GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי אורבך: אנחנו השלמנו את הכנת הפרויקט הגדול הזה, ועכשיו זה עומד לצאת למכרז לגוף מפעיל.
אורי אורבך: אני מקווה שתוך חודשים ספורים, בחלק הראשון של 2015, נוכל להוציא פרויקט לאומי ייחודי – שנת שירות לאזרח הוותיק.
אורי אורבך: אנחנו מחפשים לזה שם, ואתם מוזמנים להציע לנו.
אורי אורבך: הרעיון הוא שהאזרחים הוותיקים, אלה שפרשו לגמלאות, יפנו מזמנם 10, 12 שעות שבועיות, שזאת כמות גדולה של שעות להתנדבות, כי רוב המתנדבים היום, מבוגרים ובכלל, ממוצע ההתנדבות שלהם הוא כארבע שעות שבועיות.
אורי אורבך: אז פה נדרשת כמות שעות גדולה הרבה יותר של התנדבות, 10, 12 שעות, וזה יהיה במסגרת כזאת שכל מבוגר שמתנדב לא יקבל אמנם כסף אבל שווה-כסף: 400, 500 שקלים לחודש לקניות, מסגרות של הכשרה, וכל הדברים הכרוכים בהפעלת מערך מתנדבים מקצועי.
אורי אורבך: אנחנו פנינו למשרדי ממשלה רבים ובראשם משרד החינוך, שהוא שותף שלנו לפרויקט הגדול מתחילת הדרך, מתוך ההנחה שעיקר המתנדבים, לפחות בשלב הראשון, יהיו מתחומי החינוך.
אורי אורבך: וגם ביקשנו מכל משרד ממשלתי, ובראשם כאמור משרד החינוך, לאתר את הצרכים שלו שלגביהם הוא יכול להיעזר במתנדבים מאסיביים, מתנדבים של 10, 12 שעות שבועיות, בתחומים שהוא לא רוצה לגייס עובדים או שהמתנדבים לא מחליפים עובדים ושזה יכול להעשיר את השירות שניתן לציבור.
אורי אורבך: וכך, באמצעות הקשר הזה עם כל משרדי הממשלה בשלב הראשון, אנחנו נפעיל את המתנדבים; נעביר את ההכשרות על ידי הגוף שיפעיל את זה.
אורי אורבך: הכוונה שלנו היא שבסופו של דבר זה יהיה המסלול הלאומי של גיל הפרישה, כלומר, אדם שסיים לעבוד – אמנם הכי טוב, אם הוא רוצה, זה שהוא שימשיך לעבוד בשכר, ולו במשרה חלקית.
אורי אורבך: אבל זה לא מסגרת שבאה במקום תעסוקה או תעסוקה חלקית, אלא זו מסגרת שבאה לעודד התנדבות, לתת לה מסגרת.
אורי אורבך: כי אחד הדברים שגילינו הוא שאנשים לא יודעים להתנדב.
אורי אורבך: הכוונה היא לא שהם לא יודעים לעזור לילד, אלא שהם לא תמיד יודעים לסדר לעצמם את הקשר הזה, הם מפחדים מהדחייה, שיגידו להם "לא צריך אותך" והם ירגישו לא נחוצים.
אורי אורבך: ברגע שיש מסגרת לאומית, מסגרת ממלכתית שאומרת "אנחנו צריכים כך וכך אנשים לתפקידים כאלה ואחרים, כל אחד לפי נטיית לבו והתאמתו", אז ודאי שזה יגדיל את מספר המתנדבים, שהוא לא מספיק היום.
אורי אורבך: אין היום מספיק אנשים, למרות שהרבה אנשים רוצים להתנדב.
אורי אורבך: אבל מפחדים מהדחייה.
אורי אורבך: אני אבקש עוד מעט מאנשי המשרד ובראשם המנכ"ל לפרט יותר באילו תחומים מדובר ואיפה זה עומד מבחינה מנהלית, כלומר, מה השלבים בלוח הזמנים הקרוב שלנו, כדי שב-2015 נוציא לדרך היקפים מספיק גדולים ושבשנים שאחרי זה זה יהיה אחד המפעלים הלאומיים ואחד המסלולים המועדפים על אוכלוסיית הוותיקים, וכך נדע לנצל נכון את ההון האנושי הזה של אנשים שיכולים עדיין לתת כל כך הרבה ואנחנו פשוט לא יודעים לקחת.
אורי אורבך: תודה לכם.
יעקב מרגי: אני מעביר את רשות הדיבור למנכ"ל המשרד, גלעד סממה.
יעקב מרגי: תוך כדי הסקירה תאמר לנו מה גורלה של הצעת החוק – האם זה יבוא במסגרת חקיקה או במסגרת מנהלתית כזו או אחרת.
<גלעד סממה: שלום.
<גלעד סממה: בעניין החקיקה אני אדבר בסוף דבריי.
<גלעד סממה: אנחנו, המשרד לאזרחים ותיקים, חשוב לנו כל הזמן להדגיש שאנחנו לא משרד הרווחה ולא משרד הבריאות.
<גלעד סממה: תמיד חושבים שאזרחים ותיקים זה נזקקות, תחלואה ו - - -
נחמן שי: אבל את התקציב שלהם אתה מוכן לקבל.
<גלעד סממה: אני מוכן לקבל אפילו חצי מהתקציבים.
