GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רויטל טופר חבר טוב: זאת אומרת, מרגע, צריכים להבין, ברגע, עד שנת 2011, גובה ההחזר עמד על 800 ומשהו שקל, 850, אם אני זוכרת נכון, וברגע שהוחלט להכניס את זה לסל ולתת החזר שהוא הרבה יותר משמעותי, שהיום עומד על סכום של 3,347 עם כל הקידומים מאז, מרגע ששירות כזה נכנס לסל, יש, הוא הופך להיות ציבורי ויש חשיבות לכך שהקופה גם תעשה רגולציה על מה שהמבוטח מקבל וגם למעשה, תעשה מכרזים, כדי שכל ההטבה שנתנו לאוכלוסיית כבדי השמיעה, לא תלך לספקים אלא באמת תתגלגל למבוטחים.
יעקב מרגי: גב' טופר, אין לי בעיה עם הרגולציה שהקופה עושה.
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע על הרגולציה שאתם עושים שהקופה אכן מקיימת את חובתה כלפי הלקוחות.
<רויטל טופר חבר טוב: קודם כל, אנחנו עושים רגולציה בשטח.
<רויטל טופר חבר טוב: אנחנו, כל קופה שעושה מכרז, חייבת להגיע אלינו עם רשימה, עם התוצאות, מכשיר-מכשיר, תוצאות של כל המכשירים שזכו במכרז ושנכנסו והספקים ואנחנו יושבים יחד עם הגורמים המקצועיים אצלנו במשרד ובודקים אם לאשר או לא לאשר.
<רויטל טופר חבר טוב: כי לפי הנוהל, זה סמכותנו לאשר או לא לאשר את התוצאות של המכרז.
<רויטל טופר חבר טוב: אם החלטנו לא לאשר, הקופה תהיה חייבת להמשיך לתת החזרים.
יעקב מרגי: אתם יודעים על תלונות או פניות שהגיעו אליכם?
<רויטל טופר חבר טוב: אנחנו מקבלים תלונות גם דרך קבילות הציבור וגם ישירות אלינו.
יעקב מרגי: את יודעת על תלונות ספציפיות לגבי מכשירי השמיעה?
<רויטל טופר חבר טוב: אני חייבת לומר שרוב התלונות דווקא לא היו על מכשירים ספציפיים.
<רויטל טופר חבר טוב: רוב התלונות היו על בירוקרטיה כזו או אחרת, שקופה כזו או אחרת מייצרת מול המבוטח ובזה אנחנו מטפלים.
<רויטל טופר חבר טוב: דרך אגב, גם בנוהל החדש, יש חלק מהתהליכים, כדי להקל, ששם הם אמורים להיפתר.
<רויטל טופר חבר טוב: מה שקורה זה שגם אם יש קופה שנגיד הגיעה לתוצאות של מכרז ואנחנו לא, התוצאות הן בסך-הכל מניחות את הדעת, אבל הן לא מספקות כמו שהיינו רוצים לראות, אז אנחנו מורים לה לצאת למכרז תוך תקופה מסוימת קצרה.
<רויטל טופר חבר טוב: זאת אומרת שהיא בינתיים יכולה, כהוראת מעבר, להמשיך לעבוד לפי המכרז הקיים, אבל היא חייבת לצאת למכרז חדש.
<רויטל טופר חבר טוב: זאת אומרת, יש לנו כל מיני דרכים כדי באמת לוודא שהמבוטחים לא נפגעים מאופן ההתקשרות הזה.
<רויטל טופר חבר טוב: חייבים לציין וזה משהו שהוא חשוב מאוד, בעבר, לפני שהקופות יצאו למכרזים, המחירים של מכשירי השמיעה, once נכנס לסל ההחזר הגבוה, לגילאי 65 ומעלה, מחירי מכשירי השמיעה קפצו דרמטית וזה פגע במבוטחים, בעיקר במבוטחים, כי גובה ההחזר הוא עד הסכום הזה וההפרש היה משולם על-ידי המבוטח.
יעקב מרגי: זה שוק עסקי ויש ביקוש.
<רויטל טופר חבר טוב: יש מה לעשות.
<רויטל טופר חבר טוב: ברגע שרפואה, תראו, ברגע ששירות נכנס לרפואה הציבורית, זה בדיוק התפקיד של הקופות.
<רויטל טופר חבר טוב: אנחנו רוצים שכל ההחזר שאנחנו כמדינה נתנו, כסף שאנחנו נתנו, יגיע למבוטח, לא לחברות העסקיות.
יעקב מרגי: לכן מתעוררת השאלה ואני חושב, אנחנו נחנקים מבירוקרטיה, נחנקים גם מצדקנות ואני אומר לך.
יעקב מרגי: השאלה היא כזו – אם המטופל לא רוצה לעזוב את הקופה שלו, בסדר?
יעקב מרגי: כי יש לו רופא משפחה טוב.
יעקב מרגי: הוא בחר בדרך קלה, טוב לו, הסתדר לו.
יעקב מרגי: יש מטופלים שרוצים את רופא המשפחה שלהם.
יעקב מרגי: לא עומדת להם האלטרנטיבה הזו והוא לא מסוגל לחכות את כל הוויה דולורוזה הזו לעבור קופה ולחכות ולקבל את הטיפול.
יעקב מרגי: השאלה היא כזו – יש אפשרות שהמטופל, ברגע שהוא טוען שהמכשיר לא מתאים לו, והוא רוצה והוא מצא מכשיר מתאים, האם הקלינאית תקשורת אכן יכולה להיות קשובה, יש לה את הסמכות, יש לה את האפשרות, או את יודעת מה?
