GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אברהם מוזס: נפגשנו כמה פעמים, ואמרת לי את זה.
<אברהם מוזס: אני נמצא פה, כי תמיד אמרתי, גם כשבאתי לבקר את הפצועים, גם את המשפחות השכולות, שלנו, לכל איש יש כאן כור אטומי שבורא עולם נתן לנו.
<אברהם מוזס: אנחנו יודעים מתי לפתוח אותו, באיזו עוצמה להוציא אותו ומתי להוציא אותו.
<אברהם מוזס: להגיד לכם שלא שקלתי דברים אחרים בחיים שלי?
<אברהם מוזס: אכן, כי שאלו אותי: איך אתה חי?
<אברהם מוזס: כי ראיתי במו עיניי את אשתי עפרה נשרפת מול עיניי וצועקת: אמא.
<אברהם מוזס: כשבאתי לפתוח את הדלת, לא יכולתי לפתוח, להציל אותה.
<אברהם מוזס: הוצאתי את שאר הילדים שלי החוצה, ואני רואה איך הם חיים היום.
<אברהם מוזס: ואני אומר: ברוך ה', הם באמת מקבלים את כל התמיכה ממני.
<אברהם מוזס: אני מתחזק מהם, וכשאני בא למשפחות, לחזק אותם, הם מחזקים אותי גם.
<אברהם מוזס: הם רואים, אם אחד כמוך, כמו שאתמול בלילה, כשבאתי לשכן, אבא אומר לי: אתה- - - אמרתי: אני אהיה אתך, לא אעזוב אותך.
<אברהם מוזס: וזה לא קל.
<יהושע כהן: אני רוצה לציין, שזה לא 3,000 חברים; זה 3,000 משפחות.
יעקב מרגי: בגלל הגיל הצעיר של הארגון ושל המנכ"ל, המינוחים – המלצתי לו ללמוד אותם: תמיכה, תקציב, גמלה, קצבה, תגמולים.
יעקב מרגי: כל הדברים האלה, יש להם משמעויות.
יעקב מרגי: לכן היתה פה אי-הבנה.
<חיה וסרמן: בוקר טוב.
<חיה וסרמן: שמי חיה וסרמן.
<חיה וסרמן: תודה על הזכות להיות פה.
<חיה וסרמן: לפני שש שנים ביום הולדתי בעלי הזמין אותי לחגוג במעדה בכפר סבא, קפץ לעבודה, וגיליתי לבד דרך האינטרנט והצלבת מידע, שהוא נרצח בפיגוע טרור.
<חיה וסרמן: העולם חרב עליי.
<חיה וסרמן: לא אפרט פה.
<חיה וסרמן: אנחנו משפחה מיוחדת.
<חיה וסרמן: במשפחה שלנו זה שלושה גברים ממשפחה אחת.
<חיה וסרמן: לבן שלי קוראים אחיעד.
<חיה וסרמן: הוא על שם אהרון, שהיה אח של בעלי.
<חיה וסרמן: הוא נהרג, היה קצין בהנדסה קרבית.
<חיה וסרמן: חיים, שלושה חודשים לפני כן, זה ראש המשפחה.
<חיה וסרמן: הוא היה קצין בשריון, ועכשיו בעלי, נרצח בפיגוע טרור.
<חיה וסרמן: יש פה מקרה מיוחד, של שלושה גברים במשפחה אחת.
<חיה וסרמן: כשבעלי נרצח בפיגוע טרור, הבן שלי היה בן שלושים וחודש וחצי.
<חיה וסרמן: ביטוח הלאומי עדיין לא שילם את מענק היתום שמגיע לבן שלי.
<חיה וסרמן: בית המשפט החליט שזה מגיע לנו, והביטוח הלאומי עדיין לא מסכים לעניין הזה.
<חיה וסרמן: יש פה מקרה מיוחד, שבית המשפט אמר שהוא מקבל את הצד שלנו, וזה מגיע לנו.
<חיה וסרמן: אני פונה ללב של כל אחד מהאנשים פה, להבין שיש פה מקרה מיוחד.
<חיה וסרמן: גם אני מתנדבת.
<חיה וסרמן: אני לקחתי את המקום הכואב שלנו, והתמרתי אותו למקום של סדנה בעזרת סדנאות של צחוק.
<חיה וסרמן: כתבתי ספר שנקרא: לצחוק את הכאב - איך לקחת את הכאב, ומה לעשות אתו; איך להתמודד אתו.
<חיה וסרמן: אני משתתפת בצערן של המשפחות.
<חיה וסרמן: הבוקר כתבתי: הכאב פוגש את הכאב.
<חיה וסרמן: תודה.
יעקב מרגי: המוסד לביטוח לאומי, אין לו הרבה מה לומר בקטע הזה של תקצוב וארגון יציג, אבל הייתי רוצה לשמוע גם אם יש לכם - בבקשה.
<אסנת כהן: אני בכל זאת רוצה להגיד על התקצוב.
<אסנת כהן: בשנת 2012 קיבלתי הנחיה, לשלם לארגון היציג 250 אלף שקל כתקציב, הנחיה מחשב המוסד, מהאוצר.
<אסנת כהן: מאז אני משלמת כל שנה את התקציב של 250 אלף של בשתי פעימות, בינואר וביוני, באופן שוטף.
<אסנת כהן: בנוסף אנחנו צינור ההעברה, שמעבירים את דמי החבר לארגון היציג.
<אסנת כהן: הארגון היציג הוא חלק מאתנו.