<גלעד סממה: אבל אנחנו לא משרד הרווחה ולא משרד הבריאות, אנחנו המשרד שאמון על האוכלוסייה הוותיקה במדינת ישראל ואמון על כלל הנושאים של האוכלוסייה הוותיקה.
<גלעד סממה: אנחנו כולנו יודעים שתוחלת החיים מתארכת – לפני 40 שנה תוחלת החיים של גברים הייתה 70 לגברים ו-73 לנשים, והיום אנחנו על 80 לגברים ו-84 לנשים.
<גלעד סממה: אנחנו כרגע מדברים על 860,000 אזרחים ותיקים, כשבעוד 15 או 20 שנה יהיה מדובר כבר על 1.7 מיליון.
<גלעד סממה: כעת מדובר על 10% מהאוכלוסייה, ובעוד 15 עד 20 שנה יהיה מדובר על 15% מהאוכלוסייה.
<גלעד סממה: כלומר, זו אוכלוסייה שגדלה בצורה הרבה יותר משמעותית מכל פלח אוכלוסייה אחר.
יעקב מרגי: אל תפחידו את האוצר בנתונים.
<גלעד סממה: לדעתי הם כבר מבועתים.
<גלעד סממה: זו סוגיה דרמטית.
יעקב מרגי: ברוכה.
<גלעד סממה: ברוכה, אבל דרמטית.
<גלעד סממה: אז או שנלך לקטסטרופה, או שיש כאן הזדמנות נדירה לעשות משהו גדול.
<גלעד סממה: והמגמה הזאת היא לא רק בישראל, היא מגמה עולמית – במדינות מסוימות היא אפילו הרבה יותר דרמטית מאצלנו – ואנחנו צריכים להיערך בשלל הנושאים.
<גלעד סממה: וכמו שאמר השר, הדבר המרכזי שאנחנו רוצים זה שאנשים יהיו עסוקים, בין אם זה בתעסוקה בשכר בשלב של אחרי הפרישה, שהרי אנשים אחרי פרישה גם רוצים לעבוד, ובין אם במסגרות אחרות.
<גלעד סממה: המסגרות האחרות הן התנדבות, תרבות, פנאי, העשרה, ספורט ועוד המון דברים.
<גלעד סממה: אגב, הם גם כוח צרכני מאוד גדול, כוח צרכני שמתעצם.
<גלעד סממה: לכן המטרה המרכזית שלנו היא להביא לשינוי בתפיסה הציבורית לגבי מיהו האזרח הוותיק.
<גלעד סממה: האזרח הוותיק אינו דווקא אותו אדם מסכן שהמקרר שלו ריק.
<גלעד סממה: אמנם יש באמת פלח אוכלוסייה יותר קשה שבאמת נמצא ברווחה ובחולי מסוים – תלוי גם באיזה גיל – אבל רובם אנשים פעילים.
<גלעד סממה: ובאמת אנחנו אומרים: גיל 70 של היום זה גיל 50 של פעם.
<גלעד סממה: זה ממש כך, מבחינה פיזיולוגית.
<גלעד סממה: ולכן אנחנו מקימים את אותן תשתיות לפעילות של האזרח הוותיק.
<גלעד סממה: הפעילות שאנחנו מדברים עליה עכשיו היא שנת שירות – שם זמני – לאזרחים הוותיקים, כאשר המטרה היא לעודד בצורה ממלכתית, להבדיל ממה שקורה כרגע, את ההתנדבות של האזרחים והוותיקים, תוך דגש שהאזרחים הוותיקים תורמים לחברה ולא שאחרים תורמים להם ועושים להם טובה; כי הרי תמיד אומרים "אנחנו הולכים לעזור לקשישים מסכנים".
יעקב מרגי: ההגדרה של שנת שירות זה רק בכותרת או שזה קשיח?
יעקב מרגי: אם אזרח ותיק רוצה להתנדב וטוב לו, יש מניעה להפיק ממנו תועלת גם שנתיים?
<גלעד סממה: המתווה שאנחנו מציעים זה שנה פלוס שנה, אבל המטרה שלנו זה לחשוף אזרחים ותיקים להתנדבות.
<גלעד סממה: כלומר, האזרח הוותיק, ברגע שהוא נחשף, יכול להיות שהוא ימשיך בהתנדבות, גם לחמש או ארבע שעות.
<גלעד סממה: כאן מדובר בהתנדבות יחסית אינטנסיבית, 10 עד 12 שעות בשבוע, אבל אחר כך הוא יכול להמשיך את ההתנדבות; יכול להיות שבעקבות זה שהוא נחשף להתנדבות הוא יגיד שהוא רוצה עכשיו ללכת להתנדב בדברים אחרים.
<גלעד סממה: זו המטרה.
<גלעד סממה: המטרה היא שכשבן אדם נכנס לעולם האזרחות הוותיקה הוא נחשף להתנדבות ולא חושש מהמסגרת הזאת.
<גלעד סממה: ולכן אני אומר שאנחנו חייבים, כמו שכבוד השר אמר - - -
אורי אורבך: אתה יכול להגיד "השר", אני אעמוד בזה.
אורי אורבך: "השר אמר", לא "כבוד השר".
<גלעד סממה: אני תמיד אומר ש"שנת שירות" מזכיר לי דווקא את ימיי כפרקליט – יש עבודות שירות.
<גלעד סממה: בכל אופן, העברנו החלטת ממשלה שבעצם הכריזה על הקמה של המסגרת והקמה של ועדת היגוי בראשות מנכ"ל המשרד לאזרחים ותיקים ומנכ"לית משרד החינוך.
