GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ישי לב: אישור מחלה זה אישור שמופק על-ידי רופא.
<ישי לב: אין היום אישורים שניתנים על-ידי רופא, אלא על-ידי מכון הדיאליזה.
<ישי לב: ואיך הם עושים את זה היום?
<ישי לב: הם נותנים ריכוז חודשי של כל הימים במקום לתזז את החולה כל יום עם האישור שירוץ לרופא משפחה שלו שיחתום על האישור.
חיים כץ: בהכנה לשנייה שלישית לראות לתקן את זה, תרשום לך את זה.
<ישי לב: הדבר השני, ואולי המשמעותי השני, זה שבאמת כמו שנאמר לגבי משרד האוצר, הנושא של אישורים נוספים שדובר בסוף, איזה מין סיפא כזו.
<ישי לב: אני לא יודע אם הסיפא הזו היא נדרשת פה כי זה מבחינה חוקתית, אבל מבחינת משרד הבריאות שגם משרד הבריאות יהיה בתוך המעגל שעוסק בנושא של אישורים רפואיים שבסופו של דבר זה המשרד שמפיק את אותם אישורים – שיהיה כתוב שם שזה יהיה לפחות ביידוע שר הבריאות או איזשהו ניסוח.
<יעל סלנט: הצו הוא בהתייעצות איתכם.
אורי מקלב: המחלוקת היתה על שר האוצר.
אורי מקלב: הדיאליזה נכנס, אנחנו רוצים להוסיף עוד מחלות קשות.
רינה פרנקל: לפעמים ילד מאושפז גם בשפעת והוא גם במצב לא קל, אלא במצב קשה.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, האם אפשר לקבל התייחסות של היועצת המשפטית האם מה שאמר נציג משרד הבריאות כולל את אישור המכון או צריך אישור מחלה מרופא?
<יעל סלנט: אני לא רואה שהחוק קובע כאן איזה סוג של - - -
<קריאה: תקנות דמי מחלה- - -
חיים כץ: אל תגידי.
<יעל סלנט: אם זה קבוע בתקנות - יכול להיות.
<יעל סלנט: אני לא רואה אותן פה לנגד עיניי, זה משהו שנבדוק בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.
חיים כץ: תקשיב, אתה צריך לסגור את זה ולא להשאיר שום דבר פתוח.
חיים כץ: אם אתה מחוקק חוק מסונן אז יהיו לך צרות.
חיים כץ: אתה צריך לסגור את זה בחקיקה ולראות איזה אישור מאשרים אותו, אחרת יבוא אדם ויגידו: זה נכון, אבל מרופא ומזה.
חיים כץ: מה שתגיד היועצת המשפטית המלומדת, שיהיו דבריה חכמים כאשר יהיו - אם לא חקיקה אז ישלחו אותך לפרוטוקול.
חיים כץ: תביא את הפרוטוקול ויהיה יועץ משפטי אחר של החברה שיגיד שזה לא תופס והוא לא משלם.
חיים כץ: צריך להתמודד עם הבעיה ולראות שפותרים אותה פה, ומי שיקבל יקבל.
<יעל סלנט: רק חשוב שנגיד שאנחנו נבדוק את זה באמת לקראת שנייה ושלישית, וככל שיהיה צורך אנחנו נתקן את זה.
אורי מקלב: זה לא נושא חדש.
<יעל סלנט: כן, בדיוק.
<יעל סלנט: זה לא נושא חדש.
<יעל סלנט: "הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – היעדרות בשל מחלה קשה), התשע"ה–2014 ירד הנושא של אישור שר האוצר בעקבות ההערה שעלתה פה.
חיים כץ: מי בעד הצעת החוק כפי שהוקראה ירים את ידו?
אורי מקלב: את מקומו של מי אני ממלא?
חיים כץ: אתה ממלא את מקומו של ליצמן.
חיים כץ: כל חברי הכנסת שנמצאים פה והם ארבעה במספר אישרו את הצעת החוק בהכנה לקריאה ראשונה.
חיים כץ: יום שלישי בשבוע, י"א בחשוון, 4 בנובמבר 2014.
חיים כץ: הנושא – השביתה בשירות התעסוקה, או העיצומים.
חיים כץ: שמעתי את ארגון העובדים והיו אלי פניות של ראשי ערים שפנו מבוהלים, ואני אקריא את אחד המכתבים שקיבלתי: הנדון: סגירת סניף לשכת התעסוקה במעלה אדומים.
חיים כץ: ראש העיר התנצל שהוא לא יוכל להגיע היום כי נקבעו לו מפגשים בחיפה והוא יוצא בבוקר לחיפה; ובערב קיבלתי הודעות מיבנה.
חיים כץ: אז אולי מה שנראה להנהלת שירות התעסוקה דבר של מה בכך, גורם לחששות כבדים במערכת השלטונית הישראלית.
חיים כץ: הייתי רוצה לשמוע את מנכ"ל שירות התעסוקה – מה המצב?
חיים כץ: למה אין אמונה בעובדי שירות התעסוקה שהם מסוגלים לעשות את עבודתם?
חיים כץ: למה צריך להוציא את העבודה החוצה?
חיים כץ: האם זו הדרך להפריט את שירות התעסוקה?
חיים כץ: האם זו דרך נוספת לסגור את שירות התעסוקה, אחרי הכישלון של ויסקונסין?
<בועז הירש: בוקר טוב.
