GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גבריאלה עילם: אפשר עשרה אחוזים אבל הוא מגיע והוא לא יכול להיכנס למקום.
<גבריאלה עילם: זאת הבעיה האמיתית בחיים.
<גבריאלה עילם: אני אספר לכם אחר כך סיפור על טיול.
<שמואל חיימוביץ': אנחנו הסכמנו שעשרה אחוזים יהיו בבניין קיים.
<שמואל חיימוביץ': כבר הסכמנו על זה.
אילן גילאון: אנחנו נסתפק בזה.
<ישראל אבן זהב: צריך להיות כמו בבתי חולים.
<אייל לב ארי: כבש שיותקן לאחר יום התחילה במרפאה או במכון קיים לשירותי בריאות או בדרך שקופת החולים או מפעיל המכון הם החייב בביצוע נגישות לגביה, לא יעלה שיפועו על שמונה אחוזים וככל הניתן לא יעלה על שישה אחוזים.
<אייל לב ארי: מעלית – לעניין טבלת הבדיקה והביצוע בטור ג' שלצד פרט משנה (9) – ממדי תא מעלית או מעלון אנכי שהיו קיימים ערב יום התחילה יהיה כאמור בפסקה (2) בטור ג' האמור.
<אייל לב ארי: גובה הלחיץ הנמוך ביותר בתא מעלית שהיה קיים ערב יום התחילה לא יפחת מתשעים סנטימטרים.
<אייל לב ארי: מעלון אנכי – נדרשת התקנת מעלון אנכי במרפאה קיימת או במכון קיים לשירותי בריאות, לפי טבלת הבדיקה והביצוע – נוסף על האמור בטבלה, בפרט משנה (10) שלצד טור ד', מעלון אנכי בפיר סגור מעל גובה שני מטרים יעמוד בהוראות ת"י 2481 חלק 41 ובדרישות אלה:
אילן גילאון: תא סגור זה כמו שיש לנו כאן בכנסת או שזה תא פתוח?
<ישראל אבן זהב: המעלון פתוח.
אילן גילאון: מאיפה הוא סגור?
אילן גילאון: יש לנו שניים.
<ישראל אבן זהב: כשיש פיר, זה סגור.
<קריאה: מה שיש כאן, זה לא פיר.
<משה בר: אצל קצין הכנסת זה סגור והשני פתוח.
<שמואל חיימוביץ': סליחה.
<שמואל חיימוביץ': יש מושגים בתקנים מה זה פתוח ומה זה סגור.
<שמואל חיימוביץ': יש חלוקה לכמה טיפוסים של מעלונים.
<שמואל חיימוביץ': יש מעלון משופע שעולה במקביל למדרגות ויש מעלון אנכי.
<שמואל חיימוביץ': היום התקן של מעלון אנכי עובר רביזיה ועובר שינוי דרסטי במכון התקנים.
<שמואל חיימוביץ': הוא יחולק לשניים: תקן אחד מדבר על מעלון אנכי שאין לו פיר וזה בערך עד גובה של שני מטרים נדמה לי, ותקן אחר ידבר על מעלונים בתוך פיר.
<שמואל חיימוביץ': אנחנו עומדים על כך שמעלונים בתוך פיר מעל גובה מסוים יהיו דומים עד כמה שאפשר למעליות.
<שמואל חיימוביץ': זה אומר שיהיו שם דלתות נפתחות ונסגרות אוטומטית הצידה והלחיצה לא תהיה רצופה.
<שמואל חיימוביץ': זה הכיוון וזה מקבל ביטוי גם כאן.
אילן גילאון: לחצת וזה מעלה אותך.
<ישראל אבן זהב: כמו במעלית רגילה.
אילן גילאון: אני לא יודע אם סיפרתי לכם, אבל לפני כמה שנים הייתי בברנדייס, בבוסטון, ושם היה מבנה על צלע של הר באוניברסיטה.
אילן גילאון: אמרתי שכאן בטוח אנחנו נתפוס אותם פעם ראשונה על חוסר נגישות.
אילן גילאון: היה להם מעלון שיפוע של 35 מטרים.
<שמואל חיימוביץ': לוקח המון זמן.
אילן גילאון: לוקח המון זמן אבל הוא מגיע.
<שמואל חיימוביץ': וידעו להפעיל אותו.
אילן גילאון: גם ידעו להפעיל אותו.
אילן גילאון: זה היה מדהים.
<אורלי בוני: במרכז שרונה הם שמו מעלונים סגורים.
<שמואל חיימוביץ': אלה שבתוך פיר הזכוכית?
אילן גילאון: אני מברך את חבר הכנסת מיקי רוזנטל על הצטרפותו אלינו.
אילן גילאון: מיקי, אנחנו עוסקים בעניין של בתי חולים, מרפאות ומכונים רפואיים.
<אייל לב ארי: המעלון יהיה מטיפוס תא סגור לפי ת"י 2481 חלק 41 (סעיף 3.18.3).
<אייל לב ארי: במקרה של מעלון אנכי שמתוכנן לשתי תחנות בלבד – אם אישר מורשה נגישות מבנים, תשתיות וסביבה, שמסיבות הנדסיות לא ניתן להתקין תא סגור, אפשר שיותקן מעלון תא או מעלון ללא תקרה כאמור בת"י 2481 חלק 41 (סעיפים 3.18.2 או 3.18.1 בהתאמה).
