GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלי בין: להביא תוצאות זה 2 מיליון שקל וגומרים את זה.
יעקב ליצמן: זה לא עניין של כסף.
<אלי בין: זה עניין כספי.
יעקב ליצמן: כן, אבל זה בעיקר כוח אדם מיומן וזה לא פשוט.
יעקב ליצמן: אבל אני אומר לך, כסגן שר לשעבר, שזה עוול גדול שאין את זה ואי אפשר להפקיר קהילה.
יעקב ליצמן: משם להעביר לבאר שבע זה נורא ואיום לחולה בהתקף לב.
חיים כץ: זה באג שלנו, אנחנו צריכים לטייל בכל הארץ.
חיים כץ: אתה יודע, כשדיברו איתי על מה אני רוצה ממשרד הבריאות, אמרתי שאני רוצה טיפולי שיניים חינם למבוגרים מעל 75 וללכת על הסטפ הבא של הילדים עד גיל 14.
חיים כץ: אמרתי, זה עולה 170 מיליון שקל, 150 מיליון שקל, ואתם יודעים להביא לי את זה.
חיים כץ: אם הייתי יודע הייתי אומר גם מחלקת צנתורים וקרדיולוגיה באילת.
חיים כץ: לא יכול להיות שיהיה בית חולים ללא קרדיולוגיה, זה לא נראה לי - - -
<מירי כהן: פרט לנקודה האחרונה שעלתה על יוספטל אכן מנכ"ל מד"א צודק, צריך לבחון מה נכון יותר ומה אפשרי יותר בשאלת הפינוי המוטס - - -
חיים כץ: במה הוא צודק?
חיים כץ: הוא דיבר כל כך הרבה.
<מירי כהן: אני מדברת רק על הפינוי המוטס כרגע.
<מירי כהן: באמת שאלה טובה שצריך לבדוק את הסוגיה של הפינוי המוטס, כי כפי שנאמר אם מגדילים את בית החולים צנתורים לבד זה לא יספיק, צריך להרחיב את היכולות של בית החולים - - -
חיים כץ: מחלקת קרדיולוגיה.
<מירי כהן: זה גם ניתוחים ויכולות נוספות, זו שאלה כבדת משקל שראויה לדיון נפרד.
<מירי כהן: שאלת הפינוי המוטס, אגב, זה לא רלוונטי רק לנושא של קרדיולוגיה, למשל שבץ מוחי וכו'.
<מירי כהן: בשנתיים האחרונות מימנו שני מסוקים בדרום ובצפון והסוגיה של מסוק נוסף לפינוי מוטס בדרום באילת זו סוגיה שנמצאת כרגע על השולחן, הדבר המרכזי שעומד בינה לבין יישום כמובן זו שאלת המימון.
<מירי כהן: נעשו על זה עבודות, אנחנו כרגע - - -
חיים כץ: היה לנו דיון בסוגיית המסוקים בוועדה, רצו לסגור שם את החברות ואנחנו לא נתנו שיסגרו.
<מירי כהן: נכון מאוד.
רינה פרנקל: כי אחרת אין מענה בכלל.
<מירי כהן: ולכן צריך לבדוק את השאלה של הוספת מסוק נוסף בדרום, באילת, לטובת כולם.
יעקב ליצמן: אני אמרתי שכמה שמשרד הבריאות ייתן, נוסיף מאטצ'ינג.
חיים כץ: משרד האוצר פה?
חיים כץ: למה משרד האוצר כל הזמן כל כך בשקט?
<מורי אמיתי: לא פנו אלינו עד עכשיו.
<מורי אמיתי: כשפונים אנחנו מדברים.
חיים כץ: לא, גם אתם צריכים להידחף, כמו שאתם נדחפים בחיים.
יעקב ליצמן: לא, לא הייתה לו סיבה להגיד לא.
חיים כץ: כמה זמן אתה עובד במשרד?
<מורי אמיתי: שמונה חודשים.
אילן גילאון: זה הפקיד הכי ותיק שהגיע לוועדה.
חיים כץ: קודם כל אנחנו רוצים להודות לך שהגעת.
חיים כץ: אני לא ראיתי אותך יותר מדי בדיונים אצלי בוועדה.
<מורי אמיתי: לא, אני מגיע כל פעם.
<מורי אמיתי: לגבי העלויות, לא רק לגבי מד"א, לגבי כל הצוותים במשרד האוצר, אנחנו מרכזים את העלויות של כלל, בין אם זה רשויות מקומיות, במשרד הבריאות זה בתי חולים, קופות חולים, במשרדים אחרים את העלויות ומשרד האוצר אוסף כרגע, לא הקצו עדיין כסף, אני חושב שחוץ ממערכת הביטחון שביצעה רכש לא נתנו כסף נקודתי בזמן הפעילות.
<מורי אמיתי: אנחנו עדיין - - -
חיים כץ: מה הסיפורים של יאיר לפיד על מקדמות?
<מורי אמיתי: אני לא מכיר את הסיפורים האלה.
חיים כץ: לפחות בעיתונות.
חיים כץ: בעיתונות אנחנו שומעים שדנים - - -
<מורי אמיתי: אני לא יודע מה הוא נתן, אני מכיר את ההיבט של אגף תקציבים.
יעקב ליצמן: יש לך פייסבוק?
<מורי אמיתי: כן, אבל אני לא עוקב אחרי השר.