<גלעד סממה: כאמור, זה פרויקט משותף ביחד עם משרד החינוך, ובשיתוף של כ-15 משרדי ממשלה.
<גלעד סממה: סיימנו את ועדת ההיגוי, ואנחנו נמצאים כרגע בשלב שבו מתנהלים מגעים מול משרדי הממשלה כדי לבנות את המסלולים...
<גלעד סממה: החלטנו שבשנה הראשונה אנחנו נעשה את מסלולי ההתנדבות אל מול הצרכים של משרדי הממשלה.
<גלעד סממה: לא נתפזר, כי בשנה הראשונה זה יותר מדי, ולכן אנחנו הולכים משרד-משרד, מנכ"ל-מנכ"ל ושואלים "מהם הצרכים המרכזיים שלכם כדי שנוכל להביא את האזרחים הוותיקים כדי לעזור לכם, כדי לתרום, בדגש על כך שהאזרחים הוותיקים באים לתרום ואתם לא עושים להם טובה".
<גלעד סממה: ועוד מעט ראש תחום קהילות, ברכי דליצקי, תציין כמה מהמסלולים שאנחנו מגבשים עם משרדי הממשלה.
יעקב מרגי: אחרי שהיא תקבל רשות מהיושב-ראש.
<גלעד סממה: אחרי שהיא תקבל רשות מהיושב-ראש.
<גלעד סממה: אנחנו מגיעים למסלולים מאוד מעניינים, ואנחנו מתעתדים להתחיל את המסלול הזה לאחר שייבחר גוף מתכלל, בחודשים הקרובים אני מניח.
<גלעד סממה: וברצוני להודות לכל משרדי הממשלה שמשתפים פעולה.
<גלעד סממה: עכשיו לשאלה של היושב-ראש לגבי החקיקה.
<גלעד סממה: החקיקה שהועברה בוועדת השרים, של חבר הכנסת איתן כבל, דומה אך לא דומה.
<גלעד סממה: היא מדברת על שירות חברתי לגמלאים, היא מדברת על סכומים אחרים והיא מדברת על התנדבות או שירות חברתי אחר.
<גלעד סממה: אם אני לא טועה, מדובר שם על 40 שעות בשבוע, ו-40 שעות בשבוע זה עבודה.
יעקב מרגי: לא היינו מפרישים אותו לגמלאות אם הוא היה - - -
<גלעד סממה: אני קצת מתקשה.
<גלעד סממה: .. ממילא 10 עד 12 שעות, כמו שאנחנו מציעים, זה - - -
יעקב מרגי: בוא נחסוך את זה, כי אנחנו רוצים להיצמד להצעה הממשלתית.
יעקב מרגי: תאמר לנו מה גורלה, באיזה פלטפורמה היא: חקיקה?
יעקב מרגי: החלטת ממשלה שתעבור?
<גלעד סממה: החלטת ממשלה עברה לגבי שנת שירות, וועדת ההיגוי הוקמה בעקבות החלטת הממשלה.
<גלעד סממה: הצעת החוק היא הצעת חוק שבשינויים מסוימים יכולה להיות דווקא יותר מענה לתעסוקה בשכר של אזרחים ותיקים, ולאו דווקא התנדבות.
<גלעד סממה: אני מברך עליה, כי זה באמת כיוון נכון, משום שאזרחים ותיקים הם הרבה יותר פעילים ממה שהיה פעם.
אורי אורבך: זו הצעת חוק שמתמודדת עם סוגיית תעסוקה או תעסוקה חלקית - - -
רינה פרנקל: גם תעסוקה באופן מלא?
רינה פרנקל: משרה מלאה?
אורי אורבך: 40 שעות.
שולי מועלם-רפאלי: זאת ההצעה של איתן.
יעקב מרגי: היא לא נדונה כרגע.
<גלעד סממה: אגב, אנחנו ממילא מתעסקים בצורה מאוד אינטנסיבית בנושא של תעסוקה של אזרחים ותיקים, אנשים שרוצים לעבוד.
<גלעד סממה: אמנם אנחנו כרגע מדברים על התנדבות, אבל יש לנו המון פלטפורמות שאנחנו מקימים בנושא תעסוקה.
רינה פרנקל: יש המון פניות מאזרחים ותיקים שרוצים להמשיך לעבוד.
רינה פרנקל: אם זה 40 שעות, זה בעצם מאפשר להם להמשיך לעבוד.
יעקב מרגי: זה סיפור אחר, אנחנו כרגע מתעסקים בהתנדבות בלבד.
יעקב מרגי: תודה רבה, חברי גלעד.
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע את חברת הכנסת שולי מועלם.
שולי מועלם-רפאלי: אני אפתח, אדוני היושב-ראש, בהתנצלות על זה שבעשר אני צריכה לצאת לדיון בוועדה לזכויות הילד.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לברך את חברנו, השר אורי אורבך, את גלעד המנכ"ל, את כל אנשי המשרד, על השינוי התפיסתי שאתם מובילים ביחס לזקנים בישראל.
שולי מועלם-רפאלי: כולנו קוראים לזה המשרד לאזרחים ותיקים, אבל אני גדלתי בעולם שהמילה "זקן" היא דבר טוב: קנה חוכמה, קנה ניסיון, יש לו יכולת להשפיע על כולנו בעולם שחיינו בו פעם, שאני לא יודעת אם פעם נחזור אליו, עולם של משפחות מורחבות שבו לזקנים היה עוגן גדול בגידול הדורות הבאים.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שכל הדברים המופלאים שאתם עושים במשרד בעצם מובילים אותנו חזרה להכרה בהיותם של הזקנים עוגנים לחיים טובים יותר בחברה הישראלית.