<אייל לב ארי: לחצני התחנה ולחצני התא יהיו מטיפוס לחיצה רגעית.
<אייל לב ארי: דלתות התא הסגור ודלתות הפיר ייפתחו באופן אוטומטי.
<אייל לב ארי: דלת התא הסגור ודלת הפיר ייפתחו בתנועה ישרה אופקית ולא באמצעות דלת כנף סובבת על צירה.
<אייל לב ארי: אישר מורשה נגישות מבנים, תשתיות וסביבה שמסיבות הנדסיות לא ניתן להתקין דלתות מסוג זה, אפשר שדלת התא הסגור תהיה מסוג דלת מתקפלת ("אוטובוס") ודלת הפיר תהיה מסוג דלת כנף.
<אייל לב ארי: בצמוד לדלת התא יהיה משטח תפקוד לפי ת"י 3.1 סעיף 2.3.5 הדן במשטחי תפקוד.
אילן גילאון: איפה יש כאלה?
<שמואל חיימוביץ': בבית של ישראל.
<אייל לב ארי: מעלון משופע – נדרשת התקנת מעלון משופע, הרי שעל אף האמור בטבלת הבדיקה והביצוע בטור ד' שלצד פרט משנה (10) יחולו הוראות אלה: כושר ההרמה של המעלון לא יפחת מ-350 ק"ג.
<אייל לב ארי: ממדי המשטח יהיו ברוחב 75 סנטימטרים לפחות ובאורך מאה סנטימטרים לפחות.
<אייל לב ארי: פתחים – על אף האמור בטבלת הבדיקה והביצוע - רוחב פתחים.
<אייל לב ארי: רוחב המעבר החופשי בפתח במקומות אלה שדרך נגישה מובילה אליו לא יפחת מתשעים סנטימטרים.
<אייל לב ארי: פתח כניסה נגישה למרפאה ולמכון קיים לשירותי בריאות.
<אייל לב ארי: חדר בדיקה וטיפול נגיש לפי פסקה (14) להלן.
<גבריאלה עילם: אני מבקשת להעיר לנושא של התשעים סנטימטרים, לא יפחת מתשעים סנטימטרים.
<גבריאלה עילם: כרגע בבניינים חדשים הדרישה היא לשמונים סנטימטרים פתח פנוי.
<גבריאלה עילם: למרפאה חדשה שתיכנס לבניין חדש, עדיין אין תקנות.
<גבריאלה עילם: צריך להביא את זה בחשבון ולהזדרז.
<גבריאלה עילם: אני לא יודעת מה לעשות.
אילן גילאון: זה זב"שם.
<גבריאלה עילם: לא, זה לא זב"שם.
<גבריאלה עילם: זה לא יחול על החדשים.
<דניאל גלילי: במקביל צריך לתקן גם את חלק ח(1) ולהשוות.
<דניאל גלילי: לפחות להשוות, אם לא יותר.
<דניאל גלילי: התקנות האלה חלות על בניין קיים כהגדרתו בחוק.
<דניאל גלילי: בניין חדש, מה שחל עליו ויחול עליו, זה ח(1).
<דניאל גלילי: ב-ח(1), כרגע אין לנו הוראות נפרדות ומיוחדות למקומות שנותנים שירותי בריאות ושם צריך לתקן.
<דניאל גלילי: בעבר הייתה עבודה על זה, על פרק נוסף לגבי בניין חדש והיא נעצרה.
<דניאל גלילי: צריך לחדש אותה ואני מבקש ממשרד הבריאות לקדם את הנושא הזה.
<גבריאלה עילם: נכון לעכשיו בונים מרפאות בבניינים חדשים והחלוקה של החדרים היא לפי תקנות התכנון והבנייה עכשיו.
<דניאל גלילי: אני מסכים אתך.
<גבריאלה עילם: פותחים מרפאות חדשות בבניינים חדשים והכניסה לחדרים הנגישים היא שמונים סנטימטרים.
<גבריאלה עילם: זאת הדרישה בתקנות התכנון והבנייה לבניין חדש.
<שמואל חיימוביץ': מה זה כאן חדר נגיש?
<אורנה כהן: לא.
<אורנה כהן: זה רק מעבר.
<אורנה כהן: את טועה.
<אורנה כהן: זה לא פתח אלא פתח נגיש.
<אורנה כהן: מדברים על מעבר ולא על פתח לחדר.
<דניאל גלילי: זה גם פתח לחדר.
<אורנה כהן: פתח לחדר, מדברים על 75 סנטימטרים נטו.
<דניאל גלילי: לא, לא נכון.
<משה בר: כבוד היושב ראש, מדי יום אני נתקל בדברים האלה.
<משה בר: לא מספיק שהדלת היא קטנה אלא ששמים לך גם עציצים בשטח ואתה לא יכול להיכנס.
<משה בר: הרבה פעמים הרופא יצא לבדוק אותי בחוץ.
אילן גילאון: לכן אנחנו מתקינים את התקנות האלה, כדי שזה לא יקרה.
<משה בר: זה במקומות ששופצו, שהיו צריכים לעשות לפי החוק וגם לא עשו.
<שמואל חיימוביץ': הנה, זה החוק.
<שמואל חיימוביץ': הוא עוד איננו.
אילן גילאון: האכיפה לצערי לא בידינו.
אילן גילאון: אנחנו רק כותבים את החוק.
<דניאל גלילי: זה לא קשור לאכיפה.