יעקב מרגי: לפעמים, ריבונו של עולם, המטופל כבר רוצה להשלים את ההפרש, רוצה לקחת.
יעקב מרגי: אתם מאפשרים לו? יש את האפשרות, או שאנחנו במצב חתום, סגור, כזה ראה וקדש.
<רויטל טופר חבר טוב: אני אסביר.
<רויטל טופר חבר טוב: קודם כל, חייבים לציין שאנשים מתחת לגיל 65 זכאים להחזר.
<רויטל טופר חבר טוב: אתה לא היית חייב לרכוש מכשיר שהוא ברשימת המכשירים.
<רויטל טופר חבר טוב: יכולת לבוא ולהגיד – אני רוצה, הנוהל הזה חל רק על גילאי 65 ומעלה.
<רויטל טופר חבר טוב: כי שם רוב העלות היא על המבוטח.
יעקב מרגי: רויטל, אני מחדד, שאני אבין.
יעקב מרגי: אני רוצה לחדד יחד אתך.
<רויטל טופר חבר טוב: אני אמשיך, תן לי להשלים.
יעקב מרגי: אני לא הבנתי, אני קשה הבנה.
יעקב מרגי: לא כבד שמיעה, אבל קשה הבנה.
יעקב מרגי: לא קרה כלום, רויטל.
<וילמה מאור: רק רוצים להבין.
יעקב מרגי: בואי נחלק את הדיון.
יעקב מרגי: בואי ניגע קודם כל על אוכלוסייה שהיא מתחת לגיל 65.
יעקב מרגי: את אמרת משהו שמייד רציתי לצוד אותו, בסדר?
יעקב מרגי: ואת אומרת – מבוטח זכאי להחזר.
יעקב מרגי: השאלה היא אם הקופה לא מגבילה אותו בקבלת ההחזר דווקא עם אותן חברות.
יעקב מרגי: האם יש מגבלה לקופות או הקופות מגבילות בקבלת ההחזר, דווקא אם הם רוכשים באותן חברות שהן איתן במכרז או בהסדר הכובל, לא יודע איך לקרוא לזה.
<רויטל טופר חבר טוב: אז אני אסביר.
<רויטל טופר חבר טוב: מתחת לגיל 65, יש למעשה שתי אופציות.
<רויטל טופר חבר טוב: אופציה אחת זה לשלם השתתפות או לא לשלם בכלל.
<רויטל טופר חבר טוב: אם אתה הולך למכשיר שהוא במסלול של ההסדר.
<רויטל טופר חבר טוב: אופציה שנייה, בגלל שההחזר הוא לא גבוה.
<רויטל טופר חבר טוב: אני חוזרת.
<רויטל טופר חבר טוב: האופציה הראשונה זה ללכת דרך הספקים שבהסדר עם הקופה, לשלם השתתפות עצמית במידה וקיימת, תלוי במכשיר, כי יש מכשירים שהם גם ללא השתתפות ובאמת ללכת למכשיר של ספקים שהם מטעם הקופה.
<רויטל טופר חבר טוב: האופציה השנייה, בגלל שמדובר בגובה החזר שהוא לא גבוה, היא להמשיך במסלול של לרכוש באופן עצמאי ולקבל החזר.
<רויטל טופר חבר טוב: כך היה גם לפני השינוי בוועדת הסל, עם ה- 3,000.
<קריאה: סליחה, הקופות מונעות את זה.
יעקב מרגי: הקופות לא רשאיות להגביל.
<רויטל טופר חבר טוב: רגע, שנייה.
<רויטל טופר חבר טוב: אם יש, אם אתם נתקלים בקושי כזה, הדלת שלי פתוחה.
יוני שטבון: הדיון מתחיל בגלל שיש את המצוקה.
<רויטל טופר חבר טוב: אלי לא הגיעה תלונה כזו.
<קריאה: כי אף אחד לא יודע שהאפשרות הזו קיימת.
יעקב מרגי: גברתי, אני פשוט לא אתן לך את רשות הדיבור, כי אנחנו לא נקיים פה דיון לתועלת אף אחד.
יעקב מרגי: נפרוק תסכולים ולא נגיע לשום יעד.
יעקב מרגי: אז אני מבקש להיות קצת סבלני.
יעקב מרגי: ואני שואל שאלה.
יעקב מרגי: אני הבנתי ממך כרגע שאין, שהקופות לא רשאיות להגביל את המטופל מתחת לגיל 65, אם הוא בוחר לרכוש מכשיר שמתאים לו בקבלת ההחזר, הוא לא מוגבל.
<רויטל טופר חבר טוב: נכון, כי את רוב העלות הוא נושא.
יעקב מרגי: הוא נושא?
<רויטל טופר חבר טוב: נכון.
יעקב מרגי: נשמע אחר-כך עוד.
<רויטל טופר חבר טוב: ואם יש בעיות, אנחנו נשמח לקבל תלונות על קופות ואנחנו נטפל בהן.
<רויטל טופר חבר טוב: אני עד היום, אני יכולה לפחות להגיד שבשנה-שנתיים האחרונות, לא קיבלתי תלונה כזאת על מבוטחים מתחת לגיל 65.
<קריאה: לא ידענו שאפשר.
<רויטל טופר חבר טוב: את קלינאית תקשורת, את לא מבוטחת, זה אחד.
