GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, לא כולן לזכאים: קבלנים רכשו דירות של דיור ציבורי; בתי כנסת שקיבלו דיור ציבורי; מבקר המדינה אמר שיש עוד 2,000 דירות שמסתובבות שלא לזכאי הדיור הציבורי; גרעינים תורניים שלוקחים את הדיור הציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: ומי לא מקבל?
אורלי לוי אבקסיס: מי שמגיע לו, ומי שלשם הטיפול במצבו קיבל, המדינה קיבלה כספים.
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, חצי מהכספים האלו בכלל מיהודי העולם כדי לפתור את הבעיה של העלייה, של אנשים שבאו מתוך ציונות, שעזבו הכול מאחוריהם והגיעו ארצה.
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, כדי לצמצם כביכול את התור המפורט של אותם זכאים, המדינה העלתה את הקריטריונים לרמה כזו שזה ממש מיטת סדום.
אורלי לוי אבקסיס: וכדי להיות זכאי לדיור ציבורי אתה צריך לעמוד בקריטריונים מטורפים.
אורלי לוי אבקסיס: וגם אם עמדת בהם, הסיכוי שלך לממש את הזכאות של אותו נייר שקיבלת, ואני מדברת על טווח של שלוש, חמש ושש שנים – שואף לאפס.
<קריאה: כי אחרי שנתיים הולכת לו הזכאות.
<קריאה: אז מה עשה בזה?
אורלי לוי אבקסיס: הילדים מגיעים לגיל מסוים – עברה הזכאות; הילד מתגייס לצבא – נגמרה הזכאות;
<קריאה: הם מתישים אותך.
<קריאה: למה מה, מה עוד שנתיים, עוד שלוש, מה יכול להיות לו? עוד ילדים?
<קריאה: לאן הוא ילך?
<קריאה: לא, הם סוחבים את זה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אומרים לאימהות חד הוריות: לכו, תביאו עוד ילד.
אורלי לוי אבקסיס: ילד לאן?
אורלי לוי אבקסיס: למצוקה?
אורלי לוי אבקסיס: ואז יגידו לה: יש לך עוד ילד, יש לך זכאות, אבל אין לך דירה.
אורלי לוי אבקסיס: ביום ראשון הצלחתי להעביר בוועדת שרים לענייני חקיקה את הנושא של הסיוע הריאלי בשכר דירה לזכאי הדיור הציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: משרד הבינוי והשיכון תמך, משרד המשפטים תמך; כמובן, ישראל ביתנו, שאני כבר מובילה את הנושא הזה מהכנסת הקודמת, שהנושא החברתי לא נסתר מעיניה גם אם הנושאים אליבא של המפלגה הם נושאים של ביטחון.
אורלי לוי אבקסיס: הנושאים הללו הם נושאים חשובים.
אורלי לוי אבקסיס: הצלחנו?
אורלי לוי אבקסיס: נעביר את זה.
אורלי לוי אבקסיס: וביום הדיור הציבורי, לא ביום ראשון ולא ביום שני, היום, משרד האוצר, שר האוצר בעצמו הגיש ערר.
אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו לא נעביר את החוק הזה בשבוע הקרוב, אנחנו יוצאים לפגרה, הוא מת.
אורלי לוי אבקסיס: רוצים לקבור את החוק.
אורלי לוי אבקסיס: אפילו לא הרימו טלפון להתדיין איתי.
אורלי לוי אבקסיס: אפילו לא לנסות להגיע לאיזה עמק שווה.
אורלי לוי אבקסיס: הרי משרד הבינוי והשיכון שם שם התווייה שאנחנו צריכים לבוא בדין ודברים איתם.
אורלי לוי אבקסיס: אני באה לנהל את הוועדה שלי, הוועדה לזכויות הילד, במסגרת הדיון המיוחד של הכנסת, היום המיוחד הזה, על ההשפעה על הילדים של זכאי הדיור הציבורי, מה קורה איתם.
אורלי לוי אבקסיס: חבר'ה, אתם יודעים שמשרד החינוך, יש לו נתונים על נשירה מבתי הספר של אותם ילדים של זכאי הדיור הציבורי שאין להם קורת גג?
אורלי לוי אבקסיס: האם אתם יודעים שהעובדים הסוציאליים הוציאו מכתב למשרד הרווחה והשירותים החברתיים ואמרו לשר: אנחנו לא יכולים לטפל באוכלוסייה הזו, אין לנו ארגז כלים?
אורלי לוי אבקסיס: הם באים אלינו ואנחנו חסרי אונים.
אורלי לוי אבקסיס: ועדת אללוף קבעה סיוע שכר דירה ריאלי.
אורלי לוי אבקסיס: ועדת אללוף שהוקמה בהוראת שר הרווחה והשירותים החברתיים, בהוראת שר מיש עתיד.
אורלי לוי אבקסיס: מה דינה?
אורלי לוי אבקסיס: להיקבר מתחת להריסות החברה הישראלית.
אורלי לוי אבקסיס: ועדת אללוף מדברת גם על שינוי הקריטריונים, אבל אני לא רואה את שר הרווחה והשירותים החברתיים, אני לא רואה את שר האוצר, אני לא רואה מישהו שנותן את דעתו.
