GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יעל סלנט: "טיפול בתביעה לגמלה" – אחד מאלה, למעט חיווי דעת בעניין מקצועי: ייצוג אדם בפני המוסד לפי סעיף 386, בפני ועדה רפואית או ועדת עררים או בפני בית הדין לעבודה בערעור על החלטת ועדת עררים.
<יעל סלנט: סיוע אחר בהגשת תביעה לגמלה והקשור בה או הנובע ממנה.
<יעל סלנט: "סכום מזערי" – סך של 800 שקלים חדשים בתוספת מס ערך מוסף, שיתעדכן ב-1 בינואר של כל שנה, לפי שיעור עליית המדד שפורסם לאחרונה לפני אותו יום לעומת המדד שפורסם לאחרונה לפני יום 1 בינואר של השנה הקודמת.
<נעה בן שבת: הגענו לסוף סעיף קטן (א) שהוא סעיף ההגדרות.
יעקב מרגי: אני פותח את זה לפי המלצת היועצת המשפטית, אבל אני לא אתן לנצל את זה.
יעקב מרגי: לכן, הערות למה שקראנו.
יעקב מרגי: הערות טלגרפיות על מה שהקראנו עד עכשיו.
יעקב מרגי: לשכת עורכי הדין, אחד מכם.
<גלעד מרקמן: אני מלשכת עורכי הדין.
<גלעד מרקמן: מספר הערות.
<גלעד מרקמן: חלק מההערות, בגלל הלחץ, לא אעלה.
יעקב מרגי: אף אחד לא לוחץ אותך.
<גלעד מרקמן: קודם כל, בשם הסעיף, הגבלת שכר בעד טיפול בתביעה לגמלה, אנחנו מציעים – שנקבע לפי תוצאות הטיפול.
<גלעד מרקמן: אני רוצה בבקשה להסביר.
<גלעד מרקמן: הגדרת הסעיף היא בעצם כל העיקרון של החוק.
<גלעד מרקמן: הגדרת הסעיף תהיה שהגבלת השכר תהיה רק בשכר שנקבע לפי תוצאות הטיפול.
<גלעד מרקמן: אני רוצה להסביר את זה.
<גלעד מרקמן: בפלת"ד, תאונות דרכים, הגבלת השכר היא רק שכר שנקבע לפי תוצאות הטיפול.
<גלעד מרקמן: אין שום מניעה לבוא לעורך דין ולומר לו שרוצים לסיים לו 5,000 שקלים ושיטפל בתיק.
<גלעד מרקמן: הלקוח יודע כמה הוא משלם, עורך הדין יודע כמה הוא מקבל, אין שום מניעה גם שייקח לפי שעות עבודה או לפי שלבים, כל דיון 500 שקלים או אלף שקלים שכרגע זה לא משנה.
<גלעד מרקמן: גם בחוק נכי הנאצים, חוק נכי רדיפות הנאצים, הגבלת שכר הטרחה – אני מפנה לסעיף 1(א) – גם שם זה כך.
<קריאה: אף אחד לא מתעסק עם החוק הזה.
<גלעד מרקמן: אכן כן, אנחנו באמת כמעט לא מתעסקים בחוק הזה.
<נעה בן שבת: אתם לא מתעסקים, אבל יש אנשים שאלה חייהם.
יעקב מרגי: תאמר מה מפריע לך.
יעקב מרגי: מה שלא מפריע לך, אל תיגע בו.
<גלעד מרקמן: אני רוצה לתת דוגמאות ולנמק שגם בנכי רדיפות הנאצים, הגבלת השכר היא אך ורק אם השכר נקבע לפי תוצאות הטיפול.
<גלעד מרקמן: אין מניעה שנכה הנאצים יבוא לעורך הדין ויגיד לו שהוא ישלם לו 5,000 שקלים.
יעקב מרגי: הבנו את הרציונל שלך.
<גלעד מרקמן: זאת הערה ראשונה.
<גלעד מרקמן: זה יפתור גם חלק גדול מהבעיות שאנחנו נתייחס להן אחר כך.
<גלעד מרקמן: אני עובר להגדרת בעל זיקה ונאמר שאם המייצג או המסייע כאמור חבר בני אדם.
<גלעד מרקמן: אני רוצה לציין שלגבי עורכי הדין, חברות, עורכי דין לא יכולים להקים חברה שהיא חברה בע"מ כיוון שיש להם אחריות אישית.
<גלעד מרקמן: לכן, כיוון שאנחנו לוקחים את כל בעלי המקצוע ושמים אותם בחוק אחד, לכן אנחנו צריכים שזה יהיה זהה.
<גלעד מרקמן: אני חושב שגם כאן
<גלעד מרקמן: צריך לקבוע שמי שמטפל – יש לנו הגדרה – בתביעה לגמלה, יוכל להתאגד אבל ההתאגדות לא תהיה בחברה בת אלא תהיה בחברה שאיננה חברה בע"מ כמו עורכי הדין, כך שתהיה לו אחריות אישית, ואם הוא התרשל, אפשר יהיה לקבוע אותו אישית והוא לא יוכל להסתר מאחורי חברה בע"מ.
<גלעד מרקמן: אם רוצים להגן על הנכים, זה אחד הדברים שמגינים על הנכים.
<קריאה: זה הביטוח על האחריות המקצועית שלנו.
<נעה בן שבת: אנחנו לא מחייבים לפעול כחבר בני אדם.
<נעה בן שבת: יש כאן אי הבנה של ההוראה.
