GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אסתר אשל: הם מקבלים דיור ציבורי, הן לא מגיעות למחלקה, מתוכן 50%, 60%, ועשיתי בדיקה בטווח של עשר שנים.
אורלי לוי אבקסיס: כלומר, פתרנו לילדים האלה מצוקה אמיתית.
<אסתר אשל: לגמרי, ואני יכולה לתת דוגמאות חיות של אנשים: הייתה לי משפחה, באמת משפחה שהרקע שלה הוא מאוד-מאוד קשה, והמצוקה קשה – ילד חולה נפש עם זה.
<אסתר אשל: והיא הייתה אצלי במשך 10 שנים.
<אסתר אשל: כל יום הייתה מגיעה אליי למחלקה, הייתה אומרת לי: אסתי, אני חייבת דירה, אני חייבת דירה.
<אסתר אשל: ביום שהיא קיבלה דירה לא ראיתי אותה יותר.
<אסתר אשל: מתי ראיתי אותה?
<אסתר אשל: כשהיו דברים מאוד ספציפיים, ואני כבר שנים לא רואה אותה.
<אסתר אשל: אני רואה אותה ברחוב, מחבקת אותה, מנשקת אותה, והיא אומרת: תודה רבה, את לא מאמינה: הילדים שלי מגיעים הביתה, החברים שלהם באים, החיים שלי, הילדים שלי בסדר.
<אסתר אשל: פשוט החיים שלה השתנו.
<אסתר אשל: ויש לי - - -
אורלי לוי אבקסיס: זה יוריד - - - גם ממשרד הרווחה והשירותים החברתיים.
אורלי לוי אבקסיס: מה שאת אומרת בעצם שזה יוריד נטל גם מהשירותים - - -
<אסתר אשל: בוודאי, בוודאי, אין לי ספק בזה.
אורלי לוי אבקסיס: אין היגיון כלכלי במה שמשרד האוצר אומר.
<אסתר אשל: אבל אני רוצה להגיד לכם משהו.
<אסתר אשל: אני חייבת להגיד משהו מהשטח שאני - - - ואני אומרת: בעיית הדיור היא בעיה מספר אחת במדינת ישראל מעבר לקצבאות.
<אסתר אשל: אני הייתי מוותרת על העלאת קצבאות, וסליחה שאני אומרת את זה, ונותנת דיור.
<אסתר אשל: כי אני אומרת: ברגע שיש לך קורת גג יש לך ביטחון ויציבות.
<אסתר אשל: לגבי עבודה ולחם אפשר עוד להסתדר – אף אחד בינתיים לא הולך ערום ולא ממש מת מרעב - - -
<קריאה: אני רוצה להעלות את הנושא: הקטע של הנכים, הדירות של הנכים.
<קריאה: דיברתם פה על דיור ציבורי ובעצם - - -
אורלי לוי אבקסיס: את מדברת על דירות נ"ר?
<קריאה: לא, אנחנו לא זכאים לדירות נ"ר.
<קריאה: אני באה מבאר שבע.
<קריאה: אני נלחמתי הרבה שנים בשביל לקבל דירה ממשרד הבינוי והשיכון, וקיבלתי דירת חדר וחצי, אני, ואני חיה עם המטפלת 24 שעות, וזה לא היה תנאים, כי אני מחויבת לפי החוק לתת לה חדר משלה.
אורלי לוי אבקסיס: אז איפה את חיה, בחצי חדר?
<קריאה: לא, חייתי בסלון, פשוט ככה, עם כל האבזור.
אורלי לוי אבקסיס: משרד הרווחה והשירותים החברתיים בעצם מחייב אותך; לא, בעצם המדינה מחייבת אותך לתת תנאים נאותים לעובד הסיעודי; ובצדק, יש בזה היגיון מסוים; אבל - - -
<קריאה: - - - הם לא לקחו בחשבון את התנאים שלי.
אורלי לוי אבקסיס: יד אחת לא מבינה מה היד השנייה עושה.
