GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יעל סלנט: מה שמוסיפים פה שיש לשמור גם את כל מה שקשור לאבחון התזונאי שלו.
<יעל סלנט: עכשיו נקריא.
<יעל סלנט: בתקנת משנה 32(א) אחרי פסקה (9) יבוא: (9א) אבחון תזונאי-דיאטני, אם נעשה, ולגבי פעוט בעל צרכים תזונתיים מיוחדים - הוראות בדבר המזון המותאם לפעוט והכנתו, באישור תזונאי-דיאטן קליני המטפל בפעוט בקהילה.
<יעל סלנט: עכשיו מגיעה תקנת התחילה, שמשיחות מקדימות עם נציגי הממשלה הבנו שהתחלה בשנת הלימודים התשע"ה לא תסתייע, כי יש פה מכרז שצריך לצאת לפועל, צריך להתפרסם, להגיש הצעות ולבחור את הזוכים.
יעקב מרגי: משרד הבריאות, מאחר שנטלתם את זה על עצמכם, תני לנו סקירה בהערכת זמן הכי מינימלית, שהכול הולך למישרין, והיו הצעות סבירות, הכי מוקדם.
<טליה אגמון: אני מבינה שכרגע ההנחיה של מנכ"ל משרד הבריאות, אחרי שהוא התייעץ עם מי שמתעסק במכרזים במשרדנו, מחלקה לנכסים ושירותים, שאנחנו מדברים על 1 בנובמבר כמועד שהוא על הקצה שבו הם חושבים שאפשר להביא את זה לתוקף.
יעקב מרגי: אין עוד סעד שתוכלו לקבל מהחשב הכללי?
<טליה אגמון: גם ככה יש חגים באמצע, וגם ככה יש תקופות שחוק חובת המכרזים מחייבות, לכן זה על הקשקש, כמו שאומרים.
<טליה אגמון: אני מאוד מקווה שלא נצטרך לחזור לכאן ולבקש ארכה כלשהי, אפילו קצרה, אבל זה המועד שהוסכם בין שרת הבריאות לחברת הכנסת אלהרר.
<טליה אגמון: זה המועד שאנחנו מבקשים.
<הדר ירדני: הדר ירדני, מנהלת המחלקה להתפתחות הילד במשרד הבריאות.
<הדר ירדני: אנחנו חושבים שגם מבחינה ארגונית, זה שזה יהיה ב-1 בנובמבר, זה יכול להיות יתרון, מכיוון שבתחילת השנה הילדים מתקבלים, נעשית אתם איזושהי היכרות, בוחנים את התפקוד שלהם, וגם יש זמן למעון עצמו להכיר את הילד ואת צרכיו התזונתיים, כי מהיום הראשון קשה להתרשם מכל ילד.
<הדר ירדני: ייקח חודש-חודש וחצי, יתרשמו מכל הילדים.
<הדר ירדני: אנחנו חושבים שגם ארגונית זה יכול להוסיף.
יעקב מרגי: יש הסכמה סביב 1 בנובמבר?
יעקב מרגי: אני מקווה באמת שלא נצטרך להתכנס כדי לתקן או כדי לבקש ארכה.
<ולרי זילכה: שלום.
<ולרי זילכה: עו"ד ולרי זילכה, פורום ארגונים והורים למען ילדים עם מוגבלות.
<ולרי זילכה: אני רוצה קודם כל להקדים ולומר תודה רבה לחברת הכנסת קארין אלהרר שמינפה את הנושא, קידמה אותו, דאגה לתקציב, ובזכותה אנחנו נמצאים במקום הזה.
<ולרי זילכה: תודה רבה למשרדי הבריאות והרווחה, שהתארגנו ומובילים את הדבר הזה.
<ולרי זילכה: מבינים בחשיבות של הדבר הזה, של הזכות הזו.
<ולרי זילכה: כמה דברים שהמעונות ביקשו להוביל את הנושא.
<ולרי זילכה: ראינו בעיני רוחנו שיתוף פעולה משמעותי בין התזונאית, שתבוא למעונות יהיה חלק באיזשהו אופן מהמעונות.
<ולרי זילכה: היום זה מוסדר באופן שהמדינה נותנת את השירות, וזה לא מישהו שמועסק על-ידי המעונות.
<ולרי זילכה: יחד עם זאת, אני חושבת שהקונספט צריך להיות מאוד דומה, כי כדי שהטיפול לפעוט יהיה טיפול מיטבי, צריך שאותה תזונאית תשב יחד עם הצוותים, עם המרפאים בעיסוק, אפילו בישיבות של המעון מפעם לפעם, ולעשות את המעקבים בהתאם למה שהילדים צריכים.
<ולרי זילכה: אנחנו מניחים שבאמת כך זה נבנה, אבל לפרוטוקול- - -
יעקב מרגי: אני מאמין שזה יתמסד ויבוא בצורה הכי- - -
<ולרי זילכה: אני מבינה שכך זה באמת נבנה, וחשוב לי שזה כך ייאמר במקום החגיגי הזה.
<ולרי זילכה: כפי שקארין אמרה, אנחנו מבינים שיש מעונות שצריכים את השירות הזה יותר, אולי מעונות שצריכים פחות.
<ולרי זילכה: יש ילדים שצריכים יותר, יש ילדים שצריכים פחות.
