GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילן גילאון: אין לי זמן.
<גבריאלה עילם: אבל יש כאן בעיה אמיתית.
<גבריאלה עילם: כאשר משתנה התקן, משתנים מספרי הסעיפים.
<שמואל חיימוביץ': אין יותר דבר כזה.
<ראובן ברון: איך זה ייכתב?
אילן גילאון: זה לא שאני בעד הסכמה.
אילן גילאון: אני כן.
<אייל לב ארי: צריך לעשות הוראה כללית שאומרת שהתאמות נגישות לפי תקנות אלה יהיו בהתאם להוראות התקן שאליו מפנות התקנות כתוקפן מזמן לזמן לפי חוק התקנים, עותק שלו מופקד לעיון הציבור במשרדי מכון התקנים והפניה.
<קריאה: יכולים גם לברר נגד מחלקת הנוסח, איך הם אישרו את זה שם.
<קריאה: תבדקו.
<אייל לב ארי: "ת"י 1918 חלק 3.2" – תקן ישראלי ת"י 1918 חלק 3.2 – נגישות הסביבה הבנויה: פנים הבניין – דרישות משלימות לשימושים ספציפיים.
<ראובן ברון: חלק 3.2 הוא בעצם משהו פרטני שאני לא יודע אם יהיה בו שימוש בהמשך בתקנות.
<ראובן ברון: אם הוא כן יופיע, לדעתי יש תקן חשוב ממנו שהוא חלק 3.1.
<ראובן ברון: אני לא יודע מה יהיה בהמשך.
אילן גילאון: מה זה עושה?
<גבריאלה עילם: תקן 3.1 מתייחס לתוך הבניין.
<שמואל חיימוביץ': גם 3.2.
<שמואל חיימוביץ': יש דרישות שהן כלליות וזה ב-3.1.
<שמואל חיימוביץ': דרישות ייחודיות לפי שימוש, למשל קולנוע, מקווה וכולי, זה 3.2.
אילן גילאון: אתם רוצים לעשות גובר או לשים גם וגם?
<שמואל חיימוביץ': גם וגם.
<שמואל חיימוביץ': השאלה אם יש סעיפים שרלוונטיים לנושאים שלנו.
<ערן טמיר: אני לא חושב שיש התייחסות.
אילן גילאון: אולי כדאי שמישהו יגיד מה זה כדי שנדע אם יש סעיפים או אין סעיפים.
<ערן טמיר: אני לא מצאתי.
<ערן טמיר: מלבד ההגדרה, לא מצאתי שימוש בתקן הזה.
<שמואל חיימוביץ': אנחנו צריכים אותו בהמשך הדרך.
<שמואל חיימוביץ': אם בהמשך נראה שצריך, נוסיף את 3.1.
<איילת צור: אני בודקת.
אילן גילאון: את בודקת מה זה 3.1?
<קריאה: אם מופיע בהמשך 3.
<קריאה: אם מופיעה הפניה לתקן.
<שמואל חיימוביץ': זה לא מופיע ב-3.1 וב-3.2.
<גבריאלה עילם: ב-3.2 יש רוחב מעברים.
<ערן טמיר: כשנגיע לרוחב מעברים ותגידו שצריך להפנות ל-3.2, זה בסדר.
<אייל לב ארי: "ת"י 1918 חלק 4" – תקן ישראלי ת"י 1918 חלק 4 – נגישות הסביבה הבנויה, תקשורת.
<אייל לב ארי: "ת"י 1918 חלק 6" – תקן ישראלי ת"י 1918 חלק 6 – נגישות הסביבה הבנויה: אמצעי אזהרה והכוונה לאנשים עם מוגבלות ראייה.
<אייל לב ארי: פרק ב': כללי ביצוע התאמות נגישות נוספות בדרך חדשה ובדרך קיימת אין באמור בתקנות אלה כדי למנוע ביצוען של התאמות נגישות נוספות על הנדונות בהן, אם מורשה לנגישות מבנים אישר את ביצוען, ובתנאי שיבוצעו בתיאום עם המחזיק בדרך, בין שהיא דרך חדשה ובין דרך קיימת.
<אייל לב ארי: רצינו לדעת אם נבדק נושא התאורה ברחובות עירוניים, גם עם משרד השיכון וגם עם משרד התחבורה.
<אייל לב ארי: זאת הערה שראובן שלח בזמנו לגבי נושא תאורת הרחוב.
<אייל לב ארי: ראובן, אתה יכול לחזור על ההערה?
<ראובן ברון: אני זוכר הערה שלי לגבי 3 אבל לא זוכר לגבי 2.
<ראובן ברון: אני מתנצל.
<ראובן ברון: הערה לגבי 3(ג).
<אייל לב ארי: נמשיך.
<אייל לב ארי: ביצוע התאמות נגישות בדרך יבוצעו התאמות הנגישות המפרטות בתקנות אלה במעברים המיועדים להולכי רגל, ובכלל זה בצמתים, מדרכות, גשרים ומנהרות.
<אייל לב ארי: הוראות לעניין התאמות הנגישות הנדרשות בדרכים קיימות יוחלו בהדרגה, במשך יתרת התקופה שנקבעה בסעיף 19לט(ו) לחוק.
<אייל לב ארי: הוראות תקנה זו לא חולו על עבודות להנחת צנרת או תשתיות מתחת לפני הקרקע, זולת אם הן מבוצעות לאורך קטע דרך שלם מצומת לצומת.