<קריאה: ואחרי הרבה מלחמות של כמעט שש שנים, אחרי שש שנים של מלחמות הם נתנו לי דירה בבאר שבע, דירה - - -, עם שני חדרים וסלון, שתהיה לי פרטיות - - -, אבל במהלך הזמן, כשהיה את "עופרת יצוקה", והיו מלחמות שהיו זורקים עלינו טילים, הבתים האלה לא היו ממוגנים, - -
<קריאה: - - ואנחנו ממש בחזית המלחמה.
<קריאה: השכנה שלי בת 80, שלא יכלה לברוח, היא פשוט, כל הבית שלה התמוטט ואני לא יודעת איך היא יצאה מזה.
אורלי לוי אבקסיס: נס.
<קריאה: בנס.
אורלי לוי אבקסיס: אבל בן אדם לא יכול לבנות על ניסים.
אורלי לוי אבקסיס: ניסים זה אירוע.
<קריאה: מאוד חשוב לי להעביר את הנושא הזה, שמשרד הבינוי והשיכון ייקח אחריות.
<קריאה: מדברים על זה שאנחנו - - - הזכאים לדיור ציבורי, והם כביכול נותנים לנו דירה שלא מתאימה לנו, לצרכים שלנו, דירות שבכלל בשנת 1990 בנו אותן בשביל העלייה והם היו אמורים לשכן שם לשנתיים-שלוש.
<קריאה: זה בתים שאחרי תקופה מסוימת יש טרמיטים.
אורלי לוי אבקסיס: גם לא תחזקו אותם כמו שצריך.
אורלי לוי אבקסיס: משרד הבינוי והשיכון מתכוון לעשות שם בינוי-פינוי-בינוי, והזכאים אמורים לעבור ולמצוא להם דיור חלופי.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גם נעקוב שהתכנית הזאת תיעשה בצורה טובה, מושכלת ונכונה, ואני מאמינה שיהיה פתרון.
אורלי לוי אבקסיס: תראו, אנחנו חייבים מאוד-מאוד-מאוד-מאוד למהר.
<רן מלמד: אם אפשר שאלה, עוד שאלה שתוכל להביא לך כסף?
<רן מלמד: תוכל להביא כסף.
<רן מלמד: רק שאלה.
אורלי לוי אבקסיס: מר רן מלמד, אני כבר נותנת לך, תן לי להשלים משפט.
אורלי לוי אבקסיס: חברים, תקשיבו, אני חושבת שהדיון החשוב ביותר מתחיל להתקיים עכשיו בוועדת הפנים והגנת הסביבה.
אורלי לוי אבקסיס: זה היכולת האחרונה שלנו לנסות להעלות הסתייגויות.
אורלי לוי אבקסיס: ותאמינו לי, אני כבר התחלתי במשא ומתן עם חברים מהאופוזיציה ומהקואליציה, בשיתוף פעולה, כדי לנסות ולראות מה אנחנו יכולים לעשות.
אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שיהיו לנו כמה שפנים בכובע.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא בטוח.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו שם נצטרך לתת את הטון.
אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת מכולכם, שברגע שאנחנו מגיעים לוועדת הפנים והגנת הסביבה תצטרפו אלינו, תחזקו אותנו, שיסתכלו בעיניים לדיירי הדיור הציבורי ושיאמרו להם: אתם הולכים להוריד את ערך הנכס הזה, כמו שאמרו לי וכמו שאמרו: זה לא יהיה נעים בפני הדיירים האחרים להסתובב ליד דיירים של דיור ציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: חבר'ה, נעים לי מאוד בחברתכם.
אורלי לוי אבקסיס: ואני לא מבינה בעיני מי זה לא נעים.
אורלי לוי אבקסיס: ואולי בעיני מי שזה לא נעים לא ראוי שהמדינה תעשה בשבילו פרויקטים כאלו.
אורלי לוי אבקסיס: אז אנחנו נעשה סבב מהיר.
אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת דב חנין ורשימת הדוברים שביקשו.
דב חנין: לפני שאני אומר את מה שאני רוצה לומר בדיון הזה אני רוצה בכל זאת מילה אחת של הערכה לכם, האורחים שלנו, ולפעילי הדיור הציבורי, ולך, גברתי יושבת הראש.
