GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קטן יבוא: .........
קטן יבוא: עד לקביעת תקנות כאמור תהיה צורת ההסכם ודף המידע הכללי ופרטיהם בהתאם לאמור בסעיף 315ז(א) ו-(ב).
<נעה בן שבת: צריך לקבוע איזשהו מועד להתקנת תקנות.
מיקי רוזנטל: שישים ימים.
קארין אלהרר: אין כנסת.
<נעה בן שבת: אפשר לחודש מאי.
חיים כץ: אין כנסת.
חיים כץ: 1 ביוני.
<מייק בלס: עמוד 14, סעיף 315ז(ב).
<מייק בלס: כתוב שבטרם ההתקשרות יימסר למי שמבקש טיפול בתביעה דף מידע כללי בכתב או בלשון פשוטה.
<מייק בלס: לכאורה זה מטיל על הגופים המסייעים להסביר את החוק הזה בלשון פשוטה.
<נעה בן שבת: לכן מוצע לקבוע תקנות.
<מייק בלס: אבל החוק נכנס לתוקף לפני שיהיו תקנות ואני לא יודע מתי יקבעו תקנות.
<מייק בלס: זה שכתוב כאן שב-1 ביוני יהיו תקנות, אולי לא יקבעו תקנות ב-1 ביוני כי זה לא יהיה דבר ראשון לממשלה לעסוק בו ולשר שייכנס.
<מייק בלס: אני לא יודע.
חיים כץ: תקנות זה לא השר.
חיים כץ: הוא רק חותם.
חיים כץ: המוסד לביטוח לאומי יעשה את התקנות.
<מייק בלס: ההצעה שלי לא להטיל על כל גוף לנסח בלשון פשוטה את החוק המורכב הזה.
<מייק בלס: ייקח הביטוח הלאומי, יסביר בלשון פשוטה את החוק הזה לאנשים וישים אותו באתר האינטרנט ואנחנו נפנה לשם.
אורלי לוי אבקסיס: הכוונה שיהיה ניסוח אחיד של הביטוח הלאומי?
מיקי רוזנטל: חובה עליהם לחלק אותו.
<קריאה: באתר האינטרנט של המוסד.
מיקי רוזנטל: שלא תהיה אי הבנה.
מיקי רוזנטל: הביטוח הלאומי ינסח וזה יצורף.
<מייק בלס: זה הטריד אותי עוד יותר בגלל הסנקציה שקבועה כאן שאי עמידה בכל אחת מההוראות, מיד מורידה אחוזים עצומים מהשכר.
<מייק בלס: אני צופה בעיני רוחי לקוחות או עורכי דין אחרים של לקוחות שעל כל הסכם - - -
חיים כץ: אתה שמעת את דברי קודם לכן.
חיים כץ: אני רוצה שתרוויחו במידה, שתתייעלו, תרוויחו ותתנו שירות טוב.
<מייק בלס: הסנקציה החוקית בחוק ראשי להוריד על אי עמידה של כל דבר קטן שמישהו יטען שהוא לא חייב לי ושאתבע אותו, ארבעים אחוזים מהשכר יורד.
<מייק בלס: אתם ראיתם באיזה אחוזים זה היה.
חיים כץ: רשמנו.
<מייק בלס: סעיף 315ח בעמוד 16.
<מייק בלס: שימו לב שנכנס כאן, אחרי הקריאה הראשונה, זה נושא חדש, הגדרה של אי שיתוף פעולה מצד התובע ואני חושש שזה יחלחל גם להיבטים אחרים של הביטוח הלאומי.
<מייק בלס: הגדרה של אי שיתוף פעולה.
<מייק בלס: קיבלנו את זה לפני יומיים.
<נעה בן שבת: זה היה בנוסח שהיה לפני יומיים וכידוע לי זה נמצא אצלכם לפחות מיום שישי.
<מייק בלס: אני מתנצל.
<נעה בן שבת: הנושא של אי שיתוף פעולה, ביטוי של התקנות, אנחנו רוצים להבהיר שאנחנו לא מדברים על כך שכל תביעה, בגלל שלא השלימה את המסמכים, עכשיו הערעור על כל העסק הזה יחריג מהתחולה של הצעת החוק, של ההגבלה שבהצעת החוק.
<נעה בן שבת: זאת בעצם תוצאה של ההבהרה מהי ההחלטה של פקיד תביעות שלא להכיר בתביעה.
<נעה בן שבת: הנושא של אי שיתוף פעולה כבר קיים היום כאשר מדברים על התקנות שנוגעות לתביעה לגמלה.
<נעה בן שבת: יש שם הוראות.
<מייק בלס: זה סייג לשכר שפותח פתח להתנהלות של הביטוח הלאומי מול המבוטחים.
<מייק בלס: צריכים להיות מוטרדים מהכנסת דבר כזה ארבעה ימים כשדנים בשכר ולא בהיבטים המהותיים.
<לבנת פורת: אין היום הגדרה של אי שיתוף פעולה.
<לבנת פורת: זאת הגדרה חדשה שנכנסת לחוק הביטוח הלאומי ותפגע בהרבה מאוד אזרחים.
חיים כץ: ההערה הבאה.
<מייק בלס: הערה אחת לגבי זה שאדם יכול לחזור מהחוזה תוך 14 ימים, בעמוד 15, סעיף קטן (ד).
<מייק בלס: אדם רשאי לחזור תוך 14 ימים מהחוזה.
