GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עינת גדעוני: למשל התחייבות להתייצב במרפאה, לקבל טיפול, מגבלות לעניין מגורים ועוד, כאשר יש סמכות לוועדה במקרים מסוימים ובתנאים מסוימים גם לאשפז מחדש נאשמים ששוחררו כאשר ההצדקה על ההגבלה על החירות שיש כאן, שמוצעת כאן, היא הגנה על הציבור מפני אותם חולי נפש שביצעו כאמור את העבירות החמורות ביותר, נטלו חיים, ביצעו רצח או ניסו לרצוח והם חצו קו.
<עינת גדעוני: כמובן לא כולם אלימים אבל גם אותם חולי נפש שכן מאופיינים בהתנהגות אלימה, זה קו שמעטים חוצים ולכן יש כאן אינדיקציה למסוכנות מוגברת ומסוכנות גבוהה.
<עינת גדעוני: לכן יש הצדקה למחוקק, בעצם לחברה, לתת בידי הוועדה כלים וסמכויות לפקח על אותם נאשמים ולוודא שהם לא יבצעו עבירות נוספות ולא יסכנו שוב את הציבור.
<עינת גדעוני: זאת ההצעה העיקרית.
<עינת גדעוני: יש עוד הצעות שמוצע לאשר כאן.
<עינת גדעוני: מוצע לקבוע תקופה מרבית לאשפוז.
<עינת גדעוני: היום, ברגע שחולה נפש מאושפז בצו של בית משפט, הוא מאושפז ללא קביעה של תקופה מרבית.
<עינת גדעוני: מכוח הפסיקה, פסק דין פלוני של הנשיא דאז ברק, לאחר זמן מסוים התקופה כבר, מכוח צו האשפוז הפלילי, אינה סבירה ולכן צריך לעבור לאשפוז אזרחי.
<עינת גדעוני: מוצע לקבוע בחוק בצורה שתהיה ודאית וברורה את התקופה המרבית לאשפוז ואחרי תום התקופה המשמעות היא לא בהכרח שחרור אלא מעבר לאשפוז אזרחי.
<עינת גדעוני: הצעה נוספת היא לקבוע שבית משפט שיקבע שאדם אינו כשיר לעמוד לדין לפי סעיף 15(א) לחוק, לצורך הקביעה הזאת יהיה צורך להחליט שיש ראיות לכאורה שהנאשם ביצע את העבירה.
<עינת גדעוני: בכל זאת לפי הסעיף הזה אפשר לאשפז אדם לשנים ארוכות, לזמן ממושך, וחשוב שתהיה קביעה של ראיות לכאורה.
<עינת גדעוני: אי אפשר לקבוע יותר מזה מכיוון שהנאשם לא כשיר לעמוד לדין ולכן אי אפשר לנהל נגדו משפט אבל לפחות שיהיה איזשהו רף ראייתי מינימלי שעל סמך אותה קביעה ניתן יהיה לשלול חרות.
<עינת גדעוני: הוראות נוספות.
<עינת גדעוני: אנחנו מבקשים להבהיר שהוועדה הפסיכיאטרית, כל ועדה פסיכיאטרית ולאו דווקא הוועדה המיוחדת, מוסמכת להורות על סיום האשפוז ועל קבלת טיפול מרפאתי, מה שמכונה המרה מאשפוז לטיפול מרפאתי והבהרה שניתן לחדש הליכים גם נגד מי ששוחרר מטיפול מרפאתי ולא רק מאשפוז כי לכאורה זה לא נובע מלשון החוק הפורמלית.
<עינת גדעוני: חידוש שמוצע בהצעת החוק הוא שניתן יהיה לחדש הליכים נגד מי שמצוי בטיפול מרפאתי.
<עינת גדעוני: גם בעניין הזה יש חוסר בהירות ואנחנו רוצים לקבוע את זה באופן מפורש.
<עינת גדעוני: רכיבים נוספים הם התניית שיקול הדעת של הוועדה הפסיכיאטרית, גם הרגילה, בשחרור ובהוצאה לחופשות.
<עינת גדעוני: דבר נוסף הוא מתן סמכויות לוועדה לעכב ביצוע של שחרור או יציאה לחופשה על מנת שתהיה שהות להגיש ערעור או לבחון את העניין.
<עינת גדעוני: דבר נוסף הוא מתן סמכות לבית משפט לפרסם פרטים מזהים של נאשם או עצור שברח ממסגרת אשפוז בה הוא נמצא, לרבות בריחה במהלך חופשות.
<עינת גדעוני: זה ממעוף הציפור, מבט כללי על הצעת החוק.
<עינת גדעוני: כאמור, ההצעה נועדה לחזק את ההגנה על הציבור תוך שמירה על המסגרת הקיימת.