אורלי לוי אבקסיס: אני רואה את שר האוצר מסתובב היום, ובימים כאלו, חברים, ליבנו עם המשפחות שאיבדו את יקיריהן, את הדבר היקר להן ביותר בהגנה על הבית.
אורלי לוי אבקסיס: אולי שר האוצר לא יודע שיש ילדים של הדיור הציבורי שנלחמים עכשיו בדרום, בעזה, כדי להגן על הבית של כולנו, אבל המדינה לא מגנה לו על הבית.
אורלי לוי אבקסיס: המדינה שומטת מתחת לרגליו את הבית שהמדינה הייתה אמורה לספק.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו, במו ידינו, מסלילים את הגורל של הילדים הללו להיות השוליים של החברה הישראלית, אבל בגיל 18 רוצה שר האוצר לגייס אותם לשירות איכותי.
<קריאה: נזכרו שהם טובים.
אורלי לוי אבקסיס: הם טובים כדי להילחם בעבור המדינה, המדינה לא טובה בעבור להילחם עליהם.
אורלי לוי אבקסיס: זה המסר שיוצא משר האוצר.
אורלי לוי אבקסיס: כשהוא מסתובב במקלטים, בדרום, הוא צריך לדעת שאותם הילדים - - - בדיור הציבורי אין מרחבים מוגנים.
אורלי לוי אבקסיס: המקלטים שבהם הוא מבקר, הילדים שאותם הוא רואה, זה הילדים של החברה הזו של הדיור הציבורי, כי זה מקלטים ציבוריים.
אורלי לוי אבקסיס: היום אני יוצאת משיחה עם אחד מהבכירים במשרד האוצר, ומה הוא אומר לי על פרויקט דירה להשכרה לטווח ארוך?
אורלי לוי אבקסיס: אני מצטערת שאני נותנת את הפתיח הזה כי אני קצת נזעקת.
אורלי לוי אבקסיס: ואי אפשר שלא, מהאמירות שנאמרו שם, למה לא יהיה דיור ציבורי באותם פרויקטים שהמדינה מוציאה כסף ונותנת מתנות כמעט לקבלנים?
אורלי לוי אבקסיס: כי אתם תורידו את הכדאיות הכלכלית של הפרויקטים האלו.
<קריאה: אז אנחנו לא נחשבים.
אורלי לוי אבקסיס: נאמר לי בצורה חד משמעית: מי ירצה לשכור דירה בפרויקטים שיש שם דיירים של דיור ציבורי?
אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת לו: תקשיב, אבל זה 10%.
אורלי לוי אבקסיס: נגיד בניין של 40 דירות.
אורלי לוי אבקסיס: אני עוד מנסה לנסות להגיע לאיזשהו דין ודברים.
אורלי לוי אבקסיס: אז יהיו ארבע משפחות של הדיור הציבורי, שאתה יודע, הם לא ברברים, הם פשוט, ישלהם קושי אמיתי לעמוד על הרגליים, אבל הילדים שלהם זכאים ליהנות מהחינוך האיכותי שמקבלים האחרים.
אורלי לוי אבקסיס: שתהיה ערבוביה, שיהיה מה לתת אחד לשני.
אורלי לוי אבקסיס: הוא אומר לי: מה אני אגיד לאותן משפחות, לאותם זוגות צעירים, שבקומה הראשונה חיים דיירים של הדיור הציבורי?
אורלי לוי אבקסיס: שילכו בשקט.
אורלי לוי אבקסיס: למה מה, הם יפתחו את הדלת ויוציאו עליהם סכינים?
אורלי לוי אבקסיס: ככה שר האוצר ואנשיו רואים את דיירי הדיור הציבורי, ומשום כך אין פתרונות לדיור הציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: הרי נאמר על מי שהיה הבסיס.
אורלי לוי אבקסיס: הסטריאוטיפ הוא שאתם צריכים להיראות עניים, שאתם צריכים לתפקד כשולי החברה, שאתם צריכים להיות אלימים.
אורלי לוי אבקסיס: כולם זוכרים את "פופוליטיקה" דאז, שבא יצא אביו של שר האוצר בטענה על אותה אוכלוסייה שצעקה: קשה לנו לגמור את החודש, תעזרו לנו.
אורלי לוי אבקסיס: אמר לה: אם כך, למה את מסדרת את השיער?
<שלמה נקווה: לא, הוא אמר לה: את לא נראית רזה.
<שלמה נקווה: גם.
אורלי לוי אבקסיס: גם אמר: את לא נראית רזה.
אורלי לוי אבקסיס: תקשיבו, מעץ סברס לא יצאו רימונים וגם לא דובדבנים.
אורלי לוי אבקסיס: כנראה שזה המצב.
אורלי לוי אבקסיס: זו האג'נדה של האנשים שנמצאים במשרד האוצר.
אורלי לוי אבקסיס: והפעם אני מדברת בצורה הכי אמיתית והכי לא פוליטיקלי קורקט.
אורלי לוי אבקסיס: אין לנו בשורה ביום של הדיור הציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: משרד האוצר ממשיך את מה שהוא מאמין בו.
