.
<דורית סלינגר: אז במידה והכפפה הזאת תורם על ידי חברות הביטוח שהן גופים עסקיים לכל דבר ועניין, ועדיין אני חושבת שזה אפשרי, תהיה לאותו פרט רצועה של הביטוח הלאומי, תהיה רצועה של קופות החולים ותהיה למי שירצה עוד השלמה של הרובד העליון הזה.
<דורית סלינגר: אני אומרת שוב.
<דורית סלינגר: האם זה הפתרון האופטימלי לפרט?
<דורית סלינגר: לא הייתי אומרת את זה.
<דורית סלינגר: האם זה פתרון סביר שנותן כיסוי הולם לצרכים?
<דורית סלינגר: בהחלט כן, לכל מי שאין לו פתרון אחר וצריך לתת לו פתרון אחר.
חיים כץ: המתכונת תהיה כלהלן.
חיים כץ: יש כאן לא מעט חברי כנסת, יש כאן לא מעט אנשים שבקיאים בנושא ולכן יתייחס חבר כנסת אחד ואחריו אחד האורחים וחוזר חלילה.
חיים כץ: לפני שאני מעביר את רשות הדיבור, אני רוצה להגיד לך.
חיים כץ: לפני כשלוש שנים עצרתם את הביטוחים הסיעודיים בעקבות פנייה של חברת ביטוח.
חיים כץ: חברת ביטוח כלל שביטחה גוף סגור של אנשים מבוגרים אמרה: תלחצו עלינו לא לבטח.
חיים כץ: אני לא רוצה להגיד היכן עובדת הפקידה הזאת שהייתה אז באוצר.
חיים כץ: לא רוצה להגיד היכן היא עובדת.
חיים כץ: אחר כך בצורה בריונית ניצלתם את הסמכות שלכם כריבון, בצורה בריונית, ומנעתם מגופים לעשות ביטוחים.
חיים כץ: מנעתם.
חיים כץ: אם בא חבר ואמר שהנה הוא הלך לאקטוארים שהראו שהביטוח שלהם הוא טוב למאה שנים, יש לו ביטוח למאה שנים, שאלתם מי האקטוארים שלו ואמרתם שאתם לא מאשרים להם.
חיים כץ: אם באה חברת ביטוח מהגדולות במדינת ישראל ואמרה לכם שהיא מוכנה ללכת לתכנית ביטוח ארוכת טווח, לא חמש שנים אלא 18 שנים, אמרתם לה, לא, את לא מבינה בביטוח.
חיים כץ: תסבירי לי שהמפעל הזה יחיה בעוד 18 שנים.
חיים כץ: אני לא יודע אם אני אחיה מחר.
חיים כץ: אני לא יודע אם לא יבוא אחריך מפקח על הביטוח ויגיד שהוא משנה את התכנית.
חיים כץ: הממונה על שוק ההון והביטוח, יש לו כוח בלתי סביר.
חיים כץ: אין מעליו בית משפט והוא יכול לקבל החלטה ולא צריך לתת דין וחשבון לאף אחד.
<קריאה: הוא גם פועל מתוך ניגוד עניינים.
חיים כץ: הוא לא צריך לתת דין וחשבון.
חיים כץ: אין בית משפט מעליו.
חיים כץ: הוא מנצל את סמכותו בבריונות וזאת לא את אלא זה בא לפניך.
חיים כץ: זה לא יכול להיות.
<דורית סלינגר: אדוני, בסדר הדברים - - -
חיים כץ: אני הפרעתי לך?
<דורית סלינגר: תשלים את סדר הדברים.
חיים כץ: לא הפרעתי לך ואנחנו לא נפריע לאף אחד אחר אבל גם את לא תפריעי לי.
חיים כץ: ברור לך שלא תפריעי לי.
<דורית סלינגר: אתה יכול רק לחדד את נוהל הדיון?
חיים כץ: אם את לא מבינה איך הכנסת עובדת - את לא מנהלת את הדיון.
חיים כץ: לא יכול להיות, פשוט לא יכול להיות שאתם תמנעו בבריונות מגופים לעשות ביטוח כשאתם באים ועושים כאן ביטוח בחסר, ביטוח שהוא ביטוח רע.