<רויטל טופר חבר טוב: שתיים, אני חושבת שהדלת שלי, התנהלות אתי - - -
יעקב מרגי: תמשיכי עכשיו מעל גיל 65.
יעקב מרגי: רגע, קחי אוויר, נשימה עמוקה.
<רויטל טופר חבר טוב: לא, אני אגיד לכם מה, תראו.
<רויטל טופר חבר טוב: אני רוצה שיהיה ברור.
<רויטל טופר חבר טוב: רוב האנשים שיושבים סביב השולחן מכירים אותי ויודעים לפנות אלי כשצריך, אז אני כן מצפה ואני גם אשמח מאוד שמבוטחים, יש לנו נציבות קבילות הציבור, שברגע שלמבוטחים יש פנייה, כמובן לפנות אלינו, או לקבילות הציבור.
<רויטל טופר חבר טוב: אנחנו אמנם לא מטפלים, האגף שלי, לא מטפלת פניות פרטניות, אבל אנחנו בקשר ישיר ורציף עם קבילות הציבור וברגע שאנחנו רואים שיש בעיה שהיא רוחבית מול קופה או מול כמה קופות, כמובן שזה המקום שלנו להתערב והדלת שלי תמיד פתוחה.
<רויטל טופר חבר טוב: זה אחד.
<רויטל טופר חבר טוב: שתיים, לעניין ה-לעבור קופה.
יעקב מרגי: לפני זה.
<רויטל טופר חבר טוב: על הקטע של החריגים.
יעקב מרגי: רגע, לא, אני רוצה על ה- 65.
יעקב מרגי: אבל לפני ה- 65, אנחנו דיברנו על התלונות.
יעקב מרגי: קיבלת תלונה ואכן קופח.
יעקב מרגי: יש סנקציה כלשהי, כלפי הקופה?
<רויטל טופר חבר טוב: תראו.
<רויטל טופר חבר טוב: לנציבות קבילות הציבור, לנציב, יש סמכות, אם הבן-אדם טרם רכש או טרם השתמש בשירות, טרם רכש את השירות, לחייב את הקופה לתת את ההחזר ובמידה והקופה לא עושה את זה, הוא יכול להפעיל סמכות ולקחת לה כסף מכספי חוק ביטוח בריאות ממלכתי.
<רויטל טופר חבר טוב: יש מספיק דרכים.
יעקב מרגי: בואי נעבור לאלה שבסל.
<רויטל טופר חבר טוב: אם הוא גילה שזה מוצדק.
יעקב מרגי: אנחנו מדינת צדק.
יעקב מרגי: רק באם זה מוצדק.
יעקב מרגי: כעת לגבי אלה שבסל מעל 65.
<רויטל טופר חבר טוב: לגבי כאלה שהם מעל גיל 65.
<רויטל טופר חבר טוב: אז תראו, לפחות ממה שאני מבינה ומהגורמים המקצועיים אצלנו במשרד, לא תמיד מכשיר מתאים.
<רויטל טופר חבר טוב: בדרך-כלל, גם מתוך אותן חברות שהיית רגיל אליהן, יש שינויים.
<רויטל טופר חבר טוב: אז זה לא אומר שגם אם אותה חברה היתה עכשיו מביאה לך מכשיר חדש, לא בטוח שהוא יתאים לך ולכן תמיד יש ועדות חריגים.
<רויטל טופר חבר טוב: אם קורה מצב שהמבוטח ניסה, הרי גם בתוך החוזר שלנו והנוהל, חייבנו תקופת ניסיון.
<רויטל טופר חבר טוב: אם המבוטח, התאימו לו מכשיר X והמליצו לו והוא לקח, הוא גם דרך אגב, יכול לבחור מכשיר, לא מכשיר שהמליצו לו אלא מכשיר אחר.
<קריאה: הוא לא יכול לקחת.
<רויטל טופר חבר טוב: ואם יש קשיים אז קדימה, תדברו.
<רויטל טופר חבר טוב: אנחנו יודעים, היתה לנו בעיה עם כללית ואנחנו טיפלנו בה.
יעקב מרגי: את לא עומדת בזה, רויטל.
<רויטל טופר חבר טוב: כן, קשה לי.
<רויטל טופר חבר טוב: קשה לי כי זה ככה.
<רויטל טופר חבר טוב: אם התאימו לו, עבר תקופת ניסיון, לא מתאים, ניסו מכשיר אחר, לא מתאים.
<רויטל טופר חבר טוב: יש המלצה רפואית של הקלינאית תקשורת, שבאמת זה לא מתאים וזה מוצדק, הוא יכול לפנות לוועדת חריגים של הקופה ובהחלט יש מקום להשיב לו משהו שלא מופיע במכרז.
<וילמה מאור: או שלא.
<רויטל טופר חבר טוב: אם זה מוצדק.
<רויטל טופר חבר טוב: זה עניין של הצדקה רפואית.
יעקב מרגי: מרגע זה, רשות הדיבור כבר לא אצלך.
<נעמה שחר: אני יושבת-ראש אגודת קלינאי התקשורת, ד"ר נעמה שחר.
<נעמה שחר: אני רוצה להעביר את זה לנושא נוסף והנושא הנוסף היא המקצועיות שלנו.
<נעמה שחר: אנחנו כולנו, קופות החולים, קלינאי התקשורת, נמצאים באותה סירה.