<אסנת כהן: יש לנו שיתוף פעולה מלא.
<אסנת כהן: אנחנו מאד קשובים במקומות שצריך להיות קשובים.
<אסנת כהן: מאוד מסייעים איפה שרק צריך לסייע, ואנחנו פה בשבילם.
יעקב מרגי: קיבלת הנחיה ממנכ"ל המוסד?
<אסנת כהן: דרך חשב המוסד קיבלנו אישור לשלם 250 אלף שקל.
שולי מועלם-רפאלי: מי היה אז השר?
<אסנת כהן: שר הרווחה היה משה כחלון, וברגע שאני קיבלתי את ההנחיה הזאת, התחלתי לשלם את זה כתקציב שוטף.
יעקב מרגי: כלומר לו יצויר שהשר שוב ייכנס לסוגיה, ויוחלט - אני לא מאמין שמדינת ישראל מצפה שארגון יציג, שיתחיל לקבץ נדבות כדי לתת מענה נפשי בשגרה ובימות חירום כמו הימים האלה - מי שמכיר את הנושא, הכול צף מחדש - לתת מענים אחרים ורבים כמו שאר הארגונים היציגים.
יעקב מרגי: אין שום סיבה, מה גם שהעתקנו את החוק ממשרד הביטחון לביטוח לאומי על נפגעי פעולות איבה.
יעקב מרגי: אין שום סיבה שהארגון היציג שהכרנו בו, המדינה הכירה בו.
יעקב מרגי: תוך כדי אומרים לי שיש הצעת חוק, לפטור את הארגון היציג מארנונה.
יעקב מרגי: זה לא מה שיפתור את כל הבעיות, בתמיכת הממשלה.
יעקב מרגי: בוא נחכה שיעבור.
יעקב מרגי: גם זה נקווה שיעבור בהקדם, ונעשה זאת.
יעקב מרגי: יש פה מישהו ממשרד הרווחה?
<זהבה זלמן: שלום, שמי זהבה זלמן, אני יועצת שר הרווחה.
<זהבה זלמן: קודם כל, ידוע לכולם שהשר תומך בהגדלת תקציב הארגון.
<זהבה זלמן: אנחנו מקיימים ישיבות בנושא.
<זהבה זלמן: כפי שהחברים ציינו, יש לנו ישיבה קרובה ב-13 באוגוסט.
יעקב מרגי: מה יהיה בישיבה הזאת?
יעקב מרגי: אנחנו עם סקרן.
פנינה תמנו: אבל לא נכון לשאול.
פנינה תמנו: אתה יודע כמה אני מכירה ומעריכה את השכל הישר שלך, אבל לא נעים לשים דרג פקידות במצב שהיא צריכה- - -
יעקב מרגי: היא יועצת השר.
יעקב מרגי: היא נשלחה לפה, והיא באה על דעת השר.
יעקב מרגי: שאלתי, אולי יכולה לומר לנו פחות או יותר.
<זהבה זלמן: אני לא יכולה להגיד.
יעקב מרגי: אבל המגמה חיובית?
<זהבה זלמן: אבל המגמה היא חיובית.
<זהבה זלמן: אני רק חייבת לציין שהכסף לא מגיע ממשרד הרווחה אלא מהאוצר.
<זהבה זלמן: התקציב הוא מהאוצר.
יעקב מרגי: ודאי שהכול מגיע בסוף והכול בהסכמה.
יעקב מרגי: בבקשה, חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, מסיעתו של שר הרווחה.
יעקב מרגי: אין לי ספק שהיא תייצג אותו נאמנה.
פנינה תמנו: קודם כל, תודה רבה לכם ששיתפתם מעט.
פנינה תמנו: אמרת משהו על הכור האטומי שיש בנו.
פנינה תמנו: כמה שזה אבסורד לומר את זה לצד השכול והכאב, ולשמוע שאנשים מתמודדים מהמקום של ההריסות.
פנינה תמנו: כשמאבדים את האנשים הכי קרובים, זה באמת לקום מהמקום הכי קשה, הכי נמוך.
פנינה תמנו: עדיין זה מלמד אותי, שלצד זה אנחנו עם חזק, ושאי-אפשר לשבור אותנו.
<אברהם מוזס: אבא שקובר בן, אין דבר גרוע מזה.
<אברהם מוזס: גם אצל החיות זה לא קורה.
יעקב מרגי: זה בניגוד לטבע העולם.
<אברהם מוזס: וילד בגיל 5 ששרוף כולו, עבר שלושה חודשים של תופת עם 14 ניתוחים, להציל את חייו, ואחותו שוכבת לידו והיא מעודדת, כי אין לו אמא, ואומרת: אני פה אתך, חמוד שלי.
פנינה תמנו: ובייחוד ובצער אגיד את זה, כמה שקשה לומר את זה - יש הבדל, כאשר מישהו הלך לקרב ויש לו הידיעה הזאת שהוא יכול ליפול בקרב לבין אזרחים, שמנהלים שגרת חיים, ועל–ידי אויבינו המרים נפגעים בצורה כל כך קשה, על-ידי הרוצחים האלה.
פנינה תמנו: כפי שאמרתם, הפגישה בעוד שבועיים תתקיים.
פנינה תמנו: שר הרווחה הוא באמת איש עם הרבה לב, ו-וודאי שהקופה הציבורית בסוף צריכה לשרת את הצרכים האמתיים של החברה שלנו.