<נעה בן שבת: כאשר אנחנו מדברים על מישהו שרוצה להיות מוחרג מהחוק, הרי אמרו לנו שמקבלים חוות דעת רפואית מרופא, איך אפשר להכניס אותה למסגרת החוזית, אז אמרנו שכאשר מדובר בחוות דעת רפואית שהיא לא עצם הייצוג בתביעה, עצם הטיפול בתביעה, רק בה רלוונטי עניין הזיקה.
<גלעד מרקמן: אני אומר שאם אנחנו מסדירים את הנושא הזה, מסדירים את הנושא של שכר הטרחה, ואנחנו מכניסים את עורכי הדין ואת החברות האחרות באותו חוק, אנחנו צריכים להגן על הנכים, זאת הזדמנות, וגם שאלה יהיו כללי משחק שווים.
<נעה בן שבת: אני לא מבינה מה אתה מתכוון בטענה שלך.
<גלעד מרקמן: כתבתם שהמייצג הוא חבר בני אדם.
<גלעד מרקמן: אני מבקש שתוסיפו סעיף.
<נעה בן שבת: אם המייצג הוא חבר בני אדם, רק אז חל הנושא של אי קיומה של זיקה.
<גלעד מרקמן: אני מבקש שיתווסף סעיף שחבר בני אדם יוכל לייצג בטיפול בתביעות בביטוח לאומי אך ורק אם הוא לא יהיה מעוגן כחברה בע"מ.
<גלעד מרקמן: שתהיה אחריות אישית למי שנותן את הטיפול.
מיקי רוזנטל: אין צורך בסעיף הזה ואני אסביר למה.
<נעה בן שבת: כשאתה מדבר על חברה לא בע"מ, אתה מדבר על שותפות?
<גלעד מרקמן: כמו חברת עורכי דין.
<נעה בן שבת: דיברנו קודם על נושא ההסדרה וביקשו מאתנו עכשיו בהזדמנות חגיגית זאת לשבת ולהסדיר את הנושא, והוא אומר שנסדיר את הנושא ונגיד איך מתאגדים ואיך פועלים.
<נעה בן שבת: זה לא ממין העניין.
<נעה בן שבת: כאן ההוראה נועדה לומר שאם אתה בעל זיקה, אתה עובד, אתה נותן שירותים, זה חל ממילא עליך אם אתה מאוגד בחברה בע"מ או לא בחברה בע"מ או אתה עובד בלי שאתה מאוגד.
<נעה בן שבת: זה חל עליך בכל מקרה.
<נעה בן שבת: אמרו שרק למקרה הזה של בעל זיקה, שאתה יכול ליצור כל מיני חברות בת, חברות אחיות וכל מיני צורות התאגדות כאלה, ויש בעלי שליטה וכולי, רק בהם רלוונטי להתחיל לדבר על זה.
<נעה בן שבת: אין כאן עניין של להשוות את המצב.
<נעה בן שבת: זה לא רלוונטי.
<נעה בן שבת: זה לא דבר שמתחייב מהצעת החוק.
יעקב מרגי: יש לך עוד הערה?
<גלעד מרקמן: יש עוד מספר הערות.
יעקב מרגי: אתה לא במסגרת בן יחיד.
יעקב מרגי: יש כאן הגבלת זמן.
יעקב מרגי: קח את המהותיות שלך.
<גלעד מרקמן: הגדרת גמלה.
<גלעד מרקמן: אני מבקש להוסיף אחרי המילה "גמלה" – "גמלה בכסף".
<נעה בן שבת: יש לנו הסבר בהצעת החוק שנגיע אליו והוא מדבר על מצבים שהגמלה היא גמלה בעין.
<נעה בן שבת: אנחנו אומרים שכאשר אתה תובע את הגמלה בעין יחד עם גמלאות אחרות שהן בכסף, הצעת החוק מציעה להסתפק בסכום הכספי.
<נעה בן שבת: כשאתה תובע את הגמלה בעין לבדה, באותם מקרים שאתם הצגתם בפנינו בפגישה, מקרים בהם אתם מבקשים שיקום, אותם מקרים מיוחדים של גמלה בעין, במקרים האלה קבענו הוראה מיוחדת של שכר טרחה לגמלה בעין.
<גלעד מרקמן: ואם אני לא מבקש גמלה בעין?
<גלעד מרקמן: לעתים אנחנו מטפלים בתביעות שהן לא לגמלה בעין.
<גלעד מרקמן: מבקשים הכרה.
<גלעד מרקמן: רוצים שאני אכיר.
<גלעד מרקמן: אני מטפל בהכרה.
<קריאה: לא בבית הדין.
<גלעד מרקמן: לא בבית הדין.
<גלעד מרקמן: לא הגעתי בכלל לבית הדין.
<גלעד מרקמן: אני לא זכאי לשכר?
<גלעד מרקמן: אני חוזר להערה הראשונה שלי.
<גלעד מרקמן: אילו היו מגבילים את הצעת החוק, כפי שנעשה בכל החוקים, שזה רק כאשר אנחנו מקבלים שכר לפי התוצאות, אז לא בעיה, כי אם אני תובע כסף, אני יכול לקבל אחוזים.
<גלעד מרקמן: אבל אם אני מטפל לו לא בשביל אחוזים?
מיקי רוזנטל: איזה הכרה יש שלא לצורך כסף?
מיקי רוזנטל: זאת תעודה על הקיר?
<גלעד מרקמן: אם היית שואל, היינו אומרים.
<לבנת פורן: זה יוצר לו הרבה מאוד זכויות.
