GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב אשר: אבל אתה יודע שיש לי קצת קשרים בעיריות מסוימות, במיוחד בעירייה שהייתי בה ראש עיר, והתברר לי להפתעתי, שהעירייה קיבלה תשובה ממשרד החינוך, שלגבי הנגשה בבתי ספר, שהם מוכרים שאינם רשמיים או בתי ספר פטור, שהם בתי ספר שהמדינה מתקצבת אותם, לומדים שם ילדים, יש שם ילדים נכים.
יעקב אשר: הרי אדם הוא אדם הוא אדם, לא משנה איפה הוא לומד, יכול להיות בית ספר כזה או אחר, הודיעו: התקציב הוא רק למוסדות רשמיים, אולי למוכר; לפטור – לא יהיה.
יעקב אשר: אתה איש פרקטי, אדוני, ואתה יודע היטב שכשמחוקקים דבר ונותנים את הדד ליין, ונותנים את כל התמיכה, צריכים גם לראות שהדברים באמת יוכלו להיעשות, ושלא יהיה מצב שבו ישפכו את המוסדות עם האנשים, ואז בסופו של דבר לא יהיו מוסדות לאותם אנשים מוגבלים.
יעקב אשר: הפתרונות צריכים לבוא יחד עם החקיקה, אדוני, כדי, כפי שאמרה הגברת מהמשרד – שלא יהיה מצב שבו ועדה כלשהי תחריג כאלה שבאמת לא מסוגלים לעמוד בזה.
יעקב אשר: אנחנו רוצים שכן יהיו מסוגלים לעמוד בזה, ואפשר לעשות את זה בתהליך הדרגתי, שילווה עם תקצוב מתאים עם כל הכוח.
יעקב אשר: ניתן לזה את כל הכוח.
יעקב אשר: המדינה פה היום מוציאה כספים – בתוך טרכטנברג החליטו על דבר אחד ופה על דבר שני.
יעקב אשר: צריך להחליט, שגם הדבר הזה הוא בעדיפות עליונה ולהשקיע בו גם את התקציבים, ולרוץ עם הדברים האלה יחד בו זמנית בצורה מוסדרות עם לוחות זמנים ברורים.
<שמואל הר נוי: שמי שמואל הר-נוי.
<שמואל הר נוי: אני מנכ"ל ועד ראשי המכללות, וביום-יום מנכ"ל המכללה האקדמית צפת.
<שמואל הר נוי: גם במכללה שלי אנחנו לא ממתינים לחוקים, ואנחנו עושים את זה בהדרגתיות, בהתאם להזרמת המשאבים.
<שמואל הר נוי: אתן דוגמה, כן את המכללה שלי.
<שמואל הר נוי: אנחנו שוכנים ב-12 מתחמים בעיר צפת.
<שמואל הר נוי: אנחנו תלויים בהנגשת העיר עצמה.
<שמואל הר נוי: הגישה בין מבנה למבנה זה של הרשות המקומית, כך שאנחנו נצטרך לחכות עד 2021 כדי להנגיש את כל המבנים.
<שמואל הר נוי: סוגיה שנייה היא הנושא התקציבי.
<שמואל הר נוי: אני מסכים עם דברי חבר הכנסת קודמי.
<שמואל הר נוי: הכול תלוי גם בקצב הזרמת המשאבים.
<שמואל הר נוי: בסקר נגישות, שסיימנו אותו עכשיו, לאור התקנות המסתמנות בוועדת המשנה, העלות למכללה האקדמית צפת זה 5.5 מיליון שקל, ואני לא יודע מאין יגיעו התקציבים.
<שמואל הר נוי: אנחנו גוף מתוקצב.
<שמואל הר נוי: אמנם אנחנו מקרה קיצון בכלל המכללות – אני רוצה להיות הוגן בעניין – אבל המכללות נמצאות במדרגים שונים.
<שמואל הר נוי: אני מבקש, אל"ף, תנו לנו את הזמן להיערך.
<שמואל הר נוי: האינטרס שלנו הוא שילמדו, כל אחד יהיה זכאי ותהיה לו האפשרות ללמוד.
<שמואל הר נוי: אל תיצרו לנו מצב שאנחנו לא יכולים לעמוד בתקנות.
<שמואל הר נוי: ובקשה נוספת, עזרו לנו לקבל את המשאבים כדי שנוכל לעמוד בכל החלטה שתקבלו היום, ואני מקווה שתהיה החלטה שתאפשר לנו לבצע את החוק, ולא לבוא אחר כך ולהגיד שאתם מפרי חוק ויש אחריות מנכ"ל וכל הקשור בזה.
חיים כץ: נציגי הארגונים, בבקשה.
<מרים בר ניר: שלום, אני מרים בר-ניר, מעצמה, פורום ארצי של משפחות נפגעי נפש.
<מרים בר ניר: אני חושבת שיש אולי להבדיל בין השירות ובין המבנה, כי אם יש דברים שאפשר ודאי לזרז כמו תקנות השירות, שירות לאנשים, אם עדיין המבנה לא מוכן, וזה ייקח עוד שנים עד שזה יהיה מוכן, ואני לא יודעת מתי יקבלו תקציבים ואם בכלל, אבל השירות לאנשים, ודאי אפשר לתת בזמן הרבה יותר קצר מאשר לחכות עוד שלוש, ארבע שנים, שאפשר יהיה להנגיש, ומי שצריך עזרה בקריאה, ו-וודאי בתחום שלי, של בריאות הנפש, קצת יותר הדרכה והכנה והכלה, שזה לא צריך תקציבים אלא מעט רצון טוב ולהיות בני אדם ורגישים.