דב חנין: אנחנו מציינים היום את יום הדיור הציבורי בכנסת, את יום הדיור בכנסת, אבל עבור חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס יום הדיור הוא אחד מ-365 ימים בשנה.
דב חנין: וזו לא מחמאה, זו האמת.
דב חנין: אני מלווה את הפעילות שלך ואני באמת מסתכל לפעמים יותר מקרוב ולפעמים יותר מרחוק בהערכה מאוד גדולה.
דב חנין: אז כל הכבוד.
דב חנין: לגופו של עניין, אני חושב שהתמצית של הדיון הזה זה בדיוק המשפט הזה:
דב חנין: חיסול מלאי הדיור הציבורי אמור לשמש לדיור ציבורי.
דב חנין: עכשיו, מי שלא מבין שזה אנטי לוגיקה, אנטי פתרון ואנטי כיוון שאפשר להסביר אותו באיזשהו פרמטר, אז הוא לא מבין על מה אנחנו מדברים.
דב חנין: אנחנו נמצאים במצב מסוכן ביותר, ואנחנו לא מדברים מתאוריה כי אנחנו מדברים על בסיס של ניסיון.
דב חנין: כשאומרים חיסול הדיור הציבורי לטובת הדיור הציבורי – החצי הראשון של המשפט בטוח: הולכים למכור דירות.
דב חנין: מה יהיה אחרי זה?
דב חנין: הניסיון שלנו הוא מר.
אורלי לוי אבקסיס: הסטת הכספים.
דב חנין: שלושה מיליארד שקלים היו בקופת הדיור הציבורי, דירות נמכרו, נעלמו לכל מיני מטרות אחרות – אינם.
דב חנין: לא חוזרים כרגע לקופת הדיור הציבורי.
דב חנין: וחיסול המלאי זה דבר מאוד-מאוד מסוכן.
דב חנין: מעבר לזה, חסרים לנו, לפחות מהמלאי הזה שחוסל, 37 אלף דירות אינן במלאי.
דב חנין: עכשיו מוציאים עוד - -
אורלי לוי אבקסיס: עשרת אלפים.
דב חנין: - - כמה אלפי דירות.
דב חנין: אנחנו נמצאים בגירעון עצום של דירות בדיור הציבורי, והתוצאה של זה היא: מצד אחד, כדי לעמוד בדרישות מעלים את הקריטריונים לרמה בלתי אפשרית, לא ריאלית ולא הגיונית, ורוב האנשים שהם בעצם - - -
אורלי לוי אבקסיס: - - - מצג שווא שכביכול הצטמצם התור.
אורלי לוי אבקסיס: ועדיין, גם עם הקריטריונים האלה הוא ארוך מדי.
דב חנין: וכמו שאומרת יושבת הראש, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס: גם כשמעלים את הקריטריונים וגם כשהמון אנשים שהם בעצם זכאים נחשבים ללא זכאים, אז רשימת הזכאים שכן נחשבים לזכאים ממתינים בתור לדיור ציבורי ולא מקבלים שום דבר.
דב חנין: עכשיו, מה שאותי מטריד זה שמעבר לוויכוח על ההיסטוריה או לטענות הקשות שלנו על ההיסטוריה של מה שקרה בעשור האחרון, מה שקורה עכשיו הוא מסוכן.
דב חנין: מה שקורה עכשיו הוא מסוכן.
דב חנין: דיברה יושבת ראש, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, על הותמ"ל, ששם אפילו במצע יש עתיד כתוב ש-5% יוקצו לדיור ציבורי ועכשיו זה הפך לאפס.
דב חנין: מה שקורה עכשיו זה פשוט קטסטרופה.
דב חנין: אני הגעתי לכאן באיחור מדיון של ועדת הכלכלה, ואני רוצה להגיד שני משפטים רק כדי לחבר את שני הדיונים האלה: אנחנו מצאנו בדיון הזה שהיום החברות, החברות המשכנות, בהסכמים שלהן עם משרד הבינוי והשיכון, מתומרצות לכיוון הלא נכון.
דב חנין: מה התמריצים שלהן?