חיים כץ: הוא מכסה רק סכום של מאתיים אלף שקלים כשלאנשים יש ביטוחים של 600, 700 ו-800 אלף שקלים והם משלמים כל החיים.
חיים כץ: גם אם באוצר כולם בוגרי כלכלה בהצטיינות דיקן, אבל בחיים שלהם הם לא ניהלו כלום והם באים ואומרים לכל חברות הביטוח ולכל הגופים שהם לא יודעים אלא הם אלה שקובעים.
יצחק הרצוג: כמה הערות.
יצחק הרצוג: כולנו מלווים את הנושא הזה כבר כמה שנים, גם אצלך אדוני היושב ראש, גם עם חברי כנסת בשדולה למען הגמלאים ופגשנו גם אותך.
יצחק הרצוג: האמת הפליאה של כולנו היא משני דברים.
יצחק הרצוג: ראשית, אורך הזמן שלקח לבוא עם איזושהי הצעה, ושנית, יש לנו בעיה אמיתית בהבנת הפרטים כי השטן מצוי בפרטים הקטנים.
יצחק הרצוג: את מציעה לכאורה איזה פתרון של רשת אבל איך את מעבירה את אותם מבוטחים פחות או יותר משתי החברות הקיימות - כמעט ואין מחברות אחרות, למיטב ידיעתי – לקופות החולים?
יצחק הרצוג: כלומר, מה יהיה התהליך?
יצחק הרצוג: איפה תהיה ההתחשבנות הקטנה בין הקופות לחברות?
יצחק הרצוג: מה יהיה עם הזכויות הקודמות?
יצחק הרצוג: כשאת מדברת על הזכויות הקודמות לגבי אותם מאתיים אלף דור מדבר נמצא היום במלכוד, הזמן רץ ואנחנו לא רואים תשובה.
יצחק הרצוג: הנושא הזה עלה בפורומים רבים.
יצחק הרצוג: חבר הכנסת שמולי ביקש להעלות אותו במליאת הכנסת ובגלל מבצע צוק איתן הוא נדחה.
יצחק הרצוג: זה נושא שנוגע היום כמעט לכל בית בישראל, בגדול.
יצחק הרצוג: אנחנו לא בטוחים שאנחנו רואים כאן איזושהי תשובה שלא תקרוס אפיים ארצה.
יצחק הרצוג: הסתכלתי גם על המבחנים ואנחנו יודעים איך מתבצעים המבחנים, מה יהיה התהליך וזה מאוד מטריד שלכאורה יש כאן איזו הצעה שלא פותרת שאלות מהותיות מאוד שעלו לכל אורך התהליך החל מהפרמיה שדובר בה לגבי לקוח יחיד, השירות לגבי לקוח יחיד כמו שדיבר עליו חיים כץ, 600 אלף לעומת מאתיים אלף שקלים, והסוגיה של חברות ביטוח שכנראה היו מוכנות לתת פתרונות חלופיים ו/או קבוצות גדולות שהיו מוכנות לתת פתרונות חלופיים.
יצחק הרצוג: את נותנת הערה כללית על קבוצות גדולות אבל שיקול הדעת נשאר לחלוטין אצלכם ואתם יכולים פשוט לבוא ולומר לגמלאי התעשייה האווירית או לכל גוף גדול אחר שאתם לא מוכנים לתת לו את מה שהוא שילם כל החיים.
יצחק הרצוג: אנחנו מבקשים לשמוע תשובות מדויקות.
חיים כץ: ברוך לוי.
חיים כץ: כל אחד שמדבר, יציג את עצמו לפרוטוקול.
חיים כץ: אלה שהם לא חברי כנסת ורוצים לדבר, שירימו את היד כדי שנראה שהם רוצים לדבר.
חיים כץ: אלה שנרשמו, נרשמו.
חיים כץ: מנכ"לי הקופות נרשמו ואת זה ראיתי.
<ברוך לוי: תודה אדוני היושב ראש.
<ברוך לוי: אני יושב ראש צוות, ארגון גמלאי צה"ל.
<ברוך לוי: אני באתי הבוקר לתבוע את עלבונה של הקולקטיביות ושל הביטוח הקולקטיבי.
<ברוך לוי: אנחנו מונים ארבעים אלף מבוטחים בערבות הדדית, כאשר יש שם צעירים ויש שם מבוגרים.