<מרים בר ניר: אני חושבת שהדחייה הזאת גם מעוררת או מעמידה את הנושא של הצורך בנכות, בקבלת הנכויות ולדעת שיש צורך לקבל אותן ולהכיל אותן.
<מרים בר ניר: אני רוצה לתת דוגמה קטנה, שייך למבנה של בית ספר, אמנם לא על-תיכוני, אבל פעם אחרונה בבית ספר בירושלים הקלפיות היו בקומה השלישית, בלי מעלית.
<מרים בר ניר: בשנים קודמות הקלפיות היו בקומה ראשונה.
<מרים בר ניר: עשרות, אולי מאות אנשים לא יכלו להצביע, כי האוכלוסייה לידי היא מבוגרת, וקשה לעלות לקומה השלישית.
<מרים בר ניר: זה נושא שצריך להיכנס לתודעה, שאם עושים משהו לציבור, לקחת בחשבון שיש אנשים שלא יכולים להגיע, ומה הבעיה לעשות את זה בקומות נמוכות יותר?
<מרים בר ניר: כלומר יש אפשרות להנגיש עוד לפני שעושים את המעלית ואת כל הדברים האחרים.
<מרים בר ניר: ספריות נמצאות בקומה שלישית.
<מרים בר ניר: זה לא שייך לנושא הזה, אבל זה שייך למודעות והנכונות לקבל אנשים עם מוגבלות ולעזור להם, ולקבל אותם.
<מרים בר ניר: כי בעוד שלוש, ארבע, חמש שנים האנשים המבוגרים האלה ימותו.
<מרים בר ניר: אני מדברת באופן כללי.
<מרים בר ניר: לדחות את זה שוב ושוב זו הצהרה כלשהי, כי מי שיגיד שמחכה לתקנות – אני מ-2006, מדברים על תקנות ותקנות, ואיש לא יגיד: רק עכשיו זה נפל עלינו כרעם ביום בהיר.
<יערה קלמנוביץ': עו"ד יערה קלמנוביץ', רכזת פורום הארגונים.
<יערה קלמנוביץ': אנחנו פורום שמייצג 25 ארגוני בעלי מוגבלויות.
<יערה קלמנוביץ': פנינו במכתב למשרד הכלכלה.
<יערה קלמנוביץ': קיבלנו את התשובה שלך.
<יערה קלמנוביץ': אנחנו חושבים שהפגיעה פה היא לא מוסרית ולא מידתית, וכשזו פגיעה באולוכסייה, שאין לה מוגבלות – לא היתה עוברת בשלום, וכשמדובר בבעלי מוגבלויות, אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו.
<יערה קלמנוביץ': אתם כבר אמרתם, לא צריך אותי.
<יערה קלמנוביץ': כולנו רואים שזה יהיה צעד לא מוסרי.
<יערה קלמנוביץ': אני מצטערת שלא הכנתם את עצמכם בזמן, ואולי עכשיו תפעלו בניגוד לחוק, אבל אין ברירה.
<ישראל אבן זהב: ישראל אבן זהב, רכז תחום נגישות במטה מאבק הנכים ופורום ארגוני הנכים.
<ישראל אבן זהב: אני רוצה להתייחס לנקודה אחת ספציפית, בנושא פירים למעליות.
<ישראל אבן זהב: משרד החינוך מנסה להעביר תקנה, שלא יצטרכו להכין פירים למעליות, אלא רק יתכננו פיר למעלית, כך שאם יבוא נכה, ייקח שלוש-ארבע שנים אחרי כל התקופות של ההארכות להכין את הפיר.
<ישראל אבן זהב: אני חושב שיש פה אבסורד לא נורמלי.
<ישראל אבן זהב: אנשים לא מקצועיים מתעסקים בזה, ואלה התוצאות.
<נעה בן שבת: אתה מדבר על התקנות של המוסדות להשכלה גבוהה?
יעקב אשר: בבניין מוכן אחר כך זה קשה.
<בלהה ברג: שמי בלהה ברג, אני מנציבות שוויון לאנשים עם מוגבלות.
<בלהה ברג: עשינו פעולות רבות כדי לנסות לזרז את התקנת התקנות.
<בלהה ברג: מבחינתנו, אכן נגרם נזק רב בכך שהתקנות מותקנות רק עכשיו, ולאור העיכוב המאוד גדול שחל בתקנות.
<בלהה ברג: אבל אנחנו בסופו של דבר רוצים שתהיה נגישות.
<בלהה ברג: אם אני מסתכלת היום על המבנה של החוק והתקנות, התקנות כפי שהן היום בכנסת מפנות לבניין קיים, ומפנות לתקנות נגישות השירות.
<בלהה ברג: תקנות נגישות השירות ובניין קיים מפרטות לוח זמנים מאוד מסוים.
<בלהה ברג: אם אנחנו היום לא נבצע את ההתאמה בין החוק העיקרי, שזה החוק הזה כרגע, שמותאם לתקנות האלה, נצטרך גם לעשות שינוי רב בתקנות, ונצטרך להיכנס לניואנסים ולדון עכשיו עוד שנה וחצי בתקנות, איך לבצע את זה.