דב חנין: התמריצים שלהן זה לפנות דיירים, התמריצים שלהן זה למכור דירות, התמריצים שלהן זה לא לשפץ, התמריצים שלהן זה לא לתחזק.
דב חנין: אז נו, אז איפה אנחנו נמצאים?
דב חנין: אם ההסכמים שהמדינה עושה עם החברות המשכנות היום - -
אורלי לוי אבקסיס: היא כופה עליהן.
דב חנין: - - מתמרצות אותן בכיוון ההפוך, - -
דב חנין: - - אז מה אנחנו באים בטענות?
דב חנין: אני חושב שאנחנו צריכים לקחת אחריות ואנחנו צריכים לאלץ את הממשלה ללכת בכיוון ההפוך: להבין שדיור ציבורי זה לא הבעיה, זה לא איזה נטל שצריך להיפטר ממנו, אלא זה חלק חיוני מהפתרון שאנחנו חייבים אותו במדינת ישראל בשנת 2014.
אורלי לוי אבקסיס: מר רן מלמד.
<רן מלמד: אני רוצה להצביע על עוד מקור תקציבי - - - מבקשת אולי שתשאלו אחר כך.
<רן מלמד: עד 2003 משרד האוצר היה מקצה כמיליארד וחצי שקלים לטובת משכנתאות לזוגות צעירים.
<רן מלמד: בשנת 2003, אחרי התכנית הכלכלית המפורסמת, שינו את הקריטריונים, והעלו והקפיאו את הריבית.
<רן מלמד: אמרו: ניתן לכם את הכול בריבית של 4% קבועה ל-20 שנה.
<רן מלמד: אבל אז הריביות של הבנקים ירדו, אז אף אחד לא לקח את המשכנתאות.
<רן מלמד: זה אומר שהכמות של האנשים שלקחו משכנתאות מהכסף הממשלתי, שחלקו אגב היה בהרשאה להתחייב; לא משנה, אבל כסף שנצבע לטובת הנושא פשוט לא השתמשו בו.
אורלי לוי אבקסיס: מר רן מלמד, אני אחזק את זה: כמי שעכשיו בתהליכים של לעבור לבית קבוע אני, כמו כל אחד; דרך אגב, עשיתי סקר קטן וגיליתי – אנחנו רבים על הקריטריונים לזכאות למשכנתאות: שירות בצבא, שנות נישואין, מספר ילדים.
אורלי לוי אבקסיס: ואני באיזשהו אופן אומרת: בסדר, אני ממוקמת בסדר בתוך הקריטריונים האלו, ובודקת את האופציה למשכנתא הממשלתית.
<רן מלמד: ואת רואה שהריבית גבוהה.
אורלי לוי אבקסיס: ואז יועץ משכנתאות אומר לי: תגידי, יש לך כסף מיותר לתת למדינה?
אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת לו: סליחה?
אורלי לוי אבקסיס: הוא אומר לי: מה את צריכה את תעודת הזכאות, המריבות שלכם על שנות השירות במקום זה שילכו לעבוד וישמרו את הכסף?
אורלי לוי אבקסיס: זה לא משהו שאני באה לעודד.
אורלי לוי אבקסיס: שהתנאים הם כל כך לא אטרקטיביים - -
דב חנין: גרועים.
אורלי לוי אבקסיס: - - והם כל כך גרועים שהאשראי בגופים הפיננסיים האחרים הרבה יותר אטרקטיבי, ולכן נשארים כספים, כמיליארד שקלים בכל שנה, בתוך המערכת שחוזרים למשרד האוצר.
<רן מלמד: ולכן ההצעה שלי אליכם זה שאתם תדרשו - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, הם בונים על הכסף הזה שיחזור.
<רן מלמד: לא, אז אני אומר, אני חושב שאתם צריכים לדרוש, כחלק מהדיונים והמשא ומתן על התקציב של 2015, ולעשות הסטה של הכסף הזה, ולשנות אותו, ואני אגיד תיכף למה, גם לנושא דיור ציבורי.