<ברוך לוי: הצעיר שפורש מצה"ל נכנס לארגון צוות בגיל ארבעים פלוס ונשאר שם עד זקנה ושיבה טובה.
<ברוך לוי: אין פרץ ואין צווחה.
<ברוך לוי: אין בעיות בין הצעיר למבוגר.
<ברוך לוי: הוא משלם אותו הדבר.
<ברוך לוי: תשע שנים הביטוח הזה קיים והוא קיים איתן.
<ברוך לוי: אין שום בעיה לא עם חברת הביטוח ולא עם המבוטחים עצמם.
<ברוך לוי: ההנחיות האלה של האוצר נפלו עלינו כרעם ביום בהיר ועשויות לגרום לזעזוע.
<ברוך לוי: אין שום סיבה בעולם, לפי מה שאנחנו רואים את הביטוח שלנו, והמילה קולקטיב היא לא מילה שלילית אלא המילה היא התארגנות, המילה היא התאגדות וארגון ולכן הארגון הזה כפי שפה גם הוצג, הוא ארגון שיש לו זיקה והזיקה היא זאת שגם מאפשרת לאנשים להרגיש טוב בתוך הארגון הזה, להרגיש בטוח ולהרגיש שגם כשאתה בן ארבעים ומשלם אותו הדבר כמו שמשלם בן השמונים, אתה יודע שתגיע לגיל שמונים.
<ברוך לוי: אצלנו הארגון קיים חמישים וכמה שנים והאנשים מתבגרים אבל אין לנו שום בעיה עם הגוף המבוגר.
<ברוך לוי: אף אחד מהמבוגרים לא ניטש על ידינו.
<ברוך לוי: לכן אנחנו חושבים שאין שום סיבה להביא את הזעזוע הזה לביטוח קולקטיבי של ארגון כמו שלנו, מה גם שאם זה ייכנס, זה ייצור דיפרנציאציה במשמעות השלילית וזה יביא לידי כך שאנשים צעירים ישלמו פחות והמבוגרים יצטרכו לשלם יותר.
<ברוך לוי: יתכן שזה יביא לנטישה של מבוגרים שלא יוכלו לשלם יותר ולא יקבלו יותר.
<ברוך לוי: אני שואל כל הזמן מדוע הזעזוע הזה ומדוע אנחנו צריכים אותו כאשר אנחנו מוכיחים שאנחנו יכולים לעשות את זה לא שום סיוע וללא שום בעייתיות, לא לחברים, לא לחברת הביטוח ולא למשמעות של המושג של ביטוח סיעודי והתחושה הזאת של החבר שצריך להרגיש חזק מאוד בתוך הארגון שדואג לו מאז היותו צעיר ועד היותו בוגר וזקוק לנושא הזה שנקרא ביטוח סיעודי.
<ברוך לוי: לכן אני מבקש במסגרת ההנחיות שיהיו כאן לתת לקולקטיב מוכיח את האיתנות הפיננסית הזאת ואת היכולת לעמוד, לקבל את ההחרגה.
<ברוך לוי: כל אותם דברים בהם דובר כאן, על זעזועים, על אנשים מבוגרים, על נטישות ועל מסכנים מעל גיל שישים, אין אצלנו בעיות מהסוג הזה.
יעקב מרגי: אני מעדיף לדבר אחרי מנכ"לי הקופות.
מיכל בירן: גם אני מעדיפה לשמוע עוד ואחר כך להתייחס.
חיים כץ: שמולי.
חיים כץ: מיקי, גם אתה רוצה לדבר?
מיקי רוזנטל: אני רוצה תשובות.
מיקי רוזנטל: דעתי ידועה.
חיים כץ: נחמן, גם אתה היית רוצה.
נחמן שי: בהמשך.
נחמן שי: בוא נקבל כמה התייחסויות.
איציק שמולי: מפלגת העבודה היא מפלגה רצינית.
איציק שמולי: תודה רבה אדוני היושב ראש גם על הדיון וגם על המחויבות שלך לנושא.
איציק שמולי: להנאתי קראתי את הפרוטוקולים של הדיונים הקודמים כאן בוועדה.
חיים כץ: נהנית.
