GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: השאלה אם קופות החולים אכן מאיישות את הפגיות בתקן ראוי.
<רינה יהלום: בכל מקום בו יש לנו מועמד ויש לנו תקן, אנחנו מאיישים.
<רינה יהלום: אם אין לנו מועמד מומחה בנאונטולוגיה או מתמחה בנאונטולוגיה - - -
<רינה יהלום: אני עונה.
יעקב מרגי: השאלה היא אם יש לך תקנים ראויים לפגיות מצד ההנהלה.
<רינה יהלום: אני מבהירה.
<רינה יהלום: יש תקנים ויש לנו מועמד – מאיישים.
<רינה יהלום: אם אין לנו מועמד לפגייה ואנחנו יכולים לאייש את הילדים, מחלקת ילדים שמחזיקה תורנויות בפגייה.
<רינה יהלום: חשוב לנו מאוד גם לקלוט רופאים ייעודיים לילדים להתמחות.
יעקב מרגי: במילה לא פרלמנטרית, אתם מאלתרים פתרונות.
<רינה יהלום: אנחנו לא מעבירים את התקנים לכירורגיה.
יעקב מרגי: ברור לי, כי אם לא נותנים לך, איך תעבירי?
אורלי לוי אבקסיס: מה שנותנים, אני אקח לילדים אבל מחלקת ילדים היא לא במצוקה.
אורלי לוי אבקסיס: בואי נאמר כמה דברים.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת, כשאת מקבלת בבתי החולים שלך תקן לנאונטולוגיה, מנהל הפגייה באותו בית החולים יודע שהגיעו לו תקנים?
<רינה יהלום: בוודאי שהוא יודע.
אורלי לוי אבקסיס: איך את בודקת שהוא יודע כשאת אומרת לי בוודאות גמורה?
אורלי לוי אבקסיס: אומר לי כאן יושב ראש איגוד הנאונטולוגים במדינת ישראל, בבקשה תיידעו אותי שיש תקן שאמור להגיע לפגייה מסוימת כך שמנהלי הפגיות ידעו שיש להם תקן שהם יכולים לאייש.
אורלי לוי אבקסיס: אם הם לא יודעים שיש להם תקן שהם יכולים לאייש אותו, איך בדיוק הם יביאו מועמדים?
<רינה יהלום: אני רוצה להגיד שאני לא יכולה לענות בשם בתי החולים של משרד הבריאות.
<רינה יהלום: אצלנו באגף הרפואה של חטיבת בתי החולים - - -
אורלי לוי אבקסיס: יש לכם גם ביקורת שזה קורה?
<רינה יהלום: יש אחראי על כוח אדם רפואי והוא מכיר את כל התקנים שמגיעים והוא בקשר ישיר עם כל מי שמגיע לו תקנים, אם אלה המרדימים, אם אלה הכירורגים, אם אלה אחרים שהם בעדיפויות.
<רינה יהלום: אותו דבר גם לגבי הפגיות.
<רינה יהלום: אין כזה דבר שאין שקיפות בעניין.
<שמואל צנגן: צריך לבדוק את זה.
<שמואל צנגן: אני לא יודע.
אורלי לוי אבקסיס: צריך לבדוק את זה.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, תעבירו לנו גם אתם.
יעקב מרגי: בסיכום נבקש מכם.
אורלי לוי אבקסיס: התקנים והאיוש שלהם, כמו שנאמר כאן, משרד הבריאות לא סומך על מאוישים או לא.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, תעבירו לנו את כל התקנים שקיבלה קופת חולים כללית.
אורלי לוי אבקסיס: הרמת לנו להנחתה.
אורלי לוי אבקסיס: תעבירו לנו את כל התקנים לנאונטולוגים שקיבלו בתי החולים של הכללית, בבקשה רשימה שמית של האיוש שלהם.
אורלי לוי אבקסיס: היה ויש לכם תקנים שהסבתם למקומות אחרים, גם אותם אנחנו רוצים לקבל.
אורלי לוי אבקסיס: אם זה מקובל על מנהלת הוועדה ועל יושב ראש הוועדה.
יעקב מרגי: זה כבר נרשם.
יעקב מרגי: אמרנו קודם שנבקש את רשימת התקנים שאושרו, אלה שאוישו ואלה שלא אוישו אלא כפי שאמרו כאן נגנבו או נשדדו – תחליטו על המינוח הכי נוח לכם – ואנחנו מכוונים זאת גם לבתי חולים ממשלתיים ובוודאי גם של הקופות.
יעקב מרגי: אנחנו נבקש זאת ממשרד הבריאות.
יעקב מרגי: משרד הבריאות לא אחראי רק על בתי החולים הממשלתיים אלא הוא הרגולטור של כל מערכת הרפואה והבריאות בארץ.
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע אימהות מארגון לה"ב.
יעקב מרגי: תבחרו לכן נקודות שעוד לא נגענו בהן ואם אתן חושבות על משהו שזועק.
<עינב הרשקוביץ: כבר שבע שנים אני חברת ועד עמותת לה"ב, אימא לשני פגים, אחד בן שבע ואחד בן שנה.
יעקב מרגי: שנולדו במקומות שונים בארץ.
<עינב הרשקוביץ: במקומות שונים בארץ.
<עינב הרשקוביץ: ביניהם נולדה ילדה שהיא לא פגית, תודה לאל.