<לבנת פורן: אני מבינה שחברי הכנסת לא יודעים את זה, אבל זה יוצר לו הכרה וזה הרבה מאוד זכויות שאי אפשר לכמת אותן.
יעקב מרגי: אני לא מבין מה הדריכות הזאת.
יעקב מרגי: אני אמרתי שאני אאפשר התייחסות סביב השולחן ואני מאיץ בו כדי להגיע לחלקים האחרים של השולחן.
יעקב מרגי: שאלת לגבי הכרה שהיא לא כסף והיא לא בעין.
<גלעד מרקמן: אני אמשיך.
<גלעד מרקמן: למשל הכרה.
<גלעד מרקמן: למשל מה קורה אם מגיע אלי לקוח ואומר שהוא רוצה שאני אכיר לו באיזושהי פגיעה.
יעקב מרגי: אל תדבר כללי.
<גלעד מרקמן: נניח הוא נפצע בתאונת עבודה.
<גלעד מרקמן: פגיעה בגב.
<גלעד מרקמן: ברור לי שהנכות שהוא יקבל תהיה פחות מעשרה אחוזים.
<גלעד מרקמן: הוא לא יקבל נכות.
<גלעד מרקמן: הוא אומר שהוא רוצה את ההכרה.
קארין אלהרר: הכרה במה?
<ערן בקר: הכרה בפגיעה בעבודה.
<ערן בקר: נגיד מיקרו טראומה.
<לבנת פורן: חבר הכנסת מרגי, תנו לנו להסביר.
<לבנת פורן: זה יוצר המון זכויות.
יעקב מרגי: דילגנו עליך?
<גלעד מרקמן: אני אתן לך דוגמה מאוד מאוד פשוטה.
יעקב מרגי: ובזה אתם מסכמים.
מיקי רוזנטל: אני אעזור לך.
מיקי רוזנטל: בין קריאה ראשונה לקריאה שנייה ושלישית.
<ערן בקר: דוגמה מאוד פשוטה.
<ערן בקר: כפי שגלעד אמר.
<ערן בקר: אדם עובר תאונת עבודה ואנחנו יודעים שהוא יקבל נכות של עשרה אחוזים, אבל יש זכויות רפואיות כמו זכויות של קופת חולים.
<ערן בקר: אם התאונה מוכרת כפגיעה בעבודה, הוא מקבל זכויות מקופת החולים כמו טיפול שיניים, עזרים לרגליים.
<ערן בקר: זה כסף.
<ערן בקר: זה המון המון כסף.
<ערן בקר: הדברים האלה לא באים לידי ביטוי בחוק.
יעקב מרגי: זה נקרא בעין ולא בכסף.
שולי מועלם-רפאלי: גמלה בעין כן מוסדרת בחוק, כל הדברים שאתה מציג הם בהגדרתם גמלה בעין וזה כן מוסדר בחוק.
שולי מועלם-רפאלי: אפשר לעשות פרצופים כאלה ואחרים.
קארין אלהרר: הוא צריך אתכם כדי ללכת לרופא תעסוקתי שיבדוק?
<ערן בקר: כן.
<גלעד מרקמן: אני מדלג על חלק מהדברים.
<גלעד מרקמן: בכל הנושא של חיווי דעת בעניין מקצועי, התיקון המשמעותי העיקרי שנעשה כאן בחוק שלא הספקנו להתייחס אליו ואני רוצה להתייחס אליו קצת באריכות.
<גלעד מרקמן: ראשית, הניסוח כאן יוצר פרצות ובעיות.
<גלעד מרקמן: ברגע שאתם אומרים חוות דעת בעניין מקצועי היא חוות דעת מומחה, או תעודת רופא או חוות דעת אחרת שקבע השר, אבל אתם אומרים חוות דעת מומחה, עם כל הכבוד, זה הכול.
<גלעד מרקמן: אין שום הגדרה בחוק מהי חוות דעת מומחה.
<גלעד מרקמן: יכול להיות היום מישהו, להגדיר את עצמו כמומחה למימוש זכויות רפואיות, כך הם מגדירים את עצמם.
<גלעד מרקמן: הם ייתנו חוות דעת.
יעקב מרגי: הקשבתי להקדמה שנתתי?
<גלעד מרקמן: הקשבתי בקשב רב.
יעקב מרגי: אולי לא הבנת.
יעקב מרגי: אני מאמין לך שהקשבת.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, יכולים להגיע למצב שמקריאים, מאשרים ולא קרה כלום ולא נפלו השמים.
יעקב מרגי: יש מהלך של חקיקת חוק.
יעקב מרגי: אמרתי מראש שהחוק הזה נכנס והוא לא יצא כמו שנכנס.
יעקב מרגי: אמרתי זאת במפורש.
יעקב מרגי: החוק הזה לא יצא מהוועדה כפי שהוא נכנס אליה.
יעקב מרגי: אפשר עכשיו לעשות פיליבסטר ולהתפלפל על כל קוצו של יוד וכנראה זה מה שאתה רוצה.
יעקב מרגי: אני לא אשחק במשחק הזה.
יעקב מרגי: לכן אני אומר לך שהדיון הזה הוא הכנה לקריאה ראשונה.
יעקב מרגי: אנחנו נקרא, נשמע הערות ויהיה זמן ארוך בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית.
יעקב מרגי: גם חברי הכנסת המציעים קשובים וכך גם היועצת המשפטית של הוועדה שרוצה להוציא מתחת ידה חוק שלא יהיו בו לא עוולות ולא תקלות.