<מייק בלס: המשמעות מבחינת האנשים שלא יעבדו על התיק שלהם 14 ימים כי משקיעים עבודה.
חיים כץ: שלא יעבדו.
<לבנת פורת: בגלל זה אדם עלול לאבד קצבה של חודש.
חיים כץ: הוא אחראי לעצמו.
<לבנת פורת: אפילו אם הוא רוצה שאני אתחיל, אתה לא מאפשר לי לעשות זאת.
<לבנת פורת: אתה לא מאפשר לו להגיד לי שאתחיל מיד לעבוד.
חיים כץ: קניתי בגד בחנות, הוא לא מוצא חן בעיני ואני מחזיר אותו לחנות.
<לבנת פורת: אבל לא איבדת את זכויות שלך.
<לבנת פורת: כאן אתה מחייב אותו לאבד זכויות.
חיים כץ: אני לא מחייב אותו בכלום.
חיים כץ: הוא בגיר והוא יודע מה הוא עושה.
<לבנת פורת: לא.
<לבנת פורת: אתה לא מאפשר לו לבחור.
<לבנת פורת: אתה מכריח אותנו לעבוד בשיטה כזאת.
<מייק בלס: אם הייתה לו אופציה 14 ימים אתה יכול לחזור ואז לא עובדים.
חיים כץ: אני רואה שאתה יודע להסביר.
חיים כץ: ישבו אתו, יסבירו לו, יגידו לו שאלה המשמעויות.
<נעה בן שבת: ראינו פסקי דין של אנשים שבאו לחברה וחתמו על הסכם התקשרות ואחרי יומיים תפסו את עצמם.
<לבנת פורת: זה לא נכון.
<לבנת פורת: במקרה כזה אנחנו מחזירים כסף.
<לבנת פורת: תנו יומיים-שלושה אבל לפחות תני לו את האפשרות לבחור.
<גלעד מרקמן: אני מדבר על סעיף 315ח(א)(1)], לגבי התובענה שהגיש עורך דין לבית הדין בשל החלטה של פקיד תביעות והתשובה היא שלא להכיר בתביעה.
<גלעד מרקמן: המלים שבעייתיות לי הן שלא להכיר בתביעה.
<גלעד מרקמן: קודם כל, שלא להכיר בתביעה, זה לא מושג שמופיע בחוק.
<גלעד מרקמן: זה סלנג.
<גלעד מרקמן: לא הכיר בתביעה.
<גלעד מרקמן: פקיד תביעות דוחה תביעה.
אורלי לוי אבקסיס: אז מה, אז דחה?
<גלעד מרקמן: דחה את התביעה.
חיים כץ: הערה הבאה.
<קריאה: בנפגעי עבודה, התביעה מהווה גם בקשה להכרה בתאונה.
<קריאה: אם זה נדחה, זה בלי הכרה באירוע כתאונת עבודה.
אורלי לוי אבקסיס: מה המונח בו משתמשים?
אורלי לוי אבקסיס: אי הכרה או דחייה?
אורלי לוי אבקסיס: זה עניין של נוסח.
<רומי הוניג: בהמשך להערה, לגבי החלטה של פקיד תביעות.
חיים כץ: אנחנו נבדוק את זה.
<רומי הוניג: משהו חדש.
<רומי הוניג: גם בנכות כללית אנחנו מגישים תביעות על החלטה של פקיד תביעות.
<רומי הוניג: למשל, במעמד של משתכרת ועקרת בית, אנחנו מגישים שם תביעות.
<רומי הוניג: זה לא לדחות את התביעה אלא זאת החלטה של פקיד תביעות.
<גלעד מרקמן: למשל תביעות נוספות.
חיים כץ: אל תסביר.
חיים כץ: היא עורכת דין טובה ולא צריכה שתסביר את דבריה.
<אלי שחר: יש לי מה לומר על סעיף שמפריע לי.
<אלי שחר: בעמוד 16, סעיף (ב)(א)(2), צריך להוסיף לו בנוסף לוועדת המומחים גם ועדה רפואית לערר מאחר ועל פי החוק אלה שתי הוועדות היחידות שיכולות להגיע לבית הדין.
<נעה בן שבת: הוספנו כאן את ועדת המומחים.
<אלי שחר: כן.
<אלי שחר: בגזזת צריכה להיות גם ועדה רפואית לערר.
<דורון יהודה: בעמוד 16, סעיף (ב), אי שיתוף פעולה מצד התובע.
<דורון יהודה: הסעיף הזה עשוי לפגוע בהרבה נכים.
<דורון יהודה: זה סעיף שהיכן שלא תמצא, תמיד תמצא שאנשים ייפגעו.
<דורון יהודה: אני מבקש שתתנו לסעיף הזה מחשבה נוספת.
<דורון יהודה: הסעיף אומר שיתוף פעולה, אי השלמת פרטים.
<דורון יהודה: יש נכים ששוכחים, לא מוסרים פרטים מלאים ולא בגלל שהם לא רוצים אלא כי יש להם בעיות.
<נעה בן שבת: אם בגלל זה לא הוכרה התביעה והוגש ערעור, זה מוחרג מהחוק?
<נעה בן שבת: זה מצדיק?
<נעה בן שבת: הרי כל התכלית לתת את הפטור הזה מתחולת החוק היא בהנחה שצריך פה הליך יותר מורכב.
<נעה בן שבת: השאלה אם זה מוצדק.
<נעה בן שבת: בן אדם שכח את המסמך, רוצה להוסיף אותו אחר כך, מוגש ערעור.