<בלהה ברג: ואתן דוגמאות.
<בלהה ברג: גם בתקנות בניין קיים וגם בתקנות שירות לוקחים בחשבון גם את נושא העלויות וגם את משך הזמן של ההמתנה שצריך לבצע לנושא של הזמנות.
<בלהה ברג: למשל, מישהו צריך היום להתקין מעלית, אז לקחנו בחשבון, כשהתקנו תקנות בניין קיים, שצריך להוציא היתר בנייה וצריך להזמין מעלית, והיום גם אחרי היתר בנייה, אחרי שבונים את הפיר, צריך להזמין את המעלית, וזה לוקח כשנה וחצי, היתר בנייה והזמנת מעלים.
<בלהה ברג: כלומר לוח הזמנים שנלקח בחשבון בבניין קיים לקח את האלמנטים האלה, ואמר: זה לוקח זמן כדי לבצע.
<בלהה ברג: גם בנגישות השירות פירטנו מגוון מאוד רחב של לוחות זמנים לדברים שונים.
<בלהה ברג: יש דברים שנכנסים מיידית לתוקף, וגם במקרה הזה, כאשר מוסדות להשכלה גבוהה ומוסדות התמ"ת מפנים לתקנות נגישות השירות, זה כבר בתוקף, אז הם יצטרכו לבצע את זה מיידית.
<בלהה ברג: יש נושאים שצריך לבצע ולהיערך לגביהם.
<בלהה ברג: למשל, מערכות עזר לשמיעה.
<בלהה ברג: צריך להיערך תקציבית.
<בלהה ברג: צריך לעשות הזמנה למוסדות שונים.
<בלהה ברג: התאמות של חומרים כתובים - צריך לבצע עבודה בהתאמות של חומרים כתובים.
<בלהה ברג: לכל הדברים האלה בתקנות נגישות השירות ניתן זמן.
<בלהה ברג: אם עכשיו נעשה הפרדה בין לוחות הזמנים שנקבעים פה לבין לוחות הזמנים של תקנות נגישות השירות והקיים במוסדות האלה, ניצור בלגאן מאוד גדול, ונאריך את משך תקופת התקנת התקנות בצורה מאוד משמעותית - מה שבסופו של דבר יפגע בציבור שלנו.
<בלהה ברג: לכן אנו חושבים שאין ברירה; שלאור העובדה שהתקנות מוגשות היום, ולאור זה שהן מפנות לשני הסטים האלה של התקנות, אנו סבורים שאין מנוס מלקבל את הצעת החוק הזו.
<בלהה ברג: אני כן רוצה להעיר את תשומת הלב להערות שנשמעו כאן.
<בלהה ברג: אין שום הארכה של מועדים של אפליה, למשל.
<בלהה ברג: אם תהיה אפליה בקבלת אדם עם מוגבלות למוסד, זה משהו שהוא כבר בתוקף.
<בלהה ברג: סעיף 19ו.
<בלהה ברג: זה לא קשור לחוק הזה.
<בלהה ברג: ודאי שזה כבר בתוקף.
<בלהה ברג: גם הנושא של הפיר אינו רלוונטי.
<בלהה ברג: הדרישה לבניית פירים בלבד, הן במוסדות חינוך לא של השכלה גבוהה אלא הרגילים- - -
חיים כץ: ועדת העבודה והרווחה מנהלת את כל נושא הנגישות.
חיים כץ: היא עבודה קשה, במשך לא מעט שנים, בניצוחם של אילון גילאון, מרגי, עכשיו אני שומע, מיקי רוזנטל.
חיים כץ: אנחנו דנים באנשים עם מוגבלויות, ויש הגבלה לאפשרות הדיונים.
חיים כץ: אפשר לדון פעם בשבוע ביום שלישי; אי-אפשר לדון בשאר הימים.
חיים כץ: לפני שנקבל החלטה, וניתן לך לדבר בפעם הבאה, הייתי רוצה להיפגש עם כל אלה שמובילים את הדיונים מטעם ועדת העבודה והרווחה, לטכס עצה יחד ולראות איך אנחנו מקדמים את זה, ולא לשלוף סתם.
חיים כץ: האנשים האלה עושים עבודה, וזאת לא חוכמה שאני אבוא ואקבל החלטה עבורם בלי לשמוע אותם ואת דעתם.
חיים כץ: נקווה שנעשה ישיבה נוספת, נקווה לפני שנצא לפגרה.
חיים כץ: אם לא, במהלך הפגרה.
חיים כץ: בוקר טוב, יום שני בשבוע, היום ה-14 ללחימה.
חיים כץ: כ"ג תמוז, 21 ביולי 2014.
חיים כץ: יום לא קל.
חיים כץ: על סדר-היום: צו שירות הציבור (הגבלות לאחר פרישה)[רשימת תפקידם בשירות בתי הסוהר שלגביהם יחולו הגבלות או איסורים נוספים לפי הוראות סעיפים 5א ו- 5ב לחוק שירות הציבור (הגבלות לאחר פרישה).
חיים כץ: המשרד לביטחון פנים, משרד המשפטים, מי רוצה להציג את זה?
<איילת לוי: שמי איילת לוי, אני מהלשכה המשפטית של המשרד לביטחון פנים.
<איילת לוי: אנחנו מגישים כאן לוועדת העבודה והרווחה את הצו שמדבר על רשימת התפקידים שעליהם יחולו ההגבלות והאיסורים לפי חוק שירות המדינה, גמלאות.