<מורי אמיתי: לגבי העלויות שאנחנו מכירים, שהועברו ממשרד הבריאות למד"א זה - - -
יעקב ליצמן: אבל אתם מתכננים לתת - - -
<מורי אמיתי: אני לא יכול לענות על זה כי זה ייקבע ברמה של כלל משרד האוצר ואנחנו יודעים שהסכומים יכולים להגיע כבר למיליארדים.
יעקב ליצמן: אתה מדבר גם על בתי חולים?
<מורי אמיתי: אני מדבר על כל המשרדים שמעבירים את העלויות, הם נבחנים כרגע בצורה מרוכזת מול צוות מקרו, מול הרזרבות שיש במהלך השנה בדיוק למקרים כאלה.
יעקב ליצמן: יש לך 2.5 מיליארד מאתמול.
יעקב ליצמן: מע"מ אפס מאתמול, 2.5 מיליארד.
חיים כץ: ליצמן, הוא לא הכתובת.
יעקב ליצמן: אני נתתי לו כתובת לכסף.
חיים כץ: תקשיב, אתה, ביכולות שלך, עזוב עכשיו.
<מורי אמיתי: לנושא מד"א, העלויות שהועברו לנו על ידי משרד הבריאות מדברות על עלות של חצי מיליון שקל ליום עלות מבצע, בדומה לפעילויות שהיו, ולא סכום של 2 מיליון.
<מורי אמיתי: אם נקבל את הפירוט של למה זה 2 מיליון ולא חצי מיליון נעשה את ההתאמה של הסכומים בסוף המבצע בהתאם.
<מורי אמיתי: מעבר לזה - - -
חיים כץ: יש נציג משרד הביטחון?
חיים כץ: רשום מוזמן, אבל לא היה לו זמן לבוא?
חיים כץ: את פה?
חיים כץ: אז בואי תצטרפי לשולחן.
<אפרת סיבילצקי-ממן: אבל אני פיקוד העורף, לא משרד הביטחון.
חיים כץ: בסדר, פיקוד העורף.
חיים כץ: תצטרפי לשולחן.
<אפרת סיבילצקי-ממן: שיתוף פעולה שלנו עם מד"א, עוד בימים שלפני תחילת הלחימה, כפי שאתם יודעים 'צוק איתן' אצלנו הוא קצת ארוך ורחב יותר, אנחנו עובדים בשיתוף מלא, אדום, כתום, כפי שדאגנו לקרוא לו כל הדרך.
<אפרת סיבילצקי-ממן: אין דרך לתת מענה רפואי לאזרחי מדינת ישראל אלמלא כוחות מד"א ברגיעה שמתווסף אליהם סד"כ נוסף, גם צבאי וגם אזרחי, בחירום, וכוחות הרפואה של פיקוד העורף.
<אפרת סיבילצקי-ממן: היו פה בביקור אצלנו אתמול, אנחנו כרפואת פיקוד העורף נותנים מענה גם למה שקורה בשטח האירוע, כשמי שמוביל את המענה זה מגן דוד אדום יחד עם כוחות שאנחנו מעבירים להם ונותנים את תמונת מצב הנפגעים בבתי החולים ולאיזה בתי חולים ניתן לפנות, בין אם זה מזירת המבצעים, שזה זירת פד"מ (פיקוד דרום) באירוע הזה, ובין אם זה מזירת העורף שזה בעצם פיקוד העורף והאיום שמתרחש כרגע.
<אפרת סיבילצקי-ממן: זהו.
<אפרת סיבילצקי-ממן: אם יש שאלות אני אשמח לענות.
<מירי כהן: קצת התייחסתי לנושא של הפינוי המוסק אבל אני רוצה לומר באופן כללי, מעבר לזה, כמייצגת את משרד הבריאות.
<מירי כהן: אז אל"ף אני רוצה כמובן לברך ולחזק את חיילי צה"ל על כל הפעילות ולשלוח תנחומים למשפחות ההרוגים.
<מירי כהן: אנחנו רוצים גם לחזק את כל תושבי הדרום והעוטף על כל העמידה האיתנה שלהם לאורך כל התקופה, אנחנו רוצים לציין לשבח את הפעילות המסורה והמדהימה של מגן דוד אדום בכל הפעילות הזאת, גם לאורך השנים.
<מירי כהן: הפעילות הזאת עכשיו מתבטאת ביתר שאת, תקופה ארוכה אנחנו חווים את זה בעוצמות נמוכות יותר, אבל הנחישות בעצם נמצאת כל הזמן, גם בצוותי בתי חולים.
<מירי כהן: אני רוצה להתייחס לסוגיה התקציבית שעלתה כאן.
<מירי כהן: לאחר תחילת המבצע אנחנו פנינו למגן דוד אדום ואמרנו להם שאם הם צריכים מקדמות, ומד"א פנה אלינו, שהסוגיה התקציבית הכספית לא תהווה איזה שהוא מכשול או איזה שהוא חסם לכל הפעילות והצרכים של מד"א לתת מענה.
<מירי כהן: כי מד"א שנותנת את הפעילות זה נותן שקט גם לצבא וגם לאוכלוסייה לפעול ולעשות את מה שהם צריכים.
<מירי כהן: אנחנו העברנו מקדמות למגן דוד אדום אחרי תחילת המבצע.
<מירי כהן: גם אתמול דיברתי שוב עם מנכ"ל מד"א ואמרתי לו שאם הם צריכים הם יוכלו לפנות אלינו תמיד, אנחנו נעביר מקדמות.