עדי קול: אני רוצה לשאול אותך שאלה לא קשורה.
עדי קול: האם הוועדה גם התעסקה באיזשהו פיקוח בתקופת האשפוז מעבר לזה?
עדי קול: בשבוע שעבר ביקרתי בבית חולים לחולי נפש ואחד הדברים שעלה היה העובדה שאנשים נמצאים או בתקופת האבחון הפסיכיאטרי או כבר בתקופת האשפוז ונמצאים יחד עם חולים רגילים.
עדי קול: מהרופאים עלה פחד מאוד גדול וסכנה של האשפוז במקביל של חולים וחולים רגילים.
<עינת גדעוני: בזה לא עסקה הוועדה ולא עוסקת הצעת החוק.
<דורית נחמני אלבק: אני הסניגורית של מחוז המרכז ואני נציגת הסנגוריה הציבורית.
<דורית נחמני אלבק: אני רוצה לומר כמה לים כלליות בהמשך למה שנאמר כאן.
<דורית נחמני אלבק: אני רוצה שיהיה לנגד כל האנשים שיושבים כאן בוועדה לא רק המקרה הקיצוני של עבירת הרצח או עבירת ההריגה שאני חושבת שבדרך כלל במקרים האלה לא יהיה כמעט חולק על המשמעות, על החומרה על משמעות האשפוז של האנשים האלה לאורך זמן והטיפול בהם, אלא גם על הצד השני.
<דורית נחמני אלבק: צריך להבין שהחוק הזה עוסק היום, למרות שהמבט המקורי שלו היה בעבירות רצח והריגה, באשפוז כפוי בכל הסוגים של המקרים והעבירות.
<דורית נחמני אלבק: אני אומרת את זה כי צריך להיות לנגד עיני כולנו כאשר אנחנו דנים בכל הסעיפים גם אותו מקרה של אדם שאני נתקלתי בו כאשר הסנגוריה הציבורית עשתה פיילוט בבית חולים אברבנאל, אדם שמאושפז בצו אשפוז 16 שנים על עבירה של השגת גבול.
<דורית נחמני אלבק: אני אומרת את זה כי צריך להבין שכל הצעת החוק הזאת בעצם מטפלת במגוון רחב וקשת של מקרים ויש לנו תמיד נטייה לראות את המקרה הקיצוני.
<דורית נחמני אלבק: כאשר אנחנו רוצים לראות את המקרה הקיצוני שאני לא מזלזלת בו, אנחנו רוצים להפעיל את האמצעים הכי אגרסיביים כלפי האוכלוסייה הזאת של החולים.
<דורית נחמני אלבק: צריך להבין שהמנדט המקורי, הוועדה שדנה בסוגיות שמועלות כאן, אני ישבתי בוועדה הזאת והמנדט המקורי היה לטפל בכל אותם מקרים חריגים כמו שעלו כאן, מקרי רצח והריגה.
<דורית נחמני אלבק: אלא שבמהלך הזמן נוספו עוד הרבה מאוד סעיפים שלמרות מה שנאמר כאן על ידי משרד המשפטים – ואנחנו מתנגדים לחלק מהסעיפים, אבל לא לכל הסעיפים – לטעמי חלק מהסעיפים כן משנים במידת מה מהמצב המשפטי הנוהג למרות שיש תפיסה שאולי לא.
<דורית נחמני אלבק: ככל שמדובר ברצח והריגה, יש לנו נטייה, ואולי כולנו נסכים עם זה.
<דורית נחמני אלבק: ככל שהדברים חלים גם על מקרים קטנים, צריך להבין שכל סעיף כאן יחול גם על העבירות היותר קלות וצריך לקחת את זה לתשומת לבנו.
<דורית נחמני אלבק: אני כן אומר עוד דבר אחד כפתיחה והוא שהוועדה שדנה בחלק מהסוגיות שנמצאות בהצעת החוק הייתה ועדה שישבה כמה שנים.
<דורית נחמני אלבק: נשמעו בה נציגים של כל משרדי הממשלה.
<דורית נחמני אלבק: הייתה שם קשת של דעות ומחשבות.
<דורית נחמני אלבק: היו בה נציגים של משרד הבריאות ורופאים.
<דורית נחמני אלבק: מה שקרה זה שכמה שנים אחרי שהוועדה סיימה את עבודתה, פתאום צצו כל מיני תיקונים שלחלקם אנחנו מתנגדים שלאחר שאנחנו שיגרנו מספר מכתבים בעניין, התקיימו שתי ישיבות, לטעמי לא ממצות, במשרד המשפטים ולמעשה חלק מהסעיפים שנוספו בשלב מאוחר יותר, יש להם משמעויות.
עדי קול: אנחנו מאוד נשמח לקבל לוועדה את כל הרעיונות.