<נעמה שחר: הקושי הוא בדרך שהסכומים שהוקצבו למכשירי שמיעה, בסל, לא מספיקים, והנהלים לא נאכפים במלואם וכתוצאה מזה, בעצם כולנו, גם קלינאי התקשורת, גם קופות החולים וגם המטופלים, לא מצליחים לא לקבל, המטופל לא מצליח לקבל את השירות שלו, קלינאי התקשורת לא יכולים להיות מקצועיים.
יעקב מרגי: אין לכם כמו התחייבות הרופא כזה, אמנת הרופא?
יעקב מרגי: מה זה את לא יכולה להיות מקצועית?
יעקב מרגי: מישהו כובל אותך במשהו?
<נעמה שחר: כן.
<נעמה שחר: יש כבילה.
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע מה הכבילה.
יעקב מרגי: אני נתתי לך את רשות הדיבור.
<נעמה שחר: מי שכאן אתי, זה מאגודת קלינאי התקשורת.
יעקב מרגי: לא לא, אבל הפריבילגיה היחידה שיש לי זה או להקיש בפטיש או לתת לך רשות דיבור.
<נעמה שחר: המקצועיות שלנו כרגע מתומחרת לפי המכשיר ולא לפי המקצועיות שלנו.
<נעמה שחר: כתוצאה מזה, אנחנו לא יכולים לנהל תהליך שיקומי לאורך זמן.
יעקב מרגי: את יכולה לדבר בעברית פשוטה?
יעקב מרגי: אני חוקר.
יעקב מרגי: את אמרת משהו שיש פה, שהמקצועיות שלך תלויה במחיר.
<נעמה שחר: המקצועיות שלי תלויה במחיר.
יעקב מרגי: לא ברור לי, תסבירי לי.
<נעמה שחר: אם אני רוצה ללוות אדם שיש לו בעיה בשמיעה והוא צריך לעבור תהליך של בדיקה ותהליך של התאמה והתהליך של השיקום הוא לא בזה שנותנים לו את המכשיר.
<נעמה שחר: המכשיר הוא רק תחילת הדרך.
<נעמה שחר: זה כמו שאדם שמקבל פרוטזה לרגל הוא לא יכול בלי שמלמדים אותו, איך להתנהל בחיים.
<נעמה שחר: אתה דיברת על איכות חיים.
<נעמה שחר: הטכנולוגיה היא לא לב העניין וכיום התמחור הוא רק של הטכנולוגיה ואנשים שצריכים לבוא עוד פעם ועוד פעם למכונים, עוד פעם ועוד פעם לקבל את תשומת הלב או להחליף מכשירים, לא מצליחים, קלינאי התקשורת לא מצליחים למלא ולעשות את העבודה שלהם באיכות שהם יודעים לעשות.
יעקב מרגי: ולמה?
<נעמה שחר: מאותו מקום שהם לא מתומחרים.
<נעמה שחר: מתומחר המכשיר ולא המקצועיות.
יעקב מרגי: זאת אומרת שהקלינאית תקשורת בקופה מטפלת אך ורק בטכנולוגיה?
יעקב מרגי: לא בשיקום?
<נעמה שחר: הוא לא מטפל, קודם כל, זה לא שייך לקופות, זה שייך לכל קלינאי התקשורת, גם בקופות וגם במכונים.
יעקב מרגי: אלו של הקופות.
יעקב מרגי: בואי תקשיבי, נהפוך את זה לפרקטיקה, בסדר?
יעקב מרגי: כרגע אני ניגש לקופה, אני זקוק למכשיר שמיעה.
יעקב מרגי: אני צריך חוות-דעת של קלינאית תקשורת של הקופה, נכון?
<דבורה בראנד: רק בכללית.
<דבורה בראנד: יש הבדל תהומי בין קופה לקופה.
<דבורה בראנד: לא סתם הוא עבר קופה.
יעקב מרגי: אז בואו ניקח את הכללית, בסדר?
יעקב מרגי: מאחר והכללית היא קופה הכי גדולה.
יעקב מרגי: בואו נשמע מה קורה בכללית.
יעקב מרגי: מישהו יכול לומר לי מה קורה בכללית?
יעקב מרגי: פרקטיקה, תני לי מסלול, נכנס לקוח, מטופל, מתחילה עד הסוף, איך הוא יוצא עם מכשיר?
<לימור לביא: אני ד"ר לימור לביא, אני קלינאית תקשורת וחברת ועד אגודת קלינאי התקשורת.
יעקב מרגי: סליחה, אני שאלתי.
יעקב מרגי: יש מישהו מהכללית שיכול לספר על התהליך?
יעקב מרגי: בבקשה, אני שאלתי על מישהו מהכללית.
<טובה ארצי: אני קלינאית התקשרות הראשית של קופת החולים הכללית.
<טובה ארצי: אנחנו, קודם כל, אני מוכרחה להגיד, שטובת המטופל היא לפני הכל, טובת המטופל תמיד, בגלל זה אני גם נשארת בקופה ועובדת למען הקופה ואי-אפשר להאשים אותי וכמובן שכל תהליך, כמו שנעשה כרגע, לוקח זמן ולוקח זמן של בירוקרטיה ולוקח זמן של גיוס אנשים ולעשות את התהליך הזה, זה לא דבר פשוט.
<טובה ארצי: התהליך מתחיל בזה שרופא אף אוזן גרון רואה את הבן-אדם, בודק שאכן אין שום מניעה מבחינה אנטומית להתאים מכשיר שמיעה ואחרי שרופא אף אוזן גרון בודק, הוא אומר שאין שום מניעה להתאים מכשיר שמיעה, שולח לבדיקת שמיעה.