אילן גילאון: אני מבקש ממך לפתור לי בעיה ולא לייצר אותה.
<שמואל חיימוביץ': אני פותר בעיה.
<דניאל גלילי: הבעיה שלנו היא שכרגע מרפאות חדשות שהן בניין חדש, חלות עליהן אותן הוראות כמו כל בניין חדש ציבורי רגיל וזה מתאים לבניינים רגילים ולא מתאים לשירותי רפואה.
<דניאל גלילי: בשירותי רפואה, בניין חדש צריך באופן עקרוני לעשות אותו אחרת.
אילן גילאון: הבנו ועכשיו תגיד לי מה לכתוב.
<דניאל גלילי: כאן זה כתוב בסדר כי כאן הקונספט הוא כזה שכל החדרים הם כמו בניין קיים למעט חדרים שיוגדרו כחדרים מיוחדים לשם תהיה הנגישות יותר גדולה כדי שגם משה או אחרים יוכלו להיכנס אליהם.
<שמואל חיימוביץ': לכן צריך לכתוב שאלה חדרים נגישים מיוחדים ולא רק נגישים.
<דניאל גלילי: עזוב את זה עכשיו.
<דניאל גלילי: אני מבקש, כדי לפתור את הבעיה שגבי העלתה לגבי מרפאות חדשות, שני דברים.
<דניאל גלילי: האחד, שמשרד הבריאות – ואנחנו גם נשמח לעזור לו – יפנה למשרד הפנים כדי שנקדם במהירות חקיקה חדשה לגבי בניין חדש כך ש-ח(1) יתוקן בנושא הזה.
<דניאל גלילי: שנית, זה מקום טוב שמשרד הבריאות כאן יתחייב לכך שלפחות בהוראות המינהלתיות שלו, לפני שהוא מאשר מרפאות חדשות בבניין חדש, ידרוש לפחות את המינימום שכתוב כאן שהוא מעבר לתקנות של בניין חדש.
אילן גילאון: אורלי, ברור מה שצריך לעשות?
אילן גילאון: זה מה שחשוב.
<שמואל חיימוביץ': אני מבקש לשמוע את הגדרת חדר נגיש לפי המשמעות כאן.
אילן גילאון: יהודה, מהי ההגדרה לחדר נגיש לפי המשמעות כאן?
<גבריאלה עילם: בסעיף (14).
<יהודה מירון: עוד מעט נגיע לזה.
אילן גילאון: נמתין עד סעיף (14).
<שמואל חיימוביץ': בסדר, אבל אז אני רוצה לחזור לכאן ולכתוב שזה חדר נגיש מיוחד.
<גבריאלה עילם: זה לא מיוחד.
<אורלי בוני: בכל מקרה זה יהיה רק חדר אחד.
<אורלי בוני: זה מקום קיים.
<שמואל חיימוביץ': הם מבינים את זה אחרת.
אילן גילאון: אנחנו מבינים את זה כמוך.
<אייל לב ארי: רוחב מעבר חופשי בפתח אחר שדרך נגישה מובילה אליו ואינו נזכר בפסקאות (1) או (2) – 75 סנטימטרים.
<דניאל גלילי: אני רוצה להעיר הערה טכנית לנקודה הזאת.
<דניאל גלילי: הרעיון, כמו שכתוב כאן, אני מבין אותו.
<דניאל גלילי: בכל מרפאה קיימת יוגדרו חדרים שהם יהיו בנגישות מיוחדת בהם למשל הפתח צריך להיות תשעים סנטימטרים ובשאר החדרים יתיישרו עם המינימום של תקנות בניין קיים הרגילות.
<דניאל גלילי: זאת אומרת, לא שהם לא יהיו נגישים בכלל, אלא יידרשו לעמוד כמו במס הכנסה.
<דניאל גלילי: החדרים יצטרכו לעמוד באותה רמת נגישות.
<דניאל גלילי: זה עניין טכני.
<דניאל גלילי: כתוב כאן שהמעבר החופשי בפתח יהיה 75 סנטימטרים לפחות, אבל בבניין קיים זה 75 סנטימטרים בדיקה.
<דניאל גלילי: אם זה שבעים סנטימטרים, צריך לעשות את זה שמונים סנטימטרים.
<דניאל גלילי: זה פשוט לשלוח את המקרים האלה להיות נגישים כמו בבניין קיים.
<גבריאלה עילם: צודק.
<שמואל חיימוביץ': כולל שאם עושים חדש, זה יהיה שמונים.
<דניאל גלילי: כן.
<דניאל גלילי: ברור.
<דניאל גלילי: לפי בניין קיים.
<דניאל גלילי: החדרים האלה לפי בניין קיים.
<שמואל חיימוביץ': לכאורה החדרים האלה של 75 סנטימטרים, הם נגישים או לא?
<דניאל גלילי: הם לפי בניין קיים,.
<גבריאלה עילם: הם נגישים.
<גבריאלה עילם: מורשה נגישות חותם שהם נגישים.
<יהודה מירון: אני אומר משהו לפרוטוקול ואחר כך נתקדם.
אילן גילאון: תגיד שזה מוסכם.
אילן גילאון: לי היה חבר, מאיר פעיל, וכל פעם הוא היה משכנע אותך וכשהיית אומר לו די, הוא היה אומר, לא, בוא נתווכח עוד קצת.
<דניאל גלילי: יש גם את הצד השני.