<דורית נחמני אלבק: אני אעביר את כל המסמכים ואת כל ההערות.
<דורית נחמני אלבק: הגענו לדיון הזה ממש ברגע האחרון.
<דורית נחמני אלבק: אנחנו נעביר את כל המסמכים.
<דורית נחמני אלבק: כן חשוב לי לומר שצריך להבין, כמי שמייצגים את האנשים האלה בבתי החולים, שיש לזה השפעה הרבה יותר רחבה וזה עלול בסופו של יום לגרום למצב בו אנשים יוחזקו בבית חולים למרות שאין כל אינדיקציה או סיבה ממשית להחזיק אותם.
עדי קול: הנקודה הובנה.
יעקב מרגי: רציתי לדבר על האיזון.
יעקב מרגי: בחיים, בקהילה, אנחנו רואים כאלה שהורשעו בעבירות חמורות ולא היו כשירים לעמוד בדין אבל אחר כך כמו מכבסה, החזירו אותם לקהילה.
יעקב מרגי: מצד שני צריך את האיזון כך שלא יהיה אינסנטיב כך שכאשר יהיה עלי המורה הזה, אני חולה נפש.
יעקב מרגי: צריך לקחת את מידת האיזון ואני חושב שהיא נגעה בקטע הזה.
<לרה צינמן: אני מארגון משפחות נרצחים ונרצחות.
<לרה צינמן: אילנה סיפרה את הסיפור הטרגי שלה.
<לרה צינמן: בקרב המשפחות יש מקרים שממחישים באופן מובהק את אוזלת היד של המערכת שגרמה לרציחות נוספות.
<לרה צינמן: מרדכי חי שרצח בזמנו את אשתו הראשונה ובילה באשפוז מספר שנים שוחרר ללא כל פיקוח ולא הועמד לדין למרות שהוא היה אחראי למעשיו בעת הרצח, והכתובת הייתה על הקיר והוא רצח את אשתו השנייה.
<לרה צינמן: זה מוכיח את הנחיצות.
<לרה צינמן: אנחנו היינו מעורבים בתהליך החקיקה במשרד המשפטים כבר מספר שנים ואנחנו שמחים שהצעת החוק מגיעה לישורת האחרונה.
חיים כץ: לא שמעתי את הדיון ולכן אני לא אתייחס.
חיים כץ: לאור הנסיבות ולאור מה שקרה, ומאחר ובעוד חמש דקות אנחנו צריכים לסיים את הישיבה, אנחנו לא ניכנס להקראה ולא ניכנס לסעיפים בישיבה זאת.
חיים כץ: אנחנו נמצה את הדיון להיום.
יעקב מרגי: ה-11 ביוני 2014, י"ג בסיון התשע"ד.
יעקב מרגי: על סדר היום צו להגברת האכיפה של דיני העבודה (שינוי התוספת השנייה לחוק), התשע"ד-2014, פרוטוקול מספר 247.
יעקב מרגי: אתם רוצים את התוספת?
יעקב מרגי: בואו נשמע אתכם.
<הילה רענן: אני מהלשכה המשפטית במשרד הכלכלה.
<הילה רענן: אנחנו רוצים להוסיף הוראות שנמצאות בחוק עובדים שנמצאים בסמכות האכיפה של משרד הכלכלה לתוספת השנייה של החוק להגברת האכיפה, כך שניתן יהיה לאכוף באכיפה מינהלית את הוראות חוק עובדים זרים.
יעקב מרגי: את רוצה להיכנס לתוך הסעיף או שנקרא ואחר כך תתייחסי?
<עו"ד הילה רענן: אני מציעה שנקרא ואז נתייחס.
<נעה בן שבת: צו להגברת האכיפה של דיני העבודה (שינוי התוספת השנייה לחוק), התשע"ד-2014 אנחנו מדברים על אותה תוספת שנייה שחלה על מעבידים או על מי שיש לו חובה ישירה כלפי החוק.
<נעה בן שבת: היא לא חלה על מזמיני שירות.
<נעה בן שבת: בתוקף סמכותי לפי סעיף.
<נעה בן שבת: 51(ב) לחוק להגברת האכיפה של דיני העבודה, התשע"ב-2011 (להלן – החוק), בהתייעצות עם שר האוצר, עם שר המשפטים ועם הארגונים ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מצווה לאמור: שינוי התוספת השנייה לחוק בתוספת השנייה לחוק – בחלק ב', אחרי פרט (18), יבוא: "(19) איסור ניכוי סכומים משכרו של העובד הזר לפי סעיף 2(ב)(9) לחוק עובדים זרים.
<נעה בן שבת: אדוני, אני אעצור כאן לרגע כי אנחנו מדברים על איסור שכמוהו קיים איסור מקביל גם לגבי עובדים בכלל וכמובן גם בכללם העובדים הזרים.