איציק שמולי: לא נהניתי כל כך אבל ראיתי באיזה ביטויים השתמשת בנוגע לכל התופעה הזאת וזה בצדק מוחלט.
איציק שמולי: תראו, אני רוצה לשים את הדברים בקונטקסט הנכון.
איציק שמולי: אנחנו לכאורה מדברים על ביטוח ועל פוליסות ועל כל מיני דברים שאת עם ישראל הם מאוד מאוד משעממים.
איציק שמולי: בסופו של דבר בעיני אנחנו מדברים על העונה הכי גדולה שהייתה כאן והכי גרוע זה שזה משהו שנעשה בחסותה של המדינה, אם מתוך רשלנות או אם, אני לא רוצה להגיד – אתה רמזת בתחילת הדיון – בצורה קשה יותר.
איציק שמולי: מכרו לאנשים במשך הרבה מאוד שנים כיסוי של ביטוח סיעודי וכשאתה מדבר עם האנשים, בין השאר עם אנשים שנמצאים כאן היום, הם היו בטוחים שהם קונים ביטוח שמכסה אותם מפני מצבים סיעודיים גם בעוד שלושים שנים.
איציק שמולי: מה שלא אמרו להם זה שבאותיות הקטנות כתוב משהו אחר לגמרי, שאין להם כיסוי לעוד שלושים שנים.
איציק שמולי: אני מכיר את התזה שלכם, גם של האגף וגם של שחקנים אחרים.
איציק שמולי: החוזים היו גלויים, הכול היה שקוף, האנשים צריכים לדעת על מה הם חותמים, אבל בסופו של דבר תסתכלו על המספר הפנטסטי הזה, מיליון אנשים.
איציק שמולי: אני טוען שהסיפור הוא לא מיליון מטומטמים שלא ידעו על מה הם חותמים.
איציק שמולי: הסיפור הוא שנתתם לחתול לשמור על השמנת, השמנת נאכלה ואתם כרגולטור או כשומר סף של הציבור שכחתם אולי שהתפקיד שלכם הוא גם לשמור על טובת הציבור ולא רק על האיזון של חברות הביטוח.
איציק שמולי: בכל מה שקשור לתפקוד שלכם כרגולטור, גברתי הממונה, יש כמה נקודות כשל.
איציק שמולי: האחת, את הצגת את הדברים כאן בצורה מאוד מאוד ניטרלית.
איציק שמולי: איפה הייתם כל השנים האלה - לא אתם באופן אישי אבל האגף בראשו את עומדת – שנתתם להציג את הפוליסות האלה?
חיים כץ: מה בממוצע אורך הזמן של פקיד באגף?
חיים כץ: עשר שנים הוא ותיק והוא איננו.
חיים כץ: אז מה אתה רוצה?
חיים כץ: אתה מדבר על ביטוח סיעודי לארבעים שנים.
חיים כץ: הם באו למילואים לעשר שנים ועכשיו הם אינם.
חיים כץ: כשאתה בא לעובדים היום, הם לא יודעים על מה אתה מדבר כי הם חדשים.
איציק שמולי: אין ספק שנקודת הכשל המרכזית היא האופן של הצגת הדברים למבוטחים.
איציק שמולי: נשאלת השאלה איפה אתם הייתם כל הזמן ובבקשה, אל תגידו לי שבגלל זה עשיתם את הרפורמה כי זה לא עונה על השאלה שלי איפה הייתם לפני עשר שנים.
איציק שמולי: החלטת עודד שריג.
איציק שמולי: קודם כל, גם לפי מה שאמר היושב ראש, עדיין לא ברור על בסיס אילו חישובים אתם קיבלתם את ההחלטה הזאת אבל גם אם יוצאים מנקודת המבט שלכם והמודל הוא כושל כפי שאתם אומרים ולא מחזיק מעמד, על בסיס איזו אקטואריה אתם המשכתם לאשר את המודל הזה במשך עשרות שנים?
איציק שמולי: כלומר, זה לא שהמפקח על הביטוח קם ב-2001 וראה משהו.
חיים כץ: בוא אני אתקן אותך קצת.
חיים כץ: אתה אומר שאם זה לא בסדר והם יודעים שיש ביטוחים וגופים עד 2017, למה הם נותנים לאנשים לשלם עד 2017.