פנינה תמנו: אין לי ספק שאחד הצרכים האמתיים, טיפול ומתן מענה ואפילו גג, מטרייה, בית, כפי שאמרתם, למשפחות ולנפגעי פעולות האיבה.
פנינה תמנו: גם אני לוקחת על עצמי לדבר עם שר הרווחה, למרות שאני כמעט בטוחה שהוא לא צריך את הדחיפה של אף אחד מאתנו בשביל להבין את חשיבות הנושא.
פנינה תמנו: יש מקום לעשות את התיקון, בייחוד שאני לא כל כך מכירה את התחום שחברתי חברת הכנסת שולי מועלם פה מאירה את עיניי ואומרת לי: יש ארגונים אחרים, בלי שנזכיר את שמם, שקשורים בתחום הזה איכשהו, שמקבלים - עיני איני צרה בהם – אבל כמה מיליונים.
פנינה תמנו: לקבל 250 אלף שקל, באמת שכמעט אי-אפשר לנהל עם זה פעילות.
פנינה תמנו: יותר זה לנהל את כל הדברים המינהליים, ויש מקום ללא ספק להרחיב את זה, ולכן חשוב לי לומר לכם שוב תודה.
פנינה תמנו: אתם מזכירים לי שאנחנו עם חזק, ויש סיבה לקום בבוקר ולהמשיך, כי אותנו לא שוברים.
<יהושע כהן: אנחנו מחבקים את השר, כי זה השר היחיד שהאזין לנו, שמע.
<יהושע כהן: אני מעריך אותו מאוד.
<יהושע כהן: אנחנו רק מבקשים שהכסף הזה יעבור בסוף.
<יהושע כהן: אני בטוח שהוא יעשה את זה, אבל שיעבור כסעיף תקציבי, ולא כל שנה נפנה לשר זה או לשר אחר או חבר כנסת זה.
פנינה תמנו: נעלה את זה בפניו.
יעקב מרגי: גם נכתוב זאת בסיכום.
יעקב מרגי: בבקשה, חברת הכנסת שולי.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לחזק את הדברים שנשמעים ברורים מאליהם.
שולי מועלם-רפאלי: נפגעי פעולות איבה כמו חללי צה"ל הם נפגעים במלחמת הקיום של תקומת העם היהודי בארצו והחברה הישראלית, שיש בה יהודים ולא יהודים, נפגעת גם בשדה הקרב וגם בחיים האזרחיים.
שולי מועלם-רפאלי: כולנו חיילים באותה מלחמה.
שולי מועלם-רפאלי: כולנו חיילים במלחמה על תקומת העם היהודי, בעזרת ה', בארצו.
שולי מועלם-רפאלי: אני בטוחה ש - גם אני שומעת את מה שאסנת אומרת, ששרי הרווחה קשובים למשפחות של נפגעי פעולות האיבה, והשר הזה ביתר שאת וביתר עוז, בעזרת ה', יביא את העניין לידי גמר.
שולי מועלם-רפאלי: אני אפילו לא רוצה שניכנס להבדלים ולזה שפה כולם תחת אותו ארגון.
שולי מועלם-רפאלי: אני בטוחה שגם במשרד האוצר וגם במשרד הרווחה וגם במשרד המשפטים יושבים אנשים בעלי שכל ישר, וחן ושכל טוב, שיידעו לעשות את ההתאמה לבמנה המיוחד הזה של ארגון נפגעי פעולת איבה, שתחתיו נמצאים כולם, בניגוד למצב, שזה מה שהסברתי לחברת הכנסת פנינה תמו-שטה, שבו חללי צה"ל וחיילי כוחות הביטחון מתחלקים כרגע לשלושה ארגונים, שזה יד לבנים, ארגון אלמנות ויתומי צה"ל וארגון נכי צה"ל.
שולי מועלם-רפאלי: במקרה שלכם המיוחדות, שכולם תחת אותו ארגון.
שולי מועלם-רפאלי: אבל שוב, יש פה אנשים עם שכל ישר.
שולי מועלם-רפאלי: שר הרווחה ושר האוצר יהיו חייבים למצוא בלב שלהם, שהוא רחב, את הדרך לעשות את ההתאמה, לתקצב ארגון יציג.
שולי מועלם-רפאלי: כפי שאמרתי, הוא חלק מהמלחמה שלנו כאן.
פנינה תמנו: נדמה לי שארבעתנו נעשה את המאמץ– מיכל, את יזמת?
מיכל בירן: לא, מרגי.
יעקב מרגי: לא, זה פנייה של הארגון ליושב-ראש.
מיכל בירן: נראה לי שהרוב נאמר על-ידי חבריי.
מיכל בירן: ראשית, אני לא חושבת שזה עניין של לב רחב.
מיכל בירן: העניין שהודגש פה על בסיס התקציב ולא לרוץ כל פעם ולבקש תמיכות, זה עניין מאוד בסיסי.
מיכל בירן: זו מלחמה שלנו גם בוועדת כספים כל הזמן.
מיכל בירן: זה לא רק בהקשר שלכם.
מיכל בירן: זו כן השיטה במדינת ישראל.
מיכל בירן: אנחנו חושבים שכמה שיותר צריכים ללחוץ על זה, שהדברים יהיו בבסיס התקציב, גם כדי שהמחוקקים יידעו- - -
פנינה תמנו: כשיש לב, הדברים מתקתקים.
פנינה תמנו: זה ודאי.
מיכל בירן: אני בעד צדק.
מיכל בירן: את הלב אפשר להשאיר לפעילות אחר הצהריים.