<ולרי זילכה: אני מבינה שהמנגנון הזה, שזה נקבע בין השרים ולא קבוע כך בתקנות, יאפשר את הגמישות הזאת בהתאם לתוכנית הטיפולית של הילד, ואנחנו מברכים על כך.
<ולרי זילכה: עלה מה שקארין אמרה, שייתכן שיהיו פה משמעויות כלכליות בקשר למזון מיוחד בהקשר הזה, ובכלל לגבי התקנות אנחנו מבקשים שייקבע מועד מעקב כאן בוועדה, נגיד כחצי שנה לאחר שהשירות נכנס לתוקף, כדי שבאמת נוכל לראות את ההתנהלות, אם יש לזה השלכות, ללמוד מהן ולהמשיך הלאה.
יעקב מרגי: לפני כן יש לי שאלה.
יעקב מרגי: משרד הבריאות הוציא מכרז, תזכה חברה אחת או שתיים, מי שיזכו.
יעקב מרגי: האם משרד הבריאות ערוך לפקח אחרי עבודת התזונאיות?
<טליה אגמון: התוספת של התקציב שאושרה לעניין הזה וגם אולי ייעשה במכרז נפרד כוללת גם פיקוח וגם ריכוז של הנושא.
<טליה אגמון: הדיאטנית שלנו תוכל לפרט יותר.
<רונית אנדוולט: שמי ד"ר רונית אנדוולט, אני מנהלת המחלקה לתזונה במשרד הבריאות.
<רונית אנדוולט: אנחנו מראש כחלק מהתקציב, רוצים שיהיה גם מי שיפקח על המעונות האלה.
<רונית אנדוולט: ברור לנו, כפי שאמרתם, הדיאטניות תהיינה חלק מהצוות במעונות.
<רונית אנדוולט: הן תדרכנה את המשפחות, את הילדים, את הצוות של הגן, אבל הן לא תהיינה מפקחות.
<רונית אנדוולט: הן תעשינה את העבודה.
<רונית אנדוולט: לכן חשוב לנו גם שיהיה מישהו שיפקח על כל העבודה הזאת.
<רונית אנדוולט: מדובר בכמעט 90 גנים, כך שזה עבודת שליטה לא פשוטה, ובכוח האדם הנוכחי אין לנו כוח אדם לעשות זאת, אבל מאחר שיש תקציב, אנחנו חלק מהתקציב רוצים שילך לאדם שיעשה בקרה ופיקוח על המעונות, ולראות שבאמת מבחינה תזונתית- - -
יעקב מרגי: לא שאלתי על פיקוח ובקרה על המעונות; פיקוח ובקרה על הדיאטניות.
<הדר ירדני: כחלק מהבקרה שעושה משרד הבריאות בכל המקצועות שעובדים במעונות כמו קלינאי תקשורת.
יעקב מרגי: ההבהרה היתה מתבקשת.
יעקב מרגי: ולרי, אני חושב שהנכון הוא, שאתם, הפורום, ואני חושב שיש גם ועד מעונות, אנחנו מבקשים מכם חצי שנה מכניסתן של התקנות האלה – אם הכול זורם, אין שום סיבה שתבזבזו לנו את הזמן, אבל אם יש דברים שלא חשבנו עליהם או דברים שנוצרו, חיוביים או שליליים, ונדרשים דיון והתייחסות, תבקשו מהוועדה.
יעקב מרגי: ניזום דיון, ואין בעיה.
יעקב מרגי: אני חושב שזה מתבקש מאשר לקבוע את זה עכשיו.
יעקב מרגי: אני מביא את התקנות להצבעה.
יעקב מרגי: את מחליפה את חברת הכנסת עדי קול.
<יעל סלנט: העירו כאן ש-1 בנובמבר יוצא יום שבת.
<יעל סלנט: נקבע 2 בנובמבר.
<יעל סלנט: נראה בדיוק.
יעקב מרגי: יש אוטומט.
<יעל סלנט: אני חושבת שפקודת הפרשנות אומרת, אבל נבדוק את זה, ובכל מקרה נקבע את המועד הכי מוקדם שניתן בנובמבר - 1 בנובמבר או 2 בו.
<יעל לויאל: שלום.
<יעל לויאל: שמי יעל לויאל, נציגת העמותה לילדים בסיכון, שמטפלת בפעוטות ובילדים עם אוטיזם.
<יעל לויאל: אנחנו מפעילים כעשר כיתות מעון לילדים על הספקטרום האוטיסטי.
<יעל לויאל: אני רוצה לייצג את התחום הזה, שאני חושבת שהצורך בו בתחום של תזונה הוא מעט שונה אולי מהתחומים האחרים.
<יעל לויאל: פעוטות על הספקטרום האוטיסטי, כ-80 אחוז מהם זקוקים לתוכניות מיוחדות בתחום של אכילה ותזונה.
<יעל לויאל: הצורך אינו רק בבניית תפריט מאוזן או מבחינת העשרה קלורית, אלא מדובר בפעוטות שהקושי אתם הרבה פעמים קשור לקשיים ההתפתחותיים הכלליים שלהם.
<יעל לויאל: אנחנו מדברים על פעוטות שבגלל קשיים של תחושה, בגלל קשיים רגשיים והתנהגותיים, למשל, פעוט שיכול להחליט שהוא אוכל אך ורק שניצלים תעשייתיים בצורת כוכבים – זו דוגמה אחת.
<יעל לויאל: או פעוט שיאכל ויאכל ללא הפסקה.