<יהודה מירון: אני כן חייב להבהיר לפרוטוקול כי נאמרו כאן הרבה דברים.
<יהודה מירון: בואו נסכם בצורה, אני מקווה, ברורה.
<יהודה מירון: הסיפור הוא כזה.
<יהודה מירון: סעיף (8) מדבר על פתחים והוא מדבר על פתחים גדולים יותר, תשעים סנטימטרים שבמידה ואותם חדרים עליהם תחליט הקופה ששם יהיו הטיפולים המיוחדים או כאלה שאני כאדם נכה אוכל לקבל את כל מגוון השירותים בחדר כזה או במספר חדרים – שם הפתח יהיה לפחות תשעים סנטימטרים.
<יהודה מירון: נקודה.
<יהודה מירון: בשאר החדרים באותה המרפאה, הרוחב החופשי בכניסה לחדרים יהיה לפחות 75 סנטימטרים.
<יהודה מירון: בשאר החדרים תהיה לפחות כניסה של 75 סנטימטרים כדי שאני אוכל להגיע לפתח ולדבר עם הרופא גם אם הוא לא בודק אותי על אותה מיטה באותו חדר.
<יהודה מירון: עוד משפט סיום.
<יהודה מירון: במידה וגם 75 אין וממילא צריך להרחיב את הפתח, אז הם כבר יצטרכו לעשות שמונים כי כך עושים מחדש.
<שמואל חיימוביץ': ולכן הסמנטיקה היא מאוד חשובה דווקא בגלל מה שאמר משה בר.
<שמואל חיימוביץ': צריך שיהיה ברור שכל החדרים של 75 אמורים להיות נגישים במובן הזה שלא שמים כל מיני דברים בפנים שמונעים ממני כניסה פנימה ולדבר עם הרופא.
<שמואל חיימוביץ': לא כל פגישה עם רופא היא בדיקה על מיטה.
<שמואל חיימוביץ': היה ומישהו בעל מידות חריגות לא יוכל להיכנס לחדר כזה, יהיה חדר נגיש מיוחד עם גודל אקסטרה וזה צריך להיות כאן ברור.
<יהודה מירון: כולם מסכימים.
<גבריאלה עילם: לגבי הסעיף הבא, אני לא יודעת אם קראת אותו.
אילן גילאון: עוד לא הגענו אליו.
<גבריאלה עילם: אייל ידלג על זה כי זה לא חלק מהסעיף אלא לדיון.
<יהודה מירון: הוא עוד לא קרא אותו.
<אייל לב ארי: לגבי דלת סובבת קיימת בדרך נגישה שאינה נפתחת באופן אוטומטי – לא תחול הדרישעה בת"י 1918 חלק 3.1 סעיף 2.3.5.1(ג).
<ישראל אבן זהב: מה זה אומר?
<גבריאלה עילם: אני מתנגדת לזה ותכף אני אגיד לך למה.
<יהודה מירון: כשבונים בניין חדש, כחלק מהמקום החופשי שנדרש לפני ואחרי דלת, זאת אפשרות שאם אני מגיע עם כיסא גלגלים, אני אוכל מה שנקרא להגיע לידית הדלת, לפתוח, לסגת אחורה ולעבור את הדלת ולא משנה מאיזה כיוון אני מגיע.
<יהודה מירון: המושג הזה נקרא משטח תפקוד.
<יהודה מירון: חלק ממשטח התפקוד, התקנים דורשים שלצד המנעול יישאר מה שנקרא קיר חופשי של שלושים סנטימטרים לפחות כדי שאני אוכל להגיע ולשלוח את היד, אם אני יושב בכיסא.
אילן גילאון: לדלת הזאת יש שלושה תאים, נכון?
<יהודה מירון: דלת רגילה.
<יהודה מירון: דלת סובבת רגילה.
אילן גילאון: מה זה דלת סובבת?
<יהודה מירון: הדלת הרגילה שאתה מכיר.
אילן גילאון: לא דלת מסתובבת.
<יהודה מירון: דלת רגילה שכולנו מכירים.
<יהודה מירון: לצד המנעול של דלת כזאת, התקן דורש שיישאר קיר חופשי כדי שאני אוכל להגיע עם הכיסא.
<שמואל חיימוביץ': באלכסון.
<יהודה מירון: באלכסון, ולמשוך.
<יהודה מירון: כאן, בנושא הזה של המרפאות הקיימות, אנחנו בעצם אומרים את הדבר הבא.
<יהודה מירון: משטח תפקוד חייב להיות לפני הדלת וזאת לא שאלה, אבל האם ראוי שגם במידה ואין קיר חופשי של שלושים סנטימטרים נבקש להזיז קיר, להרוס ולהזיז קיר שלושים סנטימטרים?
<יהודה מירון: ההצעה שאנחנו מציעים אומרת לא, כי אנחנו לא חושבים שבמסגרת הפשרה בין מה שכבר יש באותה מרפאה לבין התועלת שנפיק כתוצאה מזה שנזיז קיר בשלושים סנטימטרים, עם העלות וההשבתה, לא.
אילן גילאון: גבי, התנגדותך.
<גבריאלה עילם: אני מבקשת להגיד לכם שכאשר אני מגיעה לדלת שצריך למשוך אותה ואין את השלושים סנטימטרים, אני לא מצליחה.
<גבריאלה עילם: יש אנשים שאולי עוד יותר קל להם ואולי יותר קשה להם, אבל אני לא יודעת.