<עינב הרשקוביץ: כל אחד נולד בבית חולים אחר.
<עינב הרשקוביץ: אני רוצה להתחבר לדבריה של גברת סויד.
<עינב הרשקוביץ: כמו שאתם רואים, עמותת לה"ב מורכבת מאימהות אבל יש כאן גם אבות.
<עינב הרשקוביץ: לא סתם האימהות מאוד נפגעות מהמצב הזה, כולל בפרנסה שלהן.
<עינב הרשקוביץ: גם עם הארכת חופשת לידה, אי אפשר לשים פג בגיל חמישה חודשים או שישה חודשים במעון.
<עינב הרשקוביץ: אפשר, אבל את לא תעבדי כי הוא חולה.
<עינב הרשקוביץ: אני ניסיתי פעמיים וזה לא עובד והפג שלי פג גדול ולא מורכב.
<עינב הרשקוביץ: האימהות נפגעות כי לטווח הארוך הן מפספסות שנים של עבודה ופנסיה ורצף תעסוקתי.
<עינב הרשקוביץ: כמעט אין אימהות לפגים שחוזרות לעבודה אלא אם כן הן במצב כלכלי מאוד מאוד רע, ואז הילד שלהן נפגע כי הוא נכנס למעון עם עשרים ילדים.
<עינב הרשקוביץ: גם ילד רגיל שנכנס למעון עם עשרים ילדים, זה לא אופטימלי.
יעקב מרגי: מה את מציעה לנו כמחוקקים לעשות?
אורלי לוי אבקסיס: הארכנו את חופשת הלידה.
<עינב הרשקוביץ: נכון.
אורלי לוי אבקסיס: יש גם דברים טובים שהצלחנו לעשות.
יעקב מרגי: היא ציינה את זה.
<עינב הרשקוביץ: אני מכירה את אלה שנהנו מזה ואני עזרתי להן לקבל את זה.
יעקב מרגי: מה עוד אפשר לעשות שלא עשינו?
<עינב הרשקוביץ: יש לנו ימי מחלה שאנחנו לא יכולים לנצל לילדים וילד שצריך פיזיותרפיה פעם בשבוע, וזה בשעות הבוקר בקופה, האימא שלו או האבא שלו צריכים לקבל את הזמן הזה.
יעקב מרגי: בוועדה הזאת דנו בהצעת חוק לגבי מחלות קשות.
יעקב מרגי: המעסיקים לא התנגדו.
<עינב הרשקוביץ: צריך להכניס את זה לגבי השנה הראשונה של הפג כמשהו שהורים יוכלו לנצל את ימי המחלה שיש להם.
<עינב הרשקוביץ: אני כבר לא מדברת על ההורים שאין להם ימי מחלה.
<עינב הרשקוביץ: אני חושבת שגם בכניסה למעונות כשהילד בן שנה, צריכה להיות איזושהי הזדמנות להורים לפגים שהם הורים שיותר נפגעו כלכלית בשנה הראשונה.
<עינב הרשקוביץ: אני יודעת שאני נאבקתי להכניס את הילדים שלי למעון.
<ורד סויד פאר: באיזה אזור בארץ?
<עינב הרשקוביץ: כרגע אני בדרום אבל הייתי בחיפה והייתי במרכז.
<עינב הרשקוביץ: אני חושבת שילדים בגיל שנה פלוס, אם הם היו יכולים לקבל איזושהי קדימות בגן, היה יכול לעזור.
<עינב הרשקוביץ: כאמור, אני מדברת על ימי מחלה בשנה הראשונה שהורים יוכלו לנצל אותם כדי להגיע לטיפולים.
יעקב מרגי: אני חושב שתרמת את חלקך לדיון למרות שיש לך עוד הרבה נקודות לתרום.
יעקב מרגי: עוד אימא מארגון לה"ב.
<רומי שחורי: אני רוצה להתייחס בהמשך לדברים של עינב.
<רומי שחורי: גם דוקטור צנגן העלה באחד הדיונים נושא של ילודים עם צרכים מיוחדים.
<רומי שחורי: אני רוצה לקחת את זה צעד אחד קדימה.
<רומי שחורי: פגים לא מוכרים ככאלה ולא רק הפגים כפגים.
<רומי שחורי: גם עמותת לה"ב לא מוכרת כעמותת חולים.
<רומי שחורי: כשאנחנו באים לקבל או לנסות לקבל תקציבים ממשרד הבריאות לפעילות שלנו למען הורים, אנחנו נתקלים בדלתות סגורות כי אנחנו לא מוכרים.
יעקב מרגי: אתם ארגון הורים ולא ארגון חולים.
<קריאה: אנחנו הורים לחולים.
<רומי שחורי: אם פגים יוגדרו כילודים עם צרכים מיוחדים, עמותת לה"ב תוכל לקבל הכרה כעמותת חולים ולהיכנס לתוך התבניות של משרד הבריאות לתמיכה ממשלתית.
<רומי שחורי: כרגע אנחנו נתמכים על ידי תורמים פרטיים בלבד וכמובן נאבקים, כמו עמותות אחרים בארץ.
יעקב מרגי: דוקטור צנגן, כשהייתי קטן, כל הזמן מכרו לי שאלה שנולדו פגים, מקבלים איזה פייט והם מתפתחים יותר.
<שמואל צנגן: אתה מדבר הרבה במושגי יהדות.