<בועז הירש: אני חושב שהדבר הראשון שיש זה אמונה מלאה בעובדי שירות התעסוקה.
<בועז הירש: השירות עובר שינוי מהותי בשנתיים וחצי האחרונות, שינוי מקיף, שינוי שאי אפשר היה לעשות אותו ללא אמון ושיתוף מלא של העובדים, ומעבר למשפטים, אפשר לראות את זה בתוצאות.
<בועז הירש: תוצאות הפעילות של השירות, שקיים לשרת את האוכלוסייה במדינת ישראל, גדלו באופן ניכר.
<בועז הירש: דיברת, אדוני יושב הראש, על סגירת שירות התעסוקה.
<בועז הירש: לא, לא, שאלת.
<בועז הירש: גם אני מקווה שלא, אם יותר לי להצטרף.
<בועז הירש: בסיס התקציב בשלוש השנים האחרונות גדל בקרוב ל-50%, לא כולל תקציב ותכניות נוספות.
<בועז הירש: אני לא חושב שמגדילים את בסיס התקציב של ארגון בקרוב ל-50% אם חושבים לסגור אותו.
<בועז הירש: אין לנו כל כוונה לסגור את שירות התעסוקה.
<בועז הירש: לגבי הסוגיה שדיברת, של תכנית ויסקונסין - - -
שלי יחימוביץ': זה תקציב קניות או תקציב - - -
<קריאה: תפעול.
<בועז הירש: זה תקציב שמשתרע על הכל: גם פעולות, גם תפעול – זה בעיקר בבסיס.
<בועז הירש: מעבר לזה יש לנו - - -
מיכל בירן: כמה תקנים נוספו?
מיכל בירן: זה גם לתקנים?
<בועז הירש: לא, זה לא לתקנים.
<בועז הירש: השירות עבר בשנתיים האחרונות תכנית פרישה שתואמה עם כל הגורמים הרלבנטיים, במסגרתה פרשו 100 עובדים, נקלטו 100 עובדים והעובדים שבמסגרת התכנית יוצאים לפנסיה לא מוחלפים.
<בועז הירש: ועם זאת, רק אם ניקח לדוגמא מדד אחד מיני כמה של מספר ההשמות של השירות, הוא גדל ב-60%.
<בועז הירש: אנחנו מסתמכים במיקור חוץ לביצוע פעילויות על ידי מומחים ויכולות מקצועיות מסוימות שלא קיימות בשירות.
<בועז הירש: זה לא מחליף אף עובד שירות.
<בועז הירש: זה עובד בצוותא עם עובדי השירות ונותן לנו את האפשרויות לתת שירות טוב יותר ללקוחות שלנו, שבשבילם הארגון קיים.
חיים כץ: אדוני יושב ראש הוועד.
<עופר לוי: אמר המנכ"ל גידול בתקציבים.
<עופר לוי: בואו אני אומר לכם: הגידול בתקציבים הוא אך ורק לשכירת חברות.
<עופר לוי: שקל אחד לא הגיע לעובדים הוותיקים.
<עופר לוי: יותר מזה אני אומר, בד בבד עם התקציבים, גדל מטה השירות בצורה קיצונית וכמות העובדים מקבלי הקהל ירדה באותה המידה.
<עופר לוי: לכן כל הדברים האלה הם לא נכונים.
<עופר לוי: עכשיו אני אומר לכם, מדברים על כוח אדם.
<עופר לוי: ברבעון השלישי של שנת 2014 גדל מספר דורשי העבודה ב-16,000.
<עופר לוי: לעומת זאת, כמות מקבלי הקהל ירדה בשנה האחרונה בכ-30.
<עופר לוי: בא האוצר ואומר לנו – לא רק שאתם תורידו 30, אתם עדיין חייבים לנו.
<עופר לוי: זאת אומרת כל ה-30 העובדים הבאים שייצאו – לא תקבלו במקומם.
<עופר לוי: מי כן יקבל?
<עופר לוי: וכאן נכנס הנדבך הנוסף.
<עופר לוי: מכבסת מילים – מרחב מכוון.
<עופר לוי: הולכים לשכור 120 עובדים קבלן שיחליפו את עובדי השירות.
<עופר לוי: כתוצאה מכך באמת כבר לא יצטרכו עובדים בלשכות.
<עופר לוי: אם אנחנו במצוקה כל כך גדולה, למה ההנהלה עכשיו רוצה לצאת לתכנית פרישה אחד לשלושה?
<עופר לוי: מי יישאר בלשכות לקבל קהל?
<עופר לוי: לגבי הנושא של תקציבים, בואו אני אומר לכם: בשירות התעסוקה, כן, קיבלו תקציבים לשכירת שירותים.
<עופר לוי: השנה באו ואמרו לכם אין לכם כסף, לא תקבלו.
<עופר לוי: ואז מה עשו?
<עופר לוי: באה ההנהלה ועושה את הדבר הבא: אמרה אתם לא נותנים לנו כסף, אין בעיה, נמכור חלקים מהבית.
<עופר לוי: ומה עושים?
<עופר לוי: אומרים בואו נסגור לשכות.
<עופר לוי: את הכסף מסגירת הלשכות – נפנה לאותן חברות חיצוניות שהפסקתם לתקצב אותן.
<עופר לוי: עובדי שירות התעסוקה יממנו את ההפרטה של עצמם.