<איילת לוי: מבקשים שהוועדה תאשר את רשימת התפקידים הזו, כפי שעשינו עם גוף אחר של המשרד לביטחון פנים, עם משטרת ישראל, שהוועדה אישרה ב-1 במאי 2013.
<איילת לוי: נציגת שב"ס תפרט פה את תהליך בחירת התפקידים, אותה רשימה שעליהם יחולו ההגבלות והאיסורים.
<פרומית כהן: עו"ד פרומית כהן, שירות בתי הסוהר, המשנה ליועמ"ש שב"ס.
<פרומית כהן: זה לא חוק שירות המדינה, גמלאות; זה צו שירות הציבור.
<איילת לוי: נכון, סליחה.
<איילת לוי: חוק שירות הציבור, הגבלות לאחר פרישה.
חיים כץ: אתם רוצים לפרט איך בחרתם את התפקידים?
<פרומית כהן: כן.
<פרומית כהן: למעשה הצו שלנו הוא לאחר שהצו של המשטרה כבר אושר.
<פרומית כהן: אנחנו ערכנו את ההתאמות.
<פרומית כהן: אנחנו מדברים על תקנה 5, הגבלות על אנשים שיש להם סמכות כרשות חקירתית, כמידעים מודיעיניים שמגיעים אליהם, ויש להם השפעה על אסירים מטבע הדברים וההגבלות שלהם לאחר פרישה לגבי מגע עם אותם גופים שלגביהם הם קיבלו את אותן החלטות.
<פרומית כהן: אנחנו מדברים על סגל הפיקוד הבכיר של שב"ס, כל מי שנמנה עליו, וכאן גם אנשים שלכאורה הם לא בתחום המודיעיני או החקירתי בשב"ס אלא עצם זה שהם בעלי תפקיד בכיר ויושבים בסגל הפיקוד הבכיר.
<פרומית כהן: לאחר מכן כל מי שיש לו השפעה על טובות הנאה לאסירים, זכויות ודברים הנובעים ממידע מודיעיני, יש פה הפירוט של כל אותם אנשים שבאמת מוסמכים לפי פקודות בתי הסוהר לתת הנחיות אופרטיביות ומשמעותיות בתחומים האלה.
חיים כץ: תקריאי את הצו.
<ענת מימון: משרד המשפטים, יש פה נציג?
<ענת מימון: יש עוד רשויות שעדיין לא- - -
חיים כץ: הם יביאו.
חיים כץ: אם נחכה שהם יביאו הכול, אנחנו נגמור את העבודה.
<פרומית כהן: אני מאחלת שהוועדה הזאת תעסוק רק בעניינים כאלה ולא בעניינים אחרים.
חיים כץ: אני רוצה לעסוק בעניינים אחרים.
<פרומית כהן: יש עניינים חשובים שהוועדה הזאת עוסקת בהם, מזכויות- - -
חיים כץ: אני רוצה לעסוק בכמה שיותר נושאים, מאחר שאני יודע שאביא פתרונות.
חיים כץ: שהוועדה הזאת תעסוק בכל הנושאים.
<ענת מימון: צו שירות הציבור (הגבלות לאחר פרישה)[רשימת תפקידם בשירות בתי הסוהר שלגביהם יחולו הגבלות או איסורים נוספים לפי הוראות סעיפים 5א ו - 5ב לחוק שירות הציבור (הגבלות לאחר פרישה, התשע"ד 2014.
<ענת מימון: בתוקף סמכותי לפי סעיפים 5א ו-5ב לחוק שירות הציבור (הגבלות לאחר פרישה), התשכ"ט-1969 (להלן – החוק), לפי הצעת נציב בתי הסוהר, בהסכמת שרת המשפטים ובאישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת לפי סעיף 5א(ב) לחוק, אני מצווה לאמור: הגדרות.
<ענת מימון: בצו זה – "סגל הפיקוד הבכיר" – כל אחד מממלאי תפקיד אלה: (1) נציב בתי הסוהר; (2) סגן נציב בתי הסוהר; (3) ראש אגף בשירות בתי הסוהר; (4) מפקד מחוז בשירות בתי הסוהר; (5) היועץ המשפטי לשירות בתי הסוהר; (6) ראש חטיבה בשירות בתי הסוהר; (7) ראש מינהל בשירות בתי הסוהר.
<ענת מימון: רשימת התפקידים בשירות בתי הסוהר, שלגביהם יחולו ההגבלות והאיסורים בהתאם להוראות סעיף 5א לחוק, מפורטת בתוספת הראשונה.
<ענת מימון: סוגי התפקידים או המשרות, הכלולים ברשימת התפקידים שבתוספת הראשונה, שלגביהם תחול חובת דיווח לפי הוראות סעיף 5ב(ב) לחוק, מפורטים בתוספת השנייה.
<ענת מימון: תוספת ראשונה.