<יעל לויאל: חשוב לי להדגיש בעניין זה את הצורך והחשיבות של עבודת איש המקצוע התזונאי בשיתוף הצוות והצורך בהבנה רחבה.
<יעל לויאל: אני חושבת שיש הבדלים מאוד גדולים בין הסוגים השונים של הפעוטות והסוגים השונים של ההבנה המקצועית.
<יעל לויאל: התזונאים צריכים שיהיו להם מידע והבנה רחבה.
יעקב מרגי: אני חושב שהדברים נאמרו בפתיח.
יעקב מרגי: התקנות האלה באו לא כדי לכפות את המעונות אלא כדי לשתף פעולה, ללכת אתם יחד, לראות לאט-לאט.
יעקב מרגי: לתקן התכוונו ולא לקלקל.
<יעל לויאל: אני רוצה להוסיף, לגבי מיהו התזונאי, מיהו יש המקצוע שיעשה את הייעוץ הזה.
יעקב מרגי: לכן הזכירה היועצת המשפטית – התקנות מפנות לחוק הסדרת העיסוקים של מקצועות פרא רפואיים.
יעקב מרגי: זה חוקק בשנים האחרונות.
<ולרי זילכה: לא די בהכשרה של החוק הזה.
יעקב מרגי: זה מול משרד הבריאות.
יעקב מרגי: זה נושא חדש, שעכשיו יוצא לדרך.
יעקב מרגי: אמרנו שלאט-לאט זה יתעבה ויוסדר.
יעקב מרגי: ואם תוך חצי שנה נגלה שלא כיסינו הכול, או אפשר להתייחס לעוד נקודות, נתכנס פה ונתקן מה שאפשר.
<רונית אנדוולט: אני רוצה להתייחס ליעל.
<רונית אנדוולט: בהגדרת התפקיד שאנחנו בונים למשרד הבריאות, כתוב שזה תהיה דיאטנית ילדים עם התמחות בהתפתחות הילד, שמכירות את כל הספקטרום האוטיסטי לידו.
יעקב מרגי: אנחנו מודים לחברי הכנסת שנמצאים כאן.
יעקב מרגי: זה עבר פה אחד.
<ולרי זילכה: תודה רבה, כמובן, לוועדה.
יעקב מרגי: גם לכם.
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את הישיבה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.
יעקב מרגי: 14 ביולי 2014, ט"ז בתמוז תשע"ד.
יעקב מרגי: הנושא על הסדר היום, דיון מהיר, אי הכנסת תרופות לסל השב"ן (שירותי בריאות נוספים) על ידי ועדת גרמן.
יעקב מרגי: של חבר הכנסת יעקב ליצמן.
יעקב מרגי: נעביר את רשות הדיבור לרב ליצמן שיסביר לנו למה הוא כינס אותנו בשעה מוקדמת.
יעקב מרגי: אין ספק שכל מי שליווה את דיונים בשנים האחרונות בכנסת וחפץ ביקרה של מערכת הבריאות הציבורית נקרא גם בדילמה הזאת.
יעקב מרגי: אנחנו תמיד שואפים שמערכת הבריאות תדע להשיג את התקציבים החסרים ולמלא את החסר כדי שמערכת הציבורית תספק את מה שהיא צריכה לספק.
יעקב מרגי: אבל כשזה לא קורה נשאלת השאלה אם לא הגיע הזמן כאשר אחוז גדול מהציבור במדינת ישראל, אני לא מביע עמדה אלא אני שואל, שכבר מחזיק בביטוח בריאות כזה או אחר, השב"נים ודומיהם, אם לא הגיע הזמן לאפשר לביטוחים להכליל את התרופות מצילות החיים.
יעקב מרגי: זאת הסיבה להתכנסות הפורום הזה.
יעקב מרגי: רשות הדיבור נתונה כמובן לחבר הכנסת הרב יעקב ליצמן, בעברו שר הבריאות.
יעקב מרגי: נשמע את התייחסותם של האחרים ולאחר מכן נשמע את התייחסותו של מנכ"ל משרד הבריאות לנאמר.
יעקב ליצמן: תודה ובוקר טוב.
יעקב ליצמן: בסך הכול בכל הנושא של השב"נים, יש דברים שניתן להכניס בסל ויש דברים שלא צריך להכניס לסל, גם השב"ן היה צריך להכניס.
יעקב ליצמן: יש דבר אחד שלא נמצא והוא הנושא של תרופות מצילות חיים.
יעקב ליצמן: כפי שאמרתי בכמה הזדמנויות, אחזור על כך כי זה נוגע לדיון היום: 75% מהאוכלוסייה יש שב"נים היום.
יעקב ליצמן: 75%, כן ל- 75%.
יעקב ליצמן: 25% הנותרים מתחלקים לשתיים, 10% הם עשירים שלהם יש ביטוחים פרטיים, הם לא צריכים את זה.
יעקב ליצמן: 15% הם עניים שאין ביכולתם לשלם את השב"ן.
יעקב ליצמן: מן הדין היה צריך לבדוק את כל נושא השב"ן אם כן או לא כי אפשר להכניס את הכול.
יעקב ליצמן: לעלות טיפה את מס הבריאות ושלכולם יהיו.
יעקב ליצמן: אלא מה, קופות החולים שעד לא אין הסדר סופי בנושא הכללי כמו שיש לחלק בחירת רופאים ועוד כל מיני דברים אחרים.
יעקב ליצמן: נושא של תרופות מצילות חיים, למה זה יצא מכלל מהסל?