מיכל בירן: יצירתי.
<עופר לוי: עובדי שירות התעסוקה יממנו את ההפרטה של עצמם ולא רק זה, גם משכרם, כי אומרים להם גם בשעות נוספות אנחנו מקטינים אתכם ב-30%.
<עופר לוי: גם בכונניות אנחנו מורדים לכם 30%.
<עופר לוי: אני חושב שהמשוואה הזאת היא לעג לרש.
<עופר לוי: אנחנו בעיצומים, באים ואומרים לנו לא עושים משא ומתן עם עובדים בעיצומים.
חיים כץ: חשבתי שעושים משא ומתן אפילו עם אויבים במלחמה, בשביל לפתור את הבעיה.
<עופר לוי: זה גם אני חשבתי.
<עופר לוי: האמת היא שבהתחלה האמנתי - - -
חיים כץ: חשבתי שזה רציני גם עם אויבים במלחמה.
חיים כץ: אבל עובדים?
חיים כץ: עם עובדים?
חיים כץ: עם אויבים זה בסדר, אבל עובדים?
חיים כץ: ועוד עובדים שלך?
חיים כץ: אם הם היו עובדי קבלן בטח היית מדבר איתם.
<עופר לוי: לצערי גם בא יושב ראש מועצת ה - - -
חיים כץ: זה מה שתסבירו למובטלים שלא יקבלו את כספם?
חיים כץ: שאתם בגלל העיצומים ואתם האחריות הניהולית איננה?
חיים כץ: למה אתם רוצים להפריט את עצמכם לדעת.
חיים כץ: ואני אומר לכם שאנחנו עוברים התנכלויות אישיות, בטח אני, בגלל ויסקונסין.
חיים כץ: אני שומע עלי כל מיני דברים בגלל ויסקונסין.
חיים כץ: אז לא ניתן לכם לסגור את שירות התעסוקה.
חיים כץ: ואם אתם לא רוצים לשלם למובטלים, לא תשלמו למבוטלים, אבל תדברו עם העובדים.
חיים כץ: ואל תקשקשו בסיפור הזה של עיצומים.
חיים כץ: הם נלחמים על הפרנסה שלהם.
חיים כץ: הם יישארו הרבה אחרי שאתה תלך והם יישארו הרבה אחרי ששרגא ברוש הלך.
חיים כץ: והם יישארו אחרי הרבה שהיושב ראש הבא ילך.
חיים כץ: הם נלחמים על פרנסה ומדינת ישראל צריכה שירות תעסוקה חזק.
חיים כץ: צריכה.
חיים כץ: ולא כל אחד שמביאים אותו לפרק זמן של שנתיים-שלוש ונותנים לו מטרה לקעקע את השירות, לפגוע בעובדים – יקבל פה גיבוי.
חיים כץ: והסיפור – אנחנו לא נדבר ולא נקדם עד שלא תעצרו את העיצומים – זה מה שאתה הולך להגיד למובטלים?
חיים כץ: אתם לא תקבלו כסף בשביל לחיות בגלל שאנחנו לא מדברים עם האויבים?
חיים כץ: העובדים שלך.
חיים כץ: התייעלו.
חיים כץ: השתפרו.
חיים כץ: עשו יותר השמות.
חיים כץ: הם לא אויבים.
חיים כץ: הם לא במלחמה איתך.
חיים כץ: הם רוצים לשמר את מקור הפרנסה שלהם.
חיים כץ: הם לא מאמינים במערכת השלטונית ובצדק.
חיים כץ: ובצדק הם לא מאמינים.
חיים כץ: אני רואה את ההתנהלות, כמה כסף בזבזתם על חברות קבלניות ב-ויסקונסין.
שלי יחימוביץ': 500 מיליון.
חיים כץ: צריך לבדוק איזה פקידים שלטוניים גזרו קופונים ולמה הם כועסים שהפסיקו את הפרויקט.
שלי יחימוביץ': אתה יודע מי אלה?
שלי יחימוביץ': זה אלה שעד לפני שנייה היו בשירות התעסוקה ובאוצר ואז הם לא ידעו לעשות את זה, ואחרי שהם יצאו לסקטור הפרטי פתאום הם ידעו לעשות את זה, ואז היה אפשר לשכור את השירותים שלהם.
שלי יחימוביץ': ועכשיו הוא אומר לנו שיש להם יכולות שאין לשירות התעסוקה.
חיים כץ: כן, למה אז בשירות התעסוקה הם קיבלו 4,000 שקלים או 5,000 שקלים.
חיים כץ: עכשיו הם מקבלים 40,000 שקלים על השמה של בן אדם אחד.
חיים כץ: עכשיו הם מקצועיים.
חיים כץ: עשו קורסים.
חיים כץ: לא יודע, מה אני אגיד לכם.
חיים כץ: מיכל, רצית להגיד משהו.
מיכל בירן: בועז, אני רוצה להתחיל עם החיובי.
מיכל בירן: תדע לך שהעובדים אומרים גם עכשיו, גם בתוך העיצומים – כן משבחים את היכולות הארגוניות והמקצועיות שלך ואף אחד לא לוקח את זה ממך.
מיכל בירן: אבל מצד שני אני חושבת שהרמז המתרים בסרט האימה הזה היה כשהגעת למשרד שלי יחד עם משה בר סימן טוב, לשכנע אותי להפסיק להפריע ל-ויסקונסין.