מיקי רוזנטל: אדוני, למען הסר ספק, הצעת החוק שאושרה בהצעה טרומית איננה דומה להצעה הזאת.
מיקי רוזנטל: אנחנו הקשבנו קשב רב לדברים שנאמרו לנו ושינינו בהתאם.
יעקב מרגי: וזה עוד ישתנה.
מיקי רוזנטל: לכן לומר שלא הקשיבו לאף אחד, זה מקומם.
<מייק בלס: אני מייצג את לבנת פורן.
יעקב מרגי: חשבתי שאתה עדיין משנה ליועץ המשפטי לממשלה.
<מייק בלס: רציתי לשאול שאלה.
<מייק בלס: אני חושב שבאיזשהו שלב צריך לעסוק גם בשאלה של המשמעות החוקתית של ההצעה הזאת לפני שהיא עולה לקריאה ראשונה כי יש לה השפעות חוקתיות.
<מייק בלס: אני חושב שבאיזשהו שלב, אין אם זה אחרי ההגדרות, מתי שתאמרו שזה נוח.
יעקב מרגי: יש לך הערות לסעיפים שהוקראו?
<נעה בן שבת: אני יכולה להתייחס.
<נעה בן שבת: אני חושבת שהנושא הזה הוא נושא חשוב.
<נעה בן שבת: אנחנו אמרנו וחזרנו ואמרנו, ואמרנו את זה כבר כמה פעמים בישיבות הקודמות ולכן חשבתי שלא נחזור עכשיו על הנושא הזה.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים כאן על הגבלה של שכר הטרחה.
<נעה בן שבת: כל המטרה של אותן פגישות, של דיונים ושל ההערות היא להתייחס לכל ההערות שנשמעות כאן ושניצור הסדר מידתי כדי שיעמוד.
<נעה בן שבת: גם אם יוחלט שיש כאן פגיעה, אם יוחלט שיש כאן פגיעה בחופש העיסוק, אנחנו נבטיח שאם יש פגיעה, היא תהיה מידתית.
מיקי רוזנטל: זאת לא פגיעה.
מיקי רוזנטל: זאת סגירה.
<נעה בן שבת: אני חושבת שאין ספק שהתכלית היא הגנה והיא תכלית ראויה.
<נעה בן שבת: אנחנו ראינו שהדבר הזה גם נעשה עם נכי רדיפות הנאצים, הגבלה בחוק אחר, בחוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים ויש עוד חוקים בהם נעשתה ההגבלה.
<נעה בן שבת: התכלית שאנחנו מדברים עליה היא תכלית ראויה.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים כאן על אמצעי שהוא מגיע להגנה על הגמלה באופן הישיר ביותר וכל המטרה שלנו היא להגיע לנושא המידתיות.
<קריאה: המטרה היא הפוכה.
<נעה בן שבת: אני רוצה להבהיר לגבי הבעיה שנוצרה כאן עם נושא הבעייתיות מצד ההתנהלות של החברות.
<נעה בן שבת: אנחנו דיברנו בפגישות וגם בדיונים הקודמים על החשיבות של מסירת נתוני אמת בידי החברות.
<נעה בן שבת: בינתיים, לפי מה שהבנתי ממרכז המחקר, חברה אחת מסרה מבין השלוש מסרה והיא לא אחת מהגדולות.
<נעה בן שבת: החברות הגדולות מסרו כל מיני דברים.
<נעה בן שבת: אחת מסרה אולי משהו שנחזה כאיזה משהו.
<קריאה: אני מתנגד לזה.
<קריאה: אנחנו מסרנו.
יעקב מרגי: תוציא אותו.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לעשות לך את זה.
<נעה בן שבת: כל עוד לא יימסרו נתונים, כל עוד החברות לא באות ואומרות שהנה אנחנו מרימות את הנטל ואנחנו מראות לכם שזה פוגע באופן לא מידתי וכולי וכולי, אנחנו לא יכולים.
<נעה בן שבת: אנחנו עומדים בחזקת ההוראות שנקבעו היום, שמונה אחוזים קבוע בחוק נכי רדיפות הנאצים.
<נעה בן שבת: זה הבסיס אתו אנחנו הולכים כל עוד החברות לא יבואו עם נתוני אמת.
<נעה בן שבת: כל המשחק הזה עם קביעת פגישה בארבע עיניים, עם נתונים חסויים בדיוק שבוע אחרי המועד, יומיים לפני הפגישה כדי שאחרי כן אפשר יהיה לכתוב לי מכתב שהכול נעשה בחיפזון, זה לא עובד כך.
<נעה בן שבת: הדברים לא עובדים כך.
<נעה בן שבת: החברות צריכות להגיש.
<נעה בן שבת: יש להן את הנתונים והן צריכות להגיש את הנתונים כאשר מרכז המחקר מבקש.
<נעה בן שבת: אותם נתונים נדרשים למרכז המחקר כדי לחוות את דעתו ולתת תמונה נכונה ואמיתית של המצב, מה יעשה אחוז כזה, ומה תהיה ההשפעה אם נעבור לאחוז כזה, ואם נעבור לאחוז אחר מה תהיה ההשפעה.
יעקב מרגי: אני חושב שהדברים מובהרים פעם אחר פעם.
יעקב מרגי: הכול ייעשה בשום שכל ובמידתיות.
יעקב מרגי: אנחנו עוד ניכנס לדיונים.
יעקב מרגי: יש כאן עניין להביא את החוק לקריאה ראשונה בלבד.
יעקב מרגי: מייק, תתייחס לא לדיון הפילוסופי שקדם להצעת החוק ותוך החוק ומה שגם יהיה בעתיד.