<נעה בן שבת: השאלה אם בגלל זה אנחנו צריכים להחריג אותו מתחולת החוק.
<דורון יהודה: לכן תאמרי שאין שיתוף פעולה.
<דורון יהודה: אני רוצה שזה לא יהיה.
<גלעד מרקמן: בדרך כלל, גם אם דוחים תביעה, אתה שולח לביטוח לאומי את המסמך החסר והם פותחים את התביעה מחדש.
<גלעד מרקמן: כשאנחנו נדרשים להגיע לבית הדין, זה במקרים שמבקשים מסמכים ואין לנו את המסמכים.
<גלעד מרקמן: מבקשים תיק רפואי ואין לנו אותו, הוא אבד, גם לקופת חולים אין אותו ואז הם דוחים את התביעה.
<גלעד מרקמן: אני לא מבקש שתחריגו את זה מהחוק, אבל בכל זאת, זאת עבודה נוספת שצריך להגיש שם תביעה וגם אם זאת תביעה קלה.
<גלעד מרקמן: תראו בזה לפחות כמו ערעור לבית הדין על החלטת ועדה רפואית.
חיים כץ: יש עוד הערות?
<גלעד מרקמן: הבנתי שנמצאת כאן חברת הכנסת קארין אלהרר מ-יש עתיד ואני רוצה להפנות לסעיף 315ט, מס ערך מוסף ושינוי סכומים ועדכונם, בעמוד 17.
<גלעד מרקמן: שם מדובר על תוספת שאין לנו התנגדות, אבל יש לי הצעה יותר טובה.
<גלעד מרקמן: אני חושב שהגיע הזמן שיהיה לנו חוק מע"מ אפס.
חיים כץ: גמרת לדבר להיום.
<יניב גוזלן: אנחנו לא נרוויח מזה כלום.
<יניב גוזלן: הנכים יקבלו את המע"מ ולא אנחנו.
<יניב גוזלן: אני חושב שזאת הצעה נפלאה.
<גלעד מרקמן: זה יהיה חוק טוב שחוקקתם.
אורלי לוי אבקסיס: הצעה מצוינת.
אורלי לוי אבקסיס: נחיל אותה על מע"מ על תרופות, על מוצרי ילדים ותינוקות וכולי.
אילן גילאון: זה הדבר הצודק ביותר שהוא אמר הערב.
<מייק בלס: רציתי להבהיר שהדחייה של 14 ימים עליה דיברנו קודם יכולה להביא לאובדן חודש.
חיים כץ: אנחנו הולכים להתייעץ.
<מייק בלס: אני מבקש סעיף אחד שלא דיברנו עליו.
<מייק בלס: סעיף 315י בעמוד 17.
<מייק בלס: מי שמייצג בתביעה צריך לציין את העובדה הזאת במסמכים המוגשים.
<מייק בלס: אנחנו מאוד חוששים מזה.
<מייק בלס: היום זה לא המצב הקיים.
<מייק בלס: זה שינוי דרמטי.
חיים כץ: ההערה נרשמה.
חיים כץ: תקבל תשובה.
<מייק בלס: זה שינוי שיכול לפגוע.
אורלי לוי אבקסיס: למה זה יכול לפגוע בו?
<לבנת פורת: כי אפשר לעשות מניפולציות והיו לנו הרבה מקרים שבגלל שיודעים על המסייע ושיש מסייע - - -
אורלי לוי אבקסיס: אולי בתום התביעה יהיו חייבים להוסיף את השם?
<מייק בלס: זה עלול להשפיע על הנתונים שיוגשו.
<נעה בן שבת: אתם כל הזמן טוענים שתהיה פגיעה בזכויות.
<לבנת פורת: מה שאורלי אמרה, זה רעיון מצוין.
<לבנת פורת: בתום התביעה יצוין.
חיים כץ: הפסקה של כמה דקות.
חיים כץ: נקרא לכם בהמשך.
חיים כץ: אנחנו עדיין ב-3 בדצמבר 2014 ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
חיים כץ: אנחנו נקריא לכם את מה שהחלטנו.
חיים כץ: אתם עורכי הדין רגילים לשמוע את מה שאתם שומעים בבית המשפט?
חיים כץ: אלה ההחלטות ואין כאן יותר דיבורים.
חיים כץ: אחרי שנקריא את מה שהחלטנו, אתם יכולים ללכת לבית משפט כזה ואחר ולעשות מה שאתם רוצים.
חיים כץ: התייחסנו לכל הנקודות שהעליתם כאן וניתן תשובות עליהן.
חיים כץ: נאמר לכם מה אנחנו חושבים ולאחר מכן נצביע ונאשר את החוק.
<נעה בן שבת: הערה ראשונה התייחסה לנושא הרטרואקטיביות שמובאת בחשבון במניין שישים החודשים.
<נעה בן שבת: לאור הדברים שנאמרו, התקופה הרטרואקטיבית תמשיך להיות מובאת בחשבון בתקופה של שישים חודשים אבל אם הטיפול הוא ערעור על נושא של רטרואקטיביות שעולה על סעיף 296 או הסעיפים המקבילים לו בחוקי הפוליו והגזזת, אני חושבת שאין הגבלה על הרטרואקטיביות, נכון?
<אלי שחר: יש הגבלה, מה-1 בינואר 1995.
<נעה בן שבת: הסעיפים המקבילים לגבי הפוליו והגזזת, לגביהם ערעור כזה יהיה במסגרת הסייג להגבלת תשלום בעד טיפול בידי עורך דין בהליכים מסוימים.