<טובה ארצי: האדם עובר בדיקת שמיעה ואחרי שהוא עובר בדיקת שמיעה, הוא נשלח לעשות ייעוץ אצל אחת מקלינאיות התקשורת.
<טובה ארצי: יש 40 קלינאיות תקשורת שהוכשרו לעשות ייעוץ.
<טובה ארצי: אף אחת מהן לא עובדת במכון של מכשירי שמיעה, על-מנת שלא תהיה שום הסטה לכיוון אחד מהמכונים שבהם הן עובדות, (שזה היה בעבר).
<טובה ארצי: לאחר שהם עושים ייעוץ, יש חלק מהאנשים שמוסבר להם מה זה מכשיר שמיעה, איך משתמשים במכשיר שמיעה, מה המגבלות של מכשיר שמיעה, משכנעים אותם הרבה פעמים כן להרכיב מכשיר שמיעה למרות שהם לא רוצים להרכיב מכשיר שמיעה.
<טובה ארצי: הם אומרים שזה נראה בחוץ, אנחנו צעירים מדי וכו'.
<טובה ארצי: חלק גדול מהאנשים שבאים, אנחנו כן משכנעים אותם להרכיב מכשירי שמיעה.
<טובה ארצי: אני חושבת שהייעוץ שנעשה על-ידי קלינאיות תקשורת שאין להן שום נטייה מסחרית, מאוד חשוב ללקוחות.
<טובה ארצי: יש לנו מאות מכתבים של תודה מלקוחות שמאוד מודים לנו על ההפניות שלנו.
יעקב מרגי: ומכתבי תלונות – כמה יש?
<טובה ארצי: מכתבי תלונות?
<טובה ארצי: תמיד יש מכתבי תלונות, השאלה מאיזה מקור זה בא.
יעקב מרגי: לא, את ציינת את מכתבי התודה, אז יש גם מכתבי תלונה.
<טובה ארצי: ברור שיש מכתבי תלונות, אני לא אומרת שהדברים הם, תמיד יש מכתבי תלונות.
<טובה ארצי: אחרי תהליך של טופס א', טופס ב', אנחנו נותנים להם המלצה למכשיר שמיעה שאנחנו חושבים שמתאים להם.
<טובה ארצי: אנחנו ממליצים להם לנסות את מכשיר השמיעה חודש.
<טובה ארצי: אנחנו מסבירים להם שהאוזניות, הם לא צריכים לשלם בעד האוזניות.
<טובה ארצי: אנחנו מסבירים להם מה הזכויות שלהם.
<טובה ארצי: מסבירים להם שיש מכשירים טובים יותר ופחות טובים, שזה נורא תלוי בהסתגלות.
<טובה ארצי: מסבירים להם שהתאמת מכשיר שמיעה נעשית לא פעם אחת אלא נעשית כמה פעמים.
<טובה ארצי: מסבירים להם שהם צריכים לחזור לסוכן לא פעם ולא פעמיים אלא במשך חודש הניסיון, שיחזרו כמה פעמים, עד שיהיו מבסוטים מהמכשיר ורק אם ירגישו שהמכשיר באמת עונה לציפיות, שיקנו אותו ואם לא, זכותם לערער, ללכת קודם כל לסוכן אחר מבין הרשימה, לראות אולי סוג של מכשיר אחר טוב יותר עבורם, זו זכותם האלמנטארית.
<טובה ארצי: גם כשאני קונה פריג'ידר אני יכולה לעשות סקר בין כמה חברות.
יעקב מרגי: גברתי, תאמרי לי רק, כשאני קונה פריג'ידר, אני הולך לפי היכולת הכספית שלי.
<טובה ארצי: נכון.
יעקב מרגי: ופה, מצב בריאותי.
יעקב מרגי: ויש סל בריאות.
יעקב מרגי: כל המסלול שתיארת אותו, הוא נשמע נינוח אבל נשמע ארוך.
יעקב מרגי: כמה זמן לוקח לבן-אדם מאז שהוא בא לקופה עם צורך של מכשיר והקלינאית תקשורת המליצה לו ושכנעה אותו לשים מכשיר, עד שמותאם לו מכשיר והוא יוצא.
<טובה ארצי: תראה, זה יכול לקחת חודש וחצי, זה יכול להיות חודשיים.
<טובה ארצי: זה לא דבר שהוא דחוף מאוד, בואו נהיה פיירים.
<טובה ארצי: זה יכול להיות יותר מזה.
<טובה ארצי: אבל זה לא דבר שהוא בנפשנו.
<טובה ארצי: זאת אומרת, אני לא רוצה להשוות את זה לדברים אחרים, אני לא רוצה להשוות את זה לבית-חולים שבו מחכים אנשים לניתוח שנה.
<טובה ארצי: אז זה לא בנפשנו.
<טובה ארצי: זה לא מדובר חס וחלילה.
<טובה ארצי: זה יכול להיות חודש וחצי.
<טובה ארצי: הדבר נעשה, התהליכים מתקצרים.
יעקב מרגי: אנחנו פה כמה שתפקידנו לנסות לשפר.
<טובה ארצי: אנחנו משפרים כל הזמן.
יעקב מרגי: יש מתח וזה לא סותר.
יעקב מרגי: לשפר את איכות חייו של האדם.
יעקב מרגי: לספק שירותי רפואה ובריאות הכי טובים שיש.
<טובה ארצי: שזה התפקיד של הכללית.