<גבריאלה עילם: אני מתפקדת לא רע ולא מצליחה לפתוח את הדלת.
<גבריאלה עילם: בדרך של דחיפה, זה אפשרי כי להגיע לידית אפשר, אבל משיכה, זאת בעיה כי הכיסא חוסם לך את האפשרות לזוז אחורה ולפתוח את הדלת.
<אורלי בוני: אנחנו מדברים על מבנה קיים.
<גבריאלה עילם: אפשר לחייב שהדלתות האלה יהיו פתוחות מצדי, אבל אי אפשר להגיד שמוותרים על השלושים סנטימטרים.
אילן גילאון: מה הפתרון שאת מציעה?
<גבריאלה עילם: אני מציעה שמהצד של המשיכה כן יחייבו בשלושים סנטימטרים.
<שמואל חיימוביץ': גם במחיר של הקטנת החדר הסמוך.
<אורנה כהן: יש לזה פתרון בנגישות השירות.
<אורנה כהן: יש את הצלצל.
<אורנה כהן: נתנו לזה פתרון בנגישות השירות שהיא תידון בהמשך.
<אורנה כהן: מתקינים צלצל ובמידה ואין אפשרות, מצלצלים ובאה הפקידה ופותחת את הדלת.
<אורנה כהן: יש לזה פתרון.
<אורנה כהן: גם בשירותים אמור להיות צלצל.
<אורנה כהן: אם אתה בבניין קיים ואתה לא יכול להרוס את הקיר או לשנות את כיוון הכניסה, יש לזה פתרונות.
<אורנה כהן: בדיוק לשם כך יש את נגישות השירות.
אילן גילאון: מה השכיחות של מה שאתם אומרים?
<יהודה מירון: גבי, עוד דבר, זאת גם החלשת כוח הפתיחה.
<יהודה מירון: את מדברת על דלת חיצונית.
<גבריאלה עילם: לא, אני לא מדברת עכשיו על הכוח אלא רק על העניין של להגיע ולמשוך.
אילן גילאון: מה השכיחות?
<יהודה מירון: אולי אנשי הקופות יוכלו לומר.
<אורנה כהן: בבניינים ישנים זה יכול להיות.
<אורנה כהן: היום בבניינים החדשים אנחנו עושים את הכול עם עוד שלושים סנטימטרים אבל בבניינים ישנים הכול יכול להיות.
<אורנה כהן: יש בניינים של עשרות שנים.
אילן גילאון: אז יהיה צלצל.
<שמואל חיימוביץ': אני מזכיר לעצמנו שהשאלה ששאלנו את עצמנו עת קבענו קריטריונים לגבי בניין קיים הייתה מתי אנחנו עוברים את הקטע שהמאמץ לא שווה את התוצאה.
<שמואל חיימוביץ': אגב, כאשר מדברים על השלושים סנטימטרים, זה דבר מאוד חשוב, אבל מצד שני צריך לזכור שלפעמים זה גם יקטין את החדר בשלושים סנטימטרים ולא בטוח שאז זה מועיל יותר או פחות.
<גבריאלה עילם: האם מוט אופקי כמו שעושים בשירותים, לא יפתור את זה בכיוון המשיכה?
<אורנה כהן: בכל דלת לשים מוט אופקי?
<גבריאלה עילם: לא בכל דלת.
<גבריאלה עילם: רק היכן שאין שלושים סנטימטרים.
<שמואל חיימוביץ': עד היום המוט האופקי משמש למשיכה ולסגירה ולא לפתיחה.
<משה בר: יש מתקנים, כמו שיש לי במעלון, שאני לוחץ עם עלות קטנה מאוד וזה פותח לי חשמלית את הדלת.
אילן גילאון: אבל זה לא קשור לכאן.
<אורלי בוני: אז יפתחו את דלת הרופא באמצע טיפול.
<משה בר: הרופא יכול לנעול את הדלת מבפנים.
<אורלי בוני: לא נועלים.
<נורית ניישטט: לא מדובר על דלת שיושב מישהו ממול ואתה דופק ופותחים לך.
<אייל לב ארי: במדרגות שהן חלק מחדר מדרגות בבניין שכולו מרפאות קיימות או מכונים קיימים לשירותי בריאות, יתקיימו הוראות טבלת הבדיקה והביצוע בפסקה (א)(1) בטור ג' שלצד פרט משנה (12), ובלבד שאם נדרשת תוספת בית אחיזה בחדר מדרגות לא יוצר רוחב חדר המדרגות בניגוד לתקנות לפי חוק התכנון והבנייה.
<אייל לב ארי: ואולם אם אישר מורשה נגישות שירות שהשימוש בחדר מדרגות מסוים על ידי הציבור מצומצם מאוד, אפשר שבמקום הפסקה האמורה, יחולו הוראות טבלת הבדיקה והביצוע בפסקה (א)(2) בטור ג' שלצד פרט משנה (12).
<שמואל חיימוביץ': לעניין הזה יש לי בעיה.
<שמואל חיימוביץ': יהודה, הוספתם את זה אחר כך?
<יהודה מירון: מה שדובר.
<שמואל חיימוביץ': שיהיה בשני הצדדים.
<יהודה מירון: יהיו בתי אחיזה בשני הצדדים.
<יהודה מירון: אם זה סותר את תקנות המילוט, לא יוסיפו.
<שמואל חיימוביץ': מה המשפט אחר כך?