<מירי כהן: בסופו של דבר אנחנו כמובן נעשה את כל ההתחשבנות ונבדוק את הצרכים, אבל כרגע מבחינת משרד הבריאות מד"א יכול להתעסק רק בסוגיה המבצעית ולא בסוגיה התקציבית.
<מירי כהן: מבחינה זו אנחנו נותנים לו את הגב המלא ואת הגיבוי המלא.
<מירי כהן: דרך אגב, אני לא חושבת שעשינו את זה לגורמים נוספים, אבל מד"א יכול לפעול בשקט.
<אלי בין: אדוני, אני רק מבקש להתייחס לדבריה של הגב' כהן.
<אלי בין: קודם כל, כל מה שהיא אמרה יצוק בסלע.
<אלי בין: יחד עם זאת, כשהתותחים יורים לא בוכים.
<אלי בין: זה משפט שהוא נר לרגלינו ואנחנו לא אוהבים לדבר על כסף, בטח לא עכשיו כשצריך לעשות את העבודה והאתגר הוא מאוד גדול ואנחנו לא יודעים כמה זמן זה יימשך.
<אלי בין: אנחנו מקווים שזה ייגמר, אבל במידה שלא אנחנו כאן, אנחנו ניתן את השירות ונעשה את כל מה שמתבקש מאיתנו, נקודה.
<אלי בין: יחד עם זה אני מבקש להבהיר, כבוד הרב ליצמן נמצא פה, הוא היה שר הבריאות בתקופה של 'עופרת יצוקה', אני באתי אליו אישית ואמרתי לו 'כבוד הרב, פשוט מאוד עושים לנו עוול, אנחנו הוצאנו כמה מיליוני שקלים', אתה יודע כמה כסף קיבלנו אחרי זה?
<אלי בין: פחות מ-10% ממה שאנחנו הגשנו.
<אלי בין: עשו מאיתנו צחוק, פשוט לקחו את הכסף של הארגון הזה, השתמשו בו.
<אלי בין: כסף של תורמים שהיה מיועד לפיתוח הארגון, לקידום ולרכישת אמצעים הלך לממן את פעילות 'עופרת יצוקה'.
<אלי בין: נקווה שבמבצע הזה זה לא יקרה.
<אלי בין: המקדמות שקיבלנו, אדוני, אלה מקדמות של כסף שמשרד הבריאות חייב לנו בגין שירותים, הם לא נתנו לנו שום מקדמה - - -
<מירי כהן: מקדמת - - -
<אלי בין: רגע, גב' כהן, תאמיני לי, אני יודע מה נתת.
<אלי בין: אני מכבד ואני מעריך מאוד, מכיוון שתזרים המזומנים של מגן דוד אדום הוא רע מאוד, כי בתי החולים לא משלמים כמו שצריך, הרשויות לא משלמות כמו שצריך, כל מי שצריך לשלם למגן דוד אדום פשוט לא משלם.
חיים כץ: ומחיר מנת דם לא כמו שצריך, מחיר ההסעות הן הרבה מעבר למה שצריך.
יעקב ליצמן: אני העליתי את מחיר מנת דם.
יעקב ליצמן: אבל יש לי - - -
חיים כץ: לא, העלו להם עכשיו עוד פעם.
<אלי בין: לא העלו מספיק.
חיים כץ: לא העלו מספיק?
חיים כץ: אבל העלו עוד פעם.
יעקב ליצמן: יש לי רק סיפור אחד להגיד לכם איך האוצר עובד ולכן - - -
חיים כץ: זה לא במסגרת פיליבסטר.
יעקב ליצמן: לא, תן לי לחנך אתכם.
יעקב ליצמן: פעם אחת היה אבא ששלח את הילד שלו לפנימייה וביקש שישלח גלויה מה המצב.
יעקב ליצמן: האבא מקבל אחרי שבוע גלויה שיש לו חדר מצוין, מזרון פרדייז, בורי וזה וזה וזה, הכול מצוין, והוא מבקש דבר צנוע מאוד, 1,000 שקל דמי כיס.
יעקב ליצמן: האבא מקבל את הגלויה, נורא שמח, הוא מתרגש ומחזיר לו מיד מכתב חזרה, 'כבוד בני היקר, אני שמח שהלימודים טובים, יש לך חברים טובים ומורים טובים - - -
חיים כץ: '
חיים כץ: בשביל מה אתה צריך 500 שקל?'
יעקב ליצמן: 'באשר לדמי הכיס שביקשת, מצורף בזה 10 שקלים, הגיע הזמן שתדע ש-10 כותבים עם אפס אחד ולא עם שלושה אפסים'.
יעקב ליצמן: במה דברים אמורים?
יעקב ליצמן: התחיל אלי בין כאן עם 2 מיליון שקל הוצאות ובא נציג האוצר ולא פחות ולא יותר, אתם לא שמתם לב אפילו, מדבר על חצי מיליון.
יעקב ליצמן: הוא אומר לך עכשיו כבר ש-2 מיליון כותבים עם שלושה אפסים.
יעקב ליצמן: זו התשובה שלו.
חיים כץ: מעולה.
חיים כץ: שמענו את כולם, אני שמח שעשינו את הישיבה הזאת.
חיים כץ: בן אדם מרגיש שכמו שהשקענו במד"א אנחנו לפחות נדמיין כיפת ברזל חברתית כזאת, היערכותית, שאני שמח שלא היינו צריכים להשתמש בה.
חיים כץ: אני מקווה שנצטרך להשתמש בה פחות.