אורלי לוי אבקסיס: כשהוא מגיע למקלטים בדרום, שיאמר לילדים האלו: אתם מורידים את ערך הנדל"ן במדינת ישראל ולכן אסור למצוא לכם פתרונות?
אורלי לוי אבקסיס: ועוד פתרונות של הדיור שאנחנו מציעים עכשיו.
אורלי לוי אבקסיס: בכל 150 אלף יחידות הדיור בפרויקטים לדיור להשכרה לטווח ארוך אין ולו הקצאה לדירה אחת לדיור ציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, לפני שאנחנו ממשיכים: אני פיצצתי את הוועדה לזכויות הילד בנושא - - - מבחינה אחת: חיפשתי את נציגי הממשלה.
אורלי לוי אבקסיס: אתה תהיה הזוי: משרד האוצר לא שלח נציג, משרד הרווחה והשירותים החברתיים לא שלח נציג - - -
<וילמה מאור: יש פה נציגים - - -
<קריאה: בואו נשאל אם יש פה נציגים.
<קריאה: יש פה נציגים.
אורלי לוי אבקסיס: יש פה נציג של משרד האוצר?
<קריאה: לא, הם שניים.
<וילמה מאור: יש שניים, לא?
אורלי לוי אבקסיס: יש שניים על הנייר.
אורלי לוי אבקסיס: יש פה נציג של משרד הרווחה והשירותים החברתיים?
<סימונה שטיינמץ: כן.
אורלי לוי אבקסיס: למה לא חשבתם להגיע גם לוועדה לזכויות הילד?
<סימונה שטיינמץ: אני אין לי תשובה לעניין הזה.
<סימונה שטיינמץ: אני לא הוזמנתי לאותה ועדה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא רק שהזמנו, וידאנו אתמול שאכן תגיע נציגה או נציג של משרד הרווחה והשירותים החברתיים.
אורלי לוי אבקסיס: שלחו לנו אס.
אורלי לוי אבקסיס: אסים: כמה זה חשוב?
אורלי לוי אבקסיס: אמרנו: זה קריטי.
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו קיבלתי טלפון מלשכת השר.
<קריאה: אני מתחייבת - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני אקבל התנצלות אישית.
אורלי לוי אבקסיס: במה זה עוזר לי לקדם את העניין?
אורלי לוי אבקסיס: במה זה עוזר לדיירי הדיור הציבורי שנשארים עם נייר זכאות ביד בלי יכולת לממש את הזכאות.
<קריאה: עד שמקבלים את הזכאות.
אורלי לוי אבקסיס: ועד שמקבלים - - - זכאות גם בונים על העניין - - - תיפלט החוצה.
<קריאה: עד שהם מקבלים – שבעת מדורי גיהינום.
<קריאה: משרד הבינוי והשיכון.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להסביר לכם עוד כמה דברים שנמצאים על הפרק: ישנן דירות פנויות של הדיור הציבורי, שלא רוצים לאכלס אותן בזכאות.
<שלמה נקווה: זה מה שאמרו בצורה ברורה, שזה יוריד את ערך הדיור?
אורלי לוי אבקסיס: נאמר לי שזה יוריד - - -
<שלמה נקווה: - - - את בהלם מזה?
אורלי לוי אבקסיס: ושזה יפגע בכדאיות הפרויקט כולו.
אורלי לוי אבקסיס: והממשלה לא יכולה לכפות הלך רוח מסוים על הציבור.
אורלי לוי אבקסיס: זה צריך לבוא מהציבור.
אורלי לוי אבקסיס: מעמד הביניים צריך לממן, צריך להחליט להקים – ככה הוא אמר לי – שזה יגיע מהציבור; מקבוצות רכישה שיגידו: אנחנו נעשה דיור ציבורי בתוך התמהיל הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אמרתי לו: ואיך הם יעמדו מול אותו קבלן או מול אותו יזם שיש לו את הכיס העמוק?
אורלי לוי אבקסיס: אז הוא אמר לי: למה שינשינים נותנים עוד שנה?
<קריאה: הילדים שלי היו שינשינים - - -
אורלי לוי אבקסיס: הילדים של הדיור הציבורי היו שינשינים.
אורלי לוי אבקסיס: חברים, ילדים בגיל 17 ו-18 הם פטריוטים.
אורלי לוי אבקסיס: ילדים בגיל הזה הם רומנטיקנים.
אורלי לוי אבקסיס: ילדים בגיל הזה מתגייסים לצבא ולא סתם, כי הם ילכו אל תוך התופת כדי להגן על אידיאולוגיה.
אורלי לוי אבקסיס: בכל העולם, מי שמוביל את המהפכות החברתיות, את המחאה, זה סטודנטים בגילאים של הילדים שלנו בצבא.
אורלי לוי אבקסיס: כשהם מתחתנים ומקימים משפחה משלהם הם מתחילים להצטמצם – אין מה לעשות, זו עובדה.
אורלי לוי אבקסיס: זה הנושא, מתחילים להצטמצם בדל"ת אמותיהם.
אורלי לוי אבקסיס: אבל צריך לזכור, למה?
אורלי לוי אבקסיס: אם אתה קורס תחת הנטל, ואתה במעמד הביניים, ולא נחשב לדיור ציבורי, בסדר?