<ענת מימון: חבר סגל הפיקוד הבכיר וסגנו – זה הוגדר; קצין רפואה ראשי; קצין ניהול אסירים מחוזי; קצין מודיעין מחוזי; קצין מבצעים מחוזי; קצין מטה ומינהל מחוזי; מפקד בית סוהר וסגנו; קצין מודיעין בבית סוהר; קצין אגף מבצעים בבית סוהר; קצין מבצעים בבית סוהר; קצין אסירים בבית סוהר; מפקד יחידת נחשון וסגנו; קצין אגף מבצעים ביחידת נחשון; קצין מודיעין ביחידת נחשון; מפקד גדוד ביחידת נחשון; הממונה על עבודות השירות בשירות בתי הסוהר; רכז עבודות שירות מחוזי; מפקד יחידת צור וסגנו; מפקד יחידת דרור וסגנו; קצין מודיעין ביחידת דרור; מפקד צוות משימות מיוחדות ביחידת דרור; ראש צוות שירטוט ביחידת דרור; ראש צוות ייעודי/בילוש ביחידת דרור; מפקד יחידת מצדה וסגנו; קצין אגף מבצעים ביחידת מצדה; מפקד פלגה ביחידת מצדה; קצין מודיעין ביחידת מצדה; ראש ענף בלשכה המשפטית; ראש מחלקה וראש ענף בחטיבת המודיעין; ראש מחלקה וראש ענף בחטיבת הביטחון.
<ענת מימון: תוספת שנייה.
<ענת מימון: חבר סגל הפיקוד הבכיר וסגנו; קצין מודיעין מחוזי; מפקדי יחידות נחשון, דרור, מצדה וצור; מפקד בית סוהר וסגנו.
חיים כץ: מי בעד אישור הצו – ירים את ידו.
חיים כץ: הצבעה בעד – פה אחד הצו אושר.
חיים כץ: כל חברי הכנסת שנמצאים פה ויש להם זכות הצבעה והם אחד במספר, מאשרים את הצו הזה, והצו אושר.
חיים כץ: צהריים טובים, יום שני בשבוע, כ"ג תמוז, 21 ביולי 2014.
חיים כץ: אנחנו מתכבדים לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות במלחמה נוספת שאנחנו עורכים במהלך כל החיים, למנוע את התפשטות נגע הסמים.
חיים כץ: יחד עם המלחמה שלך אני כל הזמן קורא על עוד ועוד אנשים, והפיצוציות עובדות ועובדות, ואנשים מאושפזים.
חיים כץ: אני לא יכול להגיד לך שאתה לא עושה עבודת קודש.
חיים כץ: אתה צריך אולי לקום שעה קודם.
חיים כץ: בזמנו אמרתי לך: תבוא כל שבוע, כל שבועיים, ותגיש עוד רשימות, ותכסחו אותם ותצילו את עם ישראל.
חיים כץ: ואני באתי ורציתי לחוקק חוק שסוגר, והמשטרה התבצרה: לא, לא, לא, אנחנו נעשה ואנחנו נעשה.
חיים כץ: הם לא עושים מספיק.
חיים כץ: אם אנחנו מאשפזים ילדים, ואם אנחנו מוכרים, כלומר אנחנו לא עושים מספיק.
חיים כץ: אנחנו עדיין בצד של המסבירים.
חיים כץ: נשאלת השאלה, מתי אנחנו נהיה בצד של המנצחים, ולא יצטרכו לאשפז ילדים שמוכרים להם סמים, ואני לא אצטרך לבקש מכם, ואני יודע שאתם עושים עבודת קודש, ולומר לכם: תקומו שעה אחת קודם.
חיים כץ: צריך למגר את התופעה הזאת.
חיים כץ: זה חלק מאויבי העם.
חיים כץ: אז תקומו שעה אחת קודם.
חיים כץ: מי מייצג את הבקשות שלכם הפעם, שאנחנו נענים להן?
<מוריה בן צור: אני, מוריה בן-צור, הלשכה המשפטית, משרד הבריאות.
<מוריה בן צור: אנחנו הגשנו לוועדה את הודעת הסמים המסוכנים, תיקון לתוספת הראשונה, ואנחנו מודים לוועדה על קיום הדיון הזה.
<מוריה בן צור: ההודעה הזאת כוללת 35 חומרים חדשים, שרובם הגדול למעט אחד הוכרזו בהכרזה דחופה.
<מוריה בן צור: כזכור, ביוני 2013 נחקק חוק המאבק בתופעת השימוש בחומרים מסכנים, והחוק הזה, בין היתר, אחת מהוראותיו קבעו סעיף שקובע שבסמכות מנכ"ל משרד הבריאות להכריז על החומרים בהכרזה דחופה.
<מוריה בן צור: ברגע שחומר הוכרז כחומר אסור בהפצה, חלות עליו הוראות – בין היתר, איסור הפצה, איסור ייצור, ייבוא, מכירה, ייצוא וכו'.
<מוריה בן צור: החומרים שנמצאים עכשיו בהודעה הם חומרים שהולכים להיכלל בתוספת הראשונה לפקודת סמים, כלומר הם עולים בדרגה.
<מוריה בן צור: ברמת החומרה, בהוראות שיחולו, יחולו על החומרים הוראות פקודת הסמים המסוכנים.
<מוריה בן צור: היום החומרים נמצאים בתקופת מעבר, נקרא לזה - הם מוכרזים לתקופה של 12 חודשים.
חיים כץ: במדרג נמוך יותר?
<מוריה בן צור: מה שיקרה עכשיו, עם ההכללה שלהם, אנחנו מעלים אותם דרגה.
<מוריה בן צור: 35 החומרים הם חומרים- - -
חיים כץ: מי שימכור אותם, מוכר סמים מסוכנים.