חיים כץ: אני מודיע לך פה, אדוני מנכ"ל מד"א, שוועדת העבודה והרווחה תעשה כמיטב יכולתה שנציג האוצר יידע שכשכותבים 2 מיליון אז כותבים 2 מיליון, המספרים הם לא גדולים.
חיים כץ: יחד עם זה אני רוצה להגיד לך שאני נגד התרמות והמדינה צריכה לתת את הכול, אבל אם יש פה תורמים אז הם גם מבינים שבכל זאת עברנו תקופה לא קלה והם צריכים לתת טיפה יותר ולחזק, כי האוצר שלנו הוא גם צעיר, גם חדש וגם חלש בימים אלה.
אילן גילאון: אבל התקופה הזו היא מקום המדינה, זו הבעיה.
חיים כץ: אני מודה לכם על הישיבה.
חיים כץ: היום יום שלישי בשבוע, כ"ג באב, 19 באוגוסט 2014, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
חיים כץ: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתנה לי את הזכות לעמוד על הדוכן 171 או 172 פעם אחרי שהעברנו חקיקה בקריאה שנייה ושלישית ולהגיד תודה לווילמה מאור, היו"ר המיתולוגית של הוועדה, לעורכת הדין נעה בן שבת ולענת מימון, לענת ואתי ומעין ואילן, עכשיו מה שקורה זה שאני צריך להגיד להם סליחה.
חיים כץ: למה אני צריך להגיד להם סליחה?
חיים כץ: שהבאתי אותם מהחופש, החופשה המרוכזת.
חיים כץ: לא שלנו, של הח"כים, אנחנו לפחות בתקשורת בחופשה 360 יום בשנה, אנחנו בכלל לא עובדים, אנחנו פרזיטים, אבל הם עובדים והם מקבלים שבועיים חופש ופתאום אנחנו באים ולוקחים להם את החופש.
חיים כץ: אתה יודע, בפוליטיקה, אצלך זה פחות חשוב, אצלי זה פחות חשוב, אבל ח"כים חדשים, שרים חדשים שבאים לתת, אז אנחנו צריכים לדעת לתת להם חזרה, ובא שר הרווחה עם הצעה מיוזמתו והיא הצעה נדיבה, בטח בתקופה הזו של המלחמה.
חיים כץ: יכול להיות שהיא פופוליסטית, יכול להיות שהיא כותרת בעיתון, אבל היא הצעה נדיבה.
חיים כץ: אנחנו מקבלים את זה באהבה ואנחנו מפרגנים לו ואנחנו אומרים לו תודה ומאחר שהיא באה עם הצעה מיטיבה אז אני באתי ואמרתי שכל אלה שאני אומר להם תודה כל הזמן בחקיקה, וואלה ניתן להם עונש קטן, כי הם עושים פה ברכה.
יעקב ליצמן: יש עוד סיבה, מה שאמרת, שאם סוף סוף בא השר ומיטיב במשהו, צריך לתפוס את זה לפני שהוא יחזור בו.
חיים כץ: לא, הוא לא יחזור בו.
חיים כץ: תשמע, בוא נפרגן למי שצריך לפרגן.
יעקב ליצמן: אני מפרגן.
חיים כץ: ונראה את כוונותיו.
חיים כץ: מה זה כוונותיו?
חיים כץ: בא השר ומיטיב.
חיים כץ: באמת, בא השר לפני שאנחנו נקרא את התקנות, אומר, 'תשמע, באזור של הלחימה, ב-40 קילומטר האלה שאנשים ישבו במקלטים', למרות שהבאנו להם את כיפת ברזל ותאר לך שלא היינו מביאים את כיפת ברזל.
יעקב ליצמן: עמיר פרץ.
חיים כץ: לא יודע אם זה טוב לנו או לעזתים, אם לא הייתה כיפת ברזל אולי לא הייתה עזה, אבל הבאנו את כיפת ברזל וטוב שיש את עזה, יש לנו במה להתעסק, ובא השר ואמר 'אני רוצה לשפר את התנאים של האנשים שמקבלים דמי אבטלה ורוצים להתעסק בעבודה ואני מעלה לחלקם במקסימום, אפילו ב-35%.
חיים כץ: יש כאלה שאני מעלה ב-50% ויש כאלה שאני מעלה ב-50% את מספר הימים שבן אדם היה מקבל'.
חיים כץ: אם הוא היה חייל משוחרר והוא לא מצא עבודה והוא מתחת לגיל 25 הוא זכאי ל-50 ימי אבטלה, פתאום הוא מעלה לו ל-75, זו עלייה של 50% בימים ואז באים כל אלה מעל גיל 35 ואומרים 'תשמע, לנו אתם לא נותנים כלום'.
חיים כץ: זה נכון שהם מקבלים לא מעט ימים, מעל גיל 35 הוא מקבל 175 ימים דמי אבטלה, אז אצלו אין תזוזה, אבל מי שמקבל קצר, עד 100 יום, העלו לו.
חיים כץ: ואתה יודע, יש כלל גדול בתורה שזה נהנה וזה לא חסר.
חיים כץ: יש כלל כזה, אתה סיפרת לי את זה בחוץ.
חיים כץ: ואז לפתע קמים אלה, הוא אומר, 'מה, אני בגיל 47 לא מגיע לי?'
רינה פרנקל: בגיל 47 עוד יותר קשה למצוא עבודה.
חיים כץ: אתה יודע מה, לא מגיע.
חיים כץ: למה לא מגיע?
חיים כץ: אולי כן מגיע.
חיים כץ: אבל אתה לא יכול לקפוץ ברגע שנותנים לאחרים ולהגיד 'אל תיתן לאף אחד.