<אייל לב ארי: אולם, ועל אף האמור בתקנת משנה (ב), בדרך עירונית קיימת יבוצעו התאמות הנגישות המפורטות בתקנות אלה בעת ביצוע עבודות שיפוץ, שיקום או שדרוג שלה, אם העבודות כוללות החלפת ריצוף הדרך, שינוי גיאומטרי, ריבוד באספלט או חומר אחר.
<אייל לב ארי: לא כללו עבודות אלה העבודות האמורות שיפוץ, שיקום או שדרוג – יבוצעו התאמות הנגישות ככל הניתן.
<ראובן ברון: ב-(ג) מדובר על דרכים קיימות שלכאורה עד שלא עושים תשתיות לכל האורך, אין מה לעשות, לא נוגעים בהן.
<ראובן ברון: אם בדרך קיימת שלא מתכוונים לגעת בה אבל מציבים בה תחנת אוטובוס או רמזור או בונים שם גשר, שההתקנים החדשים, מתקני הדרך החדשים האלה, הם יהיו על פי התקנות האלה.
<ראובן ברון: כל הדרך תישאר כמו שהיא, אבל לפחות את מה שמוסיפים, שיוסיפו על פי התקנות.
<איילת צור: אבל הכוונה היא, סעיף (ג) אומר שאם מבוצעות עבודות תשתית, יהפכו את הדרך.
<איילת צור: כתוב ש"הוראות תקנה זו לא יחולו על עבודות להנחת צנרת".
<ראובן ברון: עזבי צנרת.
<שמואל חיימוביץ': אבל זה העניין.
<ראובן ברון: אני אומר, דרך קיימת, לא מכניסים צינורות ולא עושים שום דבר, עושים רמזורים.
<ראובן ברון: האם מותר שהרמזורים האלה כבר יהיו תקניים וחדשים?
<איילת צור: הם חייבים להיות כאלה.
<ראובן ברון: אני לא יודע.
<ראובן ברון: זה לא כתוב.
<איילת צור: בוודאי.
<איילת צור: זה כתוב בחוק.
אילן גילאון: מה הסתירה?
אילן גילאון: לא הבנתי איזו סתירה יש?
<ערן טמיר: מדובר על כך שלוח הזמנים עובד לפי הדרך, לצורך העניין לפי הרחוב.
<ערן טמיר: אם ברחוב כולו קבעו אותו ל-2017 ועכשיו ב-2015 עושים - - -
<איילת צור: נקודות תשתית
<ערן טמיר: עזבי תשתית.
<ערן טמיר: עושים רמזורים.
<שמואל חיימוביץ': ההמשך הוא בלי תשתית.
<ערן טמיר: מחליפים רמזורים.
<ערן טמיר: עושים רמזורים חדשים.
<ערן טמיר: הוא אומר שאם אתם מחליפים רמזורים, תעשו אותם נגישים.
<ערן טמיר: זה גם חוסך כסף כדי שב-2017 לא יחליפו עוד פעם את הרמזורים.
<ראובן ברון: או סתם סככת אוטובוס.
<ערן טמיר: הוא מדבר על ההתקנים שהם לא כרוכים בעבודת תשתית של הדרך.
<ראובן ברון: התקנת מתקני דרך בדרך קיימת תיעשה, התקנת המתקנים, על פי תקנות אלה.
<שמואל חיימוביץ': לא רק מתקני דרך.
<שמואל חיימוביץ': גם אם הם עושים הנמכת מדרכה.
<ערן טמיר: זה כבר שינוי גיאומטרי.
<שמואל חיימוביץ': יכול להיות שבגלל תכנית לביצוע הנמכות מדרכה ברחבי הישוב, עושים גם במקום הזה בלי קשר לדברים אחרים.
<ערן טמיר: זה כבר שינוי.
<ערן טמיר: זה כבר בפנים.
<ערן טמיר: הוא אומר שהחלפה של רמזור היא לא בפנים.
<אייל לב ארי: על פני השטח.
<ערן טמיר: מבחינת ניסוח הוא אומר את זה.
<קריאה: לפי דעתי הפרקטיקה היא שעושים את זה כך.
<קריאה: מחליפים רמזורים לפי שצריך ולפי התקנות.
<איילת צור: מה שראובן מנסה להגיד - - -
אילן גילאון: למה לחזור על מה שהבנו?
<איילת צור: אבל המשמעות של ההערה שלו מבחינת הכתיבה היא שסעיף (ג) בעצם יחול על כל שדרוג בדרך והוא ייעשה.
<ערן טמיר: הוא לא אומר עכשיו לשים.
אילן גילאון: הוא אמר, אתה אמרת ואנחנו הבנו מה הוא אמר והוא הבין מה אנחנו אמרנו.
אילן גילאון: אני מבקש להמשיך.
אילן גילאון: ראובן, אתה שבע רצון?
אילן גילאון: גמרנו.
אילן גילאון: זה מה שקובע.
<אייל לב ארי: פרק ג': מדרכות סימן א': רצועת ההליכה רצועת הליכה במדרכה בדרך שיש בה מדרכה או שביל, תהיה רצועת הליכה כמפורט בתקנה 6 אשר תאפשר תנועת הולכי רגל רציפה לאורכה.
<ראובן ברון: אילן, אל תכעס עלי, אבל יש לי הערה.
<ראובן ברון: כתוב שבמקרים אלה על פי תקנה 6.
<ראובן ברון: צריך להיות על פי הסימן כולו כי זה לא רק 6.