יעקב ליצמן: אדוני היושב ראש, אני אספר לכם סיפור.
יעקב ליצמן: בוועדת שרים לפני קרוב לעשר שנה, אז היינו באופוזיציה, אני, חיים אורון, ראובן, רובי, ריבלין ושלי יחימוביץ בשנה הראשונה שלה בכנסת אם איני טועה, אז בכלל לא היה כסף לסל תרופות בשנה קודם.
יעקב ליצמן: בזמנו אמר הרפרנט ממשרד האוצר 'אני באתי לתת לכם סל'.
יעקב ליצמן: היה מדובר על הסכם תלת-שנתי 'בתנאי שתוותרו על תרופות מצילות חיים'.
יעקב ליצמן: הפעילו עלי לחץ בזמנו כי היה סל תמורת זה.
יעקב ליצמן: זו הייתה ההצעה והסכמנו.
יעקב ליצמן: קיבלנו שלוש שנים 415-450 מיליון שקל.
יעקב ליצמן: עכשיו הגיע הזמן לתקן את זה.
יעקב ליצמן: גם אני צריך לחזור בתשובה על שהסכמתי לזה.
יעקב ליצמן: מה זאת אומרת לתקן, לתקן אומר שהיום תרופות מצילות חיים, אם בלאו הכי ל-75% יש, אז צריך לתת את האפשרות כדי שכל אחד יוכל לקבל תרופות מצילות חיים.
יעקב ליצמן: מה טוען משרד הבריאות?
יעקב ליצמן: משרד הבריאות טוען שזה מה שעושה הפלייה.
יעקב ליצמן: זה שטויות, ב', אדוני היושב ראש, אם זה כך אז כל השב"ן זו הפלייה.
יעקב ליצמן: אם אנחנו מרשים את השב"ן אז גם את זה צריך להכליל.
יעקב ליצמן: לדעתי צריך להכניס את תרופות מצילות חיים לתוך הסל.
יעקב ליצמן: אני רוצה לגלות שלקראת דיוני וועדת גרמן משרד הבריאות לבד חשב שצריך לעשות את זה.
יעקב ליצמן: הדוח הזה מונח.
יעקב ליצמן: אני מוכן להגיש את זה לאדוני, זה הרבה עמודים ואני לא רוצה להתחיל לעבור על הכול.
יעקב ליצמן: הם טוענים שתרופות מצילות חיים צריכות להיכנס לסל התרופות.
יעקב ליצמן: הדוח הוא בדיוק מלפני שלושה חודשים, מיום ה-19 במרץ.
יעקב ליצמן: הם כותבים את הדוח ליעל גרמן ולרוני גמזו והם כותבים לכולם שצריך להכניס את התרופות מצילות חיים.
יעקב ליצמן: אני לא יודע למה לא.
יעקב ליצמן: אין סיבה שדבר כזה לא יהיה בפנים.
יעקב ליצמן: אני מתפלא על כך ואני חושב שהגיע הזמן.
יעקב ליצמן: אני אשאיר את ההערות להמשך.
יעקב ליצמן: נשמע אותם קודם.
יעקב מרגי: רשות הדיבור לעורכת הדין דבי גילד-חיו.
<דבי גילד-חיו: שלום.
<דבי גילד-חיו: אני עורכת דבי גילד-חיו מהאגודה לזכויות האזרח.
<דבי גילד-חיו: בעצם אנחנו מייצגים כאן שורה ארוכה של ארגונים ומומחים בתחום הבריאות שעוסקים בזכות לבריאות ושוויון בבריאות.
<דבי גילד-חיו: אני דווקא רוצה להביע עמדה בשם האגודה לזכויות האזרח שהיא מנוגדת קצת לרוח של הדיון כאן, המסתמן לדעתי.
<דבי גילד-חיו: אנחנו דווקא תומכים בעמדת משרד הבריאות.
<דבי גילד-חיו: המלצות וועדת גרמן כן התייחסו לסל התרופות וקבעו שיהיה עדכון קבוע של 0.8% מתוך כוונה ללכת לכיוון של רפואה שוויונית, ציבורית לכול.
<דבי גילד-חיו: אני מבקשת לתת קצת יותר את תמונת העל.
<דבי גילד-חיו: אני מרגישה שבמהלך השנה האחרונה או יותר, מאז שהייתה וועדת גרמן סוף סוף עלה ציבורית השיח, הדיון על מערכת רפואה ציבורית ועל המשמעות וההשלכות של כל האלמנטים הפרטיים, או סמי-פרטיים.
<דבי גילד-חיו: ללא צל של ספק השב"ן הוא אחד מהם כי אנשים משלמים עליו מכספם הפרטי ולא לכולם יש אותו.
<דבי גילד-חיו: עלה שיח על כל האלמנטים האלה במערכת הבריאות ועל כך שצריך ללכת אחורה, לסגת מהדבר הזה.
<דבי גילד-חיו: אני חושבת שבוועדת גרמן התחילו ללכת לאחור, לסגת מזה באלמנטים מסוימים.
<דבי גילד-חיו: לטעמנו, כמובן באופן חלקי.
<דבי גילד-חיו: אחד הביטויים של זה הוא באמת הכוונה לעשות את העדכון הקבוע לסל.
<דבי גילד-חיו: נכון ש-0.8% הוא מאוד לא מספק, זה סכום נמוך.