<שמואל צנגן: מי כמוך יודע שמשה רבנו נולד בחודש השביעי והוא צמח להיות מנהיג ישראל.
יעקב מרגי: אבל הוא היה כבד פה וכבד לשון.
<שמואל צנגן: זה לא הפריע לו.
יעקב מרגי: השאלה אם יש עניין להגדיר את הפגים כמו שמוצע.
<שמואל צנגן: בהמשך לעבודת הקודש של עמותת לה"ב, אחד הדגלים שאנחנו מניפים יחד עם משרד הבריאות הוא באמת ההכרה בפג כילד עם צרכים מיוחדים.
<שמואל צנגן: ממש בימים האלה פיתחנו טיוטה של חוזר, הגורם המקצועי, כלומר, הנאונטולוגים.
<שמואל צנגן: על בסיס נייר עמדה המליצו על חוזר מינהל רפואה שיגדיר את הפג כילד עם צרכים מיוחדים על כל המשמעויות הנובעות מכך, הן מבחינת הצרכים שלו במרפאת פגים עם צוות רב תחומי וכנ"ל גם מבחינת ההדרכה והנגזרת להורים של הפג.
<שמואל צנגן: אם אפשר באמת לסיכום לבקש שהחוזר הזה יופץ במהלך השנה הקרובה וייושם על ידי הקופות - כי בסופו של דבר מי שאמור לדאוג לפג בקהילה, אלה הקופות – זאת תהיה תרומה מאוד גדולה.
יעקב מרגי: מי ניסח את החוזר?
<שמואל צנגן: החוזר הזה הוא קופרודקשן, זה שיתוף פעולה של הנאונטולוגים, אנשי מקצועות הרפואה המשולבים, שזה פיזיותרפיה טיפולית.
יעקב מרגי: משרד הבריאות יודע על החוזר הזה?
<שמואל צנגן: אצלו מונחת עכשיו הטיוטה והוא מעביר את זה לסבב התייחסויות, אם אני לא טועה.
<שמואל צנגן: בקשתי שהחוזר הזה יבשיל וייושם.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לשאול שאלה.
אורלי לוי אבקסיס: יונתן, ראיתי שנציג האוצר מגיע אליך ונותן לך משהו ביד.
<יונתן גרין: הלוואי.
אורלי לוי אבקסיס: זה לגבי הנתונים של התקציב הקרוב?
אורלי לוי אבקסיס: האם יש את הסעיף שביקשתם אותו בוועדה שלי או לא?
<יונתן גרין: זה לא היה נציג האוצר אלא עוזר השרה.
<יונתן גרין: זה משהו אחר לגמרי.
אורלי לוי אבקסיס: העוזר של השרה הגיע לכאן בעניין של האין חדש?
אורלי לוי אבקסיס: אין את הנתון אם זה מופיע בתקציב או לא?
<יונתן גרין: אמר האוצר היום שיינתנו להערכתו עד סוף השנה.
<יונתן גרין: זה מה שאני יודע.
יעקב מרגי: הבנו ש-2014 היא שנה אבודה מבחינת התקצוב.
אורלי לוי אבקסיס: עדיין כשהתקנים יינתנו, שלא יסחבו את זה ל-2015.
<קריאה: גם ניתנו עשרים מיליון שקלים.
<יונתן גרין: הלחץ שלכם ביום הזה עוזר.
אורלי לוי אבקסיס: אל תיקחו אישית את זה שאנחנו תוקפים אתכם.
יעקב מרגי: עוד לא תקפנו.
<שירי כלפון קרטין: אני מעמותת לה"ב ואימא לפגית.
<שירי כלפון קרטין: אני גם פיזיותרפיסטית התפתחותית.
<שירי כלפון קרטין: המחשבה היא באמת להכיר את הפגים כבעלי צרכים מיוחדים.
<שירי כלפון קרטין: קודם כל, לעמותת לה"ב מאוד חשוב לציין את כל הפגים, גם כאלה שנולדו עד שבוע 37, כי אנחנו רואים גם אצלם הרבה צרכים מיוחדים, וגם הספרות המקצועית מראה זאת.
<שירי כלפון קרטין: הדבר הנוסף הוא שברגע שהפג יוכר כבעל צרכים מיוחדים, מדובר גם על הקלות סוציאליות.
<שירי כלפון קרטין: ילד עם צרכים מיוחדים מקבל הקלות במס, מקבל יותר ימי מחלה, וזה אומר הקלה מאוד משמעותית להורים.
אורלי לוי אבקסיס: נציג האוצר כאן?
יעקב מרגי: כאשר מדברים על הקלות , הבהלת אותם והכנסת אותם למקלטים.
יעקב מרגי: בואי נתחיל עם ימי המחלה.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שבשורה התחתונה מה שצריך זה לראות את הפג כילד בעל צרכים מיוחדים כדי שהוא יוכל לקבל את השירותים להם הוא נזקק.
<קריאה: יש הגדרה נפרדת לגבי מחלה סומטית.
<קריאה: אי אפשר להכניס את כולם להגדרה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: היא כאימא רוצה להביא לדיון את הדברים שיכולים לעזור לה ואנחנו מבינים לחלוטין שההכנסה או המשק הכלכלי של אותו בית נפגע.
אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו נכניס את הפגים – בואו נסתכל לרגע על הפגים ונעזוב לרגע את ההטבות הנלוות – והם יוגדרו כילדים בעלי צרכים מיוחדים, הם יוכלו לראות את הרופא בו מדובר בזמן, הם יוכלו לקבל את הטיפולים הפרה רפואיים בזמן, הם יאובחנו בזמן, הם יטופלו בזמן וזה אומר שהילד הזה, איכות החיים שלו, הגורל שלו והעתיד שלו ייראה אחרת.
אורלי לוי אבקסיס: אם אותו ילד שצריך לראות רופא בחודשיים הראשונים בחייו והוא רואה אותו רק אחרי שמונה חודשים – וכאן שמענו שזה קורה גם אחרי שנה – אתם מבינים מה קורה בפער של הזמן הזה?
אורלי לוי אבקסיס: כל יום כזה הוא יום אבוד.
אורלי לוי אבקסיס: אתם אמרתם במשרד הבריאות, עת התחלנו ללמוד כל מיני נושאים, שככל שההתערבות מוקדמת יותר בנושאים האלו, התוצאות גבוהות יותר, טובות יותר, איכות החיים של הילד משתפרת.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, תיישמו את האני מאמין שלכם בנושא הפגים.
יעקב מרגי: אני כבר חושב על כך שבזמן הקרוב אני צריך לקיים דיון בנושא טיפות החלב.
<טל נוי: אני אימא לתאומים פגים שנולדו בשבוע ה-34 פלוס 2 במשקל של 1.600 קילו ו-1.700 קילו.
<טל נוי: אני רוצה להתחבר לדברים שנאמרו כאן ולהוסיף.
<טל נוי: חוויית הפגייה אצלנו הייתה אמנם יחסית קצרה אבל כל מה שעברנו מאז השחרור, אני חושבת שהורים לתינוקות שנולדים במועד לא מסוגלים בכלל להבין את מספר ימי העבודה שאנחנו נאלצים להחסיר, גם אני וגם בעלי.
<טל נוי: לפעמים יש לנו שלוש בדיקות בשבוע וזה אומר כל פעם להחסיר יום עבודה.
אורלי לוי אבקסיס: את עוד בצד הטוב.
אורלי לוי אבקסיס: עוד יש לך תאריכים לרופאים ולבדיקות.
<טל נוי: אין התחשבות לא מצד שוק העבודה, לא מצד הגנים הפרטיים אליהם רשמנו את הילדים ונאלצנו להוציא אותם.
<טל נוי: יש גם חוסר התחשבות כאשר אם למשל קובעים לנו תור למרפאת חוץ ובמעון מחליטים שאסור להכניס את הילדים אחרי שעה מסוימת, אם הבדיקה נגמרת אחרי אותה שעה בה אפשר להכניס את הילד לגן וללכת לעבוד, הרי שאחרי השעה הזאת אי אפשר להכניס אותו וזה אומר עוד יום עבודה אבוד.
<טל נוי: אין שום פיקוח בנושא הזה.
יעקב מרגי: זאת אכסניה אחרת.
יעקב מרגי: אנחנו נטפל בה.
<טל נוי: זה מאוד חשוב.
אורלי לוי אבקסיס: זה פיקוח על המעונות לגיל הרך.
יעקב מרגי: בקרוב זה מועבר אלינו.
<טל נוי: הנושא של ימי המחלה הוא קריטי.
<טל נוי: אני מסכימה עם עינב אבל אני חושבת שזה לא רק בשנה הראשונה.
<טל נוי: אצלנו זה עדיין ממשיך והילדים שלי הם כמעט בני שנתיים.
<טל נוי: כמות המעקבים היא אין סופית.
<טל נוי: יש להם עיכובים, יש להם כל מיני בעיות שקשורות לפגות ואנחנו מאוד מתקשים להתמודד.
יעקב מרגי: אני חושב שהנקודה הובהרה ומוצתה.
<יעל שמעיה: אני מעמותת לה"ב.
<יעל שמעיה: אני אימא לשתי פגות, האחת בשבוע מאוחר עם עיכוב גדילה ברחם, בשבוע ה-34 שנולדה במשקל 1,600 קילו, והשנייה נולדה בשבוע 31 במשקל 1.300 קילו.
<יעל שמעיה: אני גם דיאטנית בפגייה ובמכון להתפתחות הילד.
אורלי לוי אבקסיס: עוד לפני שילדת את הפגים.
<יעל שמעיה: כן.
<יעל שמעיה: עוד לפני שילדתי את הפגים.
<יעל שמעיה: אני רוצה לתת לכם תמונה לגבי הפגים.
<יעל שמעיה: גם הבת שלי וגם תינוקות שאני רואה על בסיס יומי - - -
אורלי לוי אבקסיס: כדי שהפרוטוקול יבין ויבינו גם האנשים שצופים בנו בשידור, קודם כל תסבירי מי נכנס לצרכים המיוחדים.
<יעל שמעיה: תחת הגג הזה של חוזר מנכ"ל נכנסים בעצם רק פגים שנולדו מתחת למשקל קילו וחצי ו/או מתחת לשבוע 32.
<יעל שמעיה: זאת אומרת שפג שנולד בשבוע 35 לדוגמה במשקל 1.600 קילו – ואנשי המקצוע כאן יבינו שבעצם הוא סבל מעיכוב גדילה מאוד רציני בתוך הרחם – הוא זקוק לליווי, לתמיכה ולהדרכה הורית מאוד מאוד נרחבת ומאוד משמעותית.