<ראובן ברון: 6 מדבר, נדמה לי, על שיטה או על משהו.
<קריאה: רוחב רצועת הדרך.
<אייל לב ארי: רוחב של השיפוע.
<ראובן ברון: סעיף 7 מדבר על משהו אחר.
<אייל לב ארי: שיפוע פני הרצועה.
<ראובן ברון: צריך להחיל את כל הסימן ולא רק את התקנה המסוימת.
אילן גילאון: בהחלט.
<ראובן ברון: אני שמח שאתה מסכים אתי.
אילן גילאון: רוב הזמן אני מסכים.
אילן גילאון: בתשעים אחוזים אני מסכים אתך.
אילן גילאון: אנחנו מדברים על עשרת האחוזים שאנחנו לא מסכימים.
<אייל לב ארי: רצועת הליכה תהיה פנויה ממתקני דרך, מתקני תשתית עיליים וכל עצם אחר שלא יחדרו את תחום רצועת ההליכה מתחת לגובה 210 סנטימטרים והם יסומנו לפי ת"י 1918 חלק 2 בסעיף הדן במכשולים בדרך נגישה (2.1.2).
<ראובן ברון: כתוב כאן שאם יש מכשולים, הם יוסרו.
<אייל לב ארי: בסוף.
<איילת צור: בדרך פנויה.
<ראובן ברון: ואם היא פנויה, הם יסומנו, אבל אם היא פנויה, אין מכשולים ולא צריך לסמן אותם.
<ראובן ברון: לכן להוריד את שלושת המלים.
<איילת צור: לא.
<איילת צור: לא יחדרו את תחום רצועת ההליכה מתחת לגובה של 210 סנטימטרים.
<שמואל חיימוביץ': אם הם חודרים, אז צריך לסמן.
<ראובן ברון: אבל הסעיף כאן מדבר על כך שאין מכשולים כאלה מתחת.
<איילת צור: כתוב שאפשר להתיר הצבת רהיטים ומתקני דרך בתחום רצועת ההליכה, אז ההצבה תהיה לפי התקן ואז גם אין מכשולים.
<ראובן ברון: אני מדבר על לפני כן.
<ראובן ברון: בהתחלה כתוב שלא יהיו מכשולים והם יסומנו.
<ראובן ברון: אני אומר שאם הם לא יהיו, לא צריך לסמן אותם.
<ראובן ברון: זה שבהמשך מופיע צורך בסימון, זה בסדר.
<ראובן ברון: חבר'ה, אתם רואים יותר טוב ממני.
<ראובן ברון: תקראו את זה לאט לאט.
<איילת צור: אני מסכימה אתך.
<איילת צור: בעיקרון אתה צודק.
<איילת צור: זה קצת צורם.
<איילת צור: השאלה אם בתקן ההצבה שלהם, כתוב, תהיה לפי סעיף 2.9 בתקן, חלק 1.
<איילת צור: אם התקן כולל סימון.
<ראובן ברון: צריך לקרוא לפני כן.
<ראובן ברון: אם אין מכשולים, אין מה לסמן.
<איילת צור: אתה צודק.
<ראובן ברון: רק להוריד את שלושת המלים האלה.
אילן גילאון: אי אפשר לסמן מכשולים שאינם קיימים.
<אייל לב ארי: זה ברור, אבל ככל שהם קיימים.
<גבריאלה עילם: אבל זה כתוב בסוף ככל שהם קיימים.
אילן גילאון: מחקנו.
<שמואל חיימוביץ': אני רוצה להבין מבחינת העברית בסעיף קטן (ב).
<שמואל חיימוביץ': ההתחלה ואחר כך הוסיפו משהו.
<שמואל חיימוביץ': רצועת הליכה תהיה פנויה ממתקני דרך, ממתקני תשתית עיליים וכל עצם אחר.
<שמואל חיימוביץ': נקודה.
<שמואל חיימוביץ': איך זה מתחבר ההמשך למשפט הזה?
<אייל לב ארי: ואולם גוף מבצע רשאי?
<שמואל חיימוביץ': שלא יחדרו את תחום רצועת ההליכה.
<שמואל חיימוביץ': מה הקטע?
<שמואל חיימוביץ': מה הקשר?
<שמואל חיימוביץ': אולי זה משפט חדש כי יש עניין של גובה.
<עמוס רון: זה סוג מכשולים שלא יחדרו מתחת.
<שמואל חיימוביץ': אני מעדיף שזסה יהיה כתוב כמשפט נוסף.
<איילת צור: בסעיף 6(א) אנחנו מדברים על רוחב רצועת ההליכה וכאן אנחנו מדברים כאילו על גובה רצועת ההליכה.
<איילת צור: זה מבחינה קוסמטית נעשה אחר כך את הסעיף הזה אחרת אבל הוא לא ישנה את המשמעות שלו.
<איילת צור: זאת אומרת, יכול להיות שנבחר אחר כך לעצב אותו קצת שונה מבחינת התוכן אבל התוכן המהותי לא ישתנה.
<שמואל חיימוביץ': סעיף קטן (ב) מדבר רק על גובה?
<איילת צור: סעיף 6(א) מדבר על רוחב רצועת הדרך.
<איילת צור: אפשר לעשות סעיף חדש, 6(ג), שיאמר שגובה רצועת ההליכה לא יפחת מכך וכך.
<איילת צור: אני אומרת שמבחינה קוסמטית הכול יהיה ולא נשנה את המשמעות.