חיים כץ: למה אתם לא עוצרים את זה היום?
חיים כץ: למה אתם אומרים לבן אדם שעד 2017 הוא ימשיך לשלם ולא יקבל כלום כשאתה הרגולטור?
חיים כץ: תעצור היום ותגיד לו שרימו אותו עד עכשיו, בסדר, אבל היום אתם עוצרים את כל הביטוחים, גם אלה עליהם הם חתומים, כי הם לא בסדר ולא מקבלים עליהם תמורה.
חיים כץ: שיאמרו שהם עוצרים היום ואז או שתעשה ביטוח חדש או לא יהיה לך ביטוח בכלל.
חיים כץ: אם זה היה כך, זה היה בסדר.
חיים כץ: זה שאומרים לך לשלם עוד שלוש שנים אחרי ששנים רימו אותך וירמו אותך עוד שלוש שנים, ובעוד שלוש שנים או בעוד שנתיים או בעוד שנה, כל גוף לפי הביטוח שלו, הם לא ייתנו לך לחדש.
חיים כץ: אם זה כך, מה הועילו חכמים בתקנתם?
חיים כץ: לקחו ממך כסף סתם עוד שנתיים-שלוש.
איציק שמולי: בניגוד למה שאת אמרת בהצגת הדברים הניטרלית, עד 2014 הקפאת המצב, פתרה באיזשהו אופן את הדבר או את העניין או את הבעיה.
איציק שמולי: אנחנו יודעים שזה לא נכון.
איציק שמולי: הרי בסופו של דבר ההצהרה או ההכרזה של עודד שריג שעד לכניסת ההוראה לתוקף יימצא פתרון לאלה שכבר נמצאים בתוך הפול של הקולקטיבי, זה לא יחזיק מעמד כי בפועל אנשים התחילו לקבל ביטולים מחברות הביטוח.
איציק שמולי: יותר מזה, באו חברות הביטוח ומה הן אמרו למבוטחים?
איציק שמולי: הן הצמידו להם אקדח לרקה ואמרו להם: אם אתם תוך שלושה חודשים לא מצטרפים לפרטי, נחייב אתכם בחיתום.
איציק שמולי: מה זה אם לא סחיטה?
איציק שמולי: ואיפה אתם בכל ההתנהלות המפיונרית הזאת?
איציק שמולי: בין שלא הבחנתם בבעיה או בין שהבחנתם בה קודם ולא עשיתם שום דבר, ברור שיש כאן סימן שאלה גדול על התפקוד שלכם כרגולטור וכשומר הסף של הציבור.
איציק שמולי: אני חושב שאלה דברים שגם יצטרכו להיבדק על ידי מבקר המדינה וגורמים אחרים.
איציק שמולי: לגבי המתווה.
איציק שמולי: אני הייתי מצפה שדווקא האגף שהמחדל הזה קרה מתחת לידיים שלו ומתחת לאף שלו, כשבאים לפתור בעיה, פותרים אותה באופן אמיתי ולא באופן וירטואלי.
איציק שמולי: אולי קצת למדתי מהר מדי מהשר שלכם.
איציק שמולי: בשבוע שעבר או לפני שבועיים יצאתם עם איזו אמירה גדולה של רפורמה, כאשר הפרטים לא סגורים, התכנית לא אפויה, לא היה ברור – ועדיין לא ברור – כמה אנשים הולכים לשלם, לחלק מהכתבים אומרים 300, לחלק מהכתבים אתם אומרים 400, לחלק מהכתבים אתם אומרים 800.
איציק שמולי: שמירת זכויות.
איציק שמולי: בחלק מהפוליסות, נכון, לא בכולן, הובטח תשלום עד יומך האחרון כסיעודי.
איציק שמולי: בתקנות החדשות שהוצאת, יש הגבלת תשלום לחמש שנים.
איציק שמולי: הסכומים האלה, כפי שחבר הכנסת מיקי רוזנטל אמר, לא מכסים ולא מתקרבים לכסות את העלות האמיתית של מה שעולה בפועל העניין הסיעודי.
איציק שמולי: הדבר הגרוע ביותר, תקופת ההמתנה.
איציק שמולי: במי אתם פגעתם?
איציק שמולי: מה אתם באים ואומרים?