<רן מלמד: ואני אגיד את המשפט האחרון שלי: דיור ציבורי מבחינתי זה לא אותם 2,500, 3,000 או 30 אלף איש שאתם מדברים עליהם.
<רן מלמד: דיור ציבורי מבחינתי זה 130 אלף משפחות שזקוקות לסיוע בדיור.
<רן מלמד: אני בכלל לא נכנס כרגע לשאלה איזה סוג של סיוע הם צריכים לקבל.
<רן מלמד: הקהל שאנחנו צריכים לדבר עליו הוא היום קהל - - - מדויקים – 138 או 137 אלף משפחות.
<רן מלמד: זה הקהל שצריך לדבר עליו.
<רן מלמד: ועד שלא יהיה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אתה רוצה להפחיד עוד יותר את משרד האוצר, שאז בכלל אנחנו - - -?
<רן מלמד: אני רוצה להפחיד עוד יותר את משרד האוצר כי אני חושב שיש פתרונות.
<רן מלמד: אני חושב שאפשר לעשות את ההסטות של התקציבים האלה, - -
אורלי לוי אבקסיס: גם אנחנו חושבים.
<רן מלמד: - - וצריך לקחת את זה קודם כל מהמקומות שזה שם.
<רן מלמד: יש המון כסף בתוך המערכת הזאת, צריך לדרוש להסיט אותו כמו - - -
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, מר רן מלמד, מי כמוך יודע שיש המון כסף שמשרד האוצר יודע ובונה עליו כרזרבות בסוף השנה, כדי להסיט אותן לכל מיני מקומות.
אורלי לוי אבקסיס: מראש הוא שותל בסעיפים בתקציב כספים שהוא יודע שלא ימומשו.
אורלי לוי אבקסיס: הנושא של המשכנתאות זה לא שנה, זה לא שנתיים, זה אפילו לא עשור, - -
<רן מלמד: לא, לא, זה המון שנים.
<רן מלמד: זה יותר מעשור.
אורלי לוי אבקסיס: - - זה הרבה יותר מכך.
אורלי לוי אבקסיס: כבר עשרה מיליארד שחשבנו, שספרנו בכל תקציב שעבר מאז, היה בבסיס התקציב וחזר למשרד האוצר בכל סוף שנה.
אורלי לוי אבקסיס: זה האבסורד כאשר אנשים חיים מתחת לקו העוני; כאשר ילדים אין להם קורת גג; כאשר ילדים מתביישים להביא את החברים שלהם הביתה, שלא ייראו באיזה תנאים הם חיים.
אורלי לוי אבקסיס: שמך.
<רויטל שנסי: שמי רויטל שנסי.
<רויטל שנסי: אני דווקא רוצה לדבר על העניין של הסיוע בשכר דירה.
<רויטל שנסי: קודם כל, אני רוצה לומר לך ולשאול אותך שאלה: איך ייתכן שגוף כל כך גדול כמו משרד הבינוי והשיכון אין לו אתר אינטרנט, שאדם נכנס, מקליד שם וסיסמא ובודק מה קורה עם הבקשה שלו.
<רויטל שנסי: למה צריך לעמוד שעתיים בטלפון, להמתין שיענו לך, וכשעונה לך עונה לך מוקדנית שאומרת לך: סליחה, אני לא עובדת רק בשבילך.
<רויטל שנסי: יש פה עוד הרבה בקשות, ואנחנו בעומס כזה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אז בשורה אחת יש: הצלחנו להעביר בוועדת השרים לענייני חקיקה את העניין של המידע, של השקיפות, ומשרד הבינוי והשיכון יעשה את זה.
<רויטל שנסי: פשוט לקבל תשובות דרך האינטרנט.
אורלי לוי אבקסיס: זה לפחות התחייבות של שר הבינוי והשיכון.
אורלי לוי אבקסיס: זה עבר בוועדת השרים לענייני חקיקה ביום ראשון.
אורלי לוי אבקסיס: היום אנחנו אמורים להעביר את זה במליאה.
אורלי לוי אבקסיס: המוביל הראשי זה חבר הכנסת דב חנין.
אורלי לוי אבקסיס: אני ועוד אחרים יוזמים במשותף.