פנינה תמנו: זה יהיה ויכוח פילוסופי, אבל גם צדק מתחיל מהלב.
מיכל בירן: יכול להיות.
מיכל בירן: דבר שני, ואני רוצה שנחשוב יחד, מה עושים עכשיו?
מיכל בירן: חוץ מהסוגיה העקרונית, שיכול להיות שבאמת תוסדר, יש מצב עכשיו, כשאנחנו עכשיו במצב מלחמה, שנעודד, ושמענו פה את הסיפורים, וכרגע אין דרך לתת מענה ולו לצרכים הבסיסיים ביותר.
מיכל בירן: אני פה לא בטוחה שיש לנו הרבה מה לעשות.
יעקב מרגי: אין הרבה מה לעשות.
<יהושע כהן: צדק ולב יש להפריד.
<יהושע כהן: נכון, יש צדק, ולפעמים הצדק לא פועל לטובת הנפגע.
<יהושע כהן: צריך גם להפעיל את הלב קצת, ואני מדבר על כל המערכות.
יעקב מרגי: זה לא סותר, מה שהיא אמרה.
<יהושע כהן: אם הלב לא עם הנפגע, עם המשפחה הזאת, אין צדק.
שולי מועלם-רפאלי: אבל לא מספיק שרק הלב שם.
מיכל בירן: בסוף צדק ולב נמדדים רק בכסף ובתקציבים.
מיכל בירן: אני גם אתכם.
פנינה תמנו: העיקר שכולנו מתכוונים לאותו דבר.
<חנן ארליך: ברשותך, אדוני, אקדים מספר מילים.
<חנן ארליך: משרד המשפטים, חנן ארליך, ייעוץ וחקיקה.
<חנן ארליך: עיינתי פה בנייר שהוגש מטעם הארגון.
<חנן ארליך: הדברים שכתובים פה הם נכונים, והם בכיוון הנכון לדעתנו, כלומר תמיכה לפי סעיף 3א לחוק יסודות התקציב.
<חנן ארליך: זה הסעיף שמסדיר את כלל תמיכת המדינה בארגונים, בעמותות.
יעקב מרגי: סליחה, משרד הביטחון תומך ב-3א?
יעקב מרגי: אז כל שנה הם מגישים בקשה?
יעקב מרגי: משרד הביטחון ליד לבנים.
<חנן ארליך: אני לא נציג של משרד הביטחון, אבל למיטב ידיעתי, התשובה חיובית.
יעקב מרגי: אתה אומר לי שארגון נכי צה"ל, יתומים ואלמנות וצוות ויד לבנים הם נתמכים ולא מתוקצבים?
יעקב מרגי: כל שנה הם מגישים?
<חנן ארליך: זה נמצא בבסיס התקציב.
<חנן ארליך: המונחים לא סותרים.
<חנן ארליך: חוק התקציב השנתי כולל, בין היתר, תקנות.
יעקב מרגי: ברור שכל תמיכה חייבת להופיע בבסיס התקציב.
<חנן ארליך: זה מופיע בבסיס התקציב.
<חנן ארליך: זה מדי שנה.
<חנן ארליך: יכולים להיות שינויים.
<חנן ארליך: התמיכות שציינת, אדוני, נמצאות- - -
יעקב מרגי: אני חוזר על השאלה.
יעקב מרגי: אני רוצה שיישמע ברור וחד-משמעי.
יעקב מרגי: הארגונים שמניתי במשרד הביטחון נאלצים להגיש כל שנה בקשה לתמיכה?
<חנן ארליך: למיטב ידיעתי, כן.
יעקב מרגי: בכל מקרה, אנחנו לא הולכים בכיוון של תמיכה.
<חנן ארליך: בכל אופן, העמדה שלנו לגבי מימון של המדינה של מוסדות מסוג זה, כמו שקיים היום גם לגבי ארגון נכי צה"ל, גם לגבי ארגון אלמנות- - - יתומי צה"ל ועוד שורת גופים, כפי שהארגון עצמו הציג בנייר, עוד כמה עשרות גופים, במשרד הביטחון ומאות ואלפי גופים בכלל המדינה, הם תמיכה לפי סעיף 3א.
<חנן ארליך: זו תמיכה שיכולה להיות קבועה, כלומר נמצאת בבסיס התקציב.
<חנן ארליך: כמובן, יכולים להיות שינויים, כמו בדברים אחרים, אבל מדי שנה היא ניתנת ומחולקת לכלל המוסדות, כל נושא, כל תחום, היא מחולקת לגופים שהם עוסקים באותו נושא.
<חנן ארליך: במקרה הזה יכול להיות שיוחלט על תמיכה כזאת, יועבר תקציב בתקנה התקציבית המתאימה, ויהיו מבחני תמיכה שוויוניים, שיחלקו את זה, ככל שקיימים גופים נוספים שעוסקים בסיוע ותמיכה לנפגעי טרור.
יעקב מרגי: זה לא תורם לדיון.
יעקב מרגי: אתה רוצה ללמד אותנו פרק בתמיכה, איך עושים תמיכות – תודה רבה, זה לא הדיון כרגע.
יעקב מרגי: בבקשה, משרד האוצר.
<רבקה לויפר: רבקה לויפר, רכזת ביטוח לאומי ורווחה באגף תקציבים באוצר.
<רבקה לויפר: בהמשך למה שנאמר על-ידי משרד המשפטים, זו הדרך לתמוך.