<יהודה מירון: אני לא צריך אחר כך.
<יהודה מירון: אין משפט.
<שמואל חיימוביץ': יש עוד משפט.
<יהודה מירון: בזמנו דובר על בתי החולים.
<יהודה מירון: אמרנו שאם חדר המדרגות הזה הוא בשימוש מאוד מצומצם.
<יהודה מירון: מה זה למה?
<יהודה מירון: סוכם שגם בתי החולים כך.
אילן גילאון: מאוד מעניינת השיחה הפרטית שלכם.
אילן גילאון: יש לכם שעת קבלה ותוכלו לדבר ביניכם.
<אייל לב ארי: מובחנות דלתות - כנף הדלת או מזוזותיה בדלתות במרפאה קיימת ובמכון קיים לשירותי בריאות שמשמשות את הציבור – יובחנו בניגוד חזותי מסביבתן.
<אייל לב ארי: הכוונה – האמור בטבלת הבדיקה הביצוע, בפסקה (ב) בטור ג' שלצד פרט משנה (16), יחול גם על מרפאה קיימת או מכון קיים לשירותי בריאות, שפתח הכניסה אליהם נמצא בסמוך למדרכה או שביל ציבורי.
<אייל לב ארי: על סימן אזהרה, סימן מוביל לטיפוסיו השונים, סימן בקצה שלח מדרגה, ניגוד חזותי וניגוד מישושי, או סימן מאתר שבוצעו לאחר יום התחילה, יחולו הוראות ת"י 1918 חלק 6 ואפשר שבשטחי פנים של בנין יותקן סימן מוביל מטיפוס 1.
<ישראל אבן זהב: הערה.
<ישראל אבן זהב: בבניין ציבורי אסור להתקין סימן מוביל מטיפוס 1 אלא רק מטיפוס 2 ו-3.
<ישראל אבן זהב: כי זה מפריע.
<שמואל חיימוביץ': אתה מדבר בתוך הבניין.
<ישראל אבן זהב: בתוך הבניין.
<נורית ניישטט: אתה רואה אבל העיוור לא רואה איך להגיע.
<ישראל אבן זהב: אבל כשאני נוסע בכיסא גלגלים עם רגל שבורה, גם אני לא יכול לנסוע.
<נורית ניישטט: אבל יש לך רוחב של מסדרון.
<ישראל אבן זהב: בתוך בניין אין פס מוביל מטיפוס 1.
אילן גילאון: תסבירו לנו מה זה טיפוס 1.
<ישראל אבן זהב: גם לא היו סימני אזהרה בכניסה.
<יהודה מירון: אני אסביר.
<יהודה מירון: נושא של סימני הכוונה ואזהרה לאנשים עם מוגבלות ראייה הוא נושא חדש.
<יהודה מירון: בזמנו, כאשר התחילו עם התקנות, עוד לא היו סטנדרטים שאמרו איך ומה נראים הסימנים השונים.
<יהודה מירון: זה התחיל להתפתח בתקנות בדרישות יותר תכנוניות-תפקודיות.
<יהודה מירון: לאחרונה יש לנו כבר תקן שמסדיר את הנושא הזה וקובע הבחנות ברורות איך המפרט הטכני של כל אחד מסוגי הסימנים האלה שמובילים, במיוחד נותן דגש על זה שבתוך בניין – למשל מה שמטריד את ישראל – גובה הסימנים הוא הרבה יותר נמוך כדי למנוע הפרעה.
<קריאה: היו מודעים לכל הסימנים האלה ושם כתוב בפירוש שבתוך הבניין יהיה רק סימן.
אילן גילאון: 2 ו-3.
<שמואל חיימוביץ': נכון אבל הורידו את הגובה של זה בתוך התקן.
<ישראל אבן זהב: תבוא עם רגל שבורה לסימן הזה ונראה אותך מדבר.
<ישראל אבן זהב: זה כמו במדרכות כשיש לך פסים שמובילים למעבר חציה.
מיקי רוזנטל: מה ההבדל בגובה?
<יהודה מירון: מדובר על כך שבתוך בניין זה יגיע לגובה של 3-3.5 מילימטרים.
<גבריאלה עילם: זה המון.
<גבריאלה עילם: גם אם יש מרצפת בולטת בחצי מילימטר או במילימטר, גם בן אדם רגיל יכול ליפול.
<גבריאלה עילם: זה לא קשור לנכה.
<אורלי בוני: כתוב רק אפשר.
<אורלי בוני: זה לא מחייב.
<אורלי בוני: אנחנו אומרים שאפשר.
<אורלי בוני: אם יש לך סימן כזה, אנחנו מבקשים לא להרוס את הריצוף ולבנות מחדש אם הוא לא מפריע.
<אורלי בוני: זאת הכוונה.
<אורלי בוני: לכן הוספנו את ה-אפשר.
<נורית ניישטט: אני אקח מזמנכם דקה אחת כדי להסביר איך זה קרה.
<נורית ניישטט: אנשים עם מוגבלות מוטורית הם האנשים הכי בולטים בין האנשים עם מוגבלויות והם הראשונים שזכו, גם בארצות הברית בשנות ה-90 עת החלו את תקנות ה-ADA בשימת הלב והורדת ספי המדרכות בכל הערים.
<נורית ניישטט: לא הרבה זמן עבר ואנשים עיוורים התחילו להידרס ברחוב כי הם לא ידעו שהם במעבר הזה, היכן שחתכו את המדרכות.