<דבי גילד-חיו: המומחים שאומרים את הסכומים המצומצמים ביותר מדברים על 1.5%-1.6% שצריך לתת כל שנה כדי להבטיח סל תרופות מספק.
<דבי גילד-חיו: אני אומרת שזה צריך להיות הכיוון.
<דבי גילד-חיו: הכיוון צריך להיות, אני מצטרפת לדבריו של חבר הכנסת יעקב ליצמן כשהוא אומר שהשב"ן כולו הוא חלק מאי השוויון של מערכת הבריאות.
<דבי גילד-חיו: הכיוון צריך להיות ביטול של השב"ן והכנסת השירותים החיוניים, ביניהם: סל התרופות, בחירת רופא וכול דברים שיחליטו בסופו של דבר שהם חיוניים, הם צריכים להיות חלק מסל הבריאות הכללי לכל האנשים בדיוק כמו שהתחילה מערכת הבריאות עם חקיקת החוק מלכתחילה.
<דבי גילד-חיו: זה צריך להיות הכיוון ולא לסגת עוד פעם ולתת למעט את השירותים שאנחנו יודעים לאן זה מתדרדר בסוף.
יעקב מרגי: גברת מיכל כהן מלמד בבקשה.
<מיכל מלמד-כהן: בוקר טוב.
<מיכל מלמד-כהן: אני אציג את עצמי, אני מיכל מלמד-כהן, בת 42.5 אימא לשלושה ילדים.
<מיכל מלמד-כהן: אני סובלת מסרטן מעל שבע שנים, מתמודדת עם מחלה שהיא כרונית.
<מיכל מלמד-כהן: כפי שאנחנו יודעים היום, זו מחלה שמצריכה מאיתנו טיפולים לכל החיים.
<מיכל מלמד-כהן: אני מנהלת קבוצת של 1,500 נשים שחלו בסרטן שד, חלו בעבר, חולות בהווה, גם נשים גרורות ביניהן.
<מיכל מלמד-כהן: נשים שנמצאות בתוך התהליך הזה, בתוך המחלה הזאת שהפכה להיות סוג של מגפה לצערנו.
<מיכל מלמד-כהן: זו אחת מיני רבים, לכולם קוראים לכל סרטן.
יעקב מרגי: לנושא הדיון.
<מיכל מלמד-כהן: מאחר ואני מנהלת של הקבוצה ובנוסף לזה גם נמצאת במקום של קבוצות תמיכה באגודה למלחמה בסרטן ועוד בכל מיני מקום, אני כן נחשפת לסיטואציות של אנשים שצריכים תרופות ואין להם ביטוח פרטי.
<מיכל מלמד-כהן: אנחנו נמצאים במקום של חוסר אונים.
<מיכל מלמד-כהן: אני אוכל להגיד לכם כשהמחלה שלי התקדמה וכשהייתי צריכה לקבל טיפול עמדנו - - -
יעקב מרגי: הטיפול שלך לא בסל?
<מיכל מלמד-כהן: כשאני קיבלתי טיפול, קיבלתי אותו בסופו של דבר כי במזל נכנסתי למחקר.
<מיכל מלמד-כהן: אם אני אספר לך מה קרה לנו לפני התשובה שאני מתאימה למחקר, זה היה 'אין טעם למכור את האוטו כי האוטו ייתן לי טיפול וחצי' כי הטיפול שקיבלתי עלה 40 אלף שקל לשקית ואוטו זה לא רלוונטי.
<מיכל מלמד-כהן: אני יכולה להגיד שהייתה הודעה למכירת הדירה.
<מיכל מלמד-כהן: אתה אומר - - -
יעקב מרגי: במילים אחרות ממה שהבנתי, כבר היום הרפואה היא לא שוויונית.
<מיכל מלמד-כהן: ברור שהיא לא שוויונית.
יעקב ליצמן: עצם השב"ן הוא לא שוויוני - - -
<מיכל מלמד-כהן: עצם הביטוח הפרטי הוא לא שוויוני.
<מיכל מלמד-כהן: שכאני מאובחנת היום כחולת סרטן, אם ארצה לעשות ביטוח פרטי לא יאפשרו לי, יחריגו אותי.
<מיכל מלמד-כהן: בשב"ן לא יחריגו אותי.
יעקב מרגי: מידד גיסין בבקשה.
<מידד גיסין: אני מידד גיסן, צב"י- צרכי בריאות ישראל.
<מידד גיסין: אני מייצג גם את ארגוני הזכות לבריאות.
<מידד גיסין: כולכם קיבלתם את המכתב ששלחנו לוועדה.
<מידד גיסין: אני רוצה להזכיר לכולם, הרב יעקב ליצמן הזכיר שבזמנו כשהאוצר רצה לבטל את התכניות של השב"ן של "מכבי" ושל "כללית" בסוף הוא נתן 450 מיליון שקל כל שנה לשלוש שנים.
<מידד גיסין: אם הוא היה נותן היום 450 מיליון שקל כל שנה, אני הייתי בעד.
<מידד גיסין: הבעיה שגם אנחנו בזמנו לא שמחנו, לא התנגדנו, אבל לא שמחנו לשב"נים האלה כי בכול זאת יש עדיין 20%-25% מהציבור שאין לו אפילו שב"ן.
<מידד גיסין: בכל זאת זה נתן אופציה ל-,80%, חלק מהם לא יכולים לעשות גם בשב"ן את התכניות האלה בגלל העלות.