יעקב מרגי: ויש גם מתח, מה לעשות, בין הספק, שזה הקופות מול משרד הבריאות והקופות מול המטופל ואנחנו כאן כדי שהמטופל בסוף, בסוף המטופל יקבל את מה שצריך, בצורה הטובה ביותר.
יעקב מרגי: לכן, נכון שזה לא בנפשנו, אבל אני לא מוכן שמישהו יוותר על איכות חיים שלי ורמתה.
<טובה ארצי: הוא לא מוותר.
יעקב מרגי: לכן אני, כשאת אומרת לי, תהיי רגישה גם שלא להקפיץ את האנשים.
יעקב מרגי: כשאת אומרת זה לא בנפשנו, בסדר, הוא יכול גם ללכת בלי מכשיר שמיעה.
יעקב מרגי: הוא לא ימות מזה.
<טובה ארצי: לא הבנת אותי.
<טובה ארצי: אני אומרת, קודם כל התהליך הזה לא היה קיים.
<טובה ארצי: היום התהליך של ייעוץ קיים.
<טובה ארצי: התהליך של להראות לו שישנן כמה אפשרויות – קיים.
<טובה ארצי: זה איכות.
יעקב מרגי: גברתי, את מבינה למה הדיון הזה נולד?
<טובה ארצי: כן, אני מבינה טוב מאוד.
יעקב מרגי: בואי אני אסביר לך.
יעקב מרגי: הדיון הזה נולד, לא כי משעמם לאנשים, אלא קמה זעקה.
יעקב מרגי: יש לנו עוד הרבה נושאים, המון נושאים, לדון בהם בכנסת.
יעקב מרגי: קמה זעקה.
יעקב מרגי: שנייה, אני רוצה לעזור לך להוביל אותי לאן שאני רוצה להגיע.
יעקב מרגי: והטענה העיקרית היא שהמטופל בסוף בסוף בסוף, נתקל הייתי אומר בחומה אטומה.
יעקב מרגי: הוא מופנה למסלול מסוים, הקופה מפנה אותו, אם נדבר במקרים שלנו, יש לה מספר מכשירים, ומאחר ואנחנו עסוקים בבני-אדם, יכול להיות שאפילו מכונים מסוימים ועד שהוא לא זועק געוואלד או בורח לקופה אחרת, מישהו בקופה לא מבין שלא מתאים לו.
<טובה ארצי: זו תחושה שאני חושבת שהיא לא מייצגת את רוב הלקוחות.
<טובה ארצי: אני כאן פשוט באמת אומרת על-סמך כל הלקוחות שאנחנו עושים סקרים של שביעות רצון מול הלקוחות, סקרים על שביעןת רצון ואנחנו נשמח להראות לך את הסקרים.
<טובה ארצי: על כל פנים, אתה שאלת על התהליך.
<טובה ארצי: זה יכול לקחת חודש וחצי.
יעקב מרגי: עם כמה מכוני שמיעה אתם נמצאים בהסכם כלכלי?
יעקב מרגי: במכרז, כמה מכוני שמיעה זכו?
<דוד עוזר: אני דודו מהכללית.
<דוד עוזר: יש לנו ארבע חברות שזכו במכרז והחברות האלה מפעילות סדר גודל של כ- 100 סניפים.
יעקב מרגי: מבחינתי זה ארבע חברות.
<דוד עוזר: ויש לנו עוד 20 מכוני שמיעה שלנו, של הכללית.
יעקב מרגי: עדיין זה ארבע.
יעקב מרגי: כמה יש, מישהו יכול לומר לי כמה חברות שמתעסקות בזה יש בשוק?
<דובי כוכבא: מעל עשר בטוח.
<קריאה: זה בסביבות שמונה.
<דובי כוכבא: אני יכול לספור ולמנות אותן.
<רויטל טופר חבר טוב: שמונה, תשע.
יעקב מרגי: ההבדל הוא לא גדול.
יעקב מרגי: אם את אומרת בין שבע לתשע והוא אומר עשר.
<דובי כוכבא: אני מרשת הדים.
<דובי כוכבא: מתוך 13 עד 15 חברות שהיו קודם, חלקן כבר כמעט לא פעילות, עדיין יש מעל עשרה יבואנים בשוק שאומר שרק חלקם הקטן משתתף במכרז של כללית.
<רועי רוטמן: ביקשתם עדויות מהשטח, אנחנו רוצים - - -
יעקב מרגי: רבותיי, אני רוצה לחתור למגע.
יעקב מרגי: ככה חינכו אותנו, לא?
יעקב מרגי: לוחמים, לחתור למגע.
יוני שטבון: לפיתרון יותר טוב.
יעקב מרגי: באמת לגעת בנקודה ולהביא פיתרון.
יעקב מרגי: מה המניע של קופת החולים הכללית, להרחיב את ההיצע של המכשירים?
יעקב מרגי: תסלחו לי הקופות האחרות, כי זה נתח השוק הגדול, אז בואו נדבר.
<דוד עוזר: כמו שרויטל אמרה, אנחנו ביצענו מכרז בנובמבר 2012 ובאמת לאור בקשה של משרד הבריאות, אנחנו גם נערכים למכרז חדש שיכלול את כל מגוון המכשירים שיש לספקים שיגישו.
יעקב מרגי: בעקבות מה באה בקשת משרד הבריאות?
<דוד עוזר: משרד הבריאות עבר על המכרז, ביקש שנוסיף מכשירים למכרז, הוספנו מכשירים.