חיים כץ: או שאתה נותן גם לי או שאתה לא נותן לאף אחד'.
חיים כץ: זה הכלל של התורה, זה נהנה וזה לא חסר, אתה מקבל את מה שקיבלת, הוא מקבל יותר, אז מה אתה קופץ?
חיים כץ: מה, אתה מפריע לו? תן לו לקבל, אחרי שהוא יקבל תגיד.
חיים כץ: אבל אנחנו ועדת העבודה והרווחה ויש פה נציגי המשרד?
<אבי צרפתי: ביטוח לאומי.
חיים כץ: והמשרד?
<אבי צרפתי: אנחנו מייצגים גם את השר.
חיים כץ: ואנחנו רוצים להעלות לאלה שאתם לא מעלים ב-10%.
חיים כץ: אם לא, תגיד לשר שאנחנו לא מאשרים לו את ה - - -
<אבי צרפתי: אני צריך לחזור אליו, זה המנדט שקיבלתי.
חיים כץ: מה המנדט שקיבלת?
<חנן פוטרמן: יש גם קשר בין תקופת המבצע לבין תקופות הגישור הקצרות יחסית בתקופה המרבית של אותן אוכלוסיות שבאנו להיטיב איתן עכשיו.
חיים כץ: מאיפה אתה יודע שהמבצע נגמר?
<חנן פוטרמן: אתם מדברים על יולי-אוגוסט.
חיים כץ: קודם כל איזה מבצע?
<חנן פוטרמן: מבצע 'צוק איתן'.
חיים כץ: זה מבצע או מלחמה?
<חנן פוטרמן: כרגע זה מבצע.
חיים כץ: מי שהגדיר את זה - - -
<חנן פוטרמן: מוגדר כמבצע.
חיים כץ: עזוב אותך, זה מלחמה.
יעקב ליצמן: זה בבית משפט.
חיים כץ: גם בית משפט יכול להגיד מה שהוא רוצה.
חיים כץ: אם מלחמת ששת הימים הוגדרה מלחמה אז 'צוק איתן' זה מלחמה, זה לא מבצע.
<חנן פוטרמן: יש מבצע 'שלום הגליל' ואחר כך - - -
חיים כץ: יש מבצע - - -
שולי מועלם-רפאלי: לא כדאי לנו לחזור למבצע שלום הגליל.
<חנן פוטרמן: חנן מהלשכה המשפטית.
חיים כץ: לפרוטוקול, שנדע.
חיים כץ: אז שמע, חנן, אנחנו פה בוועדה לא משקרים את עצמנו.
יעקב ליצמן: הגמרא אומרת על הראשונים אנחנו מצטערים, יש בגמרא ככה, אתה מדבר על שלום הגליל, למשל - - -
<חנן פוטרמן: לא, אני אומר שמבצע שלום הגליל - - -
יעקב ליצמן: כן, אבל גם שם זה לא מבצע.
חיים כץ: בהגדרה זה מבצע שלום הגליל, הייתה תקופה שזה היה מבצע שלום הגליל, אחרי זה נכנסנו למלחמת לבנון הראשונה.
חיים כץ: אבל עוד פעם, כאן אנחנו מדברים על - - -
שולי מועלם-רפאלי: אז רגע, תסביר לי - - -
<חנן פוטרמן: אנחנו מדברים על יולי-אוגוסט וזה מוגדר כמבצע.
<חנן פוטרמן: אני לא יודע מה יהיה בספטמבר.
שולי מועלם-רפאלי: תסביר לנו את הרציונל, את העניין של תקופות קצרות ותקופות ארוכות.
<חנן פוטרמן: התקנות באו בעצם להגן על מובטלים שמוגדרים כמובטלים לפי חוק הביטוח הלאומי ושבעקבות המבצע היה להם קושי למצוא עבודה באזור המיוחד.
חיים כץ: כמה זמן נמשך המבצע?
חיים כץ: כמה זמן בימים.
<חנן פוטרמן: אני חושב ש-30.
חיים כץ: בסדר, אז הוא מקבל 100, מה קרה?
חיים כץ: תן לו למצות את ה-100 יום, אחרי 100 יום תעשה דיון ותיכנס ולא תהיה לך כותרת, אז מה?
חיים כץ: אם לכותרת פה אין שום משמעות, אז בוא תלך 100 יום אחרי המבצע ותבוא ותגיד 'עברו 100 ימים, אני מאריך ב-25 ימים או בחודש', למה אתה עושה את זה פה בהתחלה?
חיים כץ: למה לא חיכית שלושה חודשים?
<חנן פוטרמן: רוצים להיטיב איתם כבר עכשיו.
חיים כץ: מה זה להיטיב?
חיים כץ: הוא לא מקבל כלום עכשיו.
<חנן פוטרמן: לא, הוא יקבל.
<חנן פוטרמן: הוא יקבל מיד.
חיים כץ: אם הוא לא מצא עכשיו.
<חנן פוטרמן: נכון, זו הכוונה.
חיים כץ: אם הוא מקבל 100 יום.
<חנן פוטרמן: זו הכוונה, שהוא לא מצא עבודה והוא מתייצב בלשכת התעסוקה.
חיים כץ: אם הוא מקבל 100 יום למה אתה לא מחכה עד סוף המבצע?
חיים כץ: תשלם לו רטרו.
<חנן פוטרמן: כי אני רוצה לשלם לו עכשיו.
חיים כץ: עזוב אותך, אני מחפש כותרת.