<רויטל שנסי: במקום לחכות לו על הקו.
<רויטל שנסי: הלאה.
<רויטל שנסי: אני חד הורית לשני הורים.
<רויטל שנסי: קודם כל, אני לא זכאית לדירה מדיור ציבורי כי היה לי בית.
<רויטל שנסי: וגם אם אני רוצה, אני צריכה פשוט להביא עוד ילד.
<רויטל שנסי: להכניס עוד ילד למעגל העוני אם אני רוצה היום דיור ציבורי.
<רויטל שנסי: גם אני, בחודש אפריל, הגשתי בקשה לסיוע בשכר דירה.
אורלי לוי אבקסיס: כמה את - - -?
<רויטל שנסי: עד היום לא נכנסתי לוועדה בכלל.
<רויטל שנסי: כל פעם משהו אחר.
<רויטל שנסי: פעם אחת: תביאי אישור.
<רויטל שנסי: קודם כל, הגעתי מסודרת.
<רויטל שנסי: התקשרתי לחברת עמידר, אמרו לי: תביאי אחת, שתיים, שלוש, ארבע.
<רויטל שנסי: הבאתי הכול.
<רויטל שנסי: אחרי שבועיים אמרו לי: יש לך דירה בירושה.
<רויטל שנסי: אמרתי להם: סליחה, איזו ירושה?
<רויטל שנסי: ההורים שלי - - -
אורלי לוי אבקסיס: אולי יש לך משהו שאת לא יודעת?
<רויטל שנסי: אמרתי להם: בואו, תגידו לי, אני אלך לגור שם.
<רויטל שנסי: "לא, זו טעות".
<רויטל שנסי: טעות.
<רויטל שנסי: והתשובה שלהם תמיד: יש לנו עומס.
<רויטל שנסי: - - - עומס של תיקים, עומס של תיקים, עומס של תיקים.
<רויטל שנסי: אחרי שבועיים ניגשתי שוב.
<רויטל שנסי: התיק שלי הגיע מעמידר, ממשרד הבינוי והשיכון.
<רויטל שנסי: ב-29 למאי הוא הגיע לשם, ואז אמרו לי: דירה בירושה.
<רויטל שנסי: "אין דירה בירושה".
<רויטל שנסי: "טוב, תביאי מס רכוש – אישור שאין דירה".
<רויטל שנסי: "הבאתי לכם.
<רויטל שנסי: איפה המסמך?".
<רויטל שנסי: "טוב, תביאי מסמך סילוק משכנתא".
<רויטל שנסי: "הבאתי לכם".
<רויטל שנסי: "טוב, תביאי חוזה מכירת דירה, שמכרת דירה לפני שמונה שנים".
<רויטל שנסי: אני על סף פינוי מהדירה.
<רויטל שנסי: אני גננת במקצועי.
<רויטל שנסי: גידלתי פה 20 שנה דורות של ילדים על ערכים של ציונות, של אהבת המולדת.
<רויטל שנסי: היום אני אומרת בצורה הכי קשה: המדינה הזאת זרקה אותי ואת שני הילדים שלי.
<רויטל שנסי: אני, לפני שנה, נולד לי ילד עם חך שסוע, שצריך השגחה צמודה – לא יכולתי לצאת לעבוד.
<רויטל שנסי: אבא שלו אושפז במחלקה פסיכיאטרית כי הוא התגלה כחולה סכיזופרניה, ואני לא ידעתי את זה.
<רויטל שנסי: אני לא הכרתי בכלל - - - לעוני במדינה הזאת.
<רויטל שנסי: היום, קודם כל, אם אני אצא לעבוד אני מקבלת עונש: ייקחו לי את שכר הדירה, את הסיוע בשכר הדירה, אם אני אקבל אותו אני איענש היום.
<רויטל שנסי: אם אני ארוויח היום כגננת 5,000 שקל ויש לי מזונות, פשוט ייקחו ממני, גם את המזונות מהמוסד לביטוח לאומי וגם את הסיוע בשכר הדירה.
<רויטל שנסי: הילד שלי צריך להיות פה אזרח וחייל למופת, הוא לא יכול להיות כי הוא מתוסכל.