<רבקה לויפר: גם במשרד הביטחון מדובר בתקציב שנמצא בבסיס התקציב, אבל הארגונים שמקבלים את התמיכה צריכים לעמוד בקריטריונים.
<רבקה לויפר: כלומר אין כזה דבר שיש תקנה תקציבית, שהתקציב מוזרם לאיזשהו ארגון בלי לעמוד בקריטריונים ובלי בכלל לבקש.
<רבקה לויפר: לכן נראה לי שיש כאן בלבול.
<רבקה לויפר: אני גם לא חושבת שזו בקשת הארגון.
יעקב מרגי: אף אחד לא רוצה לקבל סתם.
יעקב מרגי: יש תנאים, איך מתקצבים.
יעקב מרגי: המדינה מתקצבת גופים.
יעקב מרגי: כפי שהיא תומכת בגופים, היא גם מתקצבת גופים.
יעקב מרגי: אני אשאל אותך את השאלה ששאלתי אותו: כשאת אומרת לי שגם במשרד הביטחון, את אומרת בוודאות מוחלטת, הם מקבלים תמיכה לפי 3א?
<רבקה לויפר: זה מה שמופיע בחוק.
יעקב מרגי: אני שואל, האם אותם ארגונים במשרד הביטחון, יתומים ואלמנות, נכי צה"ל, יד לבנים, צוות הם ארגונים שנתמכים על-ידי משרד הביטחון לפי 3א?
<רבקה לויפר: כן, בוודאות.
<רבקה לויפר: זה שארגון נפגעי פעולות איבה לא מופיע בתמיכות האלה – לדעתי, צריך לתקן את זה, אבל זאת הדרך.
יעקב מרגי: הם לא כפופים למשרד הביטחון.
<רבקה לויפר: צריך למצוא את הדרך, אם על-ידי תמיכה במשרד הביטחון, אם על-ידי תמיכה אחרת במשרד הרווחה או בכל דרך אחרת.
יעקב מרגי: המטרייה היא משרד הרווחה.
<רבקה לויפר: צריך למצוא את הדרך הנכונה לעשות זאת, אבל הדרך היא לפי תמיכות באמצעות קריטריונים שוויוניים ובצורה מסודרת.
<רבקה לויפר: זו הדרך.
יעקב מרגי: אני אדם כן - הצלחתי להתעצבן קצת.
יעקב מרגי: כשאת אומרת לי: קריטריונים שוויוניים, ויושב פה מר חנן ארליך ממשרד המשפטים, שבקי ב-3א.
יעקב מרגי: האם הוא יודע על ארגון עובדים יציג שנתמך על-ידי המדינה?
יעקב מרגי: עכשיו שמענו שצוות נתמך.
יעקב מרגי: קריטריונים – אני מסכים אתך.
יעקב מרגי: שוויוניים לא קיימים.
יעקב מרגי: במדינה הזאת אין שוויון בכלום, וכולנו יודעים מה זה 3א.
יעקב מרגי: הייתי שר, והייתי שם.
יעקב מרגי: גם אותי אילצו להעביר תמיכה רק לישובים שנמצאים בגובה מסוים מעל פני הים, שזה קלע בדיוק לאיזה מועצות אזוריות, והכול עובר כשרוצים.
יעקב מרגי: השאלה היחידה היא, אם רוצים.
יעקב מרגי: כשלא רוצים, אפשר למצוא מניעות מכאן עד פתח תקווה, וסליחה שנתתי לכם את ההרצאה, אבל אלה העובדות.
יעקב מרגי: אין שוויוניות.
יעקב מרגי: אין קריטריונים שוויוניים, כי את הקריטריונים כותבים בני אדם עם אג'נדה, וזה שהארגון הוכר ב-99', ועד היום המדינה לא מצאה לנכון לתמוך בפעילות שלהם, או לבקש מהם, סליחה, תעודת עניות, לבקש מהם לשנורר כספים כדי שבכלל יוכלו להוציא – יש לנו בכלל פנים להסתכל עליהם?
<חנן ארליך: אדוני, אמרנו בצורה מאוד ברורה שאין שום מניעה.
<חנן ארליך: אנחנו לא קובעי המדיניות.
<חנן ארליך: לכן יש משרדי ממשלה.
יעקב מרגי: מר ארליך היקר, לא באנו אליך בטענות.
יעקב מרגי: רק לאור הדברים שאמרתם, הייתי חייב להביע את מה שהבעתי.
<חנן ארליך: ברגע ששר מחליט שהוא מממן תחום מסוים, שיש בו עמותות, הוא מחליט- - -
יעקב מרגי: חנן, ברור לנו.
יעקב מרגי: אמרתי לך, פרק בתמיכה אפשר ללמוד בהזדמנות אחרת.
יעקב מרגי: אני שואל את האוצר, מאחר שהדברים שלך נאמרו וברורים, ואת חושבת שצריך להיות, הרי משרד הרווחה יקיים דיון ב-13 בחודש.
יעקב מרגי: הוא יצטרך – אני מקווה שלא יתלו את זה בתקציב תוספתי.
יעקב מרגי: אתם לא אוהבים את המושג הזה, תקציב תוספתי, מחוץ לתקציב שלהם.
יעקב מרגי: לו יצויר שהוא יצטרך תקציב תוספתי לעניין הזה, אפילו יצטרך או לא יצטרך, חשובה לי עמדת האוצר פה.
<רבקה לויפר: אני מציעה להשאיר לשר הרווחה.