אורלי לוי אבקסיס: אתה דואג איך לסיים את החודש כשעוד לא התחלת אותו, אתה דואג לשכר הדירה, אתה דואג לתשלום בעבור החינוך, בעבור שירותי בריאות, בעבור ארנונה, מים וחשמל.
אורלי לוי אבקסיס: קשה לך עכשיו לבוא ולהתגייס מעצמך למען האחר גם אם מבחינה רגשית ונפשית.
אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר: זה תפקיד המדינה.
אורלי לוי אבקסיס: ואכן כך, זה תפקיד המדינה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל המדינה לא רואה את זה כך, היא רואה את זה כתפקיד החברה.
אורלי לוי אבקסיס: והיה והחברה לא תעשה את זה, מי יעשה את זה?
אורלי לוי אבקסיס: מה יהיה עם הילדים?
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אנחנו נדבר ואנחנו טיפה נצא - - -
<יהודה פרץ: הילדים ימלאו את בתי הסוהר, ימלאו מוסדות לעבריינים, ימלאו את הרחובות בסמים, והמשטרה תגיד: אנחנו נילחם ביד קשה.
<יהודה פרץ: ועוד פעם יבוא עוד ראש ממשלה, ותבוא עוד ועדה - - -
<קריאה: והמדינה תשלם עליהם 17 אלף שקל בחודש בתוך הפנימיות של משרד הרווחה והשירותים החברתיים, במקום לתת להם פתרון קבוע של דיור.
<יהודה פרץ: אני לא מאמין שאחד ממשרד האוצר שאמר לך את המילים האלה, אחד מהם, יודע מה זה, איך אומרים את הפתגם: השבע לא יודע מה הרעב מרגיש.
<יהודה פרץ: זה אותו דבר.
<יהודה פרץ: הוא לא מרגיש.
<יהודה פרץ: אני גרתי בדיור ציבורי וגם גרתי עם אנשים כשהיה לי בית, וגם היו גרים איתי בדיור ציבורי.
<יהודה פרץ: ותאמיני לי, את הבית לא הייתי סוגר.
אורלי לוי אבקסיס: זה הולך ומחריף - - -
<יהודה פרץ: אז אנחנו הולכים פה באמת, כמו שהיה פעם:
<יהודה פרץ: שנאה – אשכנזים-ספרדים - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, לא, לא, לא, לא, לא, לא, ואנחנו לא נכנסים לנושא הזה.
<יהודה פרץ: - - -
אורלי לוי אבקסיס: הדיירים של הדיור הציבורי, יש בהם עולים חדשים, יש בהם עולים ותיקים, יש בהם קשישים, יש בהם משפחות עם ילדים, יש בהם חד הוריות – יש מהכול.
<יהודה פרץ: לא, זה לא גזענות, פה אני מכוון: מי יש לו ומי אין לו.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר: אני לא אתן יד לשיח הזה.
<שלמה נקווה: אל תתני.
<שלמה נקווה: גברתי יושבת הראש, אל תתני יד, אבל מי שאמר לך את הדברים ההם, הקשים, הוא אשכנזי - - -
<יהודה פרץ: ואני לא מתכוון - - -
<יהודה פרץ: לא אשכנזי או ספרדי.
<יהודה פרץ: הכוונה: מי יש לו.
<יהודה פרץ: הכוונה שלי היא חברתית.
אורלי לוי אבקסיס: שנאת החזק.
<קריאה: אפשר שאלה, בבקשה?
<קריאה: איך בדיוק חברה אמורה לפתור את זה אם לא הממשלה?
<קריאה: אני יכולה להבין?
אורלי לוי אבקסיס: זו הייתה שאלתי.
<קריאה: כאילו שהחזקים יתאגדו ויממנו לחלשים?
אורלי לוי אבקסיס: החברה שלנו, תראו; תראו היום את החברה שלנו, איך מלוכדים, כי זו שותפות גורל.
<קריאה: אז שר האוצר הוא שר של מעמד הביניים, - -
<קריאה: - - כשהוא בעצם מטיל את האחריות עלינו, על מעמד הביניים?
<יהודה פרץ: אז בואו אנחנו, כל הקבוצות, אנחנו שבארץ, כולנו נתמקד במטרה אחת, הפגנה גדולה וזהו.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר לכם שהחבר'ה שעובדים ונותנים את זמנם ומרצם, והזמן הפנוי שלהם, לנושא הזה, אין בהם שחורים ולבנים, יש בהם מהכול.
אורלי לוי אבקסיס: יש בהם מהכול, מכול השכבות ומשכבת הביניים, אבל להם אין את הכסף.
<קריאה: אנחנו שכבת הביניים.
אורלי לוי אבקסיס: הם לא יושבים על השיבר.
<קריאה: אנחנו יושבים פה, שכבת הביניים - - -
<קריאה: מה זה ביניים?
<קריאה: הלוואי והיינו ביניים.
אורלי לוי אבקסיס: סליחה, אנחנו חוזרים לנושא.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לפנות לנציג של משרד הבינוי והשיכון.
אורלי לוי אבקסיס: יש פה?
אורי מקלב: אפשר מילה אחת?
אורלי לוי אבקסיס: רגע, שנייה, לפני כן, חבר הכנסת אורי מקלב.