מיכל בירן: וזה לא התפקיד של מנכ"ל שירות התעסוקה.
מיכל בירן: אני חושבת שכל התשובה שלך על זה שלא נוסף אפילו תקן אחד, שורת ההתערבויות פה שמטרתן להחליש את עובדי שירות התעסוקה, ושוב, כולנו בעד מצוינות, כולנו בטח בעד מצוינות שהמובטלים ומחפשי העבודה יקבלו את השירות הכי טוב שיש, אבל למה שאת קצת הכסף הזה לא תשקיע בעובדי השירות?
מיכל בירן: תגמל אותם ב-500 שקלים על השמה ובוא נראה איזה השמות יהיו.
מיכל בירן: לא חסר דברים.
מיכל בירן: כשאני שומעת סיפורים ממג'דל כרום, רק אתמול דיברו איתי על 1,800 דורשי עבודה שמגיעים כל שבוע לשירות התעסוקה.
מיכל בירן: לשלוח אותם לכרמיאל?
מיכל בירן: האם זה הגיוני?
מיכל בירן: האם זה הגיוני שהלשכה בכרמיאל תצליח לעמוד בזה?
מיכל בירן: האם זה הגיוני לשלוח אנשים שהם באמת בתחתית של התחתית של האוכלוסיות הכי מוחלשות בישראל, לטרטר אותם לכרמיאל?
מיכל בירן: וגם, אם רוצים שזה יצליח, כשראינו את התוצאות של ויסקונסין זה היה פקיד אחד, היחס בין דורשים לבין פקיד היה פי 14 יותר בשירות התעסוקה.
מיכל בירן: ברור שאם אתם מורידים את היחס ונותנים יותר תקציב – גם תוצאות שירות התעסוקה, כשיש לכם עובדים כל כך מסורים ועם אתוס – הולך לגדול.
מיכל בירן: מה ששמעתי כאן, ואני באמת מזועזעת מהעניין הזה שלא מדברים עם עובדים בעיצומים – תעשה גוגל.
מיכל בירן: זאת המשמעות של שביתה.
מיכל בירן: ככה כל ההיסטוריה האנושית, כל הדברים שגם אתה נהנה מהם היום, כל הזכויות שלך ושל כולנו הושגו על ידי עובדים שחרפו את נפשם ושילמו מחירים אישיים ועשו עיצומים, וכן, המעסיקים באים ומדברים איתם.
מיכל בירן: אני, ואני בטוחה שגם חברי, לא מתכוונים לתת לדבר הזה לעבור.
מיכל בירן: זו הוועדה היחידה בכנסת שעמדה כחומה בצורה נגד היוזמות האלה – גם ויסקונסין, גם מעגלי תעסוקה.
מיכל בירן: המרכז המכוון הזה, או איך שאתם קוראים לו, באמת, אין לנו בעיית אינטליגנציה.
מיכל בירן: כאילו השמות המכובסים האלה – הם אל עוזרים.
מיכל בירן: אנחנו מבינים מה אתם עושים וזה פשוט לא מקובל עלי ואני בטוחה שגם לא על חברי.
חיים כץ: שלי יחימוביץ, בבקשה.
שלי יחימוביץ': בועז, כשאתה אומר שלגופים שאתם מוציאים אליהם במיקור חוץ, דברים שהם עבודה של שירות התעסוקה, יש יכולות שאין לשירות התעסוקה – אני תוהה מאיפה זה מגיע.
שלי יחימוביץ': מאיפה הם רכשו את היכולות האלה?
שלי יחימוביץ': מי זה הגופים האלה שיודעים לעשות השמות ולמצוא עבודה יותר מהעובדים המיומנים של שירות התעסוקה.
שלי יחימוביץ': איפה צוברים יותר ניסיון בהשמות ובמציאת עבודה מאשר בשירות התעסוקה?
שלי יחימוביץ': תגלה לנו איפה נמצא המאגר הזה של הכישרון הבלתי נדלה של לדעת לעשות השמות.
שלי יחימוביץ': הרי ברור שמדובר בקשקוש.
שלי יחימוביץ': יש לכם אובססיה להפריט, ואם אתה אומר שהתקצוב עלה ב-50%, ומנגד אתם מבקשים לפטר 80 עובדים ולהעסיק עוד 120 עובדים במרכז טלפוני – המשמעות של זה היא הפרטת שירות התעסוקה.
שלי יחימוביץ': אין כאן שום משמעות נסתרת אחרת.
שלי יחימוביץ': זה בוטה.
שלי יחימוביץ': זה גדול.
שלי יחימוביץ': זה במספרים גדולים.
שלי יחימוביץ': ואתה יודע מה, חיים, אני מרגישה שממש רימו אותנו.
שלי יחימוביץ': ממש רימו אותנו.
שלי יחימוביץ': הרי ויסקונסין היה באופן בוטא ובולט הפרטה של שירות התעסוקה.
שלי יחימוביץ': היא עלתה למדינה 500 מיליון שקלים שנזרקו על כלום.
שלי יחימוביץ': אין עובד אחד "שהושם" שם ועדיין עובד במקום העבודה שלו, כי אלה היו עבודות עלובות של עובדי קבלן, לפעמים בחצי משרה.
שלי יחימוביץ': והתקיים כאן דיון דמוקרטי, קשה מאד אגב.