<שמואל חיימוביץ': אדם הולך בלי לפגוע בראש שלו במשהו שיורד מלמעלה.
אילן גילאון: שניים ורבע מטרים, יש אנשים כאלה?
<אייל לב ארי: ואולם, גוף מבצע רשאי, מטעמים של תכנון והנדסה, ולאחר התייעצות עם מורשה לנגישות מבנים ועם המחזיק בדרך, להתיר הצבת רהיטים ומתקני דרך בתחום רצועת הליכה.
<אייל לב ארי: הצבה כאמור תהיה לפי סעיף 2.9 בת"י 1918 חלק 1 ולפי סעיף 2.11.2 בת"י 1918 חלק 2.
<אייל לב ארי: היו מכשולים בדרך/ברצועת ההליכה, הם יסומנו בהתאם להוראות סעיף 2.9 לת"י 1918 חלק 1.
<איילת צור: זה מה שראובן ביקש למחוק.
<ראובן ברון: ביקשתי קודם למחוק.
<אייל לב ארי: שלא יחדרו עם ההפניה לתקן.
אילן גילאון: מה שהוא ביקש, מחקנו.
<אייל לב ארי: רצועת ההליכה תובחן בניגוד חזותי ומישושי.
<ראובן ברון: אני מתנצל שהיום אני מבזבז את זמנכם.
<ראובן ברון: נאמר כאן שאם בכל אופן ישנם איזה שהם מכשולים ברצועת ההליכה, הם יסומנו.
<ראובן ברון: יש בעיה.
<ראובן ברון: רצועת ההליכה היא רק חלק ממדרכה על פי ההגדרות קודם והמדרכה כולה נועדה לשוטטות.
<ראובן ברון: בואו דמיינו את רחוב אבן גבירול, יש שם איזושהי רצועה אבל יש גם גישה בין הרצועה לבין החנויות, לבין כל מיני מקומות, אנשים עם כלב נחיה למשל בקיץ הכלב סוחב אותם ללכת בצל תחת הקומה הזאת.
<ראובן ברון: כלומר, אין איזושהי חוקיות שאומרים לאנשים שהם ילכו כאן או כאן.
<ראובן ברון: לכן אני אומר שבמקום לסמן את המכשולים ברצועת ההליכה, לבקש לסמן את המכשולים על פי 2.
<ראובן ברון: 9ב כל מרווח המדרכה שנועד לשימוש הציבור.
<שמואל חיימוביץ': אלא אם כן יש הבחנה באמצעות גוון ומישוש בשולי רצועת ההליכה.
אילן גילאון: אבל אתם יודעים שהסימון הזה הוא לא ממשי.
<ראובן ברון: למה לא?
אילן גילאון: אתה רואה בעיני רוחך שמישהו שומר על הדבר הזה?
אילן גילאון: בקיץ לא רק הכלב ימשוך אותך מתחת לצל אלא גם אנשים ירצו ללכת שם.
<ראובן ברון: נכון.
<ראובן ברון: כל מה שאני מבקש כאן
<ראובן ברון: זה שהיום יש רצועה היא 1.30 מטר והיא רצועת ההליכה ונגיד המדרכה היא שלושה מטרים.
<ראובן ברון: כאן כתוב שרק המכשולים שבמקרה חרגו וכולי נמצאים ברצועת ההליכה, הם יסומנו.
<ראובן ברון: אני אומר שאנשים מסתובבים גם בשני המטרים הנוספים ואם בשני המטרים הנוספים האלה נמצא איזשהו עמוד, תמרור או משהו, שגם הוא יהיה לו סימון קטן הזה שמבקש חלק 1 לתקן.
<איילת צור: אם יש כיסאות ושולחנות במדרכה כי יש שם בית קפה?
<ראובן ברון: ויש, אז בדרך כלל מסביב לכיסאות כאלה יש איזשהו פס לבן שלפחות על פיו הבן אדם יבחין.
<ראובן ברון: יש בעיות שלא נוכל לפתור, אבל אם יש תמרור שהוא כל הזמן שם, להבדיל מכיסאות, ערן, אתה מסכים אתי?
<שמואל חיימוביץ': אני רוצה לענות.
<שמואל חיימוביץ': רצועת הליכה אמורה להיות קטע ממדרכה שהוא פנוי ממכשולים.
<שמואל חיימוביץ': כאן כתוב המיועד להולכי רגל.
<שמואל חיימוביץ': השאלה אם הרצועה הזאת, ניתן להבחין בשוליה, בגבולה, או לא.
<שמואל חיימוביץ': אם ניתן להבחין בגבול שלה על ידי טקסטורה שונה, כלומר, הבחנה של ניגוד מישושי ועל ידי גוון ניגודי, אפשר להציב מחוץ לתחום הרצועה עצמים בלי לראות בהם מפגע אפשרי כי אנשים יזהרו מללכת בתוך התחום המוגדר.
<שמואל חיימוביץ': אני מבין נכון?
<שמואל חיימוביץ': אתה רוצה שיסמנו במידה ואין הבחנה כזאת של התחום כי אחרת אתה פותח כאן משהו חדש שאף פעם לא דיברנו עליו.
<ראובן ברון: קודם כל, אני דיברתי על זה כל הזמן וזה נמצא בדוגמאות לפני כן.
<ראובן ברון: אולי לא הסברתי את עצמי נכון.