<דוד עוזר: אבל כמו שרוויטל אמרה, הם ביקשו שאנחנו בכל-זאת נעשה מכרז שיכלול את כל מגוון המכשירים של הספקים.
יעקב מרגי: ומתי המכרז הזה הולך לצאת?
<דוד עוזר: אנחנו כרגע במגעים עם משרד הבריאות.
<דוד עוזר: זה עניין של מספר שבועות אולי אפילו.
יעקב מרגי: רויטל, רצית להוסיף משהו בנקודה הזו?
<רויטל טופר חבר טוב: כן.
<רויטל טופר חבר טוב: רק כדי להבהיר.
<רויטל טופר חבר טוב: כאשר הקופות יוצאות למכרזים, כדי באמת שיהיה מגוון מאוד רחב של מכשירים, אנחנו למעשה חייבנו שכל ספק שניגש למכרז, חייב להציע את כל המכשירים שיש, שקיימים אצלו, וגם מכשירים עתידיים שיהיו, שהם יהיו כלולים בתוך המכרז ובתוך רשימה, שברגע שחלק מהספקים ייבחרו, אותם ספקים יהיו מחויבים את כל המכשירים שברשותם, גם מכשירים עתידיים שייכנסו, לתת במסגרת הקופה.
<רויטל טופר חבר טוב: וזו היתה אחת הסיבות שביקשנו מהכללית לצאת למכרז חדש.
יעקב מרגי: סוף סוף הגיע תורך.
<שרה פרידמן חגבי: אני שומעת טוב אבל לא רואה, ביקשתי שיגידו לי מתי אתה נותן לי זכות דיבור.
<שרה פרידמן חגבי: אני ד"ר שרה פרידמן חגבי, אני הקלינאית הראשית של עמותת בקול.
<שרה פרידמן חגבי: במקום למלא את החדר בכבדי שמיעה, אני מנסה להעביר מהשטח דיווח של אנשים שמגיעים אלי לייעוצים בעקבות קשיים שהם חווים בתהליכים האלה.
<שרה פרידמן חגבי: קודם כל, דיווח מהשטח, מבחינת התורים.
<שרה פרידמן חגבי: כי אנחנו שומעים מפברואר 2012 בערך מתי שהיה הדיון הראשון, שזה תהליך וזה יקצר וזה לוקח זמן.
<שרה פרידמן חגבי: אבל נכון להיום בבית-החולים מאיר, להשיג תור לייעוץ עם קלינאית תקשורת, התור הקרוב הראשון הוא ב- 11 בדצמבר.
<שרה פרידמן חגבי: להשיג תור לבדיקת שמיעה במכבי, במכון מרכז מכבי השלום, זה באמצע ספטמבר, בעוד חודשיים.
<שרה פרידמן חגבי: להשיג תור במקומות אחרים זה בטווח של אוקטובר-נובמבר.
<שרה פרידמן חגבי: כך שבחוזר נוהל משרד הבריאות שקבע שהתהליך מתחילתו ועד סיומו, מרופא אף אוזן גרון ועד להתאמת מכשיר, לא אמור לארוך יותר מ- 60 יום.
<שרה פרידמן חגבי: היום התהליך הזה עדיין מתארך לאורך מאוד מאוד רב.
<שרה פרידמן חגבי: זה דבר ראשון.
<שרה פרידמן חגבי: דבר שני, יש דברים אחרים בתוך החוזר של מינהל הרפואה.
<שרה פרידמן חגבי: אחד החשובים ביותר מהם, מבחינת סרבול התהליך שאומר שהמלצה של קלינאית תקשורת שהבן-אדם יוצא מהקופה עם המלצה על מה הקלינאית ממליצה לו לקחת מבחינת מכשיר, זה בגדר המלצה והבן-אדם רשאי לבחור מכשיר פשוט יותר, מכשיר יקר יותר, מכשיר בצורה אחרת, זה בגדר המלצה.
<שרה פרידמן חגבי: בפועל, ההמלצה הזאת בתוקף מאוד קובע.
<שרה פרידמן חגבי: מבחינת השוק, נכון שיש תהליך של ערעור.
<שרה פרידמן חגבי: הגיע אלי פונה אחד, ממש לאחרונה, הגיע די נסער, כי הוא ניסה לממש את הערעור הזה וכתוצאה מזה שהוא לא קיבל תשובה והלך לבדוק את זה, הוא חזר אלי ואמר לי שהמכון שהוא טופל בו הוצא מההסכם של הכללית בכלל.
<שרה פרידמן חגבי: כך שהתהליך של הערעור כביכול קיים.
יעקב מרגי: את מדברת על מי?
<שרה פרידמן חגבי: על מטופל כבד שמיעה, של הכללית.
יעקב מרגי: באיזה גיל?
<שרה פרידמן חגבי: בגיל שנות ה- 20 שלו, שבפועל, אין הבדל בשטח.
<שרה פרידמן חגבי: משרד הבריאות עשו הרבה דברים טובים וקבעו נוהל שבסך-הכל צריך שיפורים ובגלל זה יש טיוטה חוזרת, אבל מנותק מהשטח, ממה שקורה בפועל.
<שרה פרידמן חגבי: בן-אדם שמנסה לממש את הזכויות שלו מטעם הקופה ולקבל את המחירים הכי אטרקטיביים ולהישאר בתוך המסגרת של הקופה, לקחת מכשיר בתוך המסגרת של ההסדר של הקופה, קיבל המלצה על מכשיר ברמה שלא התאימה לו וניסה לערער על התהליך הזה, הלך, בן-אדם צעיר, לא מוגבל בניידותו, לא קיבל תשובה, הלך לקופה שלו לבדוק מה קורה עם הערעור וחזר והמכון שקיבל תשובה - - -
יוני שטבון: את אומרת דה-פקטו, המציאות בשטח היא שונה.