<נעה בן שבת: רציתי לשאול מדוע נדרשת הוראה מיוחדת.
<נעה בן שבת: אני אציין שבמקור הוצעה בצו הוראה לעניין משרה פלוס שכר אבל בגלל שהיא באמת קיימת גם לגבי העובדים בכלל וגם לגבי העובדים הזרים, היא הוסרה מהצו.
<נעה בן שבת: אולי אפשר להסביר.
<הילה רענן: את מדברת על סעיף 25?
<נעה בן שבת: על האיסור לפי סכומים.
<הילה רענן: נכון להיום קיימת בחוק להגברת האכיפה ההוראה שניתן לאכוף את סעיף 25 לחוק הגנת השכר שקובע שאפשר לנכות עד 25 אחוזים משכרו של עובד בגין חוב של העובד למעביד.
<הילה רענן: יחד עם זאת, ההוראות שקיימות בחוק עובדים זרים ושמאפשרות לנכות ניכויים בגין מגורים ובגין ביטוח רפואי, הן הוראות רחבות יותר.
<הילה רענן: הן הוראות שקובעות שסך כל הניכויים שאפשר לנכות משכרו של עובד, הן בסך הכול 25 אחוזים.
<הילה רענן: אי אפשר יותר מ-25 אחוזים בעוד שבחוק הגנת השכר ההוראה קובעת שאפשר לנכות בגין חוב בין עובד למעביד עד 25 אחוזים ואפשר לנכות דברים אחרים.
יעקב מרגי: אנחנו מאמצים את המגבלה כפי שיש בחוק העובדים הזרים.
<הילה רענן: זאת בעצם המשמעות.
<נעה בן שבת: (20) איסור ניכוי סכום העולה על השיעור המותר בעד דמי ביטוח רפואי על ידי מעביד לפי סעיף 2(ב)(3) סיפה לחוק עובדים זרים או על ידי קבלן לפי סעיף 2(ג) לחוק האמור.
<נעה בן שבת: ההוראה שנוגעת לקבלן היא באמת בסעיף 2(ג) לחוק ואנחנו מדברים על קבלן שלפי חוזה קבלנות לא הסדיר כראוי את אותם עניינים.
<נעה בן שבת: לקבלן יש חובה עצמאית לפי החוק האמור וזה לא נובע מהחלת התוספת השלישית לחוק, החובה העצמאית של הקבלן.
<נעה בן שבת: (21) איסור ניכוי סכום העולה על השיעור המותר בעד מגורים הולמים על ידי מעביד לפי סעיף 2(ב)(4) סיפה לחוק עובדים זרים או על ידי קבלן לפי סעיף 2(ג) לחוק האמור".
<נעה בן שבת: (2) בחלק ג', אחרי פרט (17) יבוא: חלק ג' כרוך בעיצום כספי גבוה יותר והוא גם בתוספת השנייה.
<נעה בן שבת: "(18) התקשרות בחוזה העסקה ופירוט תנאי העבודה בחוזה על ידי מעביד לפי סעיף 1ג(א) ו-(ב) לחוק עובדים זרים או על ידי קבלן לפי סעיף 2(ג) לחוק האמור".
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על אותו הסכם שיש חובה לערוך אותו בכתב עם העובד.
<הילה רענן: זה קיים היום בחוק הודעה לעובד אבל זה לא קיים לגבי עובדים זרים, מה שקיים בחוק לעובדים זרים שחובה לתרגם את זה לשפת העובד.
<הילה רענן: היום לפי חוק הודעה לעובד צריך לתת הודעה בעברית.
<הילה רענן: מדובר באוכלוסייה שבדרך כלל לא דוברת עברית.
<נעה בן שבת: גם חוזה העסקה וגם לכתוב בשפתו של העובד ולפרט בו את תנאי העבודה הנדרשים.
<ריקי יחזקאל: גם הודעה לעובד לא מרחיבה כמו חוזה עבודה שמפרט יותר את תנאי העבודה והישות המשפטית שבין העובד למעביד.
<נעה בן שבת: יש מועד תחילה להוראה?
<הילה רענן: אני לא יודעת.
<הילה רענן: אני צריכה לבדוק.
יעקב מרגי: יש היערכות מיוחדת לכך?
יעקב מרגי: זה כרוך בהיערכות מיוחדת?
<הילה רענן: מבחינתנו לא.
<נעה בן שבת: אתם בעצם תוכלו להפעיל מהיום גם את העיצום הכספי, גם את הסנקציה המינהלית כלפי המעסיק או הקבלן.
יעקב מרגי: אני רואה שמי שנוגע בדבר, הקבלנים או הארגונים או החברות, לא הופיע כאן.