איציק שמולי: המבוטחים הוותיקים, אתם שנדפקתם בצורה הכי חזקה, למרות שהייתם בסדר, אתם שילמתם שלושים שנים, בכם נפגע.
איציק שמולי: תשעה חודשים ראשונים, הם עליכם.
איציק שמולי: לא מספיק שהתשלום הוא קטן – גם ביחס לשאר הקבוצות הוא קטן יותר – אנחנו מחילים עליכם תשעה חודשים ראשונים בהם אתם צריכים להביא כסף מהבית.
חיים כץ: ולא, ניתן לך חיתום.
איציק שמולי: זה דבר שמתקבל על הדעת?
איציק שמולי: נקודה אחרונה לגבי המתווה.
איציק שמולי: גם אם הולכים לפי השיטה שלך ונגיד רוצים ללכת למתווה בהסדרה ארוכת טווח, אני רוצה שתענו לי על שאלה אחת.
איציק שמולי: למה בינתיים, בזמן שעובר, הזמן צריך לעבור לרעת המבוטחים ולא לרעת חברת הביטוח?
איציק שמולי: נגיד והמודל שלך הוא באמת ייכנס לתוקף ביוני 2015 ואת יודעת שהוא לא ייכנס ביוני 2015 – מכרזים מול חברות הביטוח וכולי – למה את יוני 2015 לא תאפשרו את המשך רשת הביטחון, את המשך הקולקטיבי, שחברות הביטוח ימשיכו לתת את הכיסוי הביטוחי באותם תנאים ובאותם מחירים?
חיים כץ: עד 2015 לחדש ביטוחים ארוכי טווח.
איציק שמולי: למה בינתיים אתם נותנים יד למצב הזה שהזמן עובד לרעת המבוטחים?
איציק שמולי: תבואו ותגידו לי שזה בטח עולה כסף ולמה שחברות הביטוח יישאו בזה, אז חבר'ה, אני רוצה להרגיע את כולם.
איציק שמולי: בדוח המפקח על הביטוח בשנת 2013 נכתב שחור על גבי לבן שהביטוחים הקולקטיביים עשו בשנה זו 808 מיליון שקלים.
חיים כץ: רווח.
איציק שמולי: רווח.
איציק שמולי: לא הכנסה.
איציק שמולי: נקודה אחרונה אדוני היושב ראש.
איציק שמולי: החברות, לפי המודל שלכם, חברות הביטוח, למרות שהן נהנו מההפקרות הזאת שהייתה כאן שלושים שנים, לא נדרשות להכניס את היד לכיס ולא נדרשות לתת משהו אבל להטיל את החובה הזאת עכשיו, ומי הולך לשלם את המחיר?
איציק שמולי: ארבעה מיליון אנשים מבוטחים בקופות החולים.
חיים כץ: שמור לך את הזכות לדבר גם בדיון הבא כי אני לא אתן לך.
חיים כץ: יש כאן עוד כמה אנשים שרוצים לדבר.
איציק שמולי: משפט אחרון.
איציק שמולי: המודל הזה שלכם הוא לא שונה מההתנהלות שלכם בכל הסיפור הזה.
חיים כץ: היום לא יהיו תשובות.
חיים כץ: באו לכאן אנשים ואני חייב לתת להם לדבר.
<דורית סלינגר: אני חושבת שחבל.
<דורית סלינגר: אני גם לא יכולה לכתוב את כל השאלות.
<דורית סלינגר: תן לי זמן לענות.
איציק שמולי: המודל הזה בשום אופן לא משקף את ההבנה ואת ההפנמה שלכם כרגולטור שאמור לשמור על הציבור, לא בהתנהלות הקודמת ובטח שלא במתווה הזה.
איציק שמולי: אני חושב שאתם רואים משהו אחר לנגד העיניים.
איציק שמולי: אולי חלק מכם חושב על מקום העבודה הבא שלו ולא על האנשים שיושבים כאן.
איציק שמולי: אני חושב, אדוני היושב ראש, בנוגע למה שאתה אמרת, אם אנחנו בוועדת הכלכלה על כל מסילת ברזל - - -
חיים כץ: איפה אתה נמצא עכשיו?
איציק שמולי: אני יודע שאני בוועדת העבודה והרווחה.