חיים כץ: תגיד 'אני מחפש כותרת'.
חיים כץ: אסור לך להגיד, אני אגיד במקומך.
חיים כץ: משחקים פוליטיקה אחרת, חשוב כותרות בעיתון וזה בסדר ולא פסול.
חיים כץ: לא פסול.
חיים כץ: אני לא עורך דין, לא פסול, אני מקבל את זה.
<חנן פוטרמן: ו-5.
חיים כץ: לא, יש את המדרגה של ה-138 יום.
<חנן פוטרמן: כן.
<חנן פוטרמן: 35, 32 נכנס.
חיים כץ: ומ-35 עד גיל 45.
חיים כץ: יש שתי קבוצות שלא נתת כלום.
חיים כץ: יש קבוצה אחת גדולה שמקבלת 175 יום ולא נתת לה כלום, זה בסדר.
חיים כץ: יש קבוצה שמקבלת 138 ימים.
חיים כץ: גם להם לא נתת כלום, להם אני רוצה להעלות ב-12 יום, ל-150.
חיים כץ: ביחס הכללי זה לא נותן יותר מדי, אז אם יעלה 2 מיליון שקל, אז מה?
חיים כץ: כמה עולה כל הסיפור?
<אסנת טולידנו: 15 ליום.
חיים כץ: אז זה יכול לעלות 2-3 מיליון ל - - - יאללה אני סוגר את זה, 150 יום.
חיים כץ: אתה רוצה לדבר איתו או שאתה מאמין לי?
מיקי רוזנטל: זו הייתה הקבוצה שלך, עכשיו מה עם הקבוצה שלי?
חיים כץ: תשמע, אני דרשתי את מה שדרשתי לאור פנייה מקדמית שהייתה אליי מחבר הכנסת ליצמן ומחבר הכנסת מיקי רוזנטל.
חיים כץ: זה היה רעיון שלהם ואני באתי והגשתי את זה.
רינה פרנקל: ואני מצטרפת.
חיים כץ: ורינה פרנקל ושולי מועלם.
יעקב ליצמן: לפני אלול אסור לשקר.
מיקי רוזנטל: נכון, לפני החגים אסור לא לדייק.
יעקב ליצמן: עם מי דיברת?
יעקב ליצמן: עם השר?
יעקב ליצמן: איזה שר?
חיים כץ: מאיר כהן.
חיים כץ: בסדר, הם מאמינים.
שולי מועלם-רפאלי: אז מה סוכם עם השר?
חיים כץ: הקבוצה השלישית עולה מ-138 יום ל-150 ואלה של ה-175, לא משתנה להם.
<אבי צרפתי: יש שתי הבהרות חשובות לעשות.
<אבי צרפתי: אחת - - -
יעקב ליצמן: אתה הולך לשמור על השר?
חיים כץ: אני אתן לך את התשובה.
חיים כץ: כל אלה שהיום זכאים לעד 138 יום- - -
<אבי צרפתי: יעלו ל-150.
חיים כץ: השאר כלום.
<אבי צרפתי: צריך לזכור שזה יחול גם על הצעירים עד גיל 35, שיש איתם שלושה תלויים.
<אבי צרפתי: הם זכאים ל-138, הם יעלו גם ל-150.
חיים כץ: אוקיי, כל ה-138 יעלו ל-150.
<אבי צרפתי: אז זאת הבהרה אחת.
<אבי צרפתי: לפי ההערכות שעשתה כרגע אסתר טולידנו ממינהל המחקר שלנו במהירות, התוספת הזו היא 5 מיליון.
חיים כץ: ואני אמרתי לו 3 מיליון.
<אבי צרפתי: עוד כ-5 מיליון.
<אבי צרפתי: רק התוספת הזו 5 מיליון.
מיקי רוזנטל: על כמה אנשים מדובר?
<אסתר טולידנו: בקבוצה של 138 יש 3,056 ייהנו מהשינוי.
מיקי רוזנטל: 3,056 ייהנו כפול 12 יום, זה 5 מיליון?
מיקי רוזנטל: כמה זה יום תוספת?
<אסתר טולידנו: תלוי במשכורת של כל אחד.
מיקי רוזנטל: בממוצע.
<אסתר טולידנו: אין ממוצע.
מיקי רוזנטל: לפי מה חישבת את זה?
יעקב ליצמן: זה לא 5 מיליון.
<אסתר טולידנו: עשינו מספר מחקרים, נמצא שהתקופה שממצים המובטלים היא בערך 80% מהתקופה.
<אסתר טולידנו: כשהיו זכאים ל-138 יום היו ממצים 80% מזה.
<אסתר טולידנו: עכשיו אם אני מעלה את זה, זה לא אומר שימצו כל ה-12, 80% מה-12 ימצו וזה 5 מיליון.
מיקי רוזנטל: אנחנו שמחים לתת לאנשים האלה, אנחנו מאושרים, אנחנו חושבים שזה חשוב, בשביל זה התכנסנו כאן.
<אסתר טולידנו: פשוט החישוב הוא שהם לא ימצו את כל ה-12 יום.
מיקי רוזנטל: אני אומר שזה יהיה פחות, אבל לא חשוב.
מיקי רוזנטל: אנחנו מעריכים שזה יהיה הרבה פחות.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מעריכים בין 3 ל-5.
מיקי רוזנטל: אבל גם אם זה יעלה 5 מיליון זה בסדר.
חיים כץ: זה בטוח לא 5 מיליון.
חיים כץ: אנחנו לא עושים מחקרים, אנחנו עושים סטטיסטיקה של המספרים.