אורי מקלב: אני באמת רק משפט אחד.
אורי מקלב: אני לא רוצה להפריע למהלך הדיון, וודאי צריך לשמוע אתכם קודם, אבל אני חושב שאני לא יכול להתעלם מהפעילות שלך בנושא.
אורי מקלב: ותרשו לי, על אף שאני נמצא באופוזיציה, ויותר קל לאופוזיציה לבקר פעולות של קואליציה ולגלגל אשמה, ואני רוצה לחזק את ידייך.
אורי מקלב: ואני אומר: אני עוד לא מצאתי חבר כנסת שלקח נושא, בעקביות, בנחישות, ואני חושב שגם באומץ.
<קריאה: זכות אבות.
אורי מקלב: באומץ, באומץ, באומץ גדול מאוד.
אורי מקלב: הדברים שאת עושה זה דברים שצריך בשבילם אומץ ולא רק התמסרות.
אורי מקלב: בנושא הזה כמו בעוד נושאים.
אורי מקלב: אבל בנושא הזה העלית את זה לראש פעולותייך.
אורי מקלב: את לא מורידה אותו מסדר היום, את מציפה אותו בכל מקום.
אורי מקלב: את נלחמת בנושא הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו חבורה של נלחמים, צריך לומר.
אורי מקלב: נלחמים, אבל את עומדת בראש הנלחמים בעניין הזה.
אורי מקלב: יש לך חיילים טובים.
אורי מקלב: הרבה נותנים עזרה.
אורי מקלב: אני חושב שאנחנו נמצאים היום בנושא הדיור הציבורי לא באותו מקום כשאת התחלת את הפעילות.
אורי מקלב: פעילות שהייתה מוחבאת.
אורי מקלב: פעילות שנעשתה בחדרי חדרים.
אורי מקלב: דברים שהממשלה והמדינה העלימו, עשקה את הציבור והעלימה נכסים, להשתמש בזה בדברים אחרים ולא למטרה הזו, והצבת את זה.
אורי מקלב: היום אי אפשר להתעלם מהבעיה הזאת.
אורי מקלב: לפי כל קנה מידה, אלה שפעלו אז - - - שפועלים היום היו צריכים לעמוד למשפט ציבורי בנושא הדיור הציבורי.
אורי מקלב: משפט ציבורי על דיור ציבורי.
אורי מקלב: אין דבר אחר כמו הדבר הזה.
אורי מקלב: יש דברים: מחוסר תקציב, אי יכולת, העצמה של דברים שעוד לא יודעים להתמודד איתו.
אורי מקלב: זה דברים שהיה את הדברים האלה.
אורי מקלב: ועשקו, ולקחו והשתמשו בחדרי חדרים והעלימו אותם.
אורלי לוי אבקסיס: והסכמים - - -
אורי מקלב: והעלימו.
אורי מקלב: והסכמים כאלה ואחרים.
אורי מקלב: ועשו את זה בדברים שבכלל לא מגיעים למטרות שבעצם לכך נוצרו.
אורי מקלב: והשאירו אוכלוסייה קשה, אוכלוסייה טובה, אוכלוסייה שיכולה להיות חזקה.
אורלי לוי אבקסיס: עם פוטנציאל אדיר.
אורי מקלב: אין אחד שהוא מחוסר דיור, ודיור ציבורי הוא לא פוגע שום דבר ביכולות שלו, בערכיות שיש בו, באזרחות הטובה שיש לו.
אורי מקלב: כולם הם אזרחים טובים, נכונים.
אורי מקלב: מדינה, אחד הדברים הבסיסיים שלה, היא צריכה לתת אפשרות, לתת מגורים לבני אדם, ולא כולם יש להם את זה באופן שמובן מאליו.
אורי מקלב: לכן, אני לא רוצה באמת להתערב בתוך הדברים של הקואליציה.
אורי מקלב: זה גם לא הוגן לעשות את זה, ודאי לא בדיור - - - משודר.
אורי מקלב: וודאי שיש עוד מה לעשות בתור קואליציה בסנקציות פליליות - -
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עדיין ממשיכים עכשיו תוך כדי הוועדה הזו להתדיין.
אורי מקלב: - - ואת עושה את זה, ואני מחזק את ידייך.
אורי מקלב: ואת יודעת שכמו בדברים, גם בדברים האחרים, בנושא הזה, - -
אורלי לוי אבקסיס: משתפים פעולה - - -
אורי מקלב: - - את, יכול להיות, אני אין לי ספק שיידרשו בעקבות הדברים שאת עושה.
אורי מקלב: אבל בעיקר, הדבר הזה שאת היטבת להגדיר שהאוכלוסייה; יש היום בממשלה אנשים בשונה, יכולים לשבת בממשלה וכל אחד רואה את זה אחרת.
אורי מקלב: אנשים שרואים את האוכלוסייה הזאת כנטל, כדבר, לא באופן אמיתי, דבר, בעיה אמיתית וערכית שאנחנו מחויבים אליה, אלא כנטל על החברה, ודוחקים אותה ומנסים לקבור אותה.
אורי מקלב: ואסור.