<נורית ניישטט: אז נולדו הבליטות האלה שקוראים להם סימן אזהרה.
<נורית ניישטט: לסימן אזהרה יש סטנדרט מאוד ברור שהלך והצטמצם לפי דרישות של כל מיני קבוצות עם אינטרסים שונים.
<נורית ניישטט: אנשים לקויי ראייה או עיוורים לצורך העניין – זה גם צריך להיות בצבעים נוגדים למרחב - כדי שהם יוכלו לא לבזבז את הזמן ולהתברבר מקיר ימין לקיר שמאל ושילכו כמו כל אדם, צריכים איזשהו גייד ליין.
<נורית ניישטט: בזמנו עוד לא היו טכנולוגיות.
<נורית ניישטט: כאשר זה נקבע, עוד לא היו טכנולוגיות קוליות שיכלו לסייע, לא GPS ולא משהו אחר.
אילן גילאון: הנושא של צבע לא יכול לענות על הדרישה הזאת?
<נורית ניישטט: לחלק מהאנשים אבל לא לכולם.
<שמואל חיימוביץ': מי שעיוור ולא רואה, הוא לא רואה צבע.
אילן גילאון: מעלים את החשש מבחינת הגראדים האלה שיש בהם את הבליטה.
<נורית ניישטט: תנו לי דקה והכול יובהר.
<נורית ניישטט: כשנקבעו התקנות האלה, לא היו טכנולוגיות אחרות זמינות.
<נורית ניישטט: היום יש אבל לא לכולם יש.
<נורית ניישטט: הבקשה היא לעשות סימן מוביל שהוא פסים ארוכים עם גובה מסוים מאוד קטן, כך שאדם עיוור יכול עם המקל לחוש בהם וללכת בקו ישר.
<נורית ניישטט: האנשים עם לקות מוטורית, וצריך לסייע ככל האפשר, לא חייבים ללכת על זה.
<נורית ניישטט: הם יכולים ללכת לצד זה.
<שמואל חיימוביץ': אבל הרבה פעמים הם חוצים אותו.
<נורית ניישטט: הם יכולים ללכת עם הכיסא כשזה באמצע הכיסא.
<ישראל אבן זהב: תנסי פעם לעבור עם הכיסא.
<נורית ניישטט: יכולים ללכת לצד זה או זה יכול להיות מתחת למושב של הכיסא.
<נורית ניישטט: לא יתכן לא להתחשב באנשים עם לקות אחרת בצורה כל כך בוטה.
<ישראל אבן זהב: עוד הערה אחת.
<ישראל אבן זהב: אם אני לא טועה, בתקנות השירות סוכם שעיוורים יקבלו מלווה בבית חולים.
<ישראל אבן זהב: נכון?
<ישראל אבן זהב: או במרפאות.
<ישראל אבן זהב: ברגע שיקבלו מלווה, אין שום צורך בפסים האלה והם יהיו מיותרים.
<ישראל אבן זהב: הפסים הם לרוחב הדרך.
<ישראל אבן זהב: כדי שעיוור, כשהוא מגיע, ייתקל בזה וידע שזה קיים.
<נורית ניישטט: לא.
<נורית ניישטט: יש סימנים שונים.
<נורית ניישטט: אנחנו מדברים על סימן אזהרה ועל סימן מוביל.
אילן גילאון: אני מדבר על המוביל.
<ישראל אבן זהב: סימן האזהרה הוא לאורך.
<יהודה מירון: אילן, אלה תקנות שכבר אושרו אצלכם וההסדרים האלה כבר נקבעו בבניינים קיימים ציבוריים.
<יהודה מירון: אנחנו כאן מוסיפים את זה רק לאותן מרפאות שנמצאות על מדרכה.
<יהודה מירון: יש כאן מספר חלופות איך לממש את זה.
<יהודה מירון: יש כמה סוגי סימנים.
<יהודה מירון: זה עבר כאן וזה סביר אחרי שהיו לנו הרבה ויכוחים.
<עמאר סבאג': נציג פורום בריאות לאנשים עם מוגבלויות.
<עמאר סבאג': אני בעצמי עיוור.
<עמאר סבאג': יש כמה סוגים של פסים מנחים וזה לא לרוחב אלא רוחב די קטן ולא מפריע לכיסא הגלגלים שעובר עליו.
אילן גילאון: מודה לך.
אילן גילאון: אני חושב שאנחנו יכולים להסתפק במה שיש כאן.
<אייל לב ארי: בית שימוש נגיש – על אף האמור בטבלת הבדיקה והביצוע, בטור ג' שלצד פרט משנה (21) - בפסקה (א) – לא יחול הפטור לפי תקנה 9(ב) או לפי התוספת השלישית.
<אייל לב ארי: אם במרפאה קיימת או במכון קיים לשירותי בריאות, קיים בית שימוש המשמש את הציבור, יימצא בתוכם גם בית שימוש נגיש, אף אם קיימים בתי שימוש נגישים במקומות אחרים באותו בניין מחוץ לתחום מרפאה או מכון כאמור.
<אייל לב ארי: לעניין זה, "בית שימוש נגיש" – כמפורט בטור ג' האמור, לעניין פרט משנה (א)(1) ו-(2).