<יעל שמעיה: גם ההשלכות ארוכות הטווח הן בדיוק לפגים האלה מוכחות ומוכרות בספרות, אבל הוא לא יזכה לליווי המקצועי.
<יעל שמעיה: אני אימא לפגה שהייתה מאוד מודעת ואם אני לא הייתי אומרת לרופא הילדים שלי שאני רוצה ללכת אתה להתפתחות הילד, אני רוצה לקחת אותה לדיאטנית אחרת כי אני לא הצלחתי לטפל בבת שלי, אם אני לא הייתי מבקשת את הדברים האלה עליהם ידעתי, הרופא שלי בפירוש לא היה שולח אותי.
<יעל שמעיה: אני לא הייתי מגיעה למכון להתפתחות הילד אם לא הייתי מבקשת להגיע לשם.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לפתוח את הדיון שהיה בוועדה לזכויות הילד לגבי הטיפול בקהילה.
<הדר ירדני: נכון שחוזר המנכ"ל בו דיברנו ואמרנו שהוא בדיון עכשיו לתיקון, מדבר על כך שילד שנולד מתחת לשבוע ה-32 או מתחת למשקל 1.500 קילו, אמור להיבדק במכון להתפתחות הילד תוך חודשיים.
<הדר ירדני: אבל כל שאר הילדים שזקוקים לטיפול, על פי חוזר זה אמורים להתקבל לאבחון וטיפול עד שלושה חודשים.
אורלי לוי אבקסיס: ואם משקלו הוא 1.550 קילו?
<הדר ירדני: כל ילד במדינת ישראל שזקוק למכון להתפתחות הילד ויש לו הפניה, על פי חוזר המנכ"ל - - -
אורלי לוי אבקסיס: בקהילה אין נאונטולוגים.
יעקב מרגי: אני מבקש לאפשר לה לסיים את דבריה.
<הדר ירדני: צריך לעשות סדר בדברים.
יעקב מרגי: אבל תוך כדי שאת עושה סדר, את הכנסת הסתייגות קטנה.
יעקב מרגי: אמרת אם יש לו הפניה ואוזני צדה את זה.
<הדר ירדני: כל פג שמשתחרר מבית החולים וכתוב לו שיופנה למכון להתפתחות הילד, אמור להגיע למכון להתפתחות הילד - אם הוא עד שבוע 32, תוך חודשיים, ואם הוא מעל, תוך שלושה חודשים.
אורלי לוי אבקסיס: אחרי כמה זמן למעשה הוא באמת מגיע?
אורלי לוי אבקסיס: יש לכם מעקב?
<הדר ירדני: אנחנו יודעים שהוא בטיפת חלב.
<הדר ירדני: אנחנו יודעים שחלקם הולכים ישירות לפיזיותרפיה ואכן מגיעים לרופא מאוחר יותר.
אורלי לוי אבקסיס: הנתונים שלנו מראים שבמקום חודשיים, אלה שמונה חודשים.
יעקב מרגי: נחזור לפרקטיקה.
<הדר ירדני: הוא דיבר על ביקור רופא בברזילי.
<הדר ירדני: זה לא אומר שהילד הזה לא נבדק בקהילה.
<הדר ירדני: זה לא אומר שהוא לא היה במכון להתפתחות הילד של הקופה.
<הדר ירדני: זה לא אומר שהוא לא מקבל טיפול פייזותרפיה כבר שמונה חודשים.
אורלי לוי אבקסיס: תגידי לנו מה זה אומר.
אורלי לוי אבקסיס: תני לנו נתונים.
אורלי לוי אבקסיס: כמה זמן צריך לחכות?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו שמענו כאן הורים שנאלצו לחכות ארבעה חודשים, אם זה מתחת או מעל ה-1.500 קילו.
<הדר ירדני: זה לא תקין.
אורלי לוי אבקסיס: הם נאלצו לחכות ארבעה חודשים במכון מסוים להתפתחות הילד.
אורלי לוי אבקסיס: לא ספרו להם את מה שהם חיכו להתפתחות הילד.
<הדר ירדני: זה באמת לא תקין.
יעקב מרגי: ההבהרה הייתה מתבקשת וחשובה.
יעקב מרגי: זה לא אומר שמי שנולד, לא זכאי.
יעקב מרגי: השאלה שלי היא – והיא מופנית לנאונטולוגים שנוכחים כאן - במה תלויה ההפניה למכון להתפתחות הילד.
<שמואל צנגן: קודם כל, תודה על השיחה הערנית.
<שמואל צנגן: בהיבט של הספרות הרפואית המקצועית, אני כנאונטולוג יכול לדבר על ה-מה, על ה-איך וזה באמת הדיון שאנחנו עושים כאן.
<שמואל צנגן: כל פג, לא רק פג שהוא מתחת לשבוע ה-32 ו/או מתחת לקילו וחצי, על פי הספרות צריך להיות במעקב שבועי עד שהוא מגיע לשבוע מתוקן ארבעים, לא בהכרח על ידי רופא אבל על ידי אחות ומקצועות רפואה.
<שמואל צנגן: אחר כך הוא צריך להיות מטופל באינטרוולים שהם בהתאם למצבו הרפואי של הפג.
<שמואל צנגן: המענה נכון לעכשיו הוא שבקושי המכונים להתפתחות הילד עומדים – כמו שראינו, לא עומדים – ביכולות שלהם לעקוב.