יעקב מרגי: למרות שזה מיטיב עם העובדים, כנראה שהם חיים עם זה טוב.
יעקב מרגי: התיקון הוא תיקון מתבקש.
בטלמן: אני מהמוסד לביטוח לאומי.
בטלמן: אם יש לכם שאלות, בבקשה, אבל אין לי מה להוסיף.
יעקב מרגי: אנחנו נעבור להצבעה.
יעקב מרגי: מי בעד אישור הצו להגברת האכיפה של דיני עבודה?
חיים כץ: יום שני בשבוע, י"ח בסיוון, ה-16 ביוני 2014 ואני מתכבד לפתוח את ישיבת העבודה, הרווחה והבריאות.
חיים כץ: על סדר היום הצעת חוק להחלפת המונח מעביד (תיקוני חקיקה), התשע"ד-2014.
חיים כץ: אנחנו הולכים לעשות צעד דרמטי ולהוציא מהלקסיקון שלנו את המילה מעביד ונתייחס למעביד כאל מעסיק, ואז שורש העבד יימחק.
רוברט אילטוב: חשבנו לעשות את זה כחוק יסוד.
חיים כץ: לפעמים יש הצעות חוק שמשפיעות על חיינו ואנחנו מרגישים אותן בצורה חומרית אולי והן הרבה יותר צרות לטיפול.
חיים כץ: הצעת החוק הזאת הייתה הצעת חוק שהצריכה עבודה של עורכי דין, קשה וארוכה.
חיים כץ: הצעת החוק היא של חברי הכנסת נחמן שי ורוברט אילטוב.
חיים כץ: אני מציין ששני חברי כנסת אלה שמופיעים בהצעת החוק נוכחים כאן וזה לא כמו אותה קבוצת חברי כנסת שנרשמים להצעת חוק והם אפילו לא באים לדיון.
חיים כץ: יש לי הערכה ולא במירכאות.
חיים כץ: אני מכבד אתכם על שאתם באים לדיון בהצעת החוק.
חיים כץ: זה שאתם חתומים על הצעת החוק ומגיעים לכאן, מכבד את הכנסת.
חיים כץ: הצעת החוק, עניינה היא החלפת המונח מעביד במונח מעסיק.
רוברט אילטוב: אני אעשה את זה מאוד קצר.
רוברט אילטוב: אתה בעצם אמרת את מהות הדברים.
רוברט אילטוב: אמנם זה נושא סמנטי אבל הוא חשוב לאוכלוסייה מאוד גדולה של עסקים במשק, של עסקים קטנים ובינוניים.
רוברט אילטוב: מדובר על מאות אלפי עסקים וחשוב שהעסקים האלה והאנשים האלה שמייצרים מקומות עבודה, היחס המילולי אליהם יהיה בהתאם.
רוברט אילטוב: זאת בעצם מהות החוק והתייחסת לזה מאוד ברור.
רוברט אילטוב: אני אשמח מאוד אם נתקדם.
חיים כץ: החוק הזה זכה לעמוד שלם בעיתון "ידיעות אחרונות" והיה כתוב גם איך הוא נולד.
חיים כץ: בא נחמן שי ואמר לי לא מיני ולא מקצתי, לא היו דברים מעולם.
רוברט אילטוב: זה כנראה שיש לי את חוק "ישראל היום".
רוברט אילטוב: כך טוענים בעיתונים כאלה ואחרים.
חיים כץ: עוד לא היה חוק "ישראל היום".
חיים כץ: זה היה לפני שנה.
נחמן שי: חברים, אנחנו חוזרים ואומרים את הדברים.
נחמן שי: אמרנו את זה במליאה ואנחנו אומרים את זה בוועדה.
נחמן שי: רוברט ואני חושבים שיש טעם בשינוי הזה.
נחמן שי: הוא לא סתם סמנטי אלא הוא יעשה משהו באווירה ובהתנהלות של יחסי עבודה במדינת ישראל.
נחמן שי: אין כוונה, כמו שמישהו כתב – יש אנשים מבוהלים – שאולי גם נשנה את השם של המפלגה שלך וכל מיני שטויות כאלה שאנשים כותבים לי.
נחמן שי: בסדר, אני עונה לכולם.
נחמן שי: אנחנו לא מתכוונים לבטל את השם עובד ואת מעמד העובד, לא נפגע במעמד העבודה, לא נפגע קל וחומר בזכויות העובדים.
נחמן שי: המילה מעביד היא מטבעה מילה רעה.
נחמן שי: אני יודע שזה מצלצל טוב עובד-מעביד, מעביד-עובד, אז יהיה מעסיק ולאף אחד לא יקרה שום דבר, מה גם שבאמת ההעסקה במשק קיבלה הגדרה הרבה יותר רחבה ואז יצרו כל מיני מעמדי ביניים כמו זאת עבודה או זאת העסקה?