אורי מקלב: והדברים האלה, לבוא ולהגיד, זה גזענות ממש, - -
אורי מקלב: - - לבוא ולהגיד שהפתרונות לא יכולים להיות פתרונות מכיוון שהכספים שאנחנו רוצים להרוויח ולקבל, האוכלוסייה האחרת לא רוצה אותה.
אורי מקלב: זה שקר וכזב.
אורי מקלב: זה רק ממשקפיים של כאלה.
אורי מקלב: יש כאלה שמסתכלים על האוכלוסייה הרעבה והחלשה והמעמד החלש כנטל.
אורי מקלב: הציבור בכללותו הוא לא כזה.
אורי מקלב: הוא לא כזה.
אורי מקלב: ואנחנו מוחים על אמירה כזאת ועל מחשבה כזאת.
אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, חבר הכנסת אורי מקלב.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לפתוח עם נציג של משרד הבינוי והשיכון.
<אורי בר חיים: אורי בר חיים, מנהל אגף בכיר נכסים וחברות.
<אורי בר חיים: אני רק חודש בתפקיד אבל זה לא פוטר אותי מלהגיע לכאן ולהציג את מה שאני יודע.
<אורי בר חיים: אני אומר משפט פתיחה לפני שניגש ככה לתוכנם של דברים: הגעתי מהמגזר העסקי לתוך המגזר הציבורי כאתגר, לתרום, ולדעתי יש הרבה מה לעשות בתוך העולם הזה של הדיור הציבורי.
<אורי בר חיים: גם אני וגם יושבת הראש, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס מרכיבים את אותם משקפיים וצמחנו מהמקום הזה, זה לא משהו שהוא זר.
<אורי בר חיים: האוכלוסייה הזאת בהחלט אוכלוסייה שראויה לתשומת לב, לדעתי, ומיקוד הרבה יותר ממה שהיה עד כה.
<אורי בר חיים: לשמחתי, משרד הבינוי והשיכון, אני חושב, גם מבין את זה.
אורלי לוי אבקסיס: הוא תמך בהצעות החוק של הדיור הציבורי שהעלינו ביום ראשון.
<אורי בר חיים: נכון.
אורלי לוי אבקסיס: היה בין המובילים.
אורלי לוי אבקסיס: בניגוד לעמדת משרד האוצר.
אורלי לוי אבקסיס: ומה שאבסורד הוא שמשרד האוצר יכול היה לעשות את אותו מעשה של משרד הבינוי והשיכון אם משרד הבינוי והשיכון ראה בכך צורך ואמר רק לתאם איתו, יכול היה גם למשרד האוצר להגיד: בואו בתיאום.
אורלי לוי אבקסיס: אבל משרד האוצר רוצה להפיל את כל החוקים שקשורים לדיור ציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: הם לא רוצים להרחיב את הפתרונות.
<אורי בר חיים: לגמרי.
<אורי בר חיים: משרד הבינוי והשיכון עשה איזשהו רה-ארגון והבין שכל הנושא של הדיור הציבורי לא טופל בעשרות השנים האחרונות בצורה ראויה, והקים אגף נפרד, ולא בתוך עולם השיווקים עד כה.
<אורי בר חיים: למעשה, הנושא הזה טופל בתוך כל הנושא של שיווק קרקעות וכולי, ולכן זה הוזנח.
<אורי בר חיים: כרגע הוקם אגף נפרד עם מנהל נפרד, ויהיה לזה טיפול הרבה יותר ממוקד ורציני שאני מוביל אותו.
<אורי בר חיים: וזה מביא אותי לתוך הנושאים של הנושא של הדיור הציבורי, כולל דירות פנויות וכל מיני מחדלים שאני עד לפני חודש ראיתי כמוכם, בטלוויזיה ובעיתונות, כל מיני דירות פנויות שלכאורה נמצאות במקומות שיש.
<אורי בר חיים: מצד שני, מצב של אנשים שממתינים.
<אורי בר חיים: זה מצב שהוא בלתי נתפס.
אורלי לוי אבקסיס: בלתי נסבל.
<אורי בר חיים: מכל הכיוונים.
<אורי בר חיים: זה סוג של תשומת לב ניהולית הכי בסיסית שיש, לעשות את האינטגרציה הזאת בין הצרכים לבין הפתרונות.
אורלי לוי אבקסיס: ולמה יש דירות?
אורלי לוי אבקסיס: בוא, תיתן לנו, איך נוצר המצב הזה שיש דירות פנויות, יש זכאים עם תעודות, ולא יכולים להיכנס לאותן דירות?
<אורי בר חיים: אוקיי.
<אורי בר חיים: אז קודם כל יש 586 דירות כאלו בארץ.
<יהודה פרץ: הרבה יותר.
<ריקי כהן: זה כולל הדירות שמאוכלסות על ידי עמותות וכאלה?
<אורי בר חיים: לא, לא, לא, לא, 586 פנויות - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, לא, לא, עזבו רגע את מבקר המדינה בנודע לשימושים הלא נכונים שנעשו בדירות כמו גרעינים תורניים, בתי כנסת, מוסדות ציבור וכדומה.
<יהודה פרץ: לא, הן ריקות, ריקות.
<יהודה פרץ: גברתי, ריקות.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על דירות ריקות שאפשר לאכלס ועוד לא צריך - - -
<יהודה פרץ: ריקות.