<מייק בלס: הבעיה שלי היא שאני מסתכל על הדברים האלה ואני מסתכל על המכלול וזאת מגבלה על העיסוק וזאת מגבלה על שכר הטרחה וזאת מגבלה על המומחה.
<מייק בלס: אם אתה מתווכח על כל אחד מהדברים הקטנים, אתה יכול לאבד את התמונה הכוללת של מה שזה עושה.
<נעה בן שבת: הגבלה על המומחה היא ההחרגה.
<נעה בן שבת: אם אתה רוצה להיות מוחרג מהגבלת שכר הטרחה, להפך.
<נעה בן שבת: יצרנו כאן כל מיני איים שלא חלה עליהם הגבלת שכר הטרחה.
<נעה בן שבת: אנחנו אומרים שאם זאת חוות דעת אמיתית של מומחה שבאמת יצאת בשבילו מהמסגרת, אתה תשלם עליו.
<נעה בן שבת: אלה אולי פרצות, בסדר.
יעקב מרגי: מייק, אני אאפשר לך משפט, אבל לתוך ההקראה.
<מייק בלס: אני חושב שאתם צריכים לעצמכם, לפני שאתם עולים לקריאה ראשונה עם המוצר הזה, להגיד לעצמכם האם אנחנו אומרים שזה חוקתי אחרי ששמענו טענות.
<נעה בן שבת: לא יכול להיות שהחברות לא מאפשרות ואני לא אומרת כולן כי אחת כן.
<נעה בן שבת: החברות לא מוסרות את הנתונים.
<לבנת פורן: למה ביקשתם רק מהחברות ולא מכל אחד?
יעקב מרגי: מרגע זה, מי שיתפרץ לדיון, לא יקבל רשות דיבור.
יעקב מרגי: מי שיתפרץ, לא יקבל את רשות הדיבור.
יעקב מרגי: זה לא קרקס כאן.
יעקב מרגי: מייק, תודה.
<שי סומך: אני רוצה לחדד נושא מסוים.
<שי סומך: אני חושב שמה שנעשה כאן הוא סביר.
<שי סומך: חבר הכנסת רוזנטל חשב שיש כאן קושי בנושא שכר הטרחה והוא הגיש הצעת חוק שמתבססת על הגבלת שכר טרחה שנמצאת בחוק נכי רדיפות הנאצים ואפילו אני חושב שהיא טובה יותר לחברות ולעורכי הדין ביחס לחוק נכי רדיפות הנאצים.
יעקב מרגי: מה שחוקתי שם, אין בעיה.
<שי סומך: עכשיו עובר הנטל לחברות.
<שי סומך: לפי בדיקה שעשיתי עם הגורם המקצועי באוצר שאחראי על נושא המחירים, אי אפשר להתחיל בכלל בדיקה בלי דוחות כספיים מבוקרים לכמה שנים וכל נתון נוסף שיידרש כי יש נתונים נוספים שאמורים להעריך את המשקל של הנושא אותו מבקשים להסדיר לעומת מחזור ההכנסות הכולל.
<שי סומך: לפי מה שאני מבין, שתי החברות הגדולות לא העבירו את הנתונים האלה.
<שי סומך: חברת "זכותי" העבירה חלק מהדוח הכספי לשנה אחת ולא ברור שהוא מבוקר ולכן זה לא מספיק.
<שי סומך: לדעתי, עד שלא יובאו הנתונים האלה – אני אומר את זה על סמך מה שאמר משרד האוצר – בכלל אי אפשר להתחיל בבדיקה.
<שי סומך: חשוב שהכנסת תבהיר את זה לגורמים.
<אילת גולומב-פלנר: מייצגת את מרכז למימוש זכויות, לבנת פורן.
יעקב מרגי: כמה אנשים ידברו מטעם לבנת פורן?
יעקב מרגי: הגבלנו דובר אחד מכל ארגון.
<אילת גולומב-פלנר: אנחנו ביקשנו ואמרו לנו מראש שנוכל להתייחס.
יעקב מרגי: מייק בלס לא ידע?
<אילת גולומב-פלנר: ביקשנו מראש שיבוא עורך דין בלס כדי לדבר על חלק נקודתי.
יעקב מרגי: יהיו לך עוד הרבה הזדמנויות.
<אילת גולומב-פלנר: אני אדבר קצרה.
יעקב מרגי: לבנת לא תדבר.
<לבנת פורן: לבנת גם תדבר.
יעקב מרגי: היא לא תדבר.
מיכל בירן: להביא כל כך הרבה אנשי מקצוע, לא אומר שכל אחד יוכל לדבר.
יעקב מרגי: תחליטו ביניכם מי מדבר.
יעקב מרגי: לבנת, יש לך בדיוק דקה.
<לבנת פורן: חבר הכנסת מרגי, חברי כנסת יקרים.
<לבנת פורן: הצעת החוק הזאת הולכת לחסל את הענף.
<לבנת פורן: אם זה מה שאתם רוצים, בבקשה, אין שום טעם להערות שלנו.
<לבנת פורן: חבל על הזמן.
<לבנת פורן: הצעת החוק כוללת מגבלות על ימין ועל שמאל, מורידה בשישים אחוזים את מה שהיום מקובל לגבות בענף.
קארין אלהרר: מה זה מקובל לגבות בענף?
<לבנת פורן: חבר הכנסת מרגי, אני מבקשת שיינתן לי להגיד את מה שאני מבקשת לומר.