<שמואל חיימוביץ': אנחנו כל הזמן היינו בהבנה שאם יש שוליים שהם בניגוד מישושי וחזותי, אפשר להציב שם מה שאתה רוצה בלי לעשות הבחנה, בלי שיראו אותם.
<ראובן ברון: אני חושב שכל עוד שהמדרכה נועדה בכלל לשוטטות, להיכנס לחנויות וכולי, ופתאום תקוע עמוד חשמל באמצע, אי אומר בוא תעשה את הסימן הקטן הזה שהתקן מבקש.
<שמואל חיימוביץ': זה לא סימן קטן.
<שמואל חיימוביץ': זה מאוד מבלבל כי אתה רוצה גם למטה מסביב את סימן האזהרה.
אילן גילאון: למה עמוד?
אילן גילאון: זה יכול להיות עץ או ספסל.
<ראובן ברון: יש הנחיות בחלק 2 שמדברות על איך צריך לסמן דברים כאלה.
<איילת צור: מתוך מטרה שיהיה איזשהו מקום מוגן.
<ראובן ברון: טוב, נעזוב את זה.
<שמואל חיימוביץ': אפשר לכתוב שיש צורך לסמן במידה ושולי רצועת ההליכה, לא ניתן להבחין בהם.
<שמואל חיימוביץ': זה כן.
<איילת צור: מה זה לא ניתן להבחין בהם?
<שמואל חיימוביץ': ההבחנה היא על ידי גוון.
<איילת צור: בואו נסתדר עם מה שיש.
<אייל לב ארי: רוחב רצועת הליכה רוחב רצועת ההליכה לא יפחת מ-1.3 מטרים.
<אייל לב ארי: מידת הרוחב של רצועת הליכה כוללת את רוחב אבן השפה הגובלת בחלק הדרך המיועד לתנועות כלי רכב.
<אייל לב ארי: רוחב רצועת ההליכה יישמר אחיד, ככל הניתן, לאורך קטע דרך מצומת לצומת.
<שמואל חיימוביץ': בתקן, בחלק 2, אנחנו הגדרנו שבמקום שיש תנועת קהל רבה, רוחב רצועת הליכה הוא 1,6 או 1,8, אני לא זוכר.
<שמואל חיימוביץ': היכן שיש סיכוי לתנועה דו סטרית של כיסאות גלגלים.
<שמואל חיימוביץ': כשאתה אומר 1,3, מדרכות רחבות יסמנו רק 1,3 כשאפשר יותר.
<אבי רמות: אתה יודע ש-1.3 מספיק לשני כיסאות גלגלים.
<שמואל חיימוביץ': גם קלנוע שנע במדרכה במקום בכביש?
<שמואל חיימוביץ': הרי יש תקנה.
<אבי רמות: לא מדברים על שתי קלנעיות שנפגשות על המדרכה.
אילן גילאון: זה דגם של מדרכה.
אילן גילאון: יש ויש.
<גבריאלה עילם: שני כיסאות במקרים בודדים.
<שמואל חיימוביץ': בכל אופן, מי שגיבש את ההנחיות לעבודות תכנון של רחובות בערים במשרד התחבורה, מדבר על רוחבים הרבה יותר גדולים מאשר 1.3.
אילן גילאון: אתה מדבר על שתי קלנעיות שמגיעות אחת מול השנייה?
<שמואל חיימוביץ': לאו דווקא.
<שמואל חיימוביץ': אני אומר שבמקום שיש סבירות לתנועה רבה של הולכי רגל, צריך להגדיר את זה מ-1.30 מטר.
<שמואל חיימוביץ': זה מינימום.
<שמואל חיימוביץ': קרא לנו את הסעיף.
<שמואל חיימוביץ': איך הוא כתוב?
<איילת צור: זה לגמרי מוסכם.
<איילת צור: דרך אגב, התחלנו מהרבה פחות.
אילן גילאון: הגעתם, ישבתם בשולחן עגול וכל פעם אני אומר שאני לא מתערב ברמה המקצועית ולא מטיל דופי במקצוענות שלכם, אבל כשאתם מגיעים לסיכום, כבדו אותו.
<ישראל אבן זהב: אין לי בעיה עם הסיכום.
<שמואל חיימוביץ': בואו נשמע מה אומר הסעיף בתקן.
<ישראל אבן זהב: חלק 2 של התקן, סעיף 2.1.4: רוחב דרך נגישה.
<ישראל אבן זהב: נוסף על הנדרש בעניין זה בתקן ישראלי, תקן 1918 חלק 1, במקומות שנדרש לאפשר בהם מעבר דו סטרי לשני כיסאות גלגלים או לשתי קלנעיות או לאפשר סיבוב קלנועית ב-180 מעלות, יהיה רוחב הדרך 180 סנטימטרים לפחות.
<שמואל חיימוביץ': פשוט לאמץ כאן גם את האמירה הזאת.
<ישראל אבן זהב: אני חושב שבמדרכה רגילה זה מיותר.
<שמואל חיימוביץ': תלוי מה זה רגילה.
<שמואל חיימוביץ': כתוב מקום שנדרש.
<שמואל חיימוביץ': מה זה מיותר?
<שמואל חיימוביץ': מבחינתי נדרש, עבודות תיקון של משרד התחבורה.
<שמואל חיימוביץ': אם הם דורשים, אני מוותר.
<ישראל אבן זהב: אין לזה משמעות.
<ישראל אבן זהב: לא צריך את זה.