<נעה בן שבת: 315ח.
<נעה בן שבת: נושא של תשלום לגבי הבדיקה מחדש.
<נעה בן שבת: התשלום לגבי הבדיקה מחדש, מוצע להגדיל את הסכום שמדובר בו.
<נעה בן שבת: אנחנו לא יכולים לקבוע חיוב שעולה על זה.
<נעה בן שבת: זה יהיה כפל הסכום המזערי בו מדובר.
<נעה בן שבת: נושא נוסף נוגע להכנסה רטרואקטיבית של הסכומים.
<נעה בן שבת: לפי מה שמוצע, בכל זאת להשאיר סכומים, כיוון שכל המטרה של הצעת החוק היא הגנה על הגמלה, גם במקרה הזה מוצע לא לגבות גבייה שלא תאפשר להשאיר כספים בידי מקבל הגמלה אבל להגדיל את סכומי הגבייה הרטרואקטיבית.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, מהסכום הרטרואקטיבי אפשר יהיה לגבות 35 אחוזים ומכל סכום של כל חודש אחר כך, הגבייה השוטפת תהיה גבייה של 25 אחוזים לכל חודש.
<נעה בן שבת: לגבי מצב של המשך תשלום אחרי פטירה.
<נעה בן שבת: כאשר האלמנה הסכימה מראש בהסכם ההתקשרות הראשוני שנערך עם התובע, התשלומים יוכלו להיגבות.
חיים כץ: החלק היחסי שהיא מקבלת.
<נעה בן שבת: זה חל רק על אלמן או אלמנה ולא על בן הזוג ולא על ילדים.
אורלי לוי אבקסיס: רק אם הפטירה היא תוך חצי שנה.
<נעה בן שבת: אם הפטירה היא תוך חצי שנה.
חיים כץ: תוך שנה.
<נעה בן שבת: תוך שנה.
<נעה בן שבת: ההיגיון הוא שאתם ממילא תגבו את רוב הסכומים.
<נעה בן שבת: אם הפטירה היא בתוך שנה, גביתם כבר את כל שכר הטרחה המגיע בעד שישים החודשים.
אורלי לוי אבקסיס: אבל זה יהיה יחסי.
אורלי לוי אבקסיס: למען הסר ספק.
חיים כץ: אורלי, יש לך נסיעה ארוכה היום ואני דואג לשלומך.
<נעה בן שבת: לגבי דף המידע.
<נעה בן שבת: דף המידע יפורסם באתר עוד לפני פרסומו בתקנות אבל צריך יהיה לצרף אותו להסכם כפי שנדרש.
חיים כץ: אתם תשלפו אותו מהאינטרנט וצרפו אותו.
אורלי לוי אבקסיס: אבל הוא יהיה חייב להיות חתום.
<קריאה: את ההסכם אתם מנסחים?
<נעה בן שבת: המוסד לביטוח לאומי והוא מפרסם את זה באתר.
<קריאה: לא את ההסכם.
<קריאה: את הפרטים.
<נעה בן שבת: סליחה, את דף המידע.
אורלי לוי אבקסיס: דף המידע שמצורף להסכם.
<קריאה: תמצית החוק.
<נעה בן שבת: הפחתת התשלום תהיה בגין מסירת דף המידע והסכום שאי אפשר יהיה לגבות מהם יהיה 85 אחוזים מהסכום שאפשר היה לגבות.
חיים כץ: הקנס יורד מארבעים אחוזים ל-15 אחוזים.
<מייק בלס: על אי מסירת דף המידע בלבד.
חיים כץ: תמסרו.
<מייק בלס: עכשיו זה ברור.
<מייק בלס: אין בעיה.
<לבנת פורת: לקוח יאמר שלא מסרנו.
<נעה בן שבת: העתק חתום.
<קריאה: על הטופס של ביטוח לאומי?
<קריאה: בהסכם עליו הוא חותם.
חיים כץ: אם זאת הבעיה שלכם, זה בסדר.
<נעה בן שבת: נושא אי שיתוף הפעולה.
<נעה בן שבת: לא נקרא לזה שיתוף פעולה אלא נגיד שדחיית התביעה הייתה מטעמים טכניים ואז לא מגדירים אי שיתוף פעולה.
<נעה בן שבת: הנושא של החזרה התקשרות, 14 ימים.
<נעה בן שבת: אנחנו נדבר על שבעה ימי עבודה במקום 14 ימים וזה מקצר את התקופה.
<נעה בן שבת: לגבי אי הכרה בתביעה.
<נעה בן שבת: אנחנו נדבר על דחיית התובענה, בסעיף 315ח.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על תובענה לבית הדין על החלטת פקיד תביעות או שלא להכיר באירוע כפגיעה בעבודה או להכיר כפגיעה בעבודה או דחיית תביעה, ואז אנחנו נכנסים לכל אותם מצבים עליהם מוגשת תובענה.
<נעה בן שבת: לגבי נושא ציון המידע.
<נעה בן שבת: זה נשאר.
<נעה בן שבת: המידע יצוין ולא צריך יהיה לציין את השם אבל אני מניחה שהחברות והמייצגים לא מתחבאים והנתונים האלה יאפשרו לעקוב ולראות גם את ההשפעה של הסיוע שניתן וגם את ההשפעה של הצעת החוק.
<נעה בן שבת: אני חושבת שזה לא דבר שצריך להסתתר לגביו.
<קריאה: צריך לציין את שם המסייע?