שולי מועלם-רפאלי: זקנים וזקנות.
שולי מועלם-רפאלי: רציתי לגעת בכך שבוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לא פעם אנחנו מקבלים פניות ביחס לשאלה הגדולה האם גיל הפרישה במדינת ישראל צריך לעלות או לא לעלות, ומה העמדות של כל אחד מאיתנו ביחס ל...
שולי מועלם-רפאלי: רופאים, מנהלי מחלקות בכירים, שצברו ניסיון רב, אומרים "אנחנו מגיעים לגיל שאנחנו לגמרי עוד יכולים להיות פה, אבל אנחנו אמורים ללכת".
שולי מועלם-רפאלי: ומה המשמעות של זה על הדור הבא שצומח?
שולי מועלם-רפאלי: אני חשה שהאפשרות הזאת של שנת שירות היא אפשרות שמשאירה אנשים בעלי ידע וחוכמה וניסיון ויכולת להשפיע מכל הדברים הטובים שהם צברו, על כלל החברה הישראלית.
שולי מועלם-רפאלי: אני, החלום שלי, המקום שאני מרגישה שהכי זקוק לדברים שמביאים איתם האזרחים והאזרחיות הוותיקים, זה מערכת החינוך.
שולי מועלם-רפאלי: אני מרגישה שככל שהילדים שלנו יפגשו יותר אנשים מבוגרים – הרי הם לא רואים לעתים קרובות את הסבים והסבתות שלהם, גם בגלל צורת המגורים של היום וגם בגלל שהסבים והסבתות שלהם הם אנשים עסוקים, שלא כמו פעם – הם יהיו ילדים טובים יותר, אחראים יותר, וידעו לקבל נכון יותר את החברה שבה אנחנו חיים.
שולי מועלם-רפאלי: מצד שני, אדוני המנכ"ל, אני חושבת שלמרות שאתם לא משרד הרווחה ולא משרד הבריאות, אסור לנו אף פעם לא לדבר במקביל.
שולי מועלם-רפאלי: ודווקא לגבי שנת שירות, אחד ממקומות השירות המופלאים בעיניי זה שאזרחים ותיקים פועלים עם אזרחים ותיקים אחרים, למשל מה שקיים כבר היום: ארגונים שפועלים לרווחת ניצולי שואה.
שולי מועלם-רפאלי: באחד המקומות הפרטיים שמהם אני באה, אחד הדברים המופלאים שעשינו בארגון אלמנות ויתומי צה"ל, היה ליווי של אלמנות מבוגרות יותר, ותיקות יותר, בעולם הזה של לבנות את החיים מחדש, על ידי נשים שהתאלמנו במלחמת יום כיפור.
שולי מועלם-רפאלי: היכולת הזאת לדבר עם אנשים שהם בגיל שלי ויכולים לעזור לי מניסיונם ולמצות ביחד איתי את הזכויות שלי – למשל, אם אני ניצול שואה שצריך את העזרה הזאת – יכולה להיות דרך מופלאה, שכמו שאמרת, היא תרומה לחברה.
שולי מועלם-רפאלי: המשרד לאזרחים ותיקים, כך אני מרגישה, עושה את כולנו – בתהליך שבגללו אנחנו פה, חברי הכנסת ובעצם כל הציבור – את החברה הישראלית, טובה יותר.
שולי מועלם-רפאלי: אז בעזרת השם, תלכו מחיל אל חיל, עם כל הדברים הטובים שאתם עושים.
שולי מועלם-רפאלי: יש הרבה מה לתקן בעולם של אזרחים ותיקים, ואנחנו נפעל בזה.
יעקב מרגי: תודה לחברת הכנסת שולי מועלם.
יעקב מרגי: אבקש את נמרוד אקרמן, מנכ"ל עמותת ידיד לחינוך.
<נמרוד אקרמן: שלום רב.
<נמרוד אקרמן: רציתי לציין שלדעתי אנחנו במצב שהשפה דווקא בולמת אותנו נכון להיום.
<נמרוד אקרמן: יש תופעה חדשה: נוצר מעמד חדש שהוא בין אותו זקן שהזכרת, חברת הכנסת, לבין האדם שרגע לפני היה עובד בכיר.
<נמרוד אקרמן: אתמול פגשתי גברת שפרשה בגיל 62 מניהול מתי"א, שהיא מחלקה חשובה בעולם החינוך, ויום לאחר מכן אמרו לה "תעלי לקומה השנייה בבקשה, להירשם לצורך קצבת זקנה".
<נמרוד אקרמן: יום קודם היא האדם הכי משמעותי עבור מישהו שיש לו ילד בחינוך המיוחד, היא הסמכות, היא בעלת הניסיון, היא מנהלת מתי"א – ויום אחרי: "תעלי להירשם לקבלת קצבת זקנה".
<נמרוד אקרמן: מה עובר על בן אדם במצב כזה?
<נמרוד אקרמן: ואנחנו במצב שהשפה בולמת אותנו, כי עוד לא הומצא המונח הנכון לתאר את השלב הזה של 20, 25 השנים של אדם שיצא לגמלאות עכשיו, עוד לפני שהוא נהיה זקן במובן שרובנו מתייחסים לזקן.