חיים כץ: זה 3,500 מובטלים, נתנו להם עוד 4,200 ימי עבודה.
חיים כץ: חלקי את זה ל-20, 21, חלקי ל-21, זה ימי עבודה בחודש.
חיים כץ: חלקי 4,200 ל-21 זה 200.
<אסתר טולידנו: אבל למה אתה עושה את זה?
<אסתר טולידנו: אני יודעת כמה זה.
חיים כץ: זה 200 חודשי משכורת.
חיים כץ: תכפילי ב-6,000.
מיקי רוזנטל: אפילו ב-9,000.
יעקב ליצמן: 3 מיליון.
חיים כץ: זה 1,200,000.
<אסתר טולידנו: לא, זה 12 מיליון.
חיים כץ: לא, 1,200,000.
מיקי רוזנטל: חיים, גם אם זה 5 מיליון, מה זה חשוב?
מיקי רוזנטל: זה לא עולה 5 - - -
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו סבבה עם השינוי, לא משנה מה העלות שלו.
מיקי רוזנטל: כולנו משוכנעים שזה עולה פחות מ-5, אבל גם אם כן אנחנו רוצים את זה.
<גיא הרמתי: הסעיף הזה היה בהיוועצות עמנו, הוא היה בהיוועצות על סך של 15 מיליון ₪.
<גיא הרמתי: אני לא יודע מה העלות, אם זה 2 מיליון או 5, אבל אם זה 5 זה מגדיל מאוד את העלות באחוזים וגם בתחום הזה - - -
חיים כץ: אתה רוצה למשוך את התקנות?
<גיא הרמתי: לא, זה לא בסמכות שלי.
חיים כץ: אם אתה רוצה למשוך את התקנות, דבר עם הבוס שלך.
מיקי רוזנטל: אני חושב ש - - -
חיים כץ: מיקי.
מיקי רוזנטל: באמת נו.
מיקי רוזנטל: תיקחו גם את המע"מ.
חיים כץ: אם אתה רוצה למשוך את התקנות תמשוך.
<גיא הרמתי: אני לא יכול למשוך את התקנות.
חיים כץ: אתה לא יכול למשוך?
חיים כץ: אז אנחנו נעביר אותם.
חיים כץ: אם אתה רוצה למשוך, אתה יכול - - -
מיקי רוזנטל: יותר טוב שידחו את המע"מ שגובים בדרום - - -
חיים כץ: אנחנו נחדש את הישיבה.
יעקב ליצמן: אדוני, היות שאני ממהר מאוד, צריך לחזור בתשובה, תצביע ואחר כך - - -
חיים כץ: אוקיי, דיברתי עם נציגי השר ובמקום שתגיד לי שזה עולה 5 אז הורדנו מ-12 יום ל-10 ימים, זה יהיה 148 וזה יוזיל לכם את העלויות בשישית.
מיקי רוזנטל: הנציג של האוצר מהנהן בראשו.
חיים כץ: הנה, קיבלת מיליון.
מיקי רוזנטל: זה בהסכמה מה שעשית עכשיו?
חיים כץ: קיבלת מיליון.
חיים כץ: אז אנחנו נעבור להקראת התקנות.
<נעה בן שבת: רק אני אגיד שאני מבינה שהתקנות באות בגלל שאנחנו מדברים על תקופת אבטלה כללית באזור הזה.
מיקי רוזנטל: האזור המוגדר 40 קילומטר, נכון?
: "בתוקף סמכותי לפי סעיפים 171(ב) ו-400 לחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995 (להלן – החוק), לאחר שנועצתי במועצת המוסד לפי סעיף 12 לחוק ולאחר התייעצות עם שר האוצר ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, אני מתקין תקנות אלה: "תקופה מרבית לדמי אבטלה.
: בתקופת תוקפן של תקנות אלה יוארכו התקופות האמורות בפסקנות שבסעיף 171(א) לחוק כדלקמן: בפסקה (1א) – במקום "138" יבוא "148"; בפסקה (2) – במקום "70" יבוא "95"; בפסקה (2א) – במקום "67" יבוא "92"; בפסקה (2ב) – במקום "50" יבוא "75"; בפסקה (3) – במקום "100" יבוא "125".
: תחילה ותחולה".
: יש כמה שינויים קטנים בנוסח ואני רוצה להסביר אותם קודם לפני שאנחנו מקריאים אותם.
: זה מתואם עם המוסד לביטוח לאומי.
: הם רצו להבטיח שאנחנו מדברים על אנשים שהם מובטלים בתקופה הזו ושמדובר באותה תקופת אבטלה, זאת אומרת אותם 12 חודשים שבהם הם זכאים לדמי אבטלה.
<חנן פוטרמן: שיולי-אוגוסט 14' היו בשנת האבטלה שלהם הנוכחית.
<נעה בן שבת: ולכן אנחנו נגביל את תחולתן של התקנות לגבי מי שהתאריך הקובע לגביו החל לא לפני 1 באוגוסט 2013 ולא לאחר 1.8.2014.
<נעה בן שבת: זו התחולה.
יעקב ליצמן: מתי התחולה?
<נעה בן שבת: על מי זה יחול?
<נעה בן שבת: זה יחול על אותם אנשים שהיו מובטלים באותם חודשים, יולי ואוגוסט, גם אם המבצע החל כמה ימים אחרי ויסתיים - - -
יעקב ליצמן: אז זה מתחילת יולי?