אילן גילאון: זה היה גלוי לעיניכם.
אילן גילאון: אתם מבינים מה אתם עושים כאן?
אילן גילאון: אתה בעצם מצמצם את הטעמים ההנדסיים.
אילן גילאון: זה מה שאתה עושה.
אילן גילאון: תיצמדו לנוסח.
<אייל לב ארי: על אף האמור בתקנת משנה (א), ניתן, בשל מיקום מתקנים, תשתיות או צמחיה, להקטין עד ל-1.1 מטרים את רוחב רצועת ההליכה, לאורך קטע מדרכה שלא יעלה על חמישה מטרים.
<אייל לב ארי: מתקנים, תשתיות או צמחיה כאמור, לא יחדרו את תחום רצועת ההליכה מתחת לגובה 210 סנטימטרים.
<אייל לב ארי: על אף האמור בתקנות משנה (א) ו-(ג), רשאי מהנדס הרשות המקומית לאשר, מטעמים הנדסיים ובאישור מורשה לנגישות מבנים, רצועת הליכה ברוחב שלא יפחת מתשעים סנטימטרים, ובלבד שאורכה לא יעלה על 1.5 מטרים ולא תהיה צמודה לאבן שפה או למדרגות.
<אייל לב ארי: (ד1) הוצרה הדרך על פי תקנות משנה (ג) או (ד), לא יפחת המרחק בין שתי היצרויות עוקבות על שני מטרים.
<אייל לב ארי: בדרך עירונית קיימת שרוחב המדרכה בה קטן מ-1.3 מטרים, ייקבע רוחב רצועת ההליכה בידי מהנדס הרשות המקומית באישור מורשה לנגישות מבנים, ובלבד שרוחבה לא יפחת מ-1.1 מטרים, ובהצרות מקומית לא יפחת מתשעים סנטימטרים.
<אייל לב ארי: בדרך קיימת שרוחב המדרכה הוא פחות מתשעים סנטימטרים, תבוצענה התאמות חלופיות לפי תקנה 31 ובכפוף לשיקולי בטיחות, כגון סימון אזור של מיתון תנועה, ולא תהיה צמודה לאבן שפה או למדרגות.
<שמואל חיימוביץ': מה זאת אומרת ולא תהיה צמודה לאבן שפה או למדרגות?
<איילת צור: זה בדומה למה שכתוב בסעיף (ד).
<שמואל חיימוביץ': זאת תוספת מיותרת.
<שמואל חיימוביץ': היא רק תפריע.
<שמואל חיימוביץ': אני בכלל לא מבין את זה.
<אייל לב ארי: נוריד.
<אייל לב ארי: על אף האמור בתקנות משנה (ד) ו-(ה), לא הייתה הדרך בתחום שטח השיפוט של רשות מקומית או שהגוף המבצע אינו הרשות המקומית, סמכות האישור הנתונה למהנדס הרשות המקומית תהיה בידי רשות תמרור מרכזית.
<שמואל חיימוביץ': סליחה, אילן, אתה תכעס עלי.
<שמואל חיימוביץ': שאלת הבהרה.
<שמואל חיימוביץ': בסעיף (ג) כתוב לא יעלה על חמישה מטרים.
<שמואל חיימוביץ': האם יש משהו שמגדיר לנו כל כמה זמן מותר לי היצרות כזאת באורך של חמישה מטרים.
<שמואל חיימוביץ': האם תחנת אוטובוס שנגמרת ועוד עשרים סנטימטרים מתחילה עוד פעם, זה בסדר?
<איילת צור: אתה מדבר על סעיף (ד1) שיחול גם על (ג)?
<שמואל חיימוביץ': אני מדבר על סעיף (ג).
<שמואל חיימוביץ': צריך להיות רווח בין שני המקומות.
<איילת צור: סעיף (ד1) מדבר על הרווח.
<שמואל חיימוביץ': אז נחיל את זה גם כאן.
<איילת צור: זה מוחל.
<שמואל חיימוביץ': תודה.
<אייל לב ארי: שיפועים ברצועת ההליכה השיפוע לאורך רצועת ההליכה יהיה מותאם לשיפוע הדרך ולא יעל על חמישה אחוזים, למעט במעבר חציה, שיחולו עליו הוראות סימן א' בפרק ד'.
<אייל לב ארי: מהנדס הרשות המקומית רשאי, מטעמים הנדסיים ולאחר התייעצות עם מורשה לנגישות במנים, להתיר שיפוע הגדול מחמישה אחוזים, באזורים ששיפוע הדרך בהם גדול מחמישה אחוזים.
<אייל לב ארי: ברצועת הליכה חדשה, בין אם טרם נבנתה ובין אם טרם אושרה על ידי מוסד תכנון, לא יעלה שיפוע הדרך על חמישה אחוזים, אלא אם כן אישר מהנדס הרשות המקומית, מטעמים הנדסיים ולאחר התייעצות עם מורשה לנגישות במנים להתיר שיפוע גדול מחמישה אחוזים.
<אבינועם אבנון: יש לי השגה על הניסוח.
<אבינועם אבנון: מהניסוח הזה עולה שהשיפוע לאורך רצועת ההליכה יהיה מותאם לשיפוע הדרך, חל על כל סוגי הדרכים, בין אם חדשה ובין אם קיימת.
<אבינועם אבנון: מה שאני אומר הוא שכאשר מדובר בדרך קיימת, לא ניתן להתאים את שיפוע האורך משיפוע הרוחב התאמות אחרות שיש.