<נמרוד אקרמן: ועל רקע זה – הפעילות לשינוי תפיסתי.
<נמרוד אקרמן: אין לנו עדיין כלים בשפה להתמודד עם זה, אבל זו המגמה.
<נמרוד אקרמן: ועל הרקע הזה הצטרפתם, ואני מברך על היוזמה לשנות את מעמד המבוגר מנצרך או נזקק לפעיל, אקטיבי, בעל ניסיון, יוזם.
<נמרוד אקרמן: זה מוברך.
<נמרוד אקרמן: ידיד לחינוך, הגוף שאני מייצג, פועל בדיוק בזירה הזאת, לאור הדברים הללו, כבר עשר שנים.
<נמרוד אקרמן: בדיוק לאור התופעה שנצפתה בזמנו על ידי קרן רוטשילד, יד הנדיב.
<נמרוד אקרמן: היום זה כבר עבר גלגולים, וכבר הוקמה.
<נמרוד אקרמן: .. יושב-ראש הוועדה, ציינת התנדבות והתייחסת באופן כללי, אבל אחד הדברים הוא שזה מצומצם לתחום הגמלאים, ובצדק.
<נמרוד אקרמן: כי אלה אנשים שזמנם בידם, בשונה מהורים או מִשכירים.
<נמרוד אקרמן: וזה מה שקרה לפני עשר שנים, הוקמה יוזמה להפנות גמלאים מכלל הציבור לסיוע במערכת החינוך, תוך התמקדות בגמלאים ובמערכת החינוך.
<נמרוד אקרמן: חשוב לי להדגיש את זה, כי זה פוגש היום את היוזמה של המשרד.
<נמרוד אקרמן: אני רוצה לומר שאחרי שמונה שנים של פעילות כעמותה, ציינו לפני חצי שנה את תרומת השעה המיליון המצטברת.
<נמרוד אקרמן: הצלחנו להפנות מיליון שעות של גמלאים לחניכה בבתי ספר באופן מצטבר.
<נמרוד אקרמן: עושים את זה מעל 2,000 גמלאים ברחבי הארץ, מול יותר מ-30 רשויות, ב-350 בתי ספר.
<נמרוד אקרמן: עד כה זה פוגש בהלימה מוחלטת את היוזמה הזאת, ואנחנו כמובן בתיאום עם משרד החינוך.
<נמרוד אקרמן: נקודה שחשוב לי להדגיש היא שמשתמע בצורה ברורה בכל הרבדים שיש כאן ניסיון להשליך מפרויקט חיובי שנקרא שנת שירות, לעולם הגמלאים – שנת שירות לגמלאי, שזה עדיין השם.
<נמרוד אקרמן: והכוונה היא באמת שנה.
<נמרוד אקרמן: אבל כאן טמון פספוס שהצגתי כבר בעבר אבל חשוב לי לציין אותו גם כאן:
<נמרוד אקרמן: כשמדברים על התנדבות לגמלאים מדובר למעשה על אורח חיים, על הרצון שלנו להפוך את זה לאורח חיים.
<נמרוד אקרמן: בוא תתבל את לוח הזמנים השבועי שלך בפעולת התנדבות.
<נמרוד אקרמן: ומוכח מחקרית שזה תורם לאיכות החיים ותוחלת החיים, לבריאות, בכל הרבדים – ויש כאן הרבה מומחים שיתמכו בזה.
<נמרוד אקרמן: הצעד המבורך כאן הוא שהממשלה סוף כל סוף מרימה את הכפפה, כלומר, היא לוקחת אחריות.
<נמרוד אקרמן: הרי ברור לכם שעד היום כל העולם הזה היה כר נרחב לפעילות של המגזר השלישי.
<נמרוד אקרמן: אלא שדווקא כאן, כשהממשלה מרימה את הכפפה, היא אומרת "אני משרד פרסום למעשה, אני אעשה לכם שמח שנה ואחרי זה תסתדרו אתן, העמותות, המגזר השלישי.
<נמרוד אקרמן: תנסו לקלוט אותם".
<נמרוד אקרמן: וצפויה ירידה בתנאים הרי, כי כאן קובעים סטנדרט מאוד מכובד וראוי, אבל למתנדב צפויה הרעה בתנאים, כי העמותות לא יכולות להעמיד את התנאים שאתם צפויים להעמיד לאותה שנה.
<נמרוד אקרמן: מה גם שהשקעה נרחבת, כמו שמצופה – בהדרכות, בהשתלמויות, בגיבוש קבוצות השתייכות – מבחינת מודל עבודה, להשקיע את זה בידיעה ששנה אחרי זה הקשר מסתיים, מבחינת עלות-תועלת זה כמעט גובל בבזבוז.
<נמרוד אקרמן: אני חושב שהגישה של המשרד צריכה להיות "אנחנו רוצים לעודד אורח חיים של התנדבות", אלא שזה קצת מצטמק להגיד "אני אקח על עצמי אחריות לשנה ואחרי זה תסתדרו".
אורי אורבך: אבל אתה מבין את המגבלות התקציביות?
אורי אורבך: אני צריך להגיע להרבה אנשים, ואת התנאים שאני מציע לשנה אני לא יכול להציע לעשר שנים.
אורי אורבך: בעקבות ההערה שלך אנחנו כן נצטרך לעשות מחשבה לקראת סוף השנה לגבי כמה אנשים מאלה שירצו, אפשר יהיה להמשיך איתם לשנה שנייה.