<נעה בן שבת: מתחילת יולי 13', מי שתקופת האבטלה שלהם התחילה ביולי 13'.
<נעה בן שבת: יכול להיות שבן אדם כבר מובטל מיולי 13', אבל הוא ממשיך להיות מובטל גם בחודשים האלה - - -
חיים כץ: מיולי 13' הוא לא מקבל כסף.
חיים כץ: אבל עכשיו הוא יקבל.
<חנן פוטרמן: עכשיו הוא יקבל את התוספת של החודש.
<נעה בן שבת: זה העניין של תאריך התחולה, אבל זה גם יוגבל לאנשים שתקופת האבטלה שלהם החלה לא לאחר 1 באוגוסט 2014 וכוללת את כל חודש אוגוסט, זה רק התאריך הקובע שהוא מה-1 לחודש, והעניין של מתי הוא התגורר באזור המיוחד, זה ייבדק לגבי אותם חודשים, לגבי כל חודש בחודשו ולא רק לגבי תחילת תקופת האבטלה.
<נעה בן שבת: תחילתן של התקנות תהיה מ-1 ביולי 2014 והן לא יהיו מוגבלות בתוקף כדי למנוע מצב של פגיעה בהם אם הם חוזרים בתוך ארבע שנים לקבל דמי אבטלה.
אקרא עכשיו: "תחילה ותחולה.
אקרא עכשיו: 2.
אקרא עכשיו: תחילתן של תקנות אלה מיום ג' בתמוז התשע"ד (1 ביולי 2014) והן יחולו על מי שהיה מובטל בחודש יולי או אוגוסט 2014, והתאריך הקובע ייקבע לא לפני 1 באוגוסט 2013 ולא אחרי 1 באוגוסט 2014, ובתכוף לפני שהפך מובטל כאמור התגורר באזור מיוחד; לעניין זה – "אזר מיוחד" – כהגדרתו בתקנה 1 לתקנות מס רכוש וקרן פיצויים (תשלום פיצויים) (נזק מלחמה ונזק עקיף) (הוראת שעה), התשע"ד-2014", אלה התקנות המעודכנות עם האזורים המעודכנים.
אקרא עכשיו: "מובטל" – כמשמעותו בסעיף 163 לחוק".
שולי מועלם-רפאלי: איפה הסעיף של 138 ל-148?
חיים כץ: הקריאה אותו ראשון.
חיים כץ: וכל חברי הכנסת, הם חמישה במספר, שולי מועלם-רפאלי, רבנו ליצמן, מיקי רוזנטל - - -
יעקב ליצמן: רבנו מיקי.
חיים כץ: רבנו מיקי רוזנטל, רינה פרנקל ואנוכי, חבר הכנסת חיים כץ, מאשרים את זה בשמחה רבה, מודים למוסד לביטוח לאומי - - -
חיים כץ: נמנעים – 0
<חנן פוטרמן: יש פה הערה לגבי הנוסח.
חיים כץ: אז תתקנו ביניכם את הניסוחים.
<נעה בן שבת: זה משהו של מהות?
<חנן פוטרמן: כן, אותו מובטל, אם הוא לא היה ביולי-אוגוסט בלשכת התעסוקה - - -
<שושי בר: אותו מובטל שהיה במאי ולא הגיע ביוני - - -
חיים כץ: תגמרי את מה שאת רוצה בנוסח, אנחנו הצבענו על זה ונגמר העניין.
חיים כץ: ואנחנו מודים לשר, על היוזמה שלו, מודים לביטוח הלאומי על הפעילות הברוכה ומתנצלים בפני חברי הוועדה שהבאנו אותם מהחופשה שלהם.
<נעה בן שבת: אולי שווה לקבל הבהרה משירות התעסוקה, אנחנו מדברים על אנשים שכבר מובטלים ומתייצבים בלשכות ואתם מתחשבים במצבים האלה שאנשים לא יכלו להתייצב בלשכות?
חיים כץ: תודה לכולם.
יעקב ליצמן: גם תודה למשרד האוצר שלא קלקל.
אורלי לוי אבקסיס: זה הרגע לפתוח את הישיבה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אורלי לוי אבקסיס: התאריך – ה-22 ליולי 2014, כ"ד בתמוז התשע"ד.
אורלי לוי אבקסיס: הנושא הוא במסגרת יום הדיור בכנסת, והנושא של הוועדה היום זה הקריטריונים לזכאות לדיור ציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: טוב, חברים, אתם יודעים שזה לא סוד, ורק אתמול התפרסם דו"ח נוסף במסגרת - - - שמתפרסמים חדשות לבקרים בכלל בעשור האחרון לגבי הקטסטרופה של הדיור הציבורי, על תפקידה של המדינה בחיסול המלאי של הדיור הציבורי; הפקרה של זכאי הדיור הציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: ושם נאמר הוצג בצורה חד משמעית הנושא של חיסול כמעט של למעלה מ-35 אלף דירות של המלאי של הדיור הציבורי בלי פתרונות דיור חלופיים, בלי יצירת מלאי נוסף.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא סוד שכ-20% מאזרחי המדינה חיים מתחת לקו העוני, ובמקביל הדרישה לדיור ציבורי הולכת וגדלה.
אורלי לוי אבקסיס: המדינה, במקום להביא פתרונות, לא רק שהיא לא יצירתית ולא מנסה להביא פתרון, היא לוקחת ו"אוכלת" את הכסף של הדיור הציבורי, כמעט שלושה מיליארד שקלים, שנכנסו מהמכירה של הדירות הללו שדיברנו בהן.