<נעה בן שבת: לא שם המסייע.
<נעה בן שבת: צריך לציין את העובדה שניתן סיוע מיד בתחילה עם כל המסמכים שהוא מגיש.
<לבנת פורת: למה לא בסוף התהליך?
אורלי לוי אבקסיס: הם אומרים שגם כך רואים שזה אתם.
<קריאה: הוא יכול לזהות לפי רופאים.
<קריאה: בסוף התהליך.
חיים כץ: בסוף התהליך.
מיקי רוזנטל: הכסף לא יועבר עד שלא יימסר המידע.
מיקי רוזנטל: אם יהיה כתוב כך, הכול בסדר.
<נעה בן שבת: תנסחי את זה כך.
<נעה בן שבת: במישור היחסים בין המבוטח לבין המייצג שלו.
<נעה בן שבת: איך אנחנו יכולים להבטיח את זה?
<נעה בן שבת: איך אתה יכול?
<רבקה פריאור: אם יורשה לי.
<רבקה פריאור: קיים חשש שכאשר הציון של הגוף המסייע יהיה בסוף התהליך, זה עלול להשפיע על התוצאות שאנחנו נצטרך לדווח אחר כך לכנסת.
<רבקה פריאור: חס וחלילה, ואני לא מתייחסת לאף אחד מהנוכחים כאן, אם אחד הגופים יראה שהוא כשל בסיוע, הוא לא יציין מי הוא.
חיים כץ: אתם רואים את עורכי הדין, אתם רואים את הרופאים, את רואים הכול ואתם יודעים הכול.
אורלי לוי אבקסיס: הנציגים שלכם אצלנו בחדר אמרו שבכל מקרה הם מזהים.
אורלי לוי אבקסיס: ברגע שזה מוגש, הם מזהים.
אורלי לוי אבקסיס: נכון או לא? את היית אתי בחדר.
<שרית דמרי דבוש: אני רוצה להסביר מה אמרנו.
<שרית דמרי דבוש: אם החשש שהפקידים עצמם יושפעו מעצם הידיעה - - -
חיים כץ: שפרו את השירות שלכם בצורה כזאת שלא יצטרכו אותם.
חיים כץ: תעסקו בזה.
חיים כץ: זה הדבר הראשון.
חיים כץ: אם אתם מתעסקים בזוטות, אין לכם זמן לשפר שירות.
<שרית דמרי דבוש: מבחינתנו לא חייב להיות השם המפורש אלא איזשהו רישום.
<לבנת פורת: יש סעיף אחד שהוא מאוד חשוב ואמרת שנחזור אליו.
אורלי לוי אבקסיס: לא סיימנו את הסעיף הקודם.
אורלי לוי אבקסיס: איך אנחנו יכולים להבטיח שהם באמת ירשמו בסוף התהליך?
<נעה בן שבת: אני לא יכולה להבטיח את זה אבל אני גם לא יכולה להבטיח שהם יציינו בתחילת התהליך.
אורלי לוי אבקסיס: תשימי קנס.
חיים כץ: אבל הוא מזהה.
חיים כץ: יש לו את עורכי הדין ואת הרופאים.
<לבנת פורת: תניחו שאנחנו ישרים.
<מייק בלס: צריך לשאול אם הציון הזה הוא טוב לאזרח או רע לאזרח.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים את זה למחקר שלנו.
<לבנת פורת: יש כאן סעיף אחד שהוא מאוד חשוב ואני חושבת שנפלה אי הבנה.
<לבנת פורת: הסעיף שמדבר על כך שאם המוסד לביטוח לאומי מערער על החלטה, אפשר לגבות לפי החלטתכם 1,600 שקלים.
אורלי לוי אבקסיס: את עוד לא יודעת כמה קבענו.
<לבנת פורת: הסכום המזערי.
<לבנת פורת: סליחה.
אורלי לוי אבקסיס: פעמיים הסכום המזערי.
<לבנת פורת: אמרתם כפל הסכום המזערי.
אורלי לוי אבקסיס: את יודעת מה הסכום המזערי?
חיים כץ: אני לא מתווכח אתם.
חיים כץ: ישבנו, החלטנו ואלה ההחלטות שלנו.
חיים כץ: לא מתווכח אתך.
<דורון יהודה: אני רוצה להקל על הנכים ואני רוצה להגיד שדמי פתיחת התיק, אם נקבע אותם באחוזים והנכה ישלם אותם בהתחלה אם הוא רוצה או בסוף, רק במידה שיש הסכמה, ולדעתי יש לזה הסכמה, זאת אומרת שלנכים יש קושי להביא 1,500 שקלים מקצבה של אלפיים שקלים או 2,500 שקלים.
<דורון יהודה: לכן אני אומר לאפשר לנכים, בהסכמה, לכמת את זה באחוזים והם ישלמו את זה בסוף.
חיים כץ: שמענו את מה שאמרת.
<קריאה: תיקים שלא זכו, איך הם ישלמו?
<נעה בן שבת: לגבי התשלום של דמי פתיחת התיק, אני רוצה להבהיר שלא צריך לגבות אותו בהתחלה אלא אפשר לגבות את דמי פתיחת התיק בסוף התהליך.
<נעה בן שבת: זה יתווסף לסכום האחוזי שמשולם.
<נעה בן שבת: לגבי מועד פתיחת התיק, עלתה כאן טענה שאפשר להקדים את זה למועד הגשת התביעה ואני חושבת שאפשר להתייחס לזה אחר כך כשנכנסים לאחוזים.