יעקב מרגי: מה עמדת משרד האוצר לתקצוב הסעיף הזה של ארגון נפגעי פעולות איבה?
<רבקה לויפר: אין פה שום עמדה ספציפית.
<רבקה לויפר: ברגע ששר הרווחה יקבע מדיניות, הוא יקבע מדיניות.
<רבקה לויפר: הוא יודע לעבוד מולנו.
<רבקה לויפר: אנחנו במהלך דיוני תקציב מולו כרגע.
<רבקה לויפר: אני לא חושבת שיש פה איזו אמירה של האוצר.
יעקב מרגי: אני מסכם את הדיון וקובע: הוועדה קוראת לשר הרווחה להגדיל תקציב 2014 של ארגון נפגעי פעולות איבה העומד היום על 250 אלף ₪ בלבד, ובעיקר נוכח המציאות הקשה שאתה אנחנו מתמודדים היום.
יעקב מרגי: אנחנו מדברים על תקציב 2014, שכבר היום יש צורך בדחיפה נוספת כדי שתוכלו לעמוד באתגרים ובמשימות ובמטלות, בדרישות של המשפחות החברות בארגון.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לשר האוצר ולשר הרווחה להעמיד סעיף תקציבי בבסיס התקציב של משרד הרווחה למימון פעילות הארגון, כך שלא יהיה נתון לחסדיו של שר זה או אחר מדי שנה בשנה, ולהשוות זאת לפחות כפועל יוצא מהחוק לאותם ארגון האחים, נקרא להם, הארגונים היציגים במשרד הביטחון.
יעקב מרגי: גברתי יועצת השר, אני מבקש לעדכן אותנו לאחר הפגישה.
יעקב מרגי: תודה רבה , הישיבה נעולה.
יעקב מרגי: 29 ביולי 2014, ב' מנחם אב התשע"ד.
יעקב מרגי: על סדר–היום: תקנות מעונות יום שיקומיים (רישוי, סל שירותים לפעוטות עם מוגבלות ותנאי טיפול בהם) (תיקון), התשע"ד-2014, פרוטוקול 296.
יעקב מרגי: מייד נעביר את רשות הדיבור גם לחברת הכנסת המציעה, גם ליוזמת הצעת החוק שהפכה להיות תקנות.
יעקב מרגי: אני שמח לנהל את הדיון הזה, שאנחנו מוסיפים לסל השירותים, כי אני יודע מה עבר החוק הזה בחקיקתו של מעונות יום השיקומיים ועד שחוקק.
יעקב מרגי: הייתי חבר ועדת זכויות הילד.
יעקב מרגי: כמה דיונים וכמה גרירות וכמה שנים, והנה היום אחרי שלוש קדנציות נוספות – זו הרביעית שלי – אני פה מנהל דיון שמוסיף את הנושא התזונאי.
יעקב מרגי: זה הלוקסוס.
יעקב מרגי: אני מאמין שבמשך הזמן יכול להיות שעוד יתקנו כל מיני דברים שיצוצו.
יעקב מרגי: זה רק לברכה, כי האוכלוסייה הזאת של הפעוטות שזקוקות לשיקום, לטיפול צריכה לקבל את המקסימום כדי לשפר את איכות חייהם ולסייע בידם.
יעקב מרגי: גם ככה החיים שלהם לא הולכים להיות קלים, ומה שנוכל לתרום כדי שאיכות חייהם תשופר - אנחנו כמובן זמינים.
יעקב מרגי: אעביר את רשות הדיבור ליועצת המשפטית של הוועדה כדי שתציג את התקנות, ולאחר מכן ניתן לחברת הכנסת קארין אלהרר.
<יעל סלנט: כפי שציין כבוד היושב-ראש, התקנות האלה באו אחרי הצעת חוק פרטית שהגישה חברת הכנסת קארין אלהרר, שביקשה להוסיף את הייעוץ התזונתי לתוך סל השירותים.
<יעל סלנט: נעשתה עבודה מאוד רצינית שכוללת הבאת תקציב וכוללת עבודה של משרד הבריאות ושל משרד הרווחה כדי לגבש את התחנות האלה, שאומרות שייעוץ תזונאי יתוסף לסל השירותים.
<יעל סלנט: אלה תקנות מיטיבות, מוסיפות כאן עוד סוג של שירות.
<יעל סלנט: על הפרטים שלהם נדבר כשנקריא אותם.
יעקב מרגי: קארין.
קארין אלהרר: זאת הזדמנות טובה להודות לוועדה על המהירות והטיפול.
קארין אלהרר: מגיעה להם תודה ענקית.
קארין אלהרר: המטרה היתה להוסיף שירותי ייעוץ תזונתי לפעוטות עם מוגבלות, ולא רק לפעוט עצמו לתת את השירות אלא גם למעון היום כדי להיטיב עם הילד, כדי לתת לו מענה מלא יותר, הוליסטי כדי לקבל בעצם את מלוא הפוטנציאל של הילד במסגרת הטיפול במעון היום השיקומי.
קארין אלהרר: אני רוצה להעיר מספר הערות.
קארין אלהרר: בנוסח שמונח לפנינו בטעות נכתב בדברי ההסבר שהמטרה היא לשנות את זמני הפעולה של מעונות יום שיקומיים.
קארין אלהרר: זה לא עולה היום.
קארין אלהרר: אשמח שזה יעלה בקרוב מאוד.
יעקב מרגי: אתם הולכים להקדים את הבחירות?
יעקב מרגי: אז יש לנו עוד קדנציה.