שלי יחימוביץ': אתה הקדשת לזה אין ספור ישיבות, עם לימוד חומר מאד אינטנסיבי, ואז, ברוב שהוא חוצה כל מפלגה אפשרית – אנחנו הורדנו מסדר היום את התכנית המרושעת הזאת, ועכשיו פשוט יורקים לנו בפרצוף ואומרים – ישבתם, החלטתם, הוצאתם את הסעיף הזה מחוק ההסדרים, הכנסת חוקקה – לא מעניין אותנו.
שלי יחימוביץ': אנחנו נעשה את זה על אפכם ועל חמתכם וכאן אנחנו רואים את התוצאות.
שלי יחימוביץ': אנחנו רואים פשוט הפרטה.
שלי יחימוביץ': אני לא מכירה עוד גוף ממשלתי שיש בו הפרטה זוחלת כל כך ברוטאלית, שהיא ממש כמו הפרטה חד פעמית.
שלי יחימוביץ': וגם הדבר הזה שלא מדברים עם עובדים בעיצומים, אז מתי כן?
שלי יחימוביץ': דיברתם איתם לפני זה?
שלי יחימוביץ': הפסקתם לדבר איתם או לפטר אחרי שהם פתחו בעיצומים?
שלי יחימוביץ': הרי הם פותחים בעיצומים כי אין להם ברירה, כי אתם לא סופרים אותם.
שלי יחימוביץ': כי אתם מעדיפים לדבר עם מי שזוכה במכרזים ועם קבלנים מאשר עם העובדים המיומנים שלכם, שזה האוצר שלכם.
שלי יחימוביץ': זה היתרון שיש לכם.
שלי יחימוביץ': זה הערך המוסף שלכם.
שלי יחימוביץ': ובאמת, חיים, אני סומכת עליך שאם יש כוח שיבלום את תכנית הזדון הזאת ואת ההתעמרות בעובדים – זה יהיה אתה בראשות הוועדה הזאת.
חיים כץ: מיקי רוזנטל, בבקשה.
מיקי רוזנטל: תודה רבה אדוני יושב הראש.
מיקי רוזנטל: בועז, אני באמת הייתי רוצה תשובות לשאלות קצרות, כדי להבין.
מיקי רוזנטל: כמה סניפים אתם הולכים לסגור עכשיו?
מיקי רוזנטל: אתה יכול להגיד לי את המספר?
<בועז הירש: 12.
שלי יחימוביץ': סליחה שנייה, אני רוצה להגיד עוד משהו, סליחה, פשוט שכחתי להגיד את זה.
שלי יחימוביץ': יש עכשיו דיבור נורא אופנתי על פלקסיוקירטי.
שלי יחימוביץ': פלקסביליטי וסקיוריטי.
שלי יחימוביץ': מצד אחד גמישות ומצד שני ביטחון, רשת ביטחון שנותנים לעובדים.
שלי יחימוביץ': איזה רשת ביטחון אתם נותנים כשאתם מחסלים את שירות התעסוקה?
שלי יחימוביץ': הרי זה המשמעות של רשת ביטחון – לתת שירות תעסוקה חזק, מיומן, עם ניסיון.
שלי יחימוביץ': לא להפריט גם אותו.
שלי יחימוביץ': הרי זה פשוט בדיחה כל כך גרועה.
שלי יחימוביץ': ותוסיפו לזה עוד את הפגיעה בזכאות לדמי אבטלה בגילאי 20 עד 30, זה מתקפה מכל הכיוונים.
שלי יחימוביץ': גם מחסלים את שירות התעסוקה, גם פוגעים בזכאויות.
שלי יחימוביץ': יש כאן משהו שהוא פשוט חלם ומרושע במקביל.
שלי יחימוביץ': סליחה מיקי.
מיקי רוזנטל: מתוך ה-12 – כמה מהם בפריפריה?
<בועז הירש: אני ממש מתנצל אני לא יכול להגיד את זה מסיבה אחת פשוטה.
<בועז הירש: עדיין לא נתקבלה שום החלטה לגבי זהות הסניפים שיסגרו.
מיקי רוזנטל: מה הקריטריונים לסגור ולא לסגור?
חיים כץ: מעלה אדומים זה סתם?
<קריאה: יש רשימה, מה זה?
מיקי רוזנטל: אני אין לי קושי לשאול שאלות.
מיקי רוזנטל: עד היום לא נתקלתי בבעיה כזאת.
מיקי רוזנטל: לא הייתי ברור בשאלה שלי?
מיקי רוזנטל: אתה אומר שאין קריטריונים.
<בועז הירש: לא, לא אמרתי שאין קריטריונים.
<בועז הירש: אמרתי שעבודת מטה בנושא עדיין לא הסתיימה.
<בועז הירש: אין עדיין החלטה.
<בועז הירש: אנחנו, כחלק מהתהליך, ביקשנו להתייעץ עם הוועד והעברנו לו רשימה של 18 לשכות שאנחנו חושבים שהאיחוד בין אותן לשכות יכול לחזק אותנו וביקשנו להתייעץ על זה עם הוועד.
<בועז הירש: לא נגיע עם רשימה סגורה של 12, אלא לנהל התייעצות פתוחה, התייעצות כנה ולצערי נתקלנו בהתנגדות גורפת.
שולי מועלם-רפאלי: איך הגעתם למספר 12?
שולי מועלם-רפאלי: סליחה, מיקי.