חיים כץ: שמענו אתכם, שמענו את עורכי הדין ואנחנו לא מתווכחים אתכם.
חיים כץ: בתביעות קטנות עד גמלה של 1,200 שקלים, פתיחת תיק – 1,500 שקלים כאשר משלמים אלף שקלים עם פתיחת התיק ו-500 שקלים עם ההגשה.
חיים כץ: העמלות יהיו 13 אחוזים לשישים גמלאות.
חיים כץ: בתביעות גדולות, פתיחת התיק תהיה 1,500 שקלים באותה מתכונת, אלף שקלים עם פתיחת התיק ו-500 שקלים עם ההגשה.
חיים כץ: הגמלה תהיה 10.75 אחוזים לשישים חודשים.
חיים כץ: עורכי הדין.
חיים כץ: פתיחת תיק, שוב, 1,500 שקלים.
חיים כץ: גמלאות קטנות, ייצוג בוועדות - 15 אחוזים.
חיים כץ: בכל המצבים, פתיחת תיק – 1,500 שקלים.
חיים כץ: גמלאות קטנות, ייצוג בוועדות – 13 אחוזים.
חיים כץ: הופעה בבית דין – 23 אחוזים.
חיים כץ: הופעה בבית דין לתביעות קטנות – 24 אחוזים.
חיים כץ: כל התשלומים שאתם מקבלים רטרואקטיבית, תקבלו 35 אחוזים.
מיקי רוזנטל: צריך להבהיר בפרוטוקול שבמצב שתהיה פנייה לוועדות לעורכי הדין, השכר נע בסביבות.
<קריאה: אין התייחסות למענק חד פעמי.
חיים כץ: אין התייחסות.
חיים כץ: נגמר, אדוני.
<נעה בן שבת: המענק החד פעמי ייחשב כקצבאות קטנות.
<קריאה: מה זה קצבאות קטנות ומה זה קצבאות גדולות?
<לבנת פורת: מה עם חוות הדעת הרפואיות?
אורלי לוי אבקסיס: קיבלתם 1,500 שקלים במקום 800 שקלים.
אורלי לוי אבקסיס: אתם עדיין לא מרוצים?
<לבנת פורת: חוות דעת אצל רופא בחוץ עולה 5,000 שקלים.
<נעה בן שבת: כשאנחנו מדברים על התביעות הקטנות, אנחנו מדברים על כל מצב בו יש החמרת מצב או מעבר של קצבאות, חלק הגמלה שאנחנו מדברים עליה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שקיבלתם יותר ממה שחשבתם.
<לבנת פורת: לא נכון.
<לבנת פורת: נתתם לנו פחות מאשר נתן מלול.
<אלון אהרונוב: מלול כתב 11.2.
<אלון אהרונוב: תשאלו את מלול על הטרייד ותראו שאנחנו מתחת למלול.
<יניב גוזלן: אתם סוגרים את החברות.
חיים כץ: מי בעד אישור הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 159) (תשלום בעד טיפול בתביעה), התשע"ד-2014?
חיים כץ: כל חמשת חברי הכנסת הנוכחים ויש להם זכות הצבעה אישרו את הצעת החוק.
חיים כץ: אני מקווה שהיא תעבור במליאה.
חיים כץ: היום יום רביעי בשבוע, כ"ו בחשוון תשע"ה, 19 בנובמבר 2014.
חיים כץ: הנושא, במסגרת ציון יום האבק בצמצום העוני בכנסת: קיבעת רף מקסימאלי למספר משפחות לטיפולה של עובדת סוציאלית והגדלת תקני העובדות הסוציאליות בהתאם להמלצתה של ועדת אלאלוף.
חיים כץ: קודם כל אני מברך את ועדת אלאלוף ואני מצטער שמסקנותיה לא יושמו ואנחנו לא רואים את זה בתקציב, אבל אני חושב שהרעה החולה של מדינת ישראל, הרעה החולה - ואחר כך העובדים הסוציאליים ידברו ויגידו כמה זה קשה ואני זוכר את השביתות שלהם – זה מבנה השכר במשק.
חיים כץ: לא יכול להיות שבן אדם שיוצא לעבודה – 700,000 איש לא מגיעים לשכר מינימום.
חיים כץ: הם לא מגיעים.
חיים כץ: הם מתחת לסף המס.
חיים כץ: אנשים עובדים.
חיים כץ: אני לא מדבר על מקבלי קצבאות.
חיים כץ: ביום ראשון הזה תעלה הצעת חוק שלי לוועדת השרים ואני יודע שהיא לא תתקבל.
חיים כץ: לבטל תוספת השלמה.
חיים כץ: ומה זה תוספת השלמה?
חיים כץ: במשק הישראלי יש שכר מינימום – 4,300 שקלים.
חיים כץ: ואני לא מבין איך אתם לא עשיתם את זה בוועדה.
חיים כץ: ובן אדם בא וקובעים אתה תהיה עני כל החיים שלך.
חיים כץ: ולמה תהיה עני כל החיים שלך?
חיים כץ: למה בפועל אתה לא מקבל 4,300 שקלים משכורות.
חיים כץ: בתלוש תקבל 4,300 שקלים, אבל השכר שלך הוא 3,600 שקלים, או 3,500 שקלים, או 3,800 שקלים.
חיים כץ: ועל ה-3,800 שקלים מוסיפים 500 שקלים תוספת השלמת הכנסה.