נחמן שי: זאת העסקה או זאת עבודה?
נחמן שי: זאת העסקה בתוכה כלולים גם יחסי עבודה וכולי.
נחמן שי: לא נפגע שם דבר.
נחמן שי: כבר אמרתי לך, חיים, בהרבה הזדמנויות שאותי לא צריך לשכנע להגן לא על עובדים ולא על עבודה ולא על כל דבר שנגזר מתוך העולם הזה.
נחמן שי: לכן אני משוכנע שאנחנו לא מזיקים.
נחמן שי: אם נימצא מזיקים, לי זאת תהיה אכזבה גדולה.
נחמן שי: המילה מעסיק תחליף את המילה מעביד בהקשרים האלה ואני חושב שזה שינוי נכון.
נחמן שי: אני מודה לייעוץ המשפטי של הוועדה שלך שחודשים על חודשים עבדו ועובדים וכמה שלא ניסינו לסייג, זה יצא כמו ים.
נחמן שי: נראה בעוד עשר שנים מה יקרה.
נחמן שי: יש דברים שהשינוי בהם לא מתחולל מיידית.
נחמן שי: אנחנו מדינה שחושבת קצר, לצערי הרב, אבל בואו נחשוב טיפה ארוך ונראה מה נעשה.
חיים כץ: אני רוצה להגיד לך שהחוק הארוך ביותר שעשיתי היה חקיקה בעקבות פנסיית חובה.
חיים כץ: האנשים הראשונים שיצאו לפנסיה, זה יקרה בעוד כ-25 שנים.
חיים כץ: אני חוקקתי שהאנשים האלה שיצאו לפנסיה ולא יקבלו הבטחת הכנסה בגלל שיש להם פנסיה, אותם אלפיים שקלים, אבל יש להם אלפיים שקלים פנסיה ולכן הם לא יקבלו הבטחת הכנסה, שלפחות יישארו להם התנאים הנהוגים שהם היו מקבלים אם הייתה להם הבטחת הכנסה, קרי, הארכה בארנונה, תרופות וכולי.
נחמן שי: למה הם לא יקבלו הבטחת הכנסה?
נחמן שי: כי יש להם פנסיה.
חיים כץ: יש להם פנסיה.
נחמן שי: אבל הפנסיה שלהם היא קטנה מאוד.
נחמן שי: ברגע שיש לך פנסיה, אתה לא מקבל.
חיים כץ: הם עומדים במכסה.
חיים כץ: אנחנו חברי הכנסת החכמים, הטובים, אלה שהפופוליזם עובד אצלנו ולא חושבים, אישרנו פנסיית חובה.
רוברט אילטוב: דרך אגב, זה לא רק אצל חברי כנסת.
חיים כץ: במקרה הזה, מי שאישר זאת לא הייתה הכנסת אלא זה היה צו הרחבה.
חיים כץ: פואד אישר את זה וחברנו עופר.
חיים כץ: הוא לקח פנסיה.
חיים כץ: אלה שעובדים בעבודה עתירת עבודה, גם אין להם שכר אלא שכר מינימום כך שהם גם לא מקבלים הטבות מס כי הם מתחת לסף המס.
חיים כץ: אתה לוקח חמישה או שישה או שבעה אחוזים מהשכר שלהם, זה 250 שקלים מהנטו שאין להם, מה-4,000 שקלים, והם לא יכולים לחיות עם פחות 250 שקלים אלה.
חיים כץ: זה קשה להם.
חיים כץ: אבל מה, אתה יוצר להם פנסיה ואחרי ארבעים שנים הוא מקבל 2,500 שקלים פנסיה ולכן הוא לא מקבל הבטחת הכנסה.
חיים כץ: אתה דופק אותו פעמיים, גם עכשיו כשאין לו וגם לעת זקנה.
נחמן שי: כמה כאלה יש?
חיים כץ: 700 אלף אנשים.
חיים כץ: אבל מה, הבאנו פנסיית חובה למשק ונתנו פנסיה לכל עקרת בית.
חיים כץ: לא מיניה ולא מקצתיה.
חיים כץ: פופוליזם.
חיים כץ: אני חוקקתי שבעוד 25 שנים, לגביהם יעשו דיס-ריגרד על 2,500 שקלים ויקבלו את התנאים הנלווים.
חיים כץ: אתה מבין מהי ראייה לרחוק?
נחמן שי: זה אמור לגבי אלה שייכנסו לקטגוריה של פנסיית חובה.
חיים כץ: בעוד עשרים שנים.
חיים כץ: יש מישהו שרוצה להגיד משהו על החוק?
<דן כרמלי: שתי מלים אדוני.