<שמואל צנגן: נוצרת גם הטעיה.
<שמואל צנגן: אנחנו כנאונטולוגים לא כותבים את ההמלצה הזאת.
<שמואל צנגן: זה בגלל אותה מציאות בה אנחנו באי ספיקה קשה.
יעקב מרגי: נשבעת את שבועת הרופא?
יעקב מרגי: אתה צריך להתעלם מהמצוקה.
יעקב מרגי: כרופא אתה חייב קודם כל.
אורלי לוי אבקסיס: אתם תוציאו הוראה לכל הנאונטולוגים שנמצאים בבתי החולים שלפני שהם משחררים את הילודים, לכתוב לכולם לשלוח למכון להתפתחות הילד.
אורלי לוי אבקסיס: המערכת שמה לכם כך, תלכו כך.
אורלי לוי אבקסיס: כל פג שמשתחרר, תנו הוראה לנאונטולוגים לשלוח למכון להתפתחות הילד, בין אם מדובר בקילו וחצי או בשני קילו.
אורלי לוי אבקסיס: כל פג שעוזב את בית החולים – עזוב את הקילו וחצי – תמליצו על כך.
יעקב מרגי: אתה מבין מה הקפיץ אותנו?
<שמואל צנגן: אני אומר מה אנחנו עושים בפועל, כדי לדייק.
<שמואל צנגן: כל פג שמשתחרר, אנחנו ממליצים שהוא ייבדק במרפאת פגים.
<שמואל צנגן: שוב, זה משתלב עם החוזר שעדיין לא קיים.
<שמואל צנגן: היות ואין עדיין הגדרה של הפג כילד עם צרכים מיוחדים, כל פגייה בעצם מאלתרת את הפתרון שלה.
<שמואל צנגן: שוב, נחזור לברזילי – מנהל בית החולים יהרוג אותי – אבל אצלנו בברזילי, בגלל המציאות, לנו יש מרפאת פגים וכל פג שאנחנו חושבים, מגיע אלינו תוך חודש ועל בסיס הביקור הזה אנחנו קובעים לו את התכנית ההמשכית.
<שמואל צנגן: זה פתרון פרוביזורי.
<שמואל צנגן: יש מרכזים רפואיים שיש להם מרפאות פגים ויש כאלה שאין להם.
<שמואל צנגן: יש מקומות שהפג נראה במסגרת טיפת חלב ויש מקומות שהוא נראה במסגרת המרכז להתפתחות הילד.
<שמואל צנגן: לכן צריך לעשות סדר בעניין הזה.
יעקב מרגי: אני משחרר את האימא עם הפג הביתה בלי הפניה כתובה וסיכום.
<שמואל צנגן: זה כתוב.
<שמואל צנגן: אצלי כל פג שצריך מגיע תוך חודש.
יעקב מרגי: מה זה שצריך?
יעקב מרגי: אתה אומר לי כל פג שצריך.
יעקב מרגי: אתה מתייחס למשקל לפי החוזר או לשבוע?
<שמואל צנגן: אנחנו מתייחסים גם לפגים מעל שבוע 32 ומעל קילו וחצי.
<שמואל צנגן: בהיבט של המכון להתפתחות הילד, אני מודה שאנחנו לא שולחים באופן אוטומטי למכון להתפתחות הילד את הפגים הגדולים יותר כי המציאות היא כזאת שגם את אלה החריפים יותר, אנחנו רואים אותם.
יעקב מרגי: אנחנו מכתיבים את המציאות.
יעקב מרגי: בוא נכתיב את המציאות.
<שמואל צנגן: אתה צודק.
יעקב מרגי: צריך לעזור.
יעקב מרגי: אמר לך יונתן ביושר שהנזיפה שלכם והדיון הזה עוזר להם.
יעקב מרגי: בקיצור, תעזור לי לעזור לך.
יעקב מרגי: אנחנו מציפים היום את הנושא ולכן אם אנחנו נתייחס למציאות ולפי זה הרופאים ייתנו את ההמלצות או אם אני משחרר בסורוקה ואני יודע שבבאר שבע אין לי מענה, ההמלצה שלי היא שונה.
יעקב מרגי: אסור שזה יהיה כך.
<קובי שיף: אני רופא בפגייה בלניאדו.
<קובי שיף: לניאדו הוא בית חולים פרטי ויש לו קשיים לקבל טופסי 17 מקופות החולים.
<קובי שיף: לכן אנחנו עושים מרפאת פגים, מרפאת מעקב ללא טופס 17.
<קובי שיף: מי שמביא, מביא, אבל מי שלא מביא, מתקבל ללא טופס 17.
יעקב מרגי: למה אתם מקבלים בלי טופס 17?
<קובי שיף: אנחנו אנשים טובים.
<קובי שיף: יהודים רחמנים.
<קובי שיף: בית חולים דתי.
אורלי לוי אבקסיס: עם ערכים.
<קובי שיף: מקבלים אותם בהתנדבות, עד שהוא מסדיר את התור במכון להתפתחות הילד שייקח כמה חודשים.
<קובי שיף: יש לנו פיזיותרפיסטית התפתחותית, יש נאונטולוג שרואה אותו, יש נוירולוג שמגיע אם צריך.
אורלי לוי אבקסיס: מה קורה אם אתה גר באזור בו אין לך מרפאת פגים או שאין לך בית חולים בסמוך?