<לבנת פורן: הצעת החוק יוצרת ניגוד אינטרסים ברור בין הלקוח לבין החברות.
<לבנת פורן: אנחנו מבקשים לדון על כל סעיף כי לכל סעיף יש משמעות.
יעקב מרגי: לא נמנע את הדיון הזה.
<לבנת פורן: אם אתם קוראים היום את ההצעה בקריאה ראשונה והיא עוברת בכנסת, מבחינת החברות זה נזק בלתי הפיך.
שולי מועלם-רפאלי: למה זה נזק בלתי הפיך?
<לבנת פורן: אנחנו עוסקים עם הקהל הרחב.
<לבנת פורן: אני הקמתי עסק לפני 11 שנים ואני מבקשת שלפחות יתייחסו בכבוד להערות שלי.
<לבנת פורן: אני חושבת שמה שאנחנו עושים הוא חשוב ביותר ואנחנו עוזרים לאלפי לקוחות בענף כולו, גם עורכי הדין שאוהבים להשמיץ אותנו ואני לא אוהבת להשמיץ אותם, גם רואי החשבון, גם יועצי המס.
<לבנת פורן: אנחנו עוזרים להמון אנשים שרוצים את העזרה הזאת.
<לבנת פורן: עם ההסכם הזה אנחנו לא נוכל לעזור לאנשים ואם הוא עובר בקריאה ראשונה, זה כבר יוצר לנו נזק בלתי הפיך.
<לבנת פורן: אנחנו מתעסקים עם הקהל הרחב ואני רוצה שתבינו את זה.
<לבנת פורן: אני לא יכולה ליצור ויכוחים כל הזמן עם לקוחות שיגידו לי שמונה אחוזים כי הם יודעים שזה עבר בקריאה ראשונה ולא מבינים את ההבדל.
<לבנת פורן: אני לא הלך עם הלקוחות האלה לבתי משפט כי אנחנו לא נוהגים ללכת עם לקוחות שלנו לבתי משפט.
<לבנת פורן: אני מבקשת שתייחסו לכל סעיף וסעיף בנפרד.
שולי מועלם-רפאלי: זאת בקשה לגיטימית להתייחס לכל סעיף וסעיף בנפרד.
<לבנת פורן: אבל לא נותנים לי לדבר.
שולי מועלם-רפאלי: אבל לא לפני קריאה ראשונה.
שולי מועלם-רפאלי: הרי ממה נפשך, כשזה יעבור קריאה ראשונה, זה בכלל לא ישפיע עליך.
<לבנת פורן: בטח שזה ישפיע.
<לבנת פורן: זה ישפיע מאוד.
<לבנת פורן: אני מתעסקת עם הקהל הרחב.
<לבנת פורן: למה זה כל כך בוער?
יעקב מרגי: אתה רוצה שאוציא אותך?
יעקב מרגי: אתה רוצה שיהיה כתוב בפרוטוקול שנציג לשכת עורכי הדין הוצא מהדיון?
יעקב מרגי: רן מלמד, בבקשה.
<רן מלמד: תודה אדוני היושב ראש.
<רן מלמד: הצעת החוק הרי לא נוצרה יש מאין כי יום אחד קמו ארבעה חברי כנסת והחליטו שמשעמם להם.
יעקב מרגי: ספר לי איך היא נולדה.
<רן מלמד: היא נולדה כי הגיעו מאות ואלפי תלונות של אנשים שהרגישו שהם משלמים הרבה הרבה מעבר למה שהם מקבלים.
<לבנת פורן: לאן הגיעו התלונות האלה?
<רן מלמד: אנחנו עזרנו להם.
<רן מלמד: אנחנו לא מדברים כאן בדיון על הפרנסה של אנשים אלא על הרווחים של האנשים.
<רן מלמד: אני חושב שזה דבר שהוא מאוד משמעותי.
<רן מלמד: אני לא רוצה להאריך אלא אולי לענות לעורך דין בלס כי חלק מהדיונים כאן כבר נעשו.
<רן מלמד: אני באמת חושב שמה שקורה כאן כרגע זה ניסיון למשוך זמן וצריך להפסיק עם משיכת הזמן הזאת.
<רן מלמד: הצעת החוק היא נכונה, היא טובה, היא חוקתית וצריך להמשיך ולקדם אותה.
<רן מלמד: מדברים כאן על הסדרה, אדוני, מדברים כאן על דברים אחרים, והם צריכים לבוא מחוץ להצעת החוק.
<רן מלמד: הם צריכים לבוא במקביל להצעת חוק והם לא צריכים לבוא במקום הצעת החוק.
<רן מלמד: אני באמת מבקש וקורא לך לטובת אותם אנשים שצריכים לקבל סיוע כדי שהם יוכלו לממש את הזכויות שלהם, לקדם את ההצעה הזאת בטח בקריאה הראשונה כמה שיותר מהר.
<קריאה: אני רוצה להסביר.
יעקב מרגי: סדרן.
יעקב מרגי: אם הוא לא ישתוק עד שתגיע אליו, אתה רשאי להוציא אותו.
<אדיר ברונשטיין: אני מנכ"ל אורפז.
<אדיר ברונשטיין: אהבתי את מה שאמרה קודם לבנת פורן.
<אדיר ברונשטיין: אין לנו שום קשר עסקי בינינו והיא אמרה שכולם בסוף בני אדם ואנחנו מפרגנים גם לעורכי הדין, גם לחברות למימוש זכויות רפואיות.
<אדיר ברונשטיין: כפי שקבעה השופטת ארבל, יש דבר שנקרא הסדרה.