<מוריה בן צור: זה הופך להיות סם מסוכן, ממש כהגדרתו בפקודת הסמים המסוכנים.
<מוריה בן צור: החומרים הללו אחרי שהוכרזו, נבחנו בוועדה המייעצת – כמובן, בשיתוף פעולה עם המשטרה, עם הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול, נציגים של משרד המשפטים ונציגי המשרד שלנו.
<מוריה בן צור: דנו בוועדה, והוועדה נתנה את ההמלצה שלה לשרה להכליל את החומרים האלה.
<מוריה בן צור: הבאנו גם דברי הסבר, כדי שאפשר יהיה להבין מה זה כל החומרים.
<מוריה בן צור: חילקנו את זה לקטגוריות, כדי שיהיה ברור יותר, אילו השפעות יש להם.
<מוריה בן צור: נמצאים אתי כאן גורמי המקצוע, שיוכלו לתת מענה הרבה יותר נרחב ממני.
חיים כץ: מה אתה רוצה להראות לנו?
<אודי וולף: אני רוצה להראות מוצגים מדירה שבה מכינים את החומרים האלה.
<אודי וולף: אנחנו בדרך כלל רגילים לראות אותם בפרסומות, כשהם מופיעים בדוכנים, בפיצוציות וכו', כמו שהיושב-ראש פתח.
<אודי וולף: אנחנו במעבדה רגילים לראות אותם ארוזים בשקיות, אחרי שהם נתפסו על-ידי אנשינו המצוינים.
חיים כץ: מה זה נתפסו?
<אודי וולף: זה מונח משפטי משטרתי.
חיים כץ: אתה, שמתמחה ויודע אלף מונים יותר ממני – נכנס- - -
<אודי וולף: מותר לי להראות את זה?
חיים כץ: כן, אבל אתה נכנס לפיצוצייה.
חיים כץ: אתה רואה את זה מונח.
<אודי וולף: אני לא נכנס לפיצוצייה – אני במעבדה מתחת לניאונים, אבל שוטר אמתי שנכנס לפיצוצייה, כשהוא רואה את הדברים האלה, קודם כל הוא כמעט לא רואה פיצוציות – הוא רואה פיצוציות סגורות; הוא בדרך כלל רואה סטיקרים של מכירה על דברים כאלה.
<אודי וולף: יש היום כמה מוהיקנים לא שקמים שעה מוקדם אלא שלא הולכים לישון בלילה, וגם כשהם הולכים לטייל עם הכלב, וגם אם הם פרקליטי מחוז, הם רושמים את המספר ומצלמים אותו באייפון שלהם, ולמחרת מגישים בקשה לסלקום, לסגור את הקו.
חיים כץ: אני יכול להיכנס לפיצוצייה ולקבל שיקנו חומר אסור?
חיים כץ: תן לי שמות שאנסה.
<אודי וולף: נייס גיא זה שם הקוד.
חיים כץ: והם ימכרו לי?
<אודי וולף: או כן או לא.
<אודי וולף: בדרך כלל לא.
<אודי וולף: בדרך כלל יגידו לך: לך להוא, לך לזה, הוא יבוא אליך, תזוז הצדה.
<אודי וולף: כבר לא מוכרים את זה בפיצוציות.
<אודי וולף: רוב חנויות המפעל נסגרו.
<אודי וולף: באינטרנט כן, בפייסבוק הרבה מאוד.
<אודי וולף: אם ישכנעו את שרת המשפטים שתכלול בחוק סגירת האתרים גם את מכירת החומרים האלה, על אף שאינם סמים, זה יהיה מצוין, כי זה התווך שבו הם עובדים.
חיים כץ: תראה לנו.
<אודי וולף: ככה זה נראה בתוך דירת מגורים במרכז הארץ.
<אודי וולף: אפשר לראות פה את הפיילה שבה החומר הצמחי, את כף המדידה, שהיא כוס חד-פעמית, ואת השקיות הפתוחות שמחכות כמו גוזלים בקן, שיאכילו אותם בחומרים האלה.
<אודי וולף: המדבקות כבר נמצאות.
<אודי וולף: פה מחייך אלינו מיסטר נייס גיא.
<אודי וולף: פה מחכות עוד שקיות בצד.
<אודי וולף: ברגע שהפיילה הזאת תיגמר, ימלאו אותה בפיילה חדשה.
<אודי וולף: אגב, החומרים האלה זה חומר צמחי שמיובא לארץ כחומר שמשמש לחליטת עלים כמו תה צמחים, כאילו ברשיון.
<אודי וולף: אין עליו שום מגבלות כרגע למעט העובדה שהוא משמש אחר כך לחומרים כאלה.
<אודי וולף: הוא המצע.
<אודי וולף: עליו מרססים את החומר הפעיל שמגיע כאבקה מסין, מומס באצטון או בחומר ממס אחר, מעורבב, ומגיע- - -
חיים כץ: כלומר אם לא מתיזים עליו את החומר מסין, זה רק תה.
<אודי וולף: פה אתם יכולים לראות את התנאים המופלאים של הייצור, את האריזות, איך הן מוכנות, כבר מוכנות לשיווק על שקית ניילון כתומה כזו, תעוף מהאופנוע לפתח הדירה.
חיים כץ: האבקה שמביאים מסין היא סם?
<אודי וולף: היא החומרים שאותם אנחנו רוצים להכניס עכשיו לפקודת הסמים.