<אבינועם אבנון: בהגדרה, לא ניתן להתאים את שיפוע האורך של מדרכה.
<שמואל חיימוביץ': אלא אם כן יעשו מה שעושים בדרך - - -
<אבינועם אבנון: כאשר מדובר על שיפוע מעל חמישה אחוזים.
<אבינועם אבנון: צריך לראות, גם בכנסת יש כמה כאלה שזה שיפוע ויש מדרכה לידם.
<אבינועם אבנון: העניין הוא שכדי להגיע מנקודה א' לנקודה ב' - - -
אילן גילאון: בכניסה ליד המנורה יש כזה.
<אבינועם אבנון: אי אפשר שלא לעקוב אחרי הדרך ואם אני לא עוקב אחרי הדרך, אני כבר לא בתחום הדרך.
<אבינועם אבנון: זאת אומרת, זה לא ממין העניין.
<אבינועם אבנון: לכן אני אומר שקודם כל אני לא הייתי מוסיף את החלק השני של התקנה שאומר רצועת הליכה חדשה אלא בכלל כל התקנה הזאת בעצם יכולה לחול רק על רצועה חדשה, בין שלא נבנתה ובין שהיא בתכנית סטטוטורית.
<ערן טמיר: אבל זה כתוב.
<שמואל חיימוביץ': אני אומר שבמקום של דרך קיימת, אין ברירה אלא לעקוב אחרי הדרך הקיימת ולא ניתן לקבוע כללים חדשים לגבי שיפועי המדרכה.
<ערן טמיר: זה כתוב.
<אבינועם אבנון: איפה זה כתוב?
<ערן טמיר: כתוב שמהנדס הרשות המקומית רשאי, מטעמים וכולי.
<שמואל חיימוביץ': זה כל כך ברור.
<איילת צור: כתוב בשים לב לתנאי המקום.
<אבינועם אבנון: חברים יקרים, אני מבקש לפטור אותי ואת מהנדס הרשות.
<שמואל חיימוביץ': יש לי מצב אחד שזה כן אפשרי.
<שמואל חיימוביץ': מישהו הזכיר לי תכנונית.
<שמואל חיימוביץ': מקום שאתה יורד מכביש מתחת לפסי רכבת, אתה צריך לתת גובה מספיק בשביל משאיות.
<שמואל חיימוביץ': מלווה את זה מדרכה.
<שמואל חיימוביץ': האם אתה חייב גם מהמדרכה לרדת לגובה של הכביש.
<שמואל חיימוביץ': מסתבר שאפשר את המדרכה לרדת הרבה פחות, רק לגובה בן אדם שיחלוק מתחת.
<שמואל חיימוביץ': מה אתה עושה עם זה?
<אבינועם אבנון: אני לא מבין מה אתה אומר, אבל אני אומר לך שאי אפשר.
אילן גילאון: תשאיר את זה פתוח.
<אבינועם אבנון: אף אחד לא יוכל לקיים את זה.
<אבינועם אבנון: זה חל על השלטון המקומי בתוך הערים.
<אבינועם אבנון: אף אחד לא יוכל לעשות את זה.
<אייל לב ארי: שיפוע לרוחב רצועת ההליכה יהיה לפי הוראות סעיף 2.7.1 בת"י 1918 חלק 2 בסעיף הדן ברצועת הליכה.
<אייל לב ארי: בדרך עירונית קיימת יקבע מהנדס הרשות המקומית את השיפוע לאורך רצועת ההליכה ואת השיפוע לרוחבה, בשים לב לתנאי המקום ולאחר התייעצות עם מורשה לנגישות מבנים.
<אייל לב ארי: פני רצועת ההליכה פני רצועת הליכה יהיו לפי סעיף 2.7.5 לת"י 1918 חלק 1 ולפי סעיף 2.6.2 לת"י 1918 חלק 2 ובכפוף לאמור בתקנת משנה (ב) ואולם ברצועת הליכה שהיא מדרכה לא יידרש משטח כאמור בסעיף 2.6.2 האמור.
<ראובן ברון: יש הפניה לשני תקנים כאן.
<ראובן ברון: העניין הוא שחלק 2 לתקן ממילא מפנה לחלק 1.
<ראובן ברון: לכאורה אין בעיה.
<ראובן ברון: בעצם יש לנו שתי הפניות לחלק אחד אבל לפעמים בתקן חדש יותר, כאשר הוא מוצא איזה שהן בעיות בתקן הישן האחר, הוא עושה החרגות בתוכו.
<ראובן ברון: אני לא יודע, לא קראתי ואני לא זוכר מה כתוב בחלק 2 אבל כדי להימנע מדברים כאלה, ומכיוון שבטוח שחלק 2 מפנה גם לחלק 1, להסתפק בהפניה לחלק 2.
<ראובן ברון: בסוף יש החרגה של פרט למשטח האזהרה שמופיע ב-2.6.2.
<ראובן ברון: אתמול בדקתי, כמו שאומרים העיתונאים, ומסתבר שמשטח האזהרה הזה מדבר על חובה שישנה בתקן שצד אחד, נקרא לזה שול, של רצועת ההליכה, יהיה מסומן.
<ראובן ברון: מכיוון שבהמשך יש לנו שני סעיפים שאומרים שרצועת ההליכה תהיה או כולה מסומנת או רק השול שלה, השמיטו את העניין של משטח האזהרה שנמצא שם.