מיקי רוזנטל: לא, תודה רבה שאתם עוזרים לי.
<בועז הירש: לא אמרתי - - -
שולי מועלם-רפאלי: הוא אמר שהוא נתן 18 אפשרויות, מתוכם ייבחרו 12.
שולי מועלם-רפאלי: אז איך הגעתם למספר 12?
<בועז הירש: עברנו על הרשימות של הסניפים.
<בועז הירש: אנחנו מסתכלים גם על סניפים שסמוכים אחד לשני.
<בועז הירש: אני מסתכל על סניפים שהם סניפים קטנים, שלא מסוגלים לתת את מגוון השירותים שאני רוצה שהם ייתנו לאזרח.
<בועז הירש: סקרנו ככה: דיברנו עם אנשים בשטח, דיברנו עם מנהלי המחוזות, דיברנו עם מנהלי לשכות, כולל מנהלי לשכות שבאים ואומרים - תשמע, ללשכה שלי אין הצדקה.
<בועז הירש: אין לי מספיק דורשי עבודה.
<בועז הירש: אין לי מספיק מגוון שירותים לתת להם.
<בועז הירש: אני מסתכל על כל הנושאים האלה, ומכאן הגענו למספר הזה של 12 לשכות.
מיקי רוזנטל: אני מחזיק בידי את הרשימה של ה-18 ואני רואה שזה באמת מקומות שבהם האבטלה היא גדולה מהממוצע בכל הארץ: מסעדה, קצרין, מרר, יקנעם, חצור, אור עקיבא, ערערה, ראש העין, מג'דל כרום, קריית ארבע, מעלה אפרים, לוד, יבנה, טירת הכרמל, מעלה אדומים, דלית אל כרמל ובית"ר עילית.
מיקי רוזנטל: קודם כל הרשימה נכונה?
מיקי רוזנטל: נכונה, יופי.
מיקי רוזנטל: זאת אומרת אם ככה, קודם כל אני שם לב שבאמת ביישובים שבהם בעיית האבטלה היא הכי גדולה, שם אתם הולכים לסגור ואני לא מבין את ההיגיון.
מיקי רוזנטל: כמובן שמדובר בפריפריה או בכפרים ערבים או ביישובים ערבים, שזה בולט פה ברשימה.
מיקי רוזנטל: אני מקווה שזה לא יד מכוונת, וגם לא בשטחים.
מיקי רוזנטל: זאת אומרת קריית ארבע ובית"ר עילית.
מיקי רוזנטל: מה, יש פה איזו שהיא מגמה שאני צריך להיות מוטרד ממנה?
מיקי רוזנטל: זה דבר אחד ואני באמת רוצה הסבר על הרשימה הזאת.
יעקב מרגי: אני לא חושב ככה.
מיקי רוזנטל: אתה לא חושב?
מיקי רוזנטל: אני מודה לך.
מיקי רוזנטל: ודבר שני, אני מבין שהרקע הוא רצון לעשות שירות מכוון.
מיקי רוזנטל: שירות מכוון זה דבר מצוין.
מיקי רוזנטל: גם ההסתדרות וגם העובדים תומכים.
מיקי רוזנטל: מה יש בשירות מכוון שהעובדים הנוכחיים לא יודעים לעשות?
מיקי רוזנטל: איזה יכולות מדהימות, מיוחדות, צריך בשביל לנהל שירות מכוון שהעובדים הנוכחיים לא יודעים לעשות לאותו.
<בועז הירש: אני אשמח לענות.
<בועז הירש: עכשיו?
<בועז הירש: בסדר.
<בועז הירש: בנושא של המרחב המכוון – אני חושב שצר לי שלוקחים פה רצון של הנהלה, ואני ברשות
<בועז הירש: כם אצטט מה שהשופטת, במסגרת צו המניעה שהוועד הגיש: יש לברך על ההחלטה לשפר את הנגישות לציבור ומתן שירותים איכותיים תוך שימוש בטכנולוגיות מתקדמות.
<בועז הירש: הנקודה היא כזאת - ואני אגיד לך את תפיסת עולמי – וממנה זה יוצא.
<בועז הירש: הארגון הזה קיים בשביל האזרח.
<בועז הירש: הארגון הזה קיים בשביל אזרח שנמצא בשעה משברית.
<בועז הירש: הארגון הזה עושה את זה ביחד עם העובדים שלרגע לא עלה על דל שפתותי שהם האויבים שלי.
<בועז הירש: חס וחלילה.
<בועז הירש: אנחנו באים במסגרת המרחב המגוון ורוצים לבוא ולהגיד לאזרח – בוא תיעזר בנו במגוון שירותים.
<בועז הירש: אני אתן לך דוגמא אחת פשוטה.
<בועז הירש: יש תהליך טכני בשירות – ותסלח לי שאני יורד לפרטים – שנקרא רישום ראשוני: רושמים את הפרטים הטכניים שלך.
<בועז הירש: אין שום סיבה היום לבזבז זמן של פקיד על הדבר הזה, אם דורש עבודה יכול לעשות את זה בבית.
<בועז הירש: וכאשר הוא יגיע לפקיד, הפקיד יוודא את זה, ייתקף את זה, יאשר את זה ויפנה את הזמן לראיון תעסוקתי, שבו באות לידי ביטוי - - -
מיקי רוזנטל: אתה לא עונה על השאלה שלי.