<מידד גיסין: לא יכול להיות שההכרזה של האוצר או הטיעון של האוצר בזמנו שזה פוגע בשוויון, לדעתי זו ההכרזה הכי צינית שהוכרזה על ידי משרד ממשלתי.
<מידד גיסין: פתאום האוצר דואג לשוויון.
<מידד גיסין: אנחנו דורשים מצד אחד עדכון קבוע של 2% לאורך כל השנים.
<מידד גיסין: העדכון הקבוע של 0.8% זה לעג לרש.
<מידד גיסין: אני חושב שאם אין עדכון קבוע ואם האוצר לא ייתן 450 מיליון, לדעתי צריך לתת לחולים אופציה לקבל במסגרת השב"ן את התרופות שאינן בסל.
יעקב מרגי: כפי שאמרתי בפתיח, הלוואי שמערכת הבריאות הייתה יכולה להיות מתוקצבת בתקצוב ריאלי, מתאים, עדכני ואז היינו נלחמים על העיקרון של השוויון.
יעקב מרגי: צריך להילחם על העיקרון של השוויון ועל חיזוק מערכת הבריאות.
יעקב מרגי: שנים אנחנו לא רואים באופק את הדבקת הקצב בתקצוב.
יעקב מרגי: מצד שני אנחנו רואים ששב"ן הוא כמעט נחלת הכלל.
יעקב מרגי: על מי אנחנו מנהלים את המלחמה האידיאולוגית?
יעקב מרגי: על תרופות מצילות חיים?
יעקב מרגי: על אנשים שזה החיים שלהם?
יעקב מרגי: אתם יודעים מה, אף אחד לא יחשוד בי שאני מאלה שרוצים לייצר רפואה לעשירים ורפואה לאלה שאין להם.
יעקב מרגי: אני אומר, הגיע הזמן.
יעקב מרגי: לפעמים אנחנו נאחזים בעקרונות.
יעקב מרגי: אני מבין את הארגונים, אבל מערכת הבריאות שרואה באופן הכי חזק את המציאות, - - -
יעקב ליצמן: אדוני, בשנים האחרונות מכניסים לתוך הסל כל מיני - - -
יעקב מרגי: עוד לא - -
<וילמה מאור: בתוספת השלישית.
יעקב מרגי: רק בשבוע שעבר היה כאן דיון על התוספת השלישית שהייתה מתוקצבת בנפרד ונדונה בנפרד בדיוני הסל, צירפו אותה לדיון אחד בדיוני הסל ומה שהיה 15 מיליון הפך להיות 2.4 מיליון וזה בדרך להימחק.
יעקב מרגי: זה לא רק אנחנו, הציבור לוקה כפליים.
יעקב מרגי: לא רק שהוא לא מתוקצב ריאלית על צריכת הבריאות שלו, הוא מממן מכיסו חלק גדול מעלות הבריאות.
יעקב מרגי: גם כשיש לו את האפשרות לבטח את עצמו לתרופות מצילות חיים לא מאפשרים לו.
יעקב מרגי: הצטרפו אלינו לדיון חברות וחברי הכנסת.
יעקב מרגי: חברת הכנסת רינה פרנקל, חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי שמיד תדבר וחבר הכנסת יחיאל חיליק בר שידבר אחריה, הוא גם אחד מהמציעים.
יעקב מרגי: בבקשה חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.
שולי מועלם-רפאלי: לדעתי כל חברי הכנסת שנוכחים כאן הם האחרונים לדבר על יצירת מערכת בריאות לא שוויונית.
שולי מועלם-רפאלי: אלא, כמו שאמרה השונמית 'בתוך עמי אנוכי יושבת'.
שולי מועלם-רפאלי: בתוך עמי יושבת כשיש 80% מהאנשים שיש להם שב"ן.
שולי מועלם-רפאלי: התחושה היא שיש כאן ניסיון די מעליב אפילו שמדבר על שוויון שלא קיים.
שולי מועלם-רפאלי: הוא לא קיים.
שולי מועלם-רפאלי: הבחירה להיתפס לקצה קצה קצה העניין שמתייחס לתרופות מצילות חיים הוא קצת כיסוי עלה תאנה אדוני.
שולי מועלם-רפאלי: מכיוון שיש שב"ן, יש 80% שיש להם שב"ן, יש 20% שאין להם.
שולי מועלם-רפאלי: אז בואו נדבר איך אנחנו מוסיפים ל-20% האלה.
שולי מועלם-רפאלי: יש כבר 80% שיש להם.
שולי מועלם-רפאלי: יש הצעת חוק מצוינת שהוגשה על ידי ועל ידי חבר הכנסת יעקב ליצמן שהודה בדיון הקודם - - -
יעקב ליצמן: היום, היום הודיתי - - -
שולי מועלם-רפאלי: ואף היום.
שולי מועלם-רפאלי: סליחה, היו פקקים בדרך מגוש עציון, אי אפשר לדעת בבוקר מה קורה כאן.
שולי מועלם-רפאלי: התחושה שהייתה איזו תכנית שהיה לה מכלול שלם.
שולי מועלם-רפאלי: תכנית שלמה, בחרו ללכת עם חלק ממנה ואת החלק השני פתאום מתחילים בו לדבר על שוויון.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שצריך לחזור למקום שתרופות מצילות חיים הן בשב"ן אלא כן משרד הבריאות ומשרד האוצר מתכבדים ועושים את מה שכל מי שיושב פה חושב שצריך לעשות, והוא לעלות את תקצוב סל הבריאות באופן קונסיסטנטי, יש הצעות מכאן ומכאן, נמוכות יותר ונמוכות פחות.