קארין אלהרר: אני תמיד מסתכלת בחשש ובזהירות.
קארין אלהרר: זה דבר ראשון.
קארין אלהרר: הדבר השני, חשוב להבהיר – המטרה היתה לתת את השירות הזה באופן שיתקבע השירות בתקנות, ותהיה זכות על-פי דין לילד, להוריו ולמעון, ומצד שני, לא לקבע את זה בצורה כזו שתפגע בגמישות הטיפולית בילד, נקרא לזה.
קארין אלהרר: לכן הדבר צריך להיות בהתאם לצורכי הילד.
קארין אלהרר: כמובן, יש סל תקציבי, שזה הדבר שאנחנו לא אוהבים לדבר עליו, אבל הוא קיים.
קארין אלהרר: יחד עם זאת, כמובן יהיו ילדים שלא יזדקקו לזה, וילדים אחרים שיזדקקו יותר.
קארין אלהרר: חשוב שייאמר שנדרשת כאן גמישות.
קארין אלהרר: הדבר הנוסף שאני אבקש לומר, וזה בעיקר לפרוטוקול, כי אין דברי הסבר בתקנות, ואם אי פעם מישהו ירצה לבדוק למה התכוונו, זה המקום, זה לנושא שיתוף הפעולה בין התזונאיות ומנהלת השירות של התזונאיות ומשרד הבריאות לבין המעון עצמו.
קארין אלהרר: נקודת המבט שלי ושל המשרדים היא טובת הילד.
יעקב מרגי: למה האכסניה של התקציב של זה היא במשרד הבריאות?
יעקב מרגי: כל עוד המעונות נמצאים במשרד הכלכלה – אה, סליחה, מעונות יום שיקומיים.
קארין אלהרר: לאט-לאט נגיע לכולם.
קארין אלהרר: המטרה היא באמת שיהיה שיתוף פעולה מלא, ואם צריך לשנות משהו בפעילות של מעונות היום כדי להיטיב עם הילד, כך זה יהיה, אבל חשוב שזה יהיה בשיתוף פעולה ולא כהנחתה על המעונות, כי בכל זאת המעונות עושים עבודה שאפשר רק לשבח אותה ביום-יום.
קארין אלהרר: והדבר האחרון, ייתכן מאוד שבמסגרת היישום של התקנות, שבעזרת ה', נכניס לתוקף בקרוב, יידרש עבור ילדים מסוימים מזון מיוחד.
קארין אלהרר: כרגע התקצוב שהמשרדים הקצו לעניין לא כולל מזון מיוחד, לא כולל פרודוקטים.
קארין אלהרר: התקצוב הוא על השירות של הייעוץ.
קארין אלהרר: זה בסדר גמור, זו היתה כוונת המכוון, אבל יחד עם זאת אני מבקשת לומר שייתכן שנקיים דיוני מעקב, לראות מה ההשפעה של הדבר לגבי- - -
יעקב מרגי: אם שרת הבריאות והאוצר, לא אמרת.
קארין אלהרר: אני אומרת הכול, אני נוהגת בהגינות כלפי כולם, ומצאתי לנכון לומר זאת גם כאן לפרוטוקול בוועדה.
קארין אלהרר: לסיום, אני רוצה להודות לכל העוסקים במלאכה, לעו"ד ולרי זילכה, יו"ר פורום מעונות היום.
קארין אלהרר: לכל מעונות היום.
יעקב מרגי: חכי שזה יעבור.
קארין אלהרר: אני אומרת תודה לפני ואחרי, אם תרשה לי.
קארין אלהרר: באמת לכל מעונות היום, שעושים עבודה.
קארין אלהרר: אני לא רוצה להיות קלישאתית ולומר עבודת קודש, אבל זאת העבודה.
יעקב מרגי: זה לא קלישאה.
קארין אלהרר: זו עבודה חשובה, מבורכת.
קארין אלהרר: אלה שנים שבאמת משפיעות ומעצבות את עתידו של הילד, גם עתידו הבריאותי וגם עתידו החברתי.
קארין אלהרר: אני מברכת, ומבקשת לאשר את התקנות.
יעקב מרגי: אני יכול גם לומר הצהרה?
יעקב מרגי: מילים לא עולות כסף, ובלשון אין עצם, אז לפחות משאלות אפשר לומר.
יעקב מרגי: אני חושב שזה דבר מבורך, וצריך שלאט-לאט ייושם לא רק במעונות יום השיקומיים; זה צריך להיות במערכת החינוך.
יעקב מרגי: אני חושבת שחינוך לתזונה בריאה ולתזונה נכונה זה דבר מתבקש.
יעקב מרגי: זה כלכלי, זה חברתי.
יעקב מרגי: כל מה שתרצו להעמיס על זה, יש בזה.
<יעל סלנט: תקנות מעונות יום שיקומיים (רישוי, סל שירותים לפעוטות עם מוגבלות ותנאי טיפול בהם)(תיקון), התשע"ד-2014.
<יעל סלנט: בתוקף סמכותנו לפי סעיפים 3(ב) ו-12(א) לחוק מעונות יום שיקומיים, התש"ס-2000 (להלן - החוק), בהסכמת שר האוצר לעניין תקנות 2 ו-3, ובאישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, אנו מתקינים תקנות אלה: תיקון תקנה 1.
<יעל סלנט: זה בעצם הוספת הגדרה, שנשתמש בה בהמשך.