אורי אורבך: אבל זה לא יהיה יותר, כי יש עוד אנשים שרוצים להיכנס למערכת הזאת.
אורי אורבך: ומה לעשות, הם ימשיכו להתנדב גם בלי התנאים הטובים שאנחנו מציעים.
<נמרוד אקרמן: אבל מי יהיו גופים שיקלטו אותם בצורה הולמת, בתנאים שהם התרגלו אליהם?
<נמרוד אקרמן: איזה מקום עבודה אומר "תעבוד בשנה הראשונה, בה יהיו לך את התנאים הכי טובים, ואם תרצה תמשיך אחר כך בתנאים נמוכים יותר"?
<נמרוד אקרמן: הרי שום ארגון לא עומד בתנאים שאתם הולכים להציע.
<נמרוד אקרמן: ולכן, השורה התחתונה היא שעומד להתפרסם מכרז.
<נמרוד אקרמן: .. אגב, אני מדבר על עצמי, אבל אני יודע שיש עוד גופים.
<נמרוד אקרמן: לטענתי אין מספיק שילוב של הגופים הקיימים ביוזמה המבורכת הזאת.
<נמרוד אקרמן: עומד להתפרסם מכרז, עומדת להיות התקשרות עם ספק יחיד, ומאוד יכול להיות שהוא ייאלץ להקים את הנושא מאפס, כי אני מניח שלרוב העמותות הקיימות אין את הכלים להתמודד על מכרז בסדר גודל כזה.
<נמרוד אקרמן: אני יודע להעיד כך על עצמי, ואני מניח שזה נכון גם לאחרים.
יעקב מרגי: השאלה הנשאלת היא האם כשיהיה מכרז לגוף מתכלל, זה מונע את פעילותם של גופים אחרים.
אורי אורבך: להפך.
יעקב מרגי: הרי כל אחד פועל בנפרד, ותמיד אנחנו דורשים מהמדינה, בתחומים רבים, שלא תעשה את מנהג בת היענה, "את, עם הכוח שלך, עם הסמכות שלך, בואי תעשי לזה מטרייה".
יעקב מרגי: אז מצד אחד זו מטרייה, אבל לא חונקת.
יעקב מרגי: כי להשאיר את המושג הרך של התנדבות כהתנדבות.
יעקב מרגי: .. אני לא רואה איפה זה מצמצם את יכולת הפעילות שלכם.
יעקב מרגי: סך הכול זה בא לעזור, להפרות איזה מצע רדום ולשפוך אליכם יותר מתנדבים.
אורי אורבך: זו גם הסיבה שלא הלכנו להתנדבות של ארבע או חמש שעות, שזו ההתנדבות הממוצעת, כי אז היו אומרים "למה האלה קיבלו הטבות והאלה התנדבו בחינם".
אורי אורבך: לכן הצבנו את תנאי הסף של כמות שעות מאוד גדולה, והיא ממילא לא פוגעת במי שרוצה להתנדב שלוש או ארבע שעות בשבוע.
אורי אורבך: שיבורך.
אורי אורבך: הוא ימשיך להתנדב במסגרות שלכם ובמסגרות אחרות שקיימות.
אורי אורבך: כלומר, זה כן נועד להארד-קור של המתנדבים, מתנדבים קשים, כבדים.
אורי אורבך: ולכן זה לא פוגע ברוב מערך ההתנדבות, שהוא של שעות ספורות בשבוע.
<נמרוד אקרמן: פרטי המכרז לא פורסמו, אבל אם במכרז תהיה אפשרות לאותו זוכה להתקשר עם גופים כמונו, שעושים את הפעילות בשטח, ולעבוד ביחד – אנחנו נשמח.
<נמרוד אקרמן: אבל על פניו, כמו שזה מסתמן עכשיו, אותו זוכה במכרז יגיע לרשות המקומית - - -
יעקב מרגי: או למשרדי הממשלה.
<נמרוד אקרמן: נכון.
<נמרוד אקרמן: אבל בסוף הוא ירד לשטח ויגיע לרשות המקומית עם הבשורה שהוא הולך לגייס גמלאים ולהפנות אותם להתנדב.
<נמרוד אקרמן: אבל ב-20 הרשויות הגדולות בארץ יגידו לו "אתה הולך לגייס גמלאים ולשבץ אותם במערכת החינוך?
<נמרוד אקרמן: אז אנחנו כבר עובדים עם ידיד לחינוך".
<נמרוד אקרמן: אז זה במקביל?
<נמרוד אקרמן: זה בנוסף?
<נמרוד אקרמן: אני חושב שהדברים האלה לא נתפרו מספיק.
יעקב מרגי: השר שומע ויחד איתו המנכ"ל.
<נמרוד אקרמן: תודה.
<נמרוד אקרמן: בהצלחה.
נחמן שי: יחד עם עמיתי איציק שמולי, אני עומד בראש שדולת הגמלאים בכנסת ה-19.
נחמן שי: חברנו הרצוג עוסק בהפלת הממשלה, אז הוא התפנה מהעיסוק בשדולה.
יעקב מרגי: השר לא שומע, אז אני יכול לומר בהצלחה.
נחמן שי: ועוד לפני שהוא יפרוש לגמלאות ויהיה אזרח ותיק, הוא ישלים את המטרה הזאת.
נחמן שי: אבל אנחנו לא בדיון פוליטי, אנחנו בדיון מאוד חשוב שמחפש דרכים לעסוק באותה אוכלוסייה שטרם מצאנו לה את השם הראוי.