<רויטל שנסי: עברתי עם הילד ניתוח, רק עכשיו הוא נכנס למסגרת.
<רויטל שנסי: חמישה חודשים לחכות להיכנס לוועדה שאמרו לי 90 יום ללא שבתות וחגים.
<רויטל שנסי: ועדה במשרד הבינוי והשיכון – 90 יום.
<רויטל שנסי: למה?
<רויטל שנסי: למה 90 יום?
<רויטל שנסי: כל המסמכים מוכנים.
אורלי לוי אבקסיס: תודה, אנחנו צריכים להתקדם.
<קריאה: אפשר, בבקשה?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעשה ככה: נתחיל מפה, נעשה את כל הסבב למי שעוד לא דיבר.
אורלי לוי אבקסיס: שם ותפקיד לפרוטוקול.
<ליליאנה סירקיס: אוקיי.
<ליליאנה סירקיס: שמי ליליאנה סירקיס, אני עובדת סוציאלית, ואני רוצה להעלות את סוגיית החד הוריות שמתקיימות מקצבאות מזונות, מקצבת מזונות.
<ליליאנה סירקיס: יש להן שלושה ילדים והן לא זכאיות לדיור ציבורי.
<ליליאנה סירקיס: הנושא הזה עלה לפני שנה, זה לא מתקדם משום מה, ואני רוצה - - -
אורלי לוי אבקסיס: תגידי, ואם היא תביא עוד ילד היא כן תהיה זכאית?
<ליליאנה סירקיס: לא, גם לא.
<ליליאנה סירקיס: גם לא.
<קריאה: זה בגלל שהיא - - - מזונות ולא - - -
<רויטל שנסי: להכניס עוד ילד למעגל העוני.
אורלי לוי אבקסיס: רגע, אבל המזונות הם גם כן אחרי מבחן הכנסה.
<קריאה: אבל למרות שזה אחרי מבחן הכנסה פשוט לא מעבירים - - -
אורלי לוי אבקסיס: זה רק 2,000 ומשהו שקל.
<קריאה: זה אותו, פחות או יותר אותה הכנסה.
<קריאה: למרות שזה אחרי מבחן הכנסה הם לא מוכנים להעביר את הנתונים מהמוסד לביטוח לאומי למשרד הבינוי והשיכון.
<קריאה: טכני לחלוטין.
אורלי לוי אבקסיס: טוב, את זה תצטרכו להעביר לי בצורה מסודרת.
אורלי לוי אבקסיס: אני אפנה לפרופסור שלמה מור יוסף, ננסה לראות.
<קריאה: יש ניירות - - -
אורלי לוי אבקסיס: הדיור הציבורי לא ניתן למי שמקבלת מזונות מהמוסד לביטוח לאומי?
<קריאה: זה בירוקרטי לחלוטין.
<קריאה: גם עזרה בשכר דירה?
<קריאה: לא, סיוע בשכר דירה כן, אבל דיור ציבורי לא.
אורלי לוי אבקסיס: היא לא מקבלת זכאות אם היא - - -
<קריאה: זכאות - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל היא מקבלת את הביטוח הלאומי בגלל שהיא בתחתית של השרשרת
<קריאה: אבל בגלל שהיא לא עברה כאילו את מבחן הבטחת ההכנסה אז היא לא מקבלת, אפילו שזה בירוקרטי וטכני לחלוטין.
<קריאה: זה רק עניין של להעביר מידע.
אורלי לוי אבקסיס: זה רק טכני.
אורלי לוי אבקסיס: אוקיי, אני יורדת לחקר העניין, כמה שיותר.
<קריאה: בירוקרטיה, בירוקרטיה.
אורלי לוי אבקסיס: אתן רוצות?
<רחל מזרחי: כן.
<רחל מזרחי: אני חלי מזרחי, אימא לשישה ילדים.
<רחל מזרחי: אני - - - כן זכאית לסיוע בשכר דירה ועומדת בתור לדירה.
<רחל מזרחי: אבל היום אני במצב שאני צריכה לפנות את הבית.