<אדיר ברונשטיין: אתם מדברים כאן על פגיעות בעבודה, פגיעות בעבודה בהסכם, ואלה לא קצבאות קיום.
<אדיר ברונשטיין: למה זה בכלל בחוק?
<אדיר ברונשטיין: בא שמעון, ישב עם מיקי רוזנטל ומיקי רוזנטל אמר לו שהוא ייתן לו תשובה.
<אדיר ברונשטיין: אם הוא ייתן לו תשובה, איפה התשובה?
<אדיר ברונשטיין: למה בכלל הפגיעות בעבודה שאין בהן קצבאות קיום נמצאות שם?
<אדיר ברונשטיין: המלך הוא עירום.
<אדיר ברונשטיין: כל מה שיש כאן, לפני שבחנו את זה – לכמה אנשים עזרתי, לכמה אנשים סייעתי, כמה אנשים נתנו לי את הבמה שאני אעשה להם טוב על הנשמה.
<אדיר ברונשטיין: אני אפילו מחזיר כסף לאנשים.
<אדיר ברונשטיין: אני בא מהמקום הכי נקי.
<אדיר ברונשטיין: לקחתי בן אדם שהיה 11 שנים - - -
יעקב מרגי: מה הבעיה שלך עם החוק הזה?
<קריאה: הוא סוגר את המשרד.
<אדיר ברונשטיין: לא רק שאני סוגר.
<אדיר ברונשטיין: אני הראשון שאסגור את המשרד.
יעקב מרגי: אתה לא מפחיד אותנו.
<אדיר ברונשטיין: אני אסביר לך מהמקום הנקי שלי.
<אדיר ברונשטיין: מהמקום הטוב.
יעקב מרגי: אתה מתרגש.
<אדיר ברונשטיין: אני שואל את עצמי איך הפגיעות בעבודה נמצאות כאן.
מיכל בירן: הוא מציג מצב כאילו הכול לשם שמים, אבל זה לא לשם שמים.
<אדיר ברונשטיין: חס ושלום.
<אדיר ברונשטיין: זה לא לשם שמים.
<נעה בן שבת: אם אפשר לסכם, אתה בעצם אומר שצריך להבחין כאן בין נכות בעבודה, פגיעה בעבודה, לבין נכות כללית.
<נעה בן שבת: זאת בעצם הצעתך.
<אדיר ברונשטיין: לא.
<אדיר ברונשטיין: אני אומר שבמפורש הבנתי שמיקי רוזנטל הבין את זה.
<אדיר ברונשטיין: כך הבנתי ואולי אני טועה.
<אדיר ברונשטיין: הוא יושב כאן לידי ותכף הוא יגיד את דברו.
<אדיר ברונשטיין: אני הבנתי שמיקי רוזנטל הבין את זה שפגיעות בעבודה - - -
<נעה בן שבת: אתה אומר שזאת לא גמלה, או מה?
<אדיר ברונשטיין: אלה לא קצבאות קיום.
<אדיר ברונשטיין: אם בן אדם עובד בתעשייה האווירית, כמו שחיים כץ מייצג אותו, ואני עוזר לתעשייה האווירית, והשכר שלו שלושים אלף שקלים - - -
קארין אלהרר: זאת המשכורת שלו.
קארין אלהרר: זה הקיום שלו.
<קריאה: אתם לא יודעים את החוק.
<לבנת פורן: אתם לא מכירים את החוק ואתם מביאים חוקים שהם לא רלוונטיים לתחום העיסוק שלנו.
<לבנת פורן: אתם לא מכירים את תחום העיסוק שלנו וקובעים חוקים שאינם רלוונטיים למה שאנחנו עושים.
קארין אלהרר: למה את צורחת?
<לבנת פורן: אני צורחת כי אתם הולכים להרוס את החברה שאני הקמתי.
<לבנת פורן: לכן אני צורחת.
<לבנת פורן: זה לא ברור?
<לבנת פורן: אתם הולכים להרוס ענף שלם.
<לבנת פורן: אנשים לא יוכלו לקבל את העזרה שהם צריכים מאתנו.
קארין אלהרר: את דואגת לאנשים.
<קריאה: למה את צינית כל כך?
<קריאה: למה הציניות הזאת?
<לבנת פורן: אנחנו עוזרים לאלפי אנשים.
<לבנת פורן: רצינו להביא לכאן לקוחות שיספרו לכם ולא הסכמתם.
קארין אלהרר: כי אני מכירה את האנשים שהגיעו אליכם.
קארין אלהרר: אל תספרו לי שכולם מקבלים.
<לבנת פורן: 99 אחוזים מרוצים.
<לבנת פורן: יש אחד לא מרוצה.
יעקב מרגי: לבנת פורן, אני מציע שתצאי להירגע בחוץ.
יעקב מרגי: אני מבקש שתצאי להירגע.
יעקב מרגי: את לא צועקת ולא מתפרצת יותר.
יעקב מרגי: אני לא אאפשר את זה.
<אדיר ברונשטיין: קטעו את דבריי.
יעקב מרגי: אני לא אאפשר.
<אדיר ברונשטיין: משהו שקשור פרופר לחוק.
<אדיר ברונשטיין: תודה רבה שנתתם לי לדבר אבל אמרתי קודם שהמלך הוא עירום.
<שמאי שזירי: שלום לכולם.
יעקב מרגי: גם אתה נציג החברות.
יעקב מרגי: אחר כך יאמרו שאף אחד לא דיבר ולא נתנו להם לדבר בדיון הקודם ולא בפגישות המכינות.