חיים כץ: היום מותר להביא אותם?
<אודי וולף: היום הם חומר אסור בהפצה.
<אודי וולף: זו תשובה לשאלה שנשאלתי בתחילת הישיבה.
<אודי וולף: הסיבה שבגללה לא היינו פה שנה שלמה היא כי מצאנו פלסטר לשים על הפצע, והוא חוק המאבק בתופעת השימוש בחומרים מסכנים.
<אודי וולף: עדיין לא צריך לעשות ניתוח.
<אודי וולף: עדיין לא צריך להפוך את זה להיות סם מסוכן.
חיים כץ: אל תגמור את כל העבודה.
חיים כץ: אם תגמור את כל העבודה, יפטרו אותך.
<אודי וולף: הלוואי שהייתי חסר עבודה.
<אודי וולף: אני עושה מחקרים.
<אודי וולף: בכל אופן, החומרים האלה הם היום חומרים אסורים בהפצה, חומרים מסכנים.
<אודי וולף: בעקבות הראייה ארוכת הטווח שלנו והמדודה שלנו לא השתמשנו בסמכות שנתן המחוקק בידינו כמייעצים לחוק הזה, ולא הפעלנו את זה מיידית, כי אמרנו: בואו נצבור מידע על החומרים האלה.
<אודי וולף: אני גולש כאן לעניין של הסיבות שבגללן השתהינו כמעט שלושת-רבעי שנה מאז ההכרזה הראשונה בספטמבר.
<אודי וולף: אנחנו מדברים פה על חומרים שהוכרזו בספטמבר, אוקטובר ונובמבר.
<אודי וולף: היו אחר כך עוד שתי הכרזות באפריל וביוני.
<אודי וולף: בכל זאת עכשיו אנחנו בעיקר מתעסקים בחומרים שהוכרזו בשלוש ההכרזות הראשונות, כלומר אנחנו מדברים על פער של כמעט תשעה חודשים לכמעט שנה, והסיבה – רצינו ללמוד את החומרים ולראות מה קורה אתם בעולם, לראות איך מכניסים אותם לפקודות סמים בעולם, לראות את ההשפעות שלהם פה בארץ עם ניהול של אכיפה, והאכיפה היתה משמעותית, כי לחוק הזה יש שתי רגליים: אחת היא הרגל הפלילית, שכולנו מכירים אותה, והשנייה היא זו המינהלתית, שאומרת שאם אני מוצא טונה וחצי, ובפרוזדור כאן לפני שנכנסתי לישיבה ניהלתי שיחה עם תובע שתפסו חצי טון של חומר לא מרוסס, והשאלה, מה אפשר לעשות אתו.
<אודי וולף: אפשר לצוות על השמדה שלו.
<אודי וולף: למרות שהוא לא מרוסס, כי הוא משמש ומיועד לייצור של החומרים המסכנים האלה, וזה חוזקו של החוק הזה, ולכן החוק הזה כל כך טוב, ולכן אנחנו משתדלים להשתמש בו כמה שאפשר.
<אודי וולף: אני ממשיך בסיור בדירה הזאת.
<אודי וולף: אנחנו יכולים לראות כאן עוד שקית של חומרים שמיועדים להפצה, הפעם עם כלי חד פעמי אחד.
<אודי וולף: כאן יש שקיות כתובות שכתוב עליהן: 5 ג'.
<אודי וולף: עליהן היה כתוב 10.
<אודי וולף: כאילו משהו אחד, למעשה more of the same.
<אודי וולף: מדדו את זה בדיוק עם אותה כוס חד-פעמית.
<אודי וולף: פה אתם יכולים לראות את השולחן ועליו כל הדברים שמוכנים שקולים, כדי לגבות את הכסף.
<אודי וולף: צריך לנהל על זה גם תיקי מס הכנסה וגם מס ערך וכל הדברים בדירה הזאת, שהיא לא משמשת לצורך הייעודי שלה, למגורי אדם.
<אודי וולף: על כך הדברים האלה צריך ללכת בחזית רחבה מאוד.
<אודי וולף: אני מתייחס רק לצד המאוד מצומצם של זיהוי החומרים האלה.
<אודי וולף: כאן למטה אתם יכולים לראות את החומרים שארוזים ומוכנים כבר לשיווק.
<אודי וולף: רק יעלו על האופנוע.
חיים כץ: כלומר אתה אומר: על הדלפק בפיצוציות כבר לא תמצא אותם.
<אודי וולף: הם כבר לא נמצאים.
<אודי וולף: ופה אתם יכולים לראות את ארון האחסון.
<אודי וולף: צילמנו את זה בכוונה בגובה הדלת, כדי שאפשר יהיה לקבל ממד על היקף התופעה.
אורלי לוי אבקסיס: מה רואים פה?
חיים כץ: מנות של סם שמוכרים לילדים.
חיים כץ: נייס גיא.
חיים כץ: איך מייצרים אותם – בשימוש ביתי.
חיים כץ: הוא נותן לנו עצות.
אורלי לוי אבקסיס: רק אל תעלה את זה לאינטרנט.
<אודי וולף: זה כבר נמצא שם.
<אודי וולף: כל מה שראינו עכשיו, עם כל היופי של הכניסה לדירה הזאת, עכשיו צריך לחשוב איך הופכים את זה לחומר שאפשר להביא אותו למעבדה, לבדוק אותו ולזהות אותו, ולהגיע- - -
אורלי לוי אבקסיס: אתם עוד לא יודעים מה זה?