חיים כץ: ועם השנים יש הסכם במגזר הציבורי אז מעלים את זה ב-100 שקלים, אז מורידים את תוספת השלמת ההכנסה.
חיים כץ: ואתה כל הזמן נשאר עני.
חיים כץ: תוספת השלמת ההכנסה וזה שאין שכר מינימום – קובע שבמדינת ישראל מי שנכנס לשכר מינימום לא ייצא ממנו לפחות 10-15 שנים.
חיים כץ: זאת אומרת הוא נולד להיות לעני.
חיים כץ: אז זה הדור העכשווי.
חיים כץ: בנוסף, במדינה שלנו כל אלה שהתחילו לעבוד אחרי ינואר 1995 יהיו עניים.
חיים כץ: אין להם יותר חיסכון פנסיוני.
חיים כץ: הם חוסכים 20% מהשכר שלהם, הם והמעביד.
חיים כץ: על 40 שנה הם משלמים 8 שנות עבודה ואף אחד לא מבטיח להם כלום.
חיים כץ: הם לא יודעים ממה הם התבקשו.
חיים כץ: אז זה נחמד שקמה ועדה ואמרה נעשה מס הכנסה שלילי, נעלה אותו, נעשה זה, נעשה זה.
חיים כץ: קודם כל היא הייתה צריכה להגיד – אני מבטלת את תוספת השלמת ההכנסה.
חיים כץ: שכר מינימום – זה השכר המשולם – 4,300 שקלים זה שכר המינימום.
חיים כץ: שיהיה למישהו עתיד או תקווה לצאת משם.
חיים כץ: תוספת השלמת ההכנסה מקבעת את האנשים.
חיים כץ: אומרת – אתם תהיו עניים.
חיים כץ: ניתן לכם עוד סנדוויץ', פחות סנדוויץ', נוריד את העובדות הסוציאליות מ-1,000 ל-950.
חיים כץ: אני חושב שהוועדה הייתה צריכה לתת תקווה להוציא את האנשים מהעוני.
חיים כץ: אני לא חושב שהיא נתנה את זה.
חיים כץ: עוד מס הכנסה שלילי שלא נכנס לתקציב.
חיים כץ: היא הייתה צריכה להתעסק בעתיד של הילדים והנכדים של כולנו.
חיים כץ: כל מי שנכנס למעגל העבודה אחרי ינואר 1995 צפוי להיות נזקק.
חיים כץ: הוא לא יוכל לתת לילדים שלו.
חיים כץ: הוא לא יוכל לתת לנכדים שלו.
חיים כץ: הוא יהיה נזקק.
חיים כץ: יש לנו הזדמנות היסטורית לבוא ולקבוע נורמות חיים במדינת ישראל וחבל שלא עשינו את זה ואני יודע שהדיון הוא בכמה משפחות תתעסקנה העובדות הסוציאליות; אבל אני יודע שאם היינו נותנים לאנשים תקווה והיינו מוציאים אותם מקו העוני, אז כפועל יוצא מספר המשפחות שהעובדת הסוציאלית הייתה מטפלת – היה יורד, למה היו פחות עניים.
חיים כץ: אנחנו מסתכלים בקטן וחושבים בקטן ולצערי החטאנו את המטרה.
חיים כץ: לא שאני מזלזל, אבל אם נוריד את מספר המשפחות שעובדת סוציאלית מטפלת, וכמה זה היום?
<צפרא דואק: בערך 260 משפחות.
חיים כץ: 260 משפחות, נוריד את זה ל-210.
חיים כץ: אם נוריד את זה ל-210 זה ייתן לנו פתרון?
חיים כץ: אבל אם היינו מוציאים ממעגל העוני ואם במקום 700,000 אנשים, משפחות שמרוויחות פחות מסף המס היינו יורדים ל-200,000 משפחות והיינו מעלים 500,000 משפחות מעל לשכר הזה?
חיים כץ: אני חושב שבן אדם קם בבוקר הולך לעבודה צריך להתפרנס.
חיים כץ: צריך לחיות מהעבודה שלו.
חיים כץ: זה מה שאני חושב.
חיים כץ: אז באופן דרמטי היית רואה שינוי גדול מאד בכמות המשפחות שנכנסות תחת המעגל הזה של עזרה או צורך בעזרה סוציאלית.
חיים כץ: אדוני, מר אלאלוף, תגיד בבקשה את מה שיש לך להגיד ואני אשמח גם אם תתייחס למה שאמרתי.
חיים כץ: אני יודע שזה לא בנושא הראשי של העניין, אבל אם תתייחס, אני אשמח.
אלי אלאלוף: אז אני אתייחס מיד ואני אגיד שאני מסכים איתך.
חיים כץ: נו, אז מה עשינו?
חיים כץ: אם אתה מסכים איתי, אתה עמדת בראש ועדה שהייתה צריכה לפתור חלק מתחלואי העוני של מדינת ישראל.
אלי אלאלוף: כן, אבל אחד מהם זה מה שציינת ולא הספקנו לעשות את זה כמו שרצית, שהיית רוצה וכמו שחברי הוועדה היו רוצים.
אלי אלאלוף: הוועדה התחילה בעבודה, ואני חייב להגיד כמעט בלי ציפיות.
אלי אלאלוף: מי שלקח אחריות ציבורית ופוליטית לזה שר הרווחה, שלקח את הסיכון הזה ובפעם הראשונה במדינה הוקמה ועדה להילחם בעוני.
אלי אלאלוף: לא להתפשר עם העוני.