יעקב מרגי: שהקופות קובלות.
<שרה פרידמן חגבי: שונה עד מאוד.
יעקב מרגי: למרות שהמטופל הצעיר לא כבול לנוהל, הקופות כובלות.
<שרה פרידמן חגבי: הוא כביכול משוחרר מהנוהל שבשטח אנשים מגיעים אלי ולא יודעים את זה, שהם משוחררים מהנוהל הזה.
<שרה פרידמן חגבי: בפועל, כדי ליהנות מההנחות שלהם, הם בעצם מוגבלים בתוך המסגרת של הקופה והדבר הנוסף שהייתי מוסיפה שאנחנו דיברנו בדיון האחרון לגבי הנוהל ואנחנו מקווים מאוד שנראה בטיוטה החדשה שמה שקורה בפועל בנוהל, לא משרת את המבוטחים, את המטופלים, על-מנת לעזור להם לבחור מכשירים כי החלוקה של המכשירים בתוך המסגרת הזאת, היא בעצם לא עוזרת לאף אחד להבין מה מתאים לו ולעזור לו לבחור מכשיר.
יעקב מרגי: עצרי כאן.
יעקב מרגי: אני הייתי רוצה לשמוע לפני כן, סליחה, אני רוצה קצת שתכניסו אותי לשוק, נראה לי שוק פרוע יש כאן.
יעקב מרגי: אני חוזר אליך, דובי כוכבא אמרת.
יעקב מרגי: תן לי סקירה בקצרה על המכשירים.
יעקב מרגי: לפי מה שאני מבין, יבואן שהוא מייבא לארץ מכשירים איכותיים ויקרים, הוא לא נמצא בשום מכרז עם הקופות.
<דובי כוכבא: לא מדויק.
יעקב מרגי: לא מדויק?
יעקב מרגי: אז בוא, תן לי סקירה, רקע, מה ההבדלים.
יעקב מרגי: למה יש הבדלים, למה בכלל יש בעיה ולמה הקופות לכאורה צריכות להגביל בסוגי המכשירים?
<דובי כוכבא: סך-הכל יש מספר יבואנים, יש כאן ויכוח על כמה יבואנים יש בשוק, אבל זה דבר שאפשר לבדוק בקצרה.
יעקב מרגי: תשמע לי, מקושיא לא מתים.
יעקב מרגי: שיהיה ויכוח, אפשר לכבד, לחייך, אבל לא מתים מזה.
<דובי כוכבא: כל יבואן מייבא בדרך-כלל את כל רמת המכשירים, מהמכשירים הבסיסיים הזולים ביותר, עד המכשירים המתקדמים ביותר.
<דובי כוכבא: התהליך שעובר לקוי שמיעה, שבא להתאמת מכשיר, אם זה במסלול של קופת-חולים כללית ואני שומע את זה מהלקוחות שמעדיפים לוותר על זכותם, לוותר על סל הבריאות ובלבד שלא ייכנסו לטרטור הארוך הזה, שלוקח שלושה, ארבעה, לפעמים גם שישה חודשים.
יעקב מרגי: וכמה עולה לו הלוקסוס הזה, למי שרוצה לוותר?
<דובי כוכבא: מ- 2,000 שקל, ותלוי במכשיר שהוא לוקח, ברמה שלו.
<דובי כוכבא: כל אחד לפי העדפה שלו.
<דובי כוכבא: אבל הוא מוותר על הסל שהממשלה נתנה לו.
<דובי כוכבא: למה זה קורה?
<דובי כוכבא: ואני רוצה כאן להיכנס לאיזה אלמנט שמתעלמים ממנו בכל הנושא.
יעקב מרגי: לכאורה, מה איכפת לך, אתה יבואן, כל מקרה – מוכר.
<דובי כוכבא: זהו, שזה לא בדיוק ככה.
<דובי כוכבא: בגלל שהשוק הזה, זה שוק של 100% של החזרים.
<דובי כוכבא: ברגע שבן-אדם, צרכן, צריך לוותר על 3,300 שקל, כפול שתיים, איזה ברירות יש לו?
<דובי כוכבא: להוציא מהכיס את הסכום הזה או ללכת למקום שהקופה שולחת אותו?
<דובי כוכבא: לאן הקופה שולחת אותו ומה האינטרס שלה, ואת זה ראינו במכרזים.
<דובי כוכבא: כמו שהם נבנו, 50% מהמשקל של המכרז, נבע ממכשירי הבסיס כשהקופה הנחתה ונתנה משקל מאוד גבוה וזה נוגע לכל הקופות, כמה הנחה לעומת ה- 3,000 שקל, הספק ייתן לה.
<דובי כוכבא: זה הגיע למצב אבסורדי שספקים מסוימים נתנו הצעות של שקל, של 200 שקל, של 600 שקל, שזה כולל אספקת מכשיר בסיס, שירות וטיפול של שלוש שנים, של הקלינאית, ואחריות מלאה על המכשיר.
<דובי כוכבא: זה ברור שזה לא ייתכן וזה איזה שהיא ספקולציה.
יעקב מרגי: אז למה, תסביר לי.
יעקב מרגי: אני תמים.
<דובי כוכבא: למה?