מיקי רוזנטל: השאלה שלי הייתה מאד ברורה: מה יש בשירות המכוון שעובד קבוע לא יכול לעשות, רק עובדי קבלן?
<בועז הירש: רגע, שנייה.
מיקי רוזנטל: זאת אומרת אם זה לא הרצון להפרטה, שעומד מאחורי כל המהלכים שלכם, אז למה אתם לא נותנים את זה לעובדים?
מיכל בירן: אני רוצה רק עוד משפט, מיקי.
חיים כץ: לא, לא, לא.
מיכל בירן: קטן.
חיים כץ: לא, לא צריך.
חיים כץ: אל תחדדי.
<בועז הירש: אני רק רוצה להסביר מה זה מרחב מכוון.
<בועז הירש: אנחנו רוצים לקחת אפשרות שכבר מתבצעת היום.
<בועז הירש: שירות התעסוקה עובד עם 20,000 מעסיקים.
<בועז הירש: זה המון, אבל כידוע היטב לכולכם – במשק יש מאות אלפי מעסיקים שהשירות לא מגיע אליהם, שלא עובדים עם השירות.
<בועז הירש: אני רוצה שלמעסיק תהיה גם את האפשרות – כל חטאי – תהיה לו גם את האפשרות לרשום משרה באופן עצמאי.
<בועז הירש: אגב, דבר שכבר קיים היום - - -
שלי יחימוביץ': מה הקשר להעסקת עובדי קבלן?
מיקי רוזנטל: אני שאלתי שאלה ואתה עונה, באמת, בוא - - -
<בועז הירש: לא, שאלתם, רגע - - -
שלי יחימוביץ': אתה מסביר לנו על הקדמה והמחשב?
שלי יחימוביץ': אנחנו באמת פרימיטיביים וצריכים את ההסבר.
<בועז הירש: שאלתם אותי מה זה מרחב מכוון?
<בועז הירש: אני מסביר לכם מה זה.
מיקי רוזנטל: לא, לא, שאלתי למה העובדים בשירות התעסוקה לא יכולים לעשות את העבודה של השירות המכוון?
<דורון קרני: שאלה שאנחנו לא קיבלנו תשובה עליה עד היום.
שלי יחימוביץ': למה אתם צריכים עובדי קבלן בשביל השירות המכוון?
<בועז הירש: אנחנו, כחלק מהמרחב המכוון, מקימים מוקד טלפוני, כי אנחנו רוצים לקחת את המענה הטלפוני הטכני מפקידי השירות.
<בועז הירש: אני לא רוצה שאיש שירות, עובד שירות, יתעסק בסוגיות של מתי הלשכה פתוחה ואיזה אוטובוסים מגיעים.
חיים כץ: אם אתה עושה מוקד טלפוני - - -
חיים כץ: סליחה, שולי.
חיים כץ: אם אתה עושה מוקד טלפוני, למה אתה לא יוצא בקריאה ואומר – אני עושה מוקד טלפוני רק לאזרחים עם מוגבלויות: עיוורים, שיכולים לתת תשובות טלפוניות, ועושה את זה ובא ואומר – הנה, אני דוגמא של שירות התעסוקה, שנותן עבודה לאנשים שקשה להם להיקלט בעבודה ואני בטוח שאם אתה תבוא לוועד, שאתם לא מדברים בינתיים, על פניו.
חיים כץ: ברור לי שלא מדברים ותבוא ותגיד – אני עושה מוקדים טלפונים כעזרה לעובדים, לאוכלוסיות עם מוגבלויות.
חיים כץ: כשאני הבוס שלהם, לא איזה חברת קבלן שתנצל אותם גם.
חיים כץ: שאני הבוס שלהם.
חיים כץ: אני, אני, שירות התעסוקה – לוקח תחתי עוד איזה כמה גופים עם אנשים עם מוגבלויות.
חיים כץ: בלי צו הרחבה, משרד הכלכלה, 3%, תלך על זה.
חיים כץ: ציונות.
חיים כץ: משהו יפה.
חיים כץ: אני לא בטוח שהוועד יבוא ויגיד לך – תשמע, זה המרכז הטלפוני שאתה עושה?
חיים כץ: תעשה.
חיים כץ: אבל אם תעביר ל-X או ל-Y, שהוא יעסיק עובדי קבלן וכאלה וכאלה.
חיים כץ: אני חושב שגם בכנסת, אם היית בא ואומר תשמעו, אני בא לעשות מרכז כזה, שיהיו שם רק אנשים עם מוגבלויות, לא יהיה שם אף אחד אחר, אתה לא חושב שהיית שומע פה תלונות.
חיים כץ: וכולם דרך אגב תחת שירות התעסוקה.
חיים כץ: לא כעובדי קבלן.
חיים כץ: אף אחד לא היה מתלונן.
חיים כץ: זה ציונות.
חיים כץ: זה ארץ ישראל יפה וזה שירות התעסוקה תרתי משמע.
חיים כץ: זה שירות התעסוקה תרתי משמע.
שלי יחימוביץ': חיים, אני עוד לא שמעתי תשובה מה אפשר להשיג במיקור חוץ, איזה ידע בתעסוקה, שהשירות לא יודע לתת, כי זה מה שאמרת: יכולות שאין בשירות התעסוקה.
שלי יחימוביץ': איזה יכולות?
מיכל בירן: מיקי שאל אותך מה זה במפורש מאגרי תעסוקה למנטורים, שאמרתם אין את היכולות.