<קריאה: נתנו אבל לא קיימנו.
יעקב מרגי: אתה דיברת יותר מדי.
יעקב מרגי: עוד מעט תהיה בפרוזדור.
<קריאה: חברי הכנסת בפעם הבאה יכולים לא לשבת כאן.
<קריאה: לא לעולם חוסן.
<קריאה: בזכות הציבור הם יושבים כאן והם צריכים לשרת את הציבור.
יעקב מרגי: אתה רוצה לשמוע מי משרת כרגע את הציבור?
<קריאה: אתם לא משרתים את הציבור במקרה הזה.
<קריאה: אם זה היה תלוי בביטוח הלאומי, הם היו מקבלים אפס, לפי הנתונים שאתם הבאתם.
יעקב מרגי: תוציאו אותו בבקשה.
<קריאה: צריך לבדוק מי עומד מאחורי אלה שמציעים את החוק.
<אדיר ברונשטיין: לפי דוח מרכז המחקר, 47 אחוזים אפס בפגיעות בעבודה.
<קריאה: למה לא נתת לשלושים שנים - - -
יעקב מרגי: לא רוצה לתת לך.
יעקב מרגי: לא בא לי.
יעקב מרגי: סליחה על הביטוי הלא פרלמנטרי, לא בא לי ואתה כרגע שותק.
<קריאה: אתה רוצה לעבור מלמעלה.
יעקב מרגי: לא עונה לך.
יעקב מרגי: מרגע זה אתה שותק.
יעקב מרגי: אתה שותק או שאתה יוצא.
<קריאה: אתם רק רוצים כותרות ואתם תקבלו את הכותרות.
יעקב מרגי: אני לא חתום על הצעת החוק הזאת.
<קריאה: אתם רוצים כותרות.
יעקב מרגי: צא החוצה בבקשה.
יעקב מרגי: בבקשה, אתה ברשות דיבור.
<שמאי שזירי: אני יושב ראש החברה המרכזית למימוש זכויות.
<שמאי שזירי: שמעתי כאן את כולם דנים אם זה טוב או לא טוב, אבל שמעתי דבר אחד וכאן אף אחד לא שם לב לזה.
<שמאי שזירי: מדברים על כך שהצעת החוק הזאת נלקחת מנושא של נפגעי הנאצים, שמונה אחוזים.
<שמאי שזירי: אני שומע כל הזמן שמבקשים תביאו הפסד, רווח, דוחות.
<שמאי שזירי: להערכתי אין בזה שום משמעות ואני אסביר גם מדוע.
<שמאי שזירי: בנושא של נפגעי הנאצים, יש היום בסך הכול במדינת ישראל ארבעה עורכי דין שמתעסקים בזה כי פשוט זה לא כדאי, ואני הייתי החמישה שהתעסק בזה והפסדתי כסף כתוצאה מהטיפול בזה.
<שמאי שזירי: אם זה היה כל כך כלכלי וכל כך טוב, היו היום הרבה מאוד אנשים, כולל החברות וכולל עורכי דין, שהיו מתעסקים בזה.
<שמאי שזירי: זאת אומרת, המטרה היא חד משמעית.
<שמאי שזירי: אתם רוצים שארבעה אנשים יתעסקו אך ורק בנושא של ביטוח לאומי.
<שמאי שזירי: אני חושב שהחוק הזה יהיה לדיראון של הכנסת, למי שהציע אותו.
<שמאי שזירי: הוא יהווה פגיעה קשה ואני אומר לכם את זה באחריות מלאה.
<שמאי שזירי: אתם הולכים כאן לפגוע בנכים.
<שמאי שזירי: יושבים כאן אנשים ויודעים את האמת.
<שמאי שזירי: הצעת החוק הזאת לא נלקחה סתם אלא היא נלקחה במטרה לחסל את כל החברות האלה.
<שמאי שזירי: יושבים היום אלפי אנשים במקלטים, יש יום יום נפגעים כאן בנפש, ואתם עכשיו, במקום לפנות לגוף של ביטוח לאומי, לטפל שם ולטפל קשות בעוצמה, בביזיון, בכל הוועדות שפוגעות בנכים, אתם הולכים היום לפגוע בכל החברות האלו לטובת ביטוח לאומי וזה יהיה לדיראון עולם.
<שמאי שזירי: תודה.
יעקב מרגי: אחרי הדובר השני הבנתי שההתייחסות להקראה לא הייתה לעניין.
<מנחם קירשנבלום: לשכת יועצי המס.
יעקב מרגי: גם אתם בנושא?
יעקב מרגי: אם כן, למה אומרים לי רק ארבעה?
<קריאה: בנפגעי הנאצים רק ארבעה.
<מנחם קירשנבלום: ההצעה מתבססת על תקדימים לכאורה אצל נכי רדיפות הנאצים ונפגעי תאונות דרכים.
<מנחם קירשנבלום: שני המקרים האלה הם לא דומים למקרה שכלול בהצעת החוק.
<מנחם קירשנבלום: נרדפי הנאצים ונפגעי תאונות הדרכים, אין מישהו אחר שדואג להם.
<מנחם קירשנבלום: ביטוח לאומי לא דואג להם ואין מישהו אחר ואז כאילו במכרז מפנים אותם לציבור של מייצגים וקובעים להם את המחיר מראש.
<מנחם קירשנבלום: אתם רוצים לטפל בהם, טפלו בהם, אתם לא רוצים, אלה התנאים.
<מנחם קירשנבלום: אנחנו מדברים כאן על משהו מסוג אחר לגמרי.