<יהודה פרץ: יש יותר.
<קריאה: ריקות לגמרי - - -
<קריאה: יש המון, יש הרבה יותר.
<קריאה: זה לא הגיוני המספר הזה - - -
<רן מלמד: - - - בלבול בין סוגים שונים של דירות שנמצאות בחברות המשכנות.
<רן מלמד: יש דירות ששייכות לרשות הפיתוח, שזה משהו אחר בכלל.
<רן מלמד: צריך לעשות סדר בדברים.
<רן מלמד: צריך לשמוע אותו.
<קריאה: יש דירות ואנשים לקחו, יש דירות שאנשים לקחו בכוח ולא מוציאים אותם.
אורלי לוי אבקסיס: לא, עזבו, שנייה.
אורלי לוי אבקסיס: בואו נבין, אם אתם רוצים הבהרות, באיזה דירות מדובר.
<אורי בר חיים: אני לא מדבר על דירות פלושות, אני לא מדבר על דירות ששוכרים ציבורים, נכנסו לאורך השנים ועשו בזה שימוש לטיפות חלב וגני ילדים.
<אורי בר חיים: אני מדבר על דירות למגורים שהן פשוט פנויות.
<אורי בר חיים: יש כאלה 586.
<רן מלמד: וצריך לשפץ אותן.
<אורי בר חיים: עכשיו, בדקתי גם במקביל האם יש באותם ישובים שיש בהם דירות פנויות צורך.
<אורי בר חיים: מסתבר שכן.
<קריאה: אה, כן?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נבין לאט-לאט את האבסורד.
אורלי לוי אבקסיס: את האבסורד אני כבר יודעת, - -
<רן מלמד: לא, גברתי יושבת הראש, זה לא אבסורד.
אורלי לוי אבקסיס: - - אבל אם אתם רוצים לשמוע אתם תיכף תשמעו, כי זה הכול בידי של פקידים שיכולים לשנות הוראה כזו או אחרת, ואת זה אנחנו מנסים לעשות היום.
אורלי לוי אבקסיס: אז תרגיעו ואנחנו נמשיך בדיון.
<אורי בר חיים: ניסיתי להבין איך יכול להיות המצב הזה ואז מסתבר שאותם זכאים שממתינים לדירות באותם ישובים, הדירות האלו לא מתאימות להם: או בגלל גודל שלא מתאים למשפחה או בגלל שזה נמצא בקומה גבוהה.
<אורי בר חיים: רוב הדירות מתוך ה-586 הן נמצאות בקומה רביעית, ובאות משפחות ואומרות: לא מתאים לנו להיות בקומה רביעית.
<רן מלמד: ויש עוד נתון אחד ששכחת, שהוא חשוב.
<רן מלמד: מה שהוא אומר זה נכון.
<רן מלמד: יש לי אגב את הרשימה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת שמה שהוא אומר זה נכון.
<רן מלמד: אבל יש דבר אחד שלא ציינת אותו:
<רן מלמד: שחלק גדול מהדירות צריך שיפוץ, שעלות השיפוץ - - -
<אורי בר חיים: נכון, נכון.
<אורי בר חיים: זה - - -
<קריאה: לפני השיפוץ, קודם כל שייכנסו.
אורלי לוי אבקסיס: רגע, רגע, עוד לא הגענו לשם.
אורלי לוי אבקסיס: מר רן מלמד, תמתין.
<אורי בר חיים: נכון, נכון, אני מנסה לאפיין את הסיבות.
<אורי בר חיים: הסיבה השלישית זה דירות שהוגדרו כעלות לשיפוץ גבוהה, שזה אומר 200 אלף שקל ומעלה.
אורלי לוי אבקסיס: ועדיין זה הרבה יותר זול מלקנות דירה חדשה.
<אורי בר חיים: מלקנות דירה.
אורלי לוי אבקסיס: איך שלא תהפוך את זה.
<רן מלמד: ואפילו אפשר לשים מעלית בבניין ואז אין בעיה של קומה גבוהה.
אורלי לוי אבקסיס: כן, אבל זה עדיין פחות מלקנות דירה לחידוש המלאי.
<אורי בר חיים: אמת.
<אורי בר חיים: כפי שאמרתי, הנושא של מדיניות בכלל, של טיפול בדירות כאלה ודירות אחרות - - -
אורלי לוי אבקסיס: תן לנו לדוגמה את באר שבע.
<אורי בר חיים: בבאר שבע יש לנו 60 דירות פנויות.
אורלי לוי אבקסיס: כמה זכאים בלי דירה יש שם?
<אורי בר חיים: נתת את הדוגמה הכי טובה.
<קריאה: היא עשתה שיעורי בית.
אורלי לוי אבקסיס: 60 דירות פנויות - - -
<אורי בר חיים: 68 - - -
<קריאה: אני יודעת על 80.
<אורי בר חיים: 68 ממתינים - - -
אורלי לוי אבקסיס: 68 זכאים ממתינים - - -
<קריאה: ו-60 דירות פנויות.
אורלי לוי אבקסיס: ו-60 דירות פנויות.
אורלי לוי אבקסיס: תבינו את החלם.
<אורי בר חיים: כן, יש עוד כמה מקרים כאלו.