נחמן שי: אני שובר את ראשי הרבה, ואני מניח שגם חבריי במשרד, איך להגדיר את האוכלוסייה הזאת.
נחמן שי: הרי יש גמלאי צעיר, יש גמלאי מבוגר, ואולי צריך לחפש לכל עשור איזו הגדרה אחרת.
נחמן שי: כי באמת אתה תיארת יפה מאוד את אותה הגברת שביום בהיר אחד עברה ממעמד בעל משמעות למישהי נזקקת שמקבלת במקום לתת, וזה מהלך מאוד משמעותי בחייהם של הרבה אנשים וזה הולך להיות עוד הרבה יותר אנשים בעשורים הקרובים.
נחמן שי: אני בעד התנדבות, אבל אנחנו מחפשים ונמשיך לחפש דרכים להעסיק גמלאים גם ממש בתעסוקה.
נחמן שי: אם גלעד אמר ש-70 זה ה-50 החדש, אז אין ספק שגיל 67 או 62, למי שרוצה ויכול, זה גיל צעיר לפרישה.
נחמן שי: מי שרוצה להמתין לגמלאות ולפנסיה – בסדר.
נחמן שי: צריך לתת להם את הפיצוי בזמן.
נחמן שי: אבל בעבור מי שיכול או יכולה – אני חושב שזו פרישה מוקדמת מדי, ויש בה אובדן הדדי: גם למשק, גם למקומות עבודה רבים וגם לאנשים עצמם.
נחמן שי: ולכן כל אחד יוצא נהנה מהעסקה הזאת.
נחמן שי: אז אנחנו נמשיך ונחפש דרך, אורי – ואני בטוח שאתה עושה את זה – לחפש איזשהם פתרונות שיאפשרו להישאר - - -
יעקב מרגי: אני חושב שבתי המשפט כבר אמרו את דברם בנושא.
יעקב מרגי: שהגיל הוא לא הכרח.
נחמן שי: אבל מפסידים בבג"צים.
נחמן שי: כשבאים נגד מקומות עבודה שהורו להם לצאת, אז אחרי כך וכך בירורים ביניהם הם מפסידים.
נחמן שי: זאת אומרת, אין דרך לכפות על מקום עבודה, וגם יש לנו תמיד את השאלה מה יעשו הצעירים שצריכים להיכנס למקומות העבודה, כשהשוק לא גדל בסדרי גודל שיכולים לקבל גם קבוצות צעירות מלמטה וגם לאפשר לאנשים מבוגרים להישאר במקומות עבודה.
נחמן שי: אבל אני חושב שההתנדבות היא לא תחליף, היא תוספת.
נחמן שי: אני עדיין חושב שצריך לחפש דרכים ל...
נחמן שי: יש לזה גם משמעות כלכלית וכולי.
נחמן שי: אבל הרעיון הזה הוא מצוין והעבודה הזאת היא חשובה.
נחמן שי: צריך להסדיר את נושא ההתנדבות, כי הוא מפוזר ולא ברור.
נחמן שי: אני הייתי מחפש דרכים לתגמול יותר משמעותי.
נחמן שי: אתם באמת מחפשים, וגם כתבתם את המילה "משמעותי", וזה בסדר – אבל לא המילה היא זאת שאומרת אלא מה שיהיה מאחורי זה.
נחמן שי: אנשים בגילאים האלה הם אנשים פעילים, יש להם הוצאות, והם ישמחו אם ההתנדבות גם תיתן להם איזושהי הכנסה קלה שהם יוכלו לשתות עוד שלוש פעמים קפה בשבוע או לקנות איזה צעצוע לנכד או לנכדה.
נחמן שי: זה לא דבר פסול.
נחמן שי: ההתנדבות, יש לה גם משמעות.
נחמן שי: היא מחליפה אנשים, היא תורמת – יש לה ערך בפני עצמה.
נחמן שי: התחושה הזאת של ערך, היא, נדמה לי, החשובה ביותר.
נחמן שי: אנחנו נעזור לכם בכנסת ככל שנוכל, אורי וגלעד, ואתם יודעים את זה, ולא רק בוועדות אלא גם במליאה.
נחמן שי: ונגיע לחוקים.
נחמן שי: איזושהי דרך כדי לקדם את זה.
נחמן שי: וכמובן בתקציבים, כי אתם משרד קטן עם תקציב מצומצם, ואני חושב שזו שטות גדולה, בגלל שהציבור הזה ראוי להתייחסות הרבה יותר גדולה, מכל בחינה שהיא, והתרגום של זה הוא כמובן תקציב.
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע את מר רן מלמד, סמנכ"ל עמותת ידיד.
<רן מלמד: אני קודם כול רוצה להגיד תודה לשר אורבך ולגלעד על העבודה שמתרחשת היום במשרד שלכם.
<רן מלמד: אין שום ספק שמה שהתחיל כמשרד פוליטי בלי הרבה משמעות, הפך להיות משהו הרבה יותר חשוב ומשמעותי, וכמי שעובד הרבה מאוד עם האוכלוסייה הזאת, אני מודה על העבודה.
<רן מלמד: אנחנו נעזרים הרבה מאוד.