<ראובן ברון: אלא מה, כאשר מדברים שם, בחלק שנפסל או שהורד על משטח אזהרה, כתוב שהניגוד החזותי יהיה על פי חלק 6 לתקן.
<ראובן ברון: מכיוון שזה ירד ומגיעים לשני הסעיפים הבאים שמדברים על ניגוד חזותי של הרצועה כולה או של השול שלה, צריך לכתוב שהניגוד החזותי של שני החבר'ה האלה יהיה על פי חלק 6 לתקן.
אילן גילאון: אפשר ללכת לקראתך, בתנאי שאין לך עוד הערות.
<איילת צור: ההערות של ראובן הם לגבי סעיפים בהמשך.
<איילת צור: כשנגיע לסעיפים, נתייחס אליהן
<אייל לב ארי: אנחנו מורידים רק את ההפניה לת"י חלק 1.
<שמואל חיימוביץ': צריך לבדוק את זה מול הסעיפים.
<שמואל חיימוביץ': לראות שזה בסדר.
<אייל לב ארי: רצועת ההליכה תהיה בניגוד חזותי לסביבתה על פי אחת מחלופות אלה: רצועת ההליכה כולה תהיה בניגוד חזותי למשטחים הצמודים לה.
<אייל לב ארי: לכל אורך רצועת ההליכה, בתחומה או בשוליה הקרובים לנתיב המיועד לכלי רכב, יהיה פס שרוחבו עשרים סנטימטרים לפחות, בניגוד חזותי לסביבתו.
<אייל לב ארי: גובלת רצועת ההליכה בשפת מדרכה, יהיה הפס האמור בשולי רצועת ההליכה הקרובים לנתיב המיועד לכלי רכב בלבד.
<אייל לב ארי: פס כאמור, יהיה חלק בלתי נפרד מרצועת ההליכה.
<ראובן ברון: ההערה שלי הייתה במקום.
<שמואל חיימוביץ': למה רק ניגוד חזותי?
<שמואל חיימוביץ': כתוב שרצועת ההליכה תהיה בניגוד חזותי.
<שמואל חיימוביץ': אני זוכר שביקשתי גם מישושי.
<ערן טמיר: ב-2.6.2.
<ערן טמיר: או ב-1, יש דרישה גם למשהו מישושי.
<שמואל חיימוביץ': אתה אומר שכאן זה לא כתוב, אבל התקן יחייב?
<שמואל חיימוביץ': זאת המשמעות?
<ראובן ברון: כאן מופיע משהו שלא מופיע בתקן.
<ראובן ברון: כאן כתוב שהסימן יהיה או של כל הרצועה או של פס קטן לצדה וזה לא מופיע בתקן.
<ראובן ברון: אם הייתה הפניה רגילה אל התקן, לא הייתה שום בעיה, אבל מכיוון שהורידו את ההפניה, כולל הניגוד החזותי שהוכרז שם, כאן מסופר על ניגוד חזותי וכל מה שצריך להוסיף זה שהניגוד החזותי יהיה.
<איילת צור: אבל זה בדיוק מה שכתוב ב-8(א).
<ערן טמיר: יש פה בעיה כי זה חוזר אותו דבר שלוש פעמים.
<ישראל אבן זהב: למה לא להפנות לתקן?
<איילת צור: בסעיף 8(א) יש הפניה לתקן לגבי תנאי רצועת ההליכה שהם יהיו לפי התקן.
<שמואל חיימוביץ': זה לא מתייחס לנושא של ניגוד חזותי ומישושי.
<איילת צור: אבל יש הפניה לתקן.
אילן גילאון: חברים, אנחנו נפסיק כאן את הדיון ונמשיך בפעם הבאה.
עדי קול: שלום לכולם, צהריים טובים.
עדי קול: אני שמחה לפתוח את הישיבה של ועדת העבודה, רווחה ובריאות.
עדי קול: אנחנו מקיימים היום דיון בנושא דו"ח הפעילות של שנת 2013, של נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה.
עדי קול: על-פי חוק, הנציבה מתבקשת להגיע לוועדה ולהציג דו"ח שנתי.
עדי קול: דומני שזו הפעם הראשונה שאנחנו עושים את זה.
<ציונה קניג יאיר: פעם שנייה, אבל הפעם האחרונה היתה לפני שלוש שנים.
עדי קול: אז הנה, אנחנו שמחים מאוד לפתוח.
עדי קול: אני שמחה לארח את כל המשתתפים ואנחנו נשמח לשמוע ממך את הדו"ח ואפילו הצלחנו להעלות את המצגת.
<ציונה קניג יאיר: אני אפתח ואומר קודם כל תודה רבה.
<ציונה קניג יאיר: אני עורכת-דין, נציבת שוויון הזדמנויות בעבודה.
<ציונה קניג יאיר: אני אפתח ואומר תודה רבה על זה שהוועדה מארחת אותנו כדי להציג את הדו"ח ואני אגיד הערה אחת מקדימה לפרוטוקול וחשוב לי שזה יהיה לפרוטוקול.
<ציונה קניג יאיר: אני חושבת שהנוכחות בדיון היום, מבהירה היטב את הקושי שלנו בהטמעת שוויון ומיגור אפליה.
<ציונה קניג יאיר: עצם העובדה, ואני מאוד מודה לחברי הכנסת שהגיעו, שיש מיעוט של חברי כנסת, עצם העובדה שיש מיעוט של ארגונים, נציגי ממשלה, זה מעיד.