<דן כרמלי: כולם בירכו ואני רוצה לברך אותם אדוני היושב ראש.
<דן כרמלי: כן, אותך אדוני היושב ראש.
<דן כרמלי: אני בטח מצטרף לברכות, במיוחד לצוות הנהלת הוועדה והייעוץ המשפטי שבאמת עשו עבודה מדהימה בהבאת הצעת החוק החשובה הזאת כך שהיא תחדור באופן ישיר אחרי שהיא תעבור כאן את ההכנה לקריאה שנייה ושלישית ותחדור לשיח הציבורי בתחום יחסי עבודה.
<דן כרמלי: לך אדוני, זאת קדנציה שנייה שאתה מנהל את הוועדה החשובה, לטעמי החשובה ביותר בכנסת ישראל, ואני באופן אישי עברתי אתך את שתי הוועדות האלה, את הוועדה הקודמת ואת הנוכחית, ואני מרגיש שאתה עושה עבודת קודש ביצירת מידתיות נכונה בין הדאגה הלגיטימית העניינית והרצינית שלך לעובדים והחשובה.
<דן כרמלי: אנחנו גם חושבים שעובדים זה הנכס וההון החשוב ביותר למעסיקים ואנחנו צריכים לדאוג ולהמשיך לשמר אותם, לדאוג לתנאי ההעסקה שלהם ולשפר אותם ככל האפשר.
חיים כץ: עבור המעסיקים אני לא עובד?
<דן כרמלי: לכן השתמשתי במילה מידתיות כי אתה אדוני יודע לעשות את המידתיות וליצור את המצב שבו גם כאשר מבקשים לדאוג לעובדים, לא פוגעים במעסיקים.
<דן כרמלי: זה בסדר לדאוג לעובדים בלי לפגוע במעסיקים.
<דן כרמלי: הצעת החוק הזאת של חברי הכנסת דוקטור נחמן שי וחבר הכנסת רוברט אילטוב, אני חושב שהיא אבן יסוד לשיח הציבורי החדש שיוצא מהוועדה הזאת.
<דן כרמלי: שוב פעם תודה רבה אדוני.
<דן כרמלי: תודה רבה.
חיים כץ: דבי?
חיים כץ: את לא חייבת אבל אם את רוצה, את מוזמנת.
<דבי ספיר אליעזר: באמת ברכות לחברי הכנסת.
<דבי ספיר אליעזר: כמובן הממשלה תומכת בהצעת החוק.
<דבי ספיר אליעזר: ברכות למציעים.
<דבי ספיר אליעזר: אכן הייעוץ המשפטי של הוועדה עשה עבודת נמלים בקשר להצעת החוק הזאת.
<דבי ספיר אליעזר: חשוב לנו כן לומר לפרוטוקול שעצם זה שמשנים את החוקים, אין בכך כדי לפגוע בתוקפן של תקנות מכוח אותם חוקים, כך שברור שהתקנות שעוד לא תוקנו ימשיכו לחול והן בתוקף.
<ענת מימון: לפני כן, כמה הערות.
<ענת מימון: אכן ההצעה הצריכה בדיקה של עשרות, אם לא מאות, חוקים והטיות שונות של הפועל, אבל באופן כללי הקו המנחה בהצעה הזאת הוא שאנחנו מתקנים את המונח מעביד בדברי חקיקה שעוסקים בעולם העבודה והעיקרון הוא שמכאן ולהבא כל דברי החקיקה יתיישרו לפי המונח הזה.
<ענת מימון: כמו כן, הוראות שהתייחסו בעבר לפרקי זמן ספציפיים וכבר לא תקפות כמו חוקי הסדרים, חוק ההתנתקות, אליהם לא התייחסנו בהצעה.
<ענת מימון: לגבי חקיקת משנה.
<ענת מימון: כמו שדבי אמרה, כמובן בחקיקה ראשית אנחנו לא מתקנים תקנות אבל חשוב להבהיר שאין כאן אמירה מהותית או כוונה לגבי תחולת התקנות והכוונה שזה ימשיך לחול גם בעתיד על מעבידים ומעסיקים, גם אם המונח בתקנות נשאר מעביד.
<ענת מימון: בנוסח הזה לקריאה הראשונה הוספנו תיקונים לפקודת מס הכנסה וביטוח לאומי שנעשו בתיאום עם אותם גופים בגלל שבאותם חוקים יש שימוש מאוד נרחב במונח מעביד ולא רצינו באמת לפגוע ולתקן, אבל מה שכן עשינו בשני החוקים האלה זה שהוספנו את ההגדרה של מעסיק או מעביד, כך שאפשר יהיה להשתמש מכאן ולהבא במונח מעסיק אבל אנחנו לא משנים את הנוסח הקיים.