<רן מלמד: אגב, בידיד, מתוך 450 מתנדבים, יש לנו 128 אזרחים ותיקים, שרובם הם מנהלי סניפי בנק לשעבר, רואי חשבון, אנשים מקצועיים שיצאו לגמלאות, והם משקיעים הרבה מאוד זמן, וצריך יהיה לבדוק איך אפשר אולי להפוך אותם לחלק מהמיזם ההתנדבותי הזה.
<רן מלמד: ברשותכם, אני רוצה לדבר דווקא על האוכלוסייה שקצת פחות מתאימה אולי לדבר הזה, וזאת אוכלוסיית האזרחים הוותיקים הלא-מקצועיים.
<רן מלמד: גם המתנדבים אצלי, בחלק גדול מהמקרים הם יכולים להשקיע הרבה מאוד שעות, אבל אין להם ידע כדי לשמש כמורים בידיד לחינוך או לעשות דברים אחרים, וברוב המקרים הם גם אנשים שמתקיימים מקצבת זקנה בלבד.
<רן מלמד: ובשבילם – וזה היה צריך לעלות היום אבל הוחלט שלא – צריך לחשוב על ההתנדבות כהתנדבות מתוגמלת שכר.
<רן מלמד: אני רוצה להסביר.
<רן מלמד: יש הצעת חוק שלנו, שנמצאת בדיונים גם איתכם, שעברה בוועדת שרים לחקיקה, שמדברת על שירות חברתי למבוגרים.
<רן מלמד: מה זה בעצם אומר?
<רן מלמד: היום אזרח ותיק יכול להשתכר עד סכום של 4,300 שקל בחודש, אבל אם הוא מתנדב הוא לא יכול לקבל תגמול.
<רן מלמד: ולנו יש הצעת חוק, שמקדמים אותה חברי הכנסת איתן כבל ואחרים, שמדברת על איך אנחנו יכולים לעשות את זה כמו שירות לאומי אזרחי לבני הנוער, כלומר, לעשות את אותו דבר עם מי שמתקיים רק מקצבת הזקנה ומתנדב.
<רן מלמד: ואגב, רבים מהם מתנדבים.
<רן מלמד: בתוך ה-128 שלנו יש כאלה שבהחלט מתנדבים ויש מה לעשות איתם.
<רן מלמד: אז אני חושב שחלק מהמודל חייב להתכנס גם לנושא הזה – שניתן לתת תגמול שגם יהיה תגמול כספי.
<רן מלמד: זה לא עולה למדינה כסף, אדוני השר – אלא אם כן זה גוף ממשלתי שממילא משלם לשירות לאומי או למעסיק – כי רבות מהעמותות מעסיקות היום בני ובנות שירות לאומי אזרחי ואין שום סיבה שחלקן לפחות לא יעסיקו את אותם מתנדבים שהם אזרחים ותיקים, שלפעמים הניסיון הרב שיש להם יכול לסייע רבות.
<רן מלמד: אני חושב שצריך לשלב את זה בתוך המערכת הזאת ולקדם גם את הנושא הזה.
יעקב מרגי: באופן טבעי, כשהנושא עלה על סדר היום, מיד לקחנו את ההצעה של איתן כבל.
יעקב מרגי: אבל מסתבר שאלה שני מסלולים שונים, וצריך לדון בהם נפרד, כי האופי שונה.
יעקב מרגי: אבל הדברים חשובים וצריך למצוא את האיזונים בין לייצר עוד פלח פוטנציאלי לשוק התעסוקה לבין שימור של ההגדרה של ההתנדבות.
אורי אורבך: אני רק אעיר, למרות שזה לא נושא הדיון, שאנחנו מגישים לממשלה דוח שהכנו במשך השנה בנוגע להסרת חסמים למבוגרים בשוק התעסוקה.
אורי אורבך: לא מדובר בהעלאת גיל הפרישה אלא מה קורה עם מי שהגיע לגיל הפרישה ורוצים אותו.
אורי אורבך: היום זה אפילו לא משתלם, בגלל קצת הזקנה שמקוצצת ועוד דברים.
אורי אורבך: כלומר, אנחנו כן עוסקים בתחום הזה.
יעקב מרגי: אם כבר אנחנו נוגעים בזה, מתבקש – גם מדבריו של רן מלמד...
יעקב מרגי: השאלה אם המשרד, אחרי שהצעת החוק של איתן כבל עברה בקריאה טרומית, מכין השגות, הערות, או שזה סתם מונח כרגע בהמתנה.
אורי אורבך: זה לא סתם מונח.
אורי אורבך: כל יוזמה שמעודדת תעסוקה של מבוגרים.
אורי אורבך: אני חושב שהיוזמה של איתן כבל, למרות שהוא קורא לזה התנדבות, היא לגמרי בתחום התעסוקה, כי הרי כמות של 40 שעות שבועיות היא לא כמות של התנדבות.
<רן מלמד: לא, אבל לא מדובר על 40 שעות, ממש לא.
אורי אורבך: לא, אבל זה הוזכר.
יעקב מרגי: הבלבול נוצר כי אחרי הקריאה הטרומית של הצעת החוק של איתן כבל, נאמר לו שצריך להמתין להצעה ממשלתית.
יעקב מרגי: אם אני מבין טוב, זה לא נותן את המענה להמתנה הזו של ההצעה הממשלתית.
יעקב מרגי: ועדת ההיגוי לא באה לתת מענה לאותה החלטה של להמתין להצעה.
יעקב מרגי: אורי, השאלה אם ההצעה הממשלתית המקבילה להצעת החוק של איתן כבל מונחת לפתחך, או שזה באכסניה אחרת.