<אייל לב ארי: עמדת הלבשה – על אף האמור בטבלת הבדיקה והביצוע בטור ג' שלצד פרט משנה (25), אפשר שעמדת הלבשה שהייתה קיימת ערב יום התחילה, ואמורה להיות נגישה לפי פסקה 14(ב), תימצא בחלל שניתן להשיג בו פרטיות באמצעות מחיצות קשיחות או וילון ותכלול ספסל.
<אייל לב ארי: לצד האורך של הספסל מצוי שטח פנוי לפי ת"י 1918 חלק 1 סעיף 2.7.4 לפחות על אחד הקירות שלצדי הספסל, יימצא מאחז יד קבוע לפי ת"י 1918 חלק 3.2 סעיף 2.1.3(ה).
<אייל לב ארי: לעניין זה, "ספסל" – ספסל לפי הוראות ת"י 1918 חלק 3.2 סעיף 2.1.2 הדן בחלק הכללי של המלתחה, או מיטה שפניה בגובה 45 עד 50 סנטימטרים מפני הרצפה.
<אייל לב ארי: חדר בדיקה וטיפול נגיש – במרפאה קיימת ובמכון קיים לשירות בריאות יהיו חדרי בדיקה וטיפול נגישים שיתקיימו בהם הוראות אלה:
<אייל לב ארי: מספרם יהיה כזה שיבטיח שגם אדם עם מוגבלות יוכל לקבל את כל אחד מסוגי שירותי הבריאות, לעבור את כל סוגי הבדיקות ולקבל את כל סוגי הטיפולים שניתנים שם, לרבות אלה הדורשים ציוד רפואי או ניתנים על ידי בעלי מקצוע רפואי.
<אייל לב ארי: השירותים האמורים יינתנו לאדם עם מוגבלות באותה איכות וזמינות כמו לכלל הציבור.
<אייל לב ארי: בחדר טיפולים ובדיקה נגיש שנדרשת בו הסרת בגדים לצורך הבדיקה או הטיפול, תהיה עמדת הלבשה נגישה לפי פסקה (13) לעיל, בצמוד אליו או בתוכו.
<אייל לב ארי: בריכת שחייה טיפולית – לגבי טבלת הבדיקה והביצוע, טור ג' שלצד סעיף (32) – בריכת שחייה טיפולית תיחשב כבריכת שחייה עיקרית לעניין פסקה (ב)(3).
<שמואל חיימוביץ': לא הבנתי מה זה בריכת שחייה טיפולית.
<שמואל חיימוביץ': כתוב שהיא תהיה הבריכה העיקרית.
<שמואל חיימוביץ': מה זה?
<יהודה מירון: הרעיון היא שלבריכה טיפולית תהיה נגישות לפחות כמו בבריכות בבניין ציבורי קיים.
<שמואל חיימוביץ': אבל כאן חשוב להדגיש שאם יש כמה בריכות טיפוליות, כולן צריכות להיות נגישות.
<שמואל חיימוביץ': לא?
<יהודה מירון: אני שואל את הקופות האם יש מצב שיש כמה בריכות טיפוליות?
<שמואל חיימוביץ': או שיש כמה בריכות שאחת מהן טיפולית.
<שמואל חיימוביץ': יש מצב כזה?
<הניה שוורץ: לא.
<הניה שוורץ: במסגרת מרפאת קופת חולים – לא.
אילן גילאון: התשובה היא שיש כמה בריכות ואחת נגישה?
<יהודה מירון: לא יודעים.
<קריאה: אם יש שלוש בריכות, רק אחת תהיה טיפולית.
<שמואל חיימוביץ': ושלושתן באותו מקום?
<קריאה: לא באותו מפלס אבל באותו מקום.
<שמואל חיימוביץ': מה התשובה לגבי מצב כזה?
<שמואל חיימוביץ': יש שלוש בריכות ואחת מהן טיפולית.
<שמואל חיימוביץ': הדרישה היא לנגישות לבריכה העיקרית.
<שמואל חיימוביץ': אז תגיד שדווקא הטיפולית היא הנגישה?
<שמואל חיימוביץ': רק היא?
<שמואל חיימוביץ': גם העיקרית וגם הטיפולית.
<יהודה מירון: אנחנו עוסקים כאן בפרק מוסדות הבריאות וזה מה שמעניין אותנו היום בדיון.
<יהודה מירון: כאשר הגענו לאתר בתוכו יש בריכות שמשמשות את כלל הציבור - - -
<דניאל גלילי: אז לא תיחשב.
<דניאל גלילי: תהיה בריכה נגישה.
<קריאה: באיזה מרפאה יש בריכה.
<דניאל גלילי: זאת לא מרפאה.
<דניאל גלילי: התקנות האלה לא חלות רק על מרפאות.
<יהודה מירון: אילן, בוא נלך לשורה התחתונה.
אילן גילאון: מרפאה שיש בה בריכה.
<יהודה מירון: זה קורה בבתי חולים שם יש מרפאות כאלה.
<יהודה מירון: זאת בריכה הידרותרפית.
אילן גילאון: אז היא לא נקראת בריכה טיפולית.
אילן גילאון: הבריכות שיש במערכת הבריאות, כולן טיפוליות.
אילן גילאון: אתם אומרים כאן שכאשר יש יותר מבריכה אחת, לפחות אחת תהיה נגישה?
<יהודה מירון: אם יש בריכות טיפוליות, כולן צריכות להיות נגישות כי זה תפקידן והן נועדו לאנשים עם מוגבלות ולא לאף אחד אחר.
<אורנה כהן: הערה.