שולי מועלם-רפאלי: לא יכול להיות מצב שהבחירה תהייה להגיד 'אנחנו נשארים רק עם התכנית מהקדנציה הקודמת, מתעלמים מזה שאנשים מתים'.
שולי מועלם-רפאלי: סליחה, אדוני המנכ"ל יודע טוב ממני וגם נציג האוצר יודע את זה לא מעט.
שולי מועלם-רפאלי: התחושה היא שבעצם מתעלמים ממציאות שנוקשת לנו בדלת.
שולי מועלם-רפאלי: זה מוסיף על הדוח הקשה שבגלל מערכת האי שוויונית בין המרכז לפריפריה, בפריפריה אנשים חיים פחות בין חמש לשמונה שנים.
שולי מועלם-רפאלי: גם בזה אנחנו מוסיפים.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מוסיפים חטא על פשע כשאנחנו לא מאפשרים את מה שהיה בעבר.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו גם לא נותנים תכנית חדשה.
שולי מועלם-רפאלי: על הצעת החוק הזאת חתומים אנשים, שוב אגיד, אין שאלה שהם לא רוצים ליצור מערכת בריאות לא שוויונית.
שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת יעקב ליצמן וחבר הכנסת חיים כץ, אורית סטרוק, מירי רגב, אורלי לוי אבקסיס ויוני שטבון, חיליק בר.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שיש כאן אמירה שהמשרד מסרב לשמוע אותה.
שולי מועלם-רפאלי: אדוני המנכ"ל, לא יכול להיות מצב שנלך שני צעדים קדימה ונחזור עשרה צעדים אחורה ועולם כמנהגו נוהג.
יעקב מרגי: בבקשה חבר הכנסת יחיאל, חיליק בר.
יעקב מרגי: הצטרפה אלינו במהלך הדיון חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס שגם היא מהמציעים.
יעקב מרגי: אחרי חברת הכנסת רינה פרנקל היא תדבר.
יחיאל חיליק בר: אדוני היושב ראש תודה רבה על ניהול הישיבה.
יחיאל חיליק בר: ראשית אני מבקש לחזק את מה שחברת הכנסת שולי מועלם רפאלי אמרה.
יחיאל חיליק בר: אני לגמרי מסכים לדבריה.
יחיאל חיליק בר: בוועדה הזאת אנחנו צריכים להחליט אם הרפואה בישראל היא רפואה רק לעשירים או גם לאנשים בפריפריה ולאנשים שידם אינה משגת.
יחיאל חיליק בר: לצערי, ועדת גרמן, במכוון או שלא במכוון, כאן זה לא עניין שלי להחליט, התעלמה בהמלצות שלה מהנושא הקריטי של החזרת תרופות מצילות חיים לשב"ן שהיה נהוג עד לשנת 2008.
יחיאל חיליק בר: לצערי הרב ב"חוק ההסדרים" משנת 2008-9 נחקקה ההוראה הנוראה הזאת ב"חוק ביטוח ממלכתי" שמונעת מקופות החולים לכלול בביטוחים המשלמים שלה את התרופות שאנחנו מכנים 'תרופות מצילות חיים'.
יחיאל חיליק בר: בעצם היא החליטה לפגוע ב-80% מכלל האזרחים שמחזיקים את השב"ן.
יחיאל חיליק בר: אנחנו צריכים לדאוג לחיות במדינה שמעניקה לאזרחים שלה אופציה ריאלית, שב"ן, לפחות בנושאים האלה.
יחיאל חיליק בר: אני כן מסכים לקריאה להגדיל את התקציב של משרד הבריאות.
יחיאל חיליק בר: אבל בלי שום קשר לתקציב משרד הבריאות אפשר להכין תקציב לנושא הזה.
יחיאל חיליק בר: כמה אבסורדים.
יחיאל חיליק בר: אחד, לא יכול להיות שקופות החולים היום, לעומת ביטוח פרטי, לא יכולות לסרב לצרף בנאדם לביטוח משלים בשל מצבו הבריאותי שלו או בשל גילו ולעומת זאת חברות ביטוח פרטיות אינן מקבלות או יכולות לברור אם לקבל חולים קשישים או חולים עם מחלה מסוימת רק בגלל שהן תכניות פרטיות.
יחיאל חיליק בר: לא הגיוני שהמדינה תנהג בצד אחד ותכניות פרטיות תנהגנה בצד אחר עם אותם חולים באותה מדינה.
יחיאל חיליק בר: הדבר הזה צריך לקבל פתרון.
יחיאל חיליק בר: מעבר לזה, הנושא של שוויון בין מעמדות כלכליים שונים, כיום הקופות מנועות לעזור לחולה שנזקק לתרופות מצילות חיים שידו אינה משגת להשיג את התרופות האלה.
יחיאל חיליק בר: הוראת החוק הזאת גורמת בפועל מדי שנה למותם של אנשים.
יחיאל חיליק בר: אני מדבר על אנשים שאין ביכולתם לקנות את ביטוחי הבריאות האלה או את התרופות בשל עלותן הגבוהה או בשל מצבם הכלכלי, זה בצעם מותיר את היכולת לקבל טיפול רפואי הולם רק לאנשים אמידים או שנחשבים יחסית בריאים.