<אודי וולף: יודעים.
<אודי וולף: בשלב הראשוני אנחנו לא יודעים כלום.
<אודי וולף: יודעים שזה מסוכן.
<אודי וולף: עכשיו תראו איך בעבודה חכמה ודיגום נכון לפי החוק כל המוצגים שראינו שם בדירה יצטמצמו למה שאני מראה לכם בשתי השקופיות האלה.
<אודי וולף: זהו, עשר השקיות האלה, אלה כל המוצגים שדגמנו, אבל כל אחד מהם צריך לבדוק.
<אודי וולף: הליך בדיקה של הדבר הזה הוא סיפור ארוך וצריך להיות מדויק, ובתי המשפט – ואני מנצל את ההזדמנות שאני מדבר פה – הם לא נותנים בידינו את הזמן המתאים כדי להגיע לזיהוי ודאי ונכון של החומרים האלה.
אורלי לוי אבקסיס: זה חומרים שלא מוכרים לכם עד היום?
<אודי וולף: חלקם לא מוכרים, וחלקם מוכרים.
<אודי וולף: גם מה שמוכר לנו, אם הוא מוכר בעולם, אנחנו עובדים בקשר הדוק- - -
אורלי לוי אבקסיס: אז למה לוקח הרבה זמן לדגום אותם?
<אודי וולף: אני מאוד מודה על השאלה.
<אודי וולף: אנחנו לוקחים לפי הדיגום שבע דוגמאות, שבע שקיות.
<אודי וולף: אנחנו קודם כל ממצים את החומר.
<אודי וולף: אנחנו צריכים לתאר את כל מה שתפסנו קודם, וזה לוקח זמן.
<אודי וולף: זו שאלה נהדרת, ויש לי שקף עליה.
<אודי וולף: תחשבו על כל מה שראינו בדירה הזאת.
<אודי וולף: כל הדברים האלה צריכים לעלות על הכתב, והם עולים על הכתב של מישהו שראה את זה, ואחר כך הם עוברים למישהו שלא ראה את זה אלא רק יושב תחת הניאונים אתי במעבדה, ומתאר את המוצגים האלה, והוא יודע לקשר מוצג למוצג, ולומר אחר כך על דוכן העדים בבית המשפט, כשהסנגור ישאל אותו את השאלות הקשות שלו, ופה אתם שואלים שאלות יחסית קלות, אבל גם לסנגור אנחנו יודים לענות תשובות חכמות.
<אודי וולף: אנחנו מעבירים את הדוגמאות לבקבוקונים האלה, ומשם אנחנו מכינים דוגמה שתעלה למכשיר.
<אודי וולף: כל מכשיר כזה עולה חצי מיליון דולר.
<אודי וולף: שמים אותו על הדוגם האוטומטי.
<אודי וולף: אתם יכולים לראות פה את הזרועות שתופסות אותו עם הרובוט, וכאן את מגדל ההזרקה שיחכה לו בהמשך.
<אודי וולף: זה המכשיר כולו.
<אודי וולף: דוגמאות כאלה עולות למכשיר.
<מיקי אריאלי: מיקי אריאלי, ראש אגף האכיפה, משרד הבריאות.
<מיקי אריאלי: רציתי לומר שיחד עם הרשות בלוחמה בסמים ופרקליטות אזרחית חיפה עשינו ניסיון לסגור פייסבוק, אחד האתרים שמוכרים את הסיפור.
<מיקי אריאלי: הצלחנו בתוך 48 שעות.
<מיקי אריאלי: כנראה, נגיע להסכם עם מימון, ואני מקווה שיהיה לוחמה על כל נושא האתרים בפייסבוק על מכירת הסמים האלה.
חיים כץ: נעבור להקראה, כדי שנוכל לאשר לכם את זה כמה שיותר מהר.
<איילת וולברג: בין הנוסח שקיבלנו ממשרד הבריאות יש רק כמה שינויים קטנטנים, אז נעבור רק על השינויים עצמם – זה שינוי של המונחים.
חיים כץ: למה לא תיאמתם את זה ביניהם?
<איילת וולברג: תיאמנו.
חיים כץ: אז תקריאו את הנוסח המתואם.
חיים כץ: אתם תקריאו.
חיים כץ: אתם מיומנים.
<אודי וולף: סעיף 1 זה אדמנטילאינדול.
<אודי וולף: החומר השני זה 4ט, אדמנטילאינדול.
<אודי וולף: החומר השלישי, 4י, זה אינדול 3 חומצה קרבוקסילית קווינוליניל אסטר.
<אודי וולף: החומר הבא זה 4יא, טטרה מתיל ציקלופרופיל קרבוניל אינדול.
<מוריה בן צור: אנחנו רק מתקנים פה את ה- 3-(2,2,3,3,3-.
<אודי וולף: סעיף 2.
<אודי וולף: פרט 10ז יימחק ובמקומו יבוא: החומר שידוע בשם מיומיפט.
<אודי וולף: ריבינו, כאשר במקום X יבוא: 4,5,6 או 7"; מיומיפט המפורסם בעולם בדרך כלל הוא 5.
<אודי וולף: אנחנו רוצים לעשות הרחבה.
<אודי וולף: (3) אחרי "α פירולידינופרופיופנון" יבוא "וכן נגזרות מבניות של חומרים אלה".