מיכל בירן: אמרנו בסדר, צריך את המנטורים, תביאו את המנטורים.
מיכל בירן: הם טובים אחרי שנה.
מיכל בירן: תנו להם שנה.
מיכל בירן: טובים, תקלטו אותם כעובדי מדינה.
מיכל בירן: ערן נתן תשובה ממש ברורה וחותכת שאין שום כוונה כזאת, כך שההיתממות הזאת על המיומנויות החסרות היא - - -
יעקב מרגי: אדוני יושב הראש, אני אומר לך, אין ספק שהתמונה שעולה מהדיון הזה, מקודמיו, שיש מגמה ברורה לחסל את השירות.
יעקב מרגי: לא הצליחו עלינו ב-ויסקונסין.
יעקב מרגי: ניסו במעגלי תעסוקה.
יעקב מרגי: היה עוד שם באמצע שכבר שכחתי אותו – אורות לתעסוקה.
שלי יחימוביץ': היה גם העבודה - - -
<קריאה: ניהול העובדים.
יעקב מרגי: לא השקענו, כי זה לא היה רציני.
יעקב מרגי: היו כמה שמות, לכן לקחתי מהקצוות.
יעקב מרגי: זה מה שזכרתי בגיל שלי.
יעקב מרגי: הרי בוא, אני אומר לבועז הירש:
יעקב מרגי: אנחנו לפעמים מכים את המכה במקום את היד שמחזיקה את המקל.
יעקב מרגי: הרי יש מגמה ברורה של האוצר להפריט, לחסל את השירות.
יעקב מרגי: להעביר את זה, מיקור חוץ, כל מכבסת המילים.
יעקב מרגי: הרי לו יצויר שבועז הירש היה מנכ"ל השירות ולא הייתה מגמה ברורה לחזק.
יעקב מרגי: הוא היה יושב פה בשולחן, ליד יושב ראש הוועד וזועק את אותה זעקה.
יעקב מרגי: הרי מייבשים.
יעקב מרגי: אנחנו רואים בצורה ברורה שמייבשים.
יעקב מרגי: מפסיקים לתת - - -
חיים כץ: אבל זה לבד.
חיים כץ: כל מי שייצא לפנסיה – לא נקלוט במקומו.
חיים כץ: אודה.
חיים כץ: הוא אומר כל מי-.
חיים כץ: יש לנו סבלנות, לא הצלחנו בשנה, נעשה את זה בחמש.
חיים כץ: הוא אמר, המנכ"ל.
חיים כץ: אני מכבד אותו, הוא מדבר ביושרה, בהגינות, הוא אומר את דברי, מכבד אותו.
חיים כץ: אני לא מסכים איתו בדרך, אבל מכבד אותו.
חיים כץ: הוא קיבל מטלה, הוא צריך לעשות.
חיים כץ: אמר, כל מי שייצא לפנסיה – לא קולט במקומות.
יעקב מרגי: לכן אין ספק.
שלי יחימוביץ': מדהים, מדהים.
יעקב מרגי: אין ספק שבמגמה הזו אנחנו צריכים להיאבק ולהבהיר חד משמעית.
יעקב מרגי: צריך להיאבק ולזעוק ולא ממשבר למשבר.
יעקב מרגי: אני אומר את זה כי היא גוברת עלינו עכשיו.
יעקב מרגי: אנחנו עסוקים בצוק העיתים בהרבה מטלות ואנחנו מתכנסים פה ממשבר למשבר, אבל אנחנו צריכים היום, לא יודע, לטכס עצה, לחשוב איך הסוגיה הזאת יורדת.
יעקב מרגי: בועז, לא שמעת סביב השולחן נבחר אחד, חבר כנסת אחד שאומר שלא צריך השמה איכותית, שלא צריך שירות משופר ומכוון ותקרא לזה איך שאתה רוצה, בסדר?
חיים כץ: הם לא באים לבקש כסף לעובדים.
יעקב מרגי: לא נאפשר את המגמה הזאת שהולכת ומתמשכת לחסל את השירות ולפגוע בעובדים.
יעקב מרגי: אתם מובילים קו ואנחנו נוביל קו חד משמעי ונעצור.
יעקב מרגי: נעמוד בדרככם.
יעקב מרגי: אנחנו מוכנים להושיט יד לשיפור השירות.
יעקב מרגי: אין פה אפילו בעיה לעזור לכם בגיוס משאבים.
יעקב מרגי: יש פה המוכנים לשפוך את כל מה שאפשר אך ורק לדבר אחד – עבודה זרה שנקראת חיסול השירות.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להמשיך את חבר הכנסת מרגי.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שעל זה בוכה הנביא.
שולי מועלם-רפאלי: עוד לא גמרו לטפל בכל מיקור החוץ שעשו במקומות אחרים וכולם, כולם, כולם, כל המשרדים שזה קורה בהם, בוכים על הטעות הזאת.
שולי מועלם-רפאלי: אז למה להכניס לעוד מקום את הדבר הנורא הזה, של להוציא החוצה?
שולי מועלם-רפאלי: הרי כמו שכולם אמרו פה, המטרה שלך, שלנו, של האוצר, של משרד הכלכלה, היא אותה מטרה: שיהיה פה שירות תעסוקה, שכמה שיותר אנשים שבאים לדרוש עבודה – יקבלו עבודה טובה, לאורך זמן.