אורלי לוי אבקסיס: מה עושים עם הנתונים האלו?
<ולנטינה ראספאייב: נו, למה זה לא זז?
<אורי בר חיים: אני חושב שהרובד הבסיסי של הטיפול צריך להיות: פחות לאפשר למשפחות להחליט אם זה טוב או לא.
<אורי בר חיים: כלומר, גם אם זה קומה רביעית וזה לא הכי זה, זה עדיף מאשר להיות בחוץ.
<אורי בר חיים: אז לנסות לאכוף את האכלוס הזה.
<אורי בר חיים: ואז מה שלא, ואין ברירה, וזה באמת לא מתאים – פשוט למכור, ובאותו כסף לקנות דירות במקומות אחרים, וכן לאכלס.
<אורי בר חיים: זה באופן כללי הטיפול לגבי - - -
<יהודה פרץ: אלה מילים יפות.
<יהודה פרץ: באמת.
אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, לא, לא, אנחנו פה לא באים להרוג את השליח.
אורלי לוי אבקסיס: הוא מנסה באמת בצורה - - -
<יהודה פרץ: לא, חס ושלום.
<יהודה פרץ: לא, אני לא - - -.
<יהודה פרץ: לא, לא, חס ושלום, אין כלום אליו, אבל - - - הכסף.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר לכם משהו: מר אורי בר חיים הוא באמת חדש, ולמד ונכנס לעומק של הדברים, ולפעמים צריך מישהו מבחוץ, בראייה אחרת, שבאה מהמקום העסקי, מהמקום של השוק החופשי, שנכנס ומגלה פה דברים שלא אמורים להיות.
אורלי לוי אבקסיס: אם יש לנו, לדוגמה, 60 דירות פנויות בבאר שבע, לא מאוכלסות; אפילו לא מאוכלסות בדיירים לא זכאים; לא מאוכלסות בכלל.
אורלי לוי אבקסיס: ריקות; שאפשר לאכלס אותן.
אורלי לוי אבקסיס: ובמקביל, יש לנו 68 משפחות בבאר שבע, ממתינות, בלי דירות.
אורלי לוי אבקסיס: מה ניתן לעשות?
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, חלק מהמקרים אני יודעת שאם למשל המשפחה זכאית לדירה של שלושה חדרים, אבל באותן דירות יש דווקא ארבעה חדרים – לא ייתנו להם.
אורלי לוי אבקסיס: הדירות המשיכו, תמשכנה להיות ריקות, והמשפחות תמשכנה להמתין, ואין מושיע.
<אורי בר חיים: ופה זה נופל.
אורלי לוי אבקסיס: מה הפתרונות?
אורלי לוי אבקסיס: איך אנחנו מנסים לפתור את הנושא הזה?
אורלי לוי אבקסיס: כי למכור עוד דירות, ואם אתה אומר לי שעכשיו ללכת ולמכור בחוץ דירות - - - דיור ציבורי; הרי אם הן לא מאוכלסות אתה לא מוכר אותן לזכאים, - -
אורלי לוי אבקסיס: - - אתה תמכור אותן למרבה במחיר - -
אורלי לוי אבקסיס: או לספקולנטים - -
אורלי לוי אבקסיס: - - או שמאי שיבוא ויגיד: שמע, הדירה כל כך ישנה.
אורלי לוי אבקסיס: אפילו הוא לא יגיד לשפץ ב-200 אלף שקל, כמו שאתה אומר, אלא נמכור אותה במחיר שלא שווה בכלל את הדיו שעלה, ולא זכאים, חברים.
אורלי לוי אבקסיס: כלומר, לא הורדנו אפילו אחד מהרשימה של הזכאים.
אורלי לוי אבקסיס: אבל הדירה היא קצת יותר גדולה ממה שנקבע באמת באותה תעודה של הזכאות של המשפחה שיושבת וממתינה.
אורלי לוי אבקסיס: מה הבעיה לתת להם עוד חדר?
אורלי לוי אבקסיס: הרי הוא לא מאוכלס במשפחה אחרת שצריכה ארבעה חדרים.
אורלי לוי אבקסיס: למה יש קושי בלהגמיש טיפה את הקריטריונים, לפחות ברמה המקומית?
<שלמה נקווה: קחי את ה-60 משפחות האלה, גברתי היושבת ראש, ונעלה לדירות האלה - - - כי המדינה שלנו מבינה רק בדברים - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, לא, לא, יש פתרונות טובים.
<שלמה נקווה: אני רואה - - -.
<שלמה נקווה: תראי את הפתרונות – שנים.
<שלמה נקווה: שנים אנשים סובלים.
אורלי לוי אבקסיס: לא, אני לא נתתי לך זכות דיבור.
<שלמה נקווה: לא, אני יודע, אני רק אומר לך: את רוצה פתרון, אני יש לי פתרונות.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא נמצאת שנים, אני מנסה לתקן.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו חבר'ה שמנסים לתקן.
<שלמה נקווה: אנחנו צריכים - - - פתרונות, להביא פתרונות לאנשים.
אורלי לוי אבקסיס: פורום הדיור הציבורי עם כל החברות מנסים לתקן.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עכשיו מנסים לחשוב מחוץ לקופסה.