אלי אלאלוף: לא לחפש פתרונות חלקיים.
אלי אלאלוף: ההתמודדות עם העוני - זה נכון לחלק מהאוכלוסייה - זה תעסוקה ותעסוקה עם שכר הולם, אבל יש עוד הרבה הרבה מרכיבים שמדרדרים לעוני.
אלי אלאלוף: אחד מהם, שאני חייב להגיד שגיליתי הרבה מאד, בשבילי זה חידושים מאד גדולים, זה נושא הדיור.
אלי אלאלוף: הדיור היום מדרדר לעוני הרבה יותר מתעסוקה או תעסוקה חלקית.
אלי אלאלוף: כשמשפחות שנמצאות מתחת לקו העוני או אפילו מעל לקו העוני וההוצאה שלהן על דיור מתקרבת ל-80%, אז אתה יכול לראות שהעוני מיד תופח בקרב האוכלוסיות שהדיור הוא לא מרכיב מטופל אצלן ומוזנח מזה עשרות שנים, וודאי 20 שנה, בצורה שיטתית כמעט הייתי אומר והזניח את האוכלוסיות האלה, אוכלוסיות שנמצאות מתחת לקו העוני.
אלי אלאלוף: ואין פתרונות.
אלי אלאלוף: והפתרונות הם יקרים מאד.
אלי אלאלוף: והפתרונות המוצעים גם בתקופה הנוכחית ואני לא רוצה להתייחס למספר זה או אחר, אף אחד לא התייחס בצורה רצינית היום לנושא הדיור.
אלי אלאלוף: דבר שני מאד חשוב, שהמשפחות שלא עובדות ושהמדינה אמורה להשלים את היכולת הכלכלית שלהן באמצעות הבטחת הכנסה - - -
חיים כץ: קודם כל בוא נטפל במשפחות העובדות.
אלי אלאלוף: אמרתי, אני הסכמתי איתך.
חיים כץ: הלא עובדות זה אופרה אחת.
חיים כץ: העובדות, העובדות, אלה שקמות לעבודה.
אלי אלאלוף: אבל המשפחות שלא עובדות, אלה שלא יכולות לעבוד והמרכיב המרכזי לקבלת האישור שלהן להבטחת הכנסה מותנה במרכיב שאתה מכיר אותו, בתהליך שאתה מכיר מצוין אפילו – שהוא מבחן תעסוקה – לא מאפשר לחלק לא קטן ממספר המשפחות, שלא יכולות לעבוד, להיות במצב הזה.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שזה המשפחות האלה שנמצאות בסל של שלוש האוכלוסיות המאד מאד בסיכון, שרק המדינה יכולה לפתור להן את הבעיה: אחת זה הקשישים, השנייה זה הילדים והשלישית זה אלה שאינם יכולים לעבוד.
אלי אלאלוף: הקשישים לא יכולים לפתור לעצמם את הצרות שיש עליהם, והילדים לא מטופלים.
אלי אלאלוף: לא כל יום נכנסים לבתי ספר, לגני ילדים.
אלי אלאלוף: מעל ל-700,000 ילדים עניים ולמערכת החינוך אין היום את הכלים להתמודד איתם.
אלי אלאלוף: אז יש מהלכים מסוימים ולכן המלצנו עליהם, והנושא שהעלית, שהוא מאד מרכזי, שהוא אפילו מוסרי, שאנשים הולכים לעבוד ולפעמים זוג עובדים עם שלושה ילדים, כמעט אוטומטית אם הם בשכר מינימום, זה בדיוק מה שקורה להם, זה מה שאמרת, ואתה מכיר את הנושא יותר מכל אחד מאיתנו.
אלי אלאלוף: אבל לבוא להגיד היום – הוועדה לא הרגישה את העוצמה הזאת, את היכולת הזאת, ואני אומר את זה בשיא הכנות, שלא היו ציפיות מעל ומעבר לזה, והייתה לנו - - -
חיים כץ: תשמע, אלי, עשיתם עבודה גדולה.
חיים כץ: איך אתה מרגיש שעשיתם עבודה, עמדתם ברמזור, היה אור אדום ולחצתם על הגז, שרפתם הרבה דלק ובשורה התחתונה אין תוצאות?
אלי אלאלוף: לא, זה לא נכון, כי הוועדה הזאת קודם כל שמעמדה הוא ועדה ציבורית - - -
חיים כץ: סליחה גברת, בוועדה הזאת מי שרוצה לדבר מרים את היד, מקבל רשות דיבור.
חיים כץ: האחרים לא מדברים.
אלי אלאלוף: בוועדה הזאת, שהייתה ועדה ציבורית, ש-35 אנשי ציבור, אנשי אקדמיה, אנשי מקצוע ממש השקיעו מזמנם, על חשבונם, יחד ובעזרת אנשי הממשל, המשרדים הממשלתיים הרלבנטיים עשתה עבודה אדירה וחברי הוועדה אפילו הביעו נכונות להמשיך ולעבוד, להתנדב, לעשות מעקב.
אלי אלאלוף: המהלך, אנחנו יודעים, כדי להשוות את התנאים של המדינה שלנו ל-OECD, שכולם מתלהבים להשוות אותנו ל-OECD – המדינה צריכה להוסיף כלים.
אלי אלאלוף: עד 60 מיליארד שקלים לשנה בתחומים של רווחה, מחוץ למערכת החינוך, כדי להשוות את היכולת הכלכלית של כל השירותים, כולל נושא של שכר מינימום.