יחיאל חיליק בר: מעבר לכך ישנה בעיה אחרת, אני לא יודע אם נגעו בה כאן, והיא הזמן שעובר עד שהתרופה נכנסת לסל.
יחיאל חיליק בר: לעיתים יש התקדמות טכנולוגית בעולם, מפתחים תרופות מצילות חיים במעבדה בויסקונסין או אפילו בישראל, חולפת לפעמים שנה ויותר עד שאנחנו מתחילים לדון אם להכניס את התרופות האלה לסל.
יחיאל חיליק בר: זה מאלץ את מרבית החולים גם להיכנס לחובות גדולים, גם להיכנס לכל מבצעי ההתרמה הללו שאנחנו מכירים.
יחיאל חיליק בר: ברוך ה' עם ישראל עוזר, אבל אנחנו לא יכולים לבנות על כך שעם ישראל עוזר ושבאדיבותו עוזר לילד כזה או אחר או לקשיש כזה או אחר.
יחיאל חיליק בר: למעשה הזמן שעובר מהרגע שהתרופה יוצאת עד לרגע שהיא נכנסת לסל עוברת שנה-שנתיים והדבר הזה גובה חיים של אנשים.
יחיאל חיליק בר: אדוני היושב ראש שתי הערות אחרונות.
יחיאל חיליק בר: אחת, יש כאן דו-פרצופיות אדירה, אם אפשר לקורא לזה כך, מצד אחד כשחקקו את החוק הוא הוצג קבל עם ועדה כחוק שמונע אי שוויון בין האזרחים.
יחיאל חיליק בר: כך יצאו השרים הרלוונטיים והגדירו.
יחיאל חיליק בר: בפועל התיקון הזה רק החריף את אי השוויון - - -
יעקב מרגי: אתה יודע שכבר בעולם הגיעו להסכמה או הבנה ששוויון לא ניתן יהיה להשיג אף פעם.
יחיאל חיליק בר: אין בעיה, אז שלא יצהירו קבל עם ועדה שהחוק הזה בא לקדם שוויון, צמצום פערים שכולם יקבלו - - -
אורלי לוי אבקסיס: שיכתבו את זה בפרטים שזה למי שיכול, לגמרי.
אורלי לוי אבקסיס: ברור שזה מגדיל את אי שוויון.
יחיאל חיליק בר: אדוני היושב ראש, אני מאחל לכל אחד שיהיה עשיר ואמיד כדי שלא יצטרך את קופות החולים לא הציבוריות ולא הפרטיות, אבל כנראה שזה לא המצב במצב במדינה שלנו.
יחיאל חיליק בר: בפעול החוק הזה רק החריף את הפער.
יחיאל חיליק בר: משרד האוצר התחייב להקצות 450 מיליון שקל לטובת הכללת תרופות מצילות חיים וטען שזה ייכלל בסל הבסיסי.
יחיאל חיליק בר: לצערי חלק מהתקציב הזה הוסט למטרות אחרות.
יחיאל חיליק בר: אדוני היושב, קיים פתרון שלא יטיל עומס על החולים ולא על המערכת והוא החזרת התרופות לשב"נים באופן שוויוני וזהה ללא תלות בתקציב המדינה - - -
יעקב מרגי: עד שנגיע למצב שמערכת הבריאות תוקצב - - -
יחיאל חיליק בר: זה אחד הדברים שאני אבקש שהוועדה הזאת תמליץ עליהם ותחליט עליהם.
יעקב מרגי: חברי הכנסת, אי אפשר לעצור אתכם.
יעקב מרגי: בבקשו צמצמו בדיבור כדי שנוכל לקיים את הדיון ושיהיה זמן למנכ"ל להשיב לנו.
יעקב מרגי: יכול להיות שהוא איש בשורות.
רינה פרנקל: שרת הבריאות יעל גרמן מאמינה במימון ציבורי ולא פרטי.
רינה פרנקל: עקב זה בעצם היא התנגדה לשר"פ (שירות רפואי פרטי), ומאמינה שכל דבר צריך להיות נגיש לציבור הרחב - - -
אורלי לוי אבקסיס: סבבה, אז שישימו את זה.
יחיאל חיליק בר: לא כל כך שמענו שהיא התנגדה לשר"פ.
יעקב מרגי: חברי הכנסת בבקשה, תנו לה לסיים.
יחיאל חיליק בר: אני רק אתקן את העברית.
יחיאל חיליק בר: אל תגידי היא התנגדה לשר"פ, תגידי היא הותנגדה כי גרמו לה להתנגד.
שולי מועלם-רפאלי: היא התנגדה.
שולי מועלם-רפאלי: זה לא הדיון.
יעקב מרגי: אדוני המנכ"ל, יהיה לך זמן להגיב.
יעקב מרגי: חברי הכנסת, אנחנו מורגלים לשמוע דברים שאנחנו לא מסכימים איתם ולפעמים גם לא נעימים לאוזן.
יעקב מרגי: כאן לא נאמרו דברים שצריכים להקפיץ אותך בשעה מקודמת של הבוקר.
יעקב מרגי: תנו לה לסיים בבקשה.
רינה פרנקל: אנשים שאין להם באמת יכולת לרכוש ביטוחים נוספים, הם צריכים לקבל טיפול וטיפול הולם בסל הבריאות.
רינה פרנקל: זה מה שגם שרת הבריאות מאמינה בו והיא מקדמת את הדבר הזה.