<יעל סלנט: בתקנה 1 לתקנות מעונות יום שיקומיים (רישוי, סל שירותים לפעוטות עם מוגבלות ותנאי טיפול בהם), התשס"ח-2008 (להלן – התקנות העיקריות), אחרי הגדרת הממונה יבוא: ""חוק הסדרת העיסוק בבריאות" - חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, התשס"ח-2008;".
<יעל סלנט: תיקון תקנה 18, שעניינה סל השירותים עצמו.
<יעל סלנט: 2.
<יעל סלנט: בתקנת משנה 18(ב) לתקנות העיקריות, בפסקה (1), בסופה יבוא: (ח) יעוץ תזונאי (דיאטני).
<יעל סלנט: ".
<יעל סלנט: תיקון תקנה 19, שעוסקת בתקצוב של הדבר הזה, ואומרת שהמשמעות של זה, שהעלות של הייעוץ התזונאי יהיה מחוץ לסל השירותים.
<יעל סלנט: תכף נסביר.
<יעל סלנט: בתקנה 19 לתקנות העיקריות, בסופה יבוא: (ז) עלות שירותי יעוץ תזונאי לפי תקנות 18(ב)(1)(ח) ותקנה 29א תתווסף על האמור בתקנת משנה (א); המדינה תתן את השירות האמור לפעוטות בדרך שתוסכם בין השרים.
יעקב מרגי: השרים בריאות ורווחה?
קארין אלהרר: האוצר תמיד פה.
קארין אלהרר: אולי הם רוצים להסביר.
<טליה אגמון: עו"ד טליה אגמון ממשרד הבריאות.
<טליה אגמון: המנגנון של התקנות הוא כזה שיש פירוט בתקנה 19 של הסכומים שהמדינה משלמת למעונות לפי כל ילד, לפעוט עם צרכים רגילים.
<טליה אגמון: יש פעוט עם צרכים מיוחדים, פעוט שצריך סייעת, אחות וכדומה.
<טליה אגמון: אנחנו מוסיפים סעיף לתקנה הזאת, שמדבר על תוספת של השירות, אבל לא בדרך של תשלום למעון, כי לא המעון צריך לספק את זה, אלא המדינה תעשה את זה בעצמה.
<טליה אגמון: זה המשמעות של התוספת של הסעיף הקטן הזה.
<טליה אגמון: לא משלמים את זה למעון אלא מפעילים את זה.
<טליה אגמון: בפועל יהיה מכרז – הוא כבר נמצא בשלבים אחרונים של הכנה – אני מקווה שיתפרסם ממש בקרוב.
<טליה אגמון: בו המדינה, משרד הבריאות בעצם לקח את זה לעצמו.
<טליה אגמון: הוא ישכור או יעסיק חברה או תזונאיות, והם יעברו בסבב כלשהו שייקבע לפי הצרכים המקצועיים בין המעונות, וייתנו את השירות במעונות לפי תוכניות הטיפול שנקבעו לילדים.
יעקב מרגי: כמה מעונות שיקומיים יום יש היום במדינה?
<טליה אגמון: 98 מעונות, שיש בהם כ-2,180 ילדים.
<יעל סלנט: אנחנו מגיעים לתקנה 29, שחורגת קצת מהתיקון לתקנות, אבל בהזדמנות חגיגית זו אנחנו מתקנים גם את זה.
<יעל סלנט: תקנה 29 עוסקת במטפלים הפרא רפואיים.
<יעל סלנט: מכיוון שחוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות נחקק בשנת 2008, אנחנו רואים לנכון פשוט להתאים את זה.
<יעל סלנט: לכן זה מובא גם פה, בהזדמנות חגיגית זאת כאמור.
<יעל סלנט: שאלנו גם את משרד הבריאות, וגם משרד הבריאות התייעץ עם משרד המשפטים.
<יעל סלנט: אין כאן שינוי מהדרישות שקיימות היום; זה בעצם רק התאמה לחוק הסדרת העיסוק.
<טליה אגמון: כבר היום הסתיימו כל הוראות המעבר ביחס לבעלי מקצועות בתחום הפיזיותרפיה, קלינאי תקשורת וריפוי בעיסוק.
<טליה אגמון: כולם כבר חייבים להיות בעלי תעודה.
<טליה אגמון: לכן זה לא משנה למעשה דבר מבחינת העסקת העובדים.
<טליה אגמון: רק מיישר קו עם החקיקה, ממש קצת אחרי שהתקנו את התקנות המקוריות.
<יעל סלנט: אקריא את התקנה.
<יעל סלנט: תיקון תקנה 29. 4.
<יעל סלנט: בתקנה 29(ב) לתקנות העיקריות, במקום פסקה (1) יבוא: "(1) תעודה במקצוע בריאות כהגדרתה בחוק הסדרת העיסוק בבריאות;".
<יעל סלנט: התקנה הבאה היא תקנה 29א, שמגדירה מה זה הייעוץ התזונתי.
<יעל סלנט: ייעוץ תזונאי.
<יעל סלנט: 29א.
<יעל סלנט: המדינה תתן שירותי יעוץ תזונאי באמצעות "תזונאי", "דיאטן" כהגדרתם בחוק הסדרת העיסוק בבריאות, לשם הדרכת צוות המעון והורי הפעוטות בטיפול תזונאי בפעוט לפי צרכי הפעוט ולפי תכנית הטיפול האישית שנקבעה לו.
<יעל סלנט: תיקון תקנה 32 עוסקת בשאלה, אילו מסמכים יש לשמור ביחס לפעוט.