<רומי שחורי: אני נוסעת מהדרום לשניידר.
אורלי לוי אבקסיס: מהדרום לשניידר עם פג?
יעקב מרגי: פעם אמרתי שהפקקים בבית קמא זה לא בגלל אלה שמחפשים עבודה במרכז אלא חלקם בגלל אלה שבאים לטיפולים רפואיים ולרופאים פרטיים במרכז.
<קריאה: גם אני מהפריפריה.
<קריאה: אני עובדת בהתפתחות הילד בכרמיאל.
<קריאה: יש לנו שתי פגיות, נהריה וכרמל, ובתוך הפגייה שלהם, באוטומט כתוב להורים לפנות להתפתחות הילד ואנחנו רואים את הפגים האלה מאוד מהר.
<קריאה: הם בעדיפות.
<קריאה: יש פגיות אחרות באזור שזה לא באוטומט ואז זה נתון לשיקול דעתו של רופא הילדים.
<קריאה: רציתי לומר שברגע שזה מופיע באופן אוטומטי, זה עובד יפה, וברגע שזה לא מופיע באופן אוטומטי, צריך את הנאונטולוג שיראה את הילד.
<קריאה: הרופאה שלנו במכון היא נאונטולוגית לשעבר.
אורלי לוי אבקסיס: למה לשעבר?
אורלי לוי אבקסיס: המקצוע הזה שחק אותה?
<קריאה: היא 24 שנים הייתה בפגייה ואחרי כן הפכה לרופאה התפתחותית בלבד.
<קריאה: היו פגים שכן הופנו אוטומטית אבל אחר כך נפלו בקהילה על רופא ילדים שאמר שהוא חמוד, נעקוב אחריו ונראה, וזה קורה.
<קריאה: אחר כך מגיעים אלינו כשכבר מאחרים, חיכו שהם יאחרו כדי להפנות, ואז הם מגיעים ואנחנו שואלים איפה הם היו עד היום והם אומרים שרופא הילדים שלהם אמר שלמרות שכתוב בהמלצה, לחכות.
אורלי לוי אבקסיס: גם כשממליצים, אין לנו את הביטחון שזה יקרה.
<קריאה: גם כשממליצים, אין את הביטחון שזה יקרה.
אורלי לוי אבקסיס: כי רופא הילדים בקהילה שאין לו ניסיון בנאונטולוגיה מחליט על דעת עצמו לבטל את ההמלצה של הנאונטולוג המומחה לתחום הספציפי הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא רואה את זה קורה ברפואה אחרת.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא רואה את המשחק הזה שרופא משפחה יבטל המלצה של רופא מומחה קרדיולוג.
אורלי לוי אבקסיס: אין חיה כזאת.
<הדר ירדני: משמיצים.
יעקב מרגי: לא משמיצים.
יעקב מרגי: אף אחד לא השמיץ.
יעקב מרגי: את מבינה למה הצורך להגדיר את הפגים כבעלי צרכים מיוחדים?
<הדר ירדני: את מי מהם שצריך.
יעקב מרגי: זה הוויכוח בינינו.
יעקב מרגי: אם אני הולך על סמוך ורופא הילדים אומר לאימא שהוא חמוד, נעקוב אחריו, אני לא סומך על רופא המשפחה שלי ואני ידיד טוב שלו כי בסוף אני הרופא הכי טוב לגוף שלי.
יעקב מרגי: כשהוא אומר לי אל תדאג, הוא מהפרקטיקה יודע, עושה סטטיסטיקה במוח ואומר אבל אני לא, אני סובל ואני דואג.
יעקב מרגי: אנחנו בני אדם בסך הכול.
יעקב מרגי: רופא הילדים הוא לא המומחה הגדול לתחום הזה.
יעקב מרגי: לכן אני חושב שאם יש בעלי מקצוע שאומרים וקובעים שפגים הם בעלי צרכים מיוחדים, אנחנו נתייחס אליהם כך.
יעקב מרגי: את יודעת כמה דברים נחסוך למדינה?
יעקב מרגי: נחסוך הרבה כסף למדינה, הרבה ימי היעדרות מהעבודה להורים והרבה הוצאות רפואיות שאין לנו איך לבזבז אותן.
יעקב מרגי: הייתי רוצה לשמוע את בית חולים סורוקה, שם ליווינו את נושא הפגייה ואת מספר הלידות.
יעקב מרגי: הפגייה שם ייחודית בתחום הזה.
יעקב מרגי: בואו נראה מה ההתפתחות כי באמת לא שומעים עליהם.
יעקב מרגי: נראה לי שמשהו קרה שם ולכן אני רוצה לשמוע מה קורה בסורוקה.
<קיילה מרקס: אני מנהלת הפגייה בסורוקה.
<קיילה מרקס: את הפגייה שלנו בנו ב-1985, עת היו 8,000 לידות ועכשיו יש 16 אלף לידות אבל לא הוסיפו מיטות.
יעקב מרגי: כמה מיטות יש בפגייה בסורוקה?
<קיילה מרקס: בסך הכול יש 24 מיטות בטיפול נמרץ ועוד 36 מיטות לטיפול מיוחד.
<קיילה מרקס: אנחנו מעבירים פגים לבתי חולים אחרים.
יעקב מרגי: כמה מתוך ה-16 אלף לידות הן לידות של פגים?
<קיילה מרקס: עשרה אחוזים לידות של פגים.
יעקב מרגי: אתם מבינים את המספרים?
<קיילה מרקס: אנחנו יודעים ש-1,500 תינוקות נולדו כפגים כל חודש.
<קיילה מרקס: אם אנחנו מזמינים את כולם למכון להתפתחות הילד, ויש שניים כאלה בדרום, אין שום אפשרות לעשות זאת.
<קיילה מרקס: אנחנו יודעים שתור לפגים שנולדו פחות מקילו וחצי, מחכים ארבעה חודשים.
אורלי לוי אבקסיס: בסורוקה אין מרפאת פגים?
<קיילה מרקס: יש מרפאת פגים ואנחנו רואים רק את הפגים הכי מסובכים.
אורלי לוי אבקסיס: חשוב לי לשים משהו על השולחן כדי להבין איך המדינה שלנו עובדת.
אורלי לוי אבקסיס: את אומרת - ושמענו את זה גם מדוקטור צנגן וגם מאחרים – שמאחר שאנחנו יודעים שאין מספיק יכולת קיבול של המרכזים להתפתחות הילד, מראש אנחנו לא שולחים.
<שמואל צנגן: לא.
אורלי לוי אבקסיס: זה מה שהיא אמרה.
יעקב מרגי: מה אכפת לכם שאין?
יעקב מרגי: תעשו את עבודתכם אתם נאמנה.
<שמואל צנגן: יש בעיה עם זה.
אורלי לוי אבקסיס: הם אומרים שהם יתעדפו את הכי הכי מסובכים.
אורלי לוי אבקסיס: אז משרד הבריאות אומר שאין תור ארוך כזה ולא הפנו אליו יותר פגים.
אורלי לוי אבקסיס: הוא אומר שהתור הוא לא כזה ארוך כמו שאתם מציגים.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אומרים לנו כאן
אורלי לוי אבקסיס: מנהלי הפגיות שהם נאלצים לעשות סלקציה כי הם רוצים שקודם כל את הכי הכי בעייתיים יראו ולכן הם עושים סלקציה, ולא בגלל שהם מאמינים שאחרים לא צריכים אלא כדי להבטיח שמי שהכי צריך, יקבל.
אורלי לוי אבקסיס: אז משרד הבריאות אומר שהנתונים שונים ולכן לא ייפתחו יותר מרכזים להתפתחות הילד.
יעקב מרגי: כמה מרכזים להתפתחות הילד יש במדינה?
<ורד עזרא: 37 מכונים ו-92 יחידות התפתחותיות.
יעקב מרגי: כולם מאוישים בצוותים?
<ורד עזרא: כולם מאוישים בצוותים.
<ורד עזרא: ההבדל בין מכון ליחידה הוא שביחידה אין רופא התפתחותי.
יעקב מרגי: ביחידה אין.
יעקב מרגי: בואי דברי אתי רק על מכונים.
יעקב מרגי: כמה מאוישים במכונים?
<ורד עזרא: 35.
<קריאה: מה ההתפלגות?
<ורד עזרא: בבאר שבע, באילת, במרבית בתי החולים ובקופות.
אורלי לוי אבקסיס: לכן השישה מיליון שקלים של התכנית שהוצגה לנו לטיפול בקהילה, יכולים לפתור את הבעיות האלה.
אורלי לוי אבקסיס: בסכום של שישה מיליון שקלים פתרנו את העניין של הטיפול בקהילה.
אורלי לוי אבקסיס: שרת הבריאות באה ואמרה שהיא מאוד תומכת אבל תשכחו מזה, לא תקבלו שישה מיליון שקלים.
<קריאה: אין רופאים התפתחותיים.
אורלי לוי אבקסיס: המרכזים האלו עולים גרושים.
<קריאה: אין רופאים בפגייה.
אורלי לוי אבקסיס: לפי מה שאתם אומרים, גם לא יהיו.
אורלי לוי אבקסיס: לא לפתח את הטיפול בקהילה, הם לא ירשמו את הפגים שצריכים טיפול כי הם רוצים את הכי חמורים שיקבלו קדימות, ואנחנו יוצרים מצג שווא שאחריו יכולים להסתתר משרד הבריאות ומשרד האוצר ואומרים, רגע, התורים לא כאלה גדולים כמו שאתם אומרים.
אורלי לוי אבקסיס: הם אומרים שבגלל אינוס הם עושים את זה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מבינים שצריך לתמרץ את הרופאים האלה בקהילה.
אורלי לוי אבקסיס: אין ספק בכך.
יעקב מרגי: אני רוצה להמשיך לשמוע את הסקירה על סורוקה.
יעקב מרגי: סוד גלוי וידוע הוא שהכול כסף.
יעקב מרגי: לידות הן סטרט-אפ של בתי החולים שנמצאים במצוקה תקציבית.
אורלי לוי אבקסיס: שווה להם להרחיב את הפגיות.
יעקב מרגי: אני הייתי מצפה לקצת הוגנות כאשר יש קושי במערכת.
יעקב מרגי: כמו שאנחנו לא עושים תקציב משק סגור, כמו שלא רצינו לעשות משק סגור לתקציב מסוים, היינו מצפים שכל נושא הילודה והיולדות על אגפיו, שלפחות מנהל בית החולים יסתכל על זה כעל משק סגור ואז יטה משאבים.
יעקב מרגי: אבל זה לא נעשה כך.