<ענת מימון: בנוסף, בשונה מהנוסח שהיה בקריאה ראשונה, הוספנו כאן תיקון גם למונח יחסי עובד-מעביד ושינינו את זה ליחסי עבודה, דבר שמהווה תוספת.
<ענת מימון: לגבי המונח ארגון מעבידים, זה משהו שעלה ונבחנה האפשרות לתקן גם את זה, אבל לבסוף הוחלט, כדי לא לפגוע באמת בפסיקה בנושא ובכלל בהלכות שקיימות, שאנחנו לא משנים כרגע את המונח ארגון מעבידים ואנחנו מחריגים את זה מכל החוקים.
<ענת מימון: אני אומר בסיכום שבאמת המטרה היא לשנות פה שיח ציבורי.
<ענת מימון: אנחנו לא פוגעים כאן בנורמות או באיזשהו עניין מהותי לגבי התחולה של החוקים האלה.
<ענת מימון: אני מבקשת מהוועדה שתסמיך אותנו ככל שבמהלך הניסוח נמצא עוד איזה דבר חקיקה שחמק ושנוסיף אותו לחוק הזה אם יהיה צורך בעוד תיקונים.
<ענת מימון: אני לא אקריא שוב את כל ההצעה אלא אני אקריא רק את מה שנוסף.
<ענת מימון: בסעיף 1 אנחנו מוסיפים גם את המונח "במקום" ו"שהמעביד יבוא" ו"שהמעסיק".
<ענת מימון: במקום "מעבידם" יבוא "מעסיקם".
<ענת מימון: במקום "ומעבידיהם" יבוא "ומעסיקיהם".
<ענת מימון: במקום "להעבידם" יבוא "להעסיקם".
<ענת מימון: במקום "ומועבד" יבוא "ומועסק".
<ענת מימון: במקום "שמועבדים" יבוא "שמועסקים".
<ענת מימון: במקום "יחסי עובד-מעביד" יבוא "יחסי עבודה".
<ענת מימון: במקום "יחסי עובד ומעביד" יבוא "יחסי עבודה".
<ענת מימון: במקום "ביחסי עובד ומעביד" יבוא "ביחסי עבודה".
<ענת מימון: במקום "כיחסי עובד ומעביד" יבוא "כיחסי עבודה".
<ענת מימון: במקום "יחסי עובד ומעביד" יבוא "מיחסי עבודה".
<ענת מימון: תיקון פקודת מס הכנסה בפקודת מס הכנסה, אחרי ההגדרה "מנהל" יבוא: "מעביד", "מעסיק" – מי שמעסיק אדם במסגרת יחסי עבודה".
<ענת מימון: בחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995, בסעיף 1 – בהגדרה "עובד", במקום "יחס של עובד ומעביד" יבוא "יחסי עבודה".
<ענת מימון: אחרי ההגדרה "מדד" יבוא: "מעביד", "מעסיק" – מי שמעסיק אדם במסגרת יחסי עבודה.
<ענת מימון: תיקון חוק תובענות ייצוגיות בחוק תובענות ייצוגיות, התשס"ו-2006, בתוספת השנייה, בפרט 10(3), בהגדרה "תביעה", במקום "והמעביד" יבוא "והמעסיק".
<ענת מימון: בתוספת הוספנו את החוקים הבאים: פקודת מחלקת העבודה, 1943, למעט המילה "מעבידים" כסעיף 6(ז).
<ענת מימון: פקודת תאונות ומחלות משלח יד (הודעה), 1943.
<ענת מימון: חוק הסכמים קיבוציים, התשי"ז-1957, למעט המילה "מעבידים" בסעיפים 1, 2(1) ו-(2), 8(1), 15(ג), 17, 24, 26, 32 ו-34, והמילה "המעבידים" בסעיפים 16(2), 33א, 33ב ו-33ז.
<ענת מימון: חוק יישוב סכסוכי עבודה, התשי"ז-1957, למעט המילה "מעבידים" בסעיפים 2, 4, 7(3), 19, 37ב(ד) ו-39.
<ענת מימון: חוק שירות התעסוקה התשי"ט-1959, למעט המילה "מעבידים" בסעיף 10, המילה "המעבידים" בסעיף 50(א)(3), המילה "מעבידים" בסעיף 50(ב) והמילה "המעבידים" בסעיף 53.
<ענת מימון: חוק לשכת עורכי הדין, התשכ"א-1961, למעט המילה "מעבידים" בסעיף 21(6).
<ענת מימון: חוק שירות המדינה (משמעת), התשכ"ג-1963.
<ענת מימון: חוק הבחירות לכנסת (נוסח משולב), התשכ"ט-1969.
<ענת מימון: פקודת הבטיחות בעבודה (נוסח חדש), התש"ל-1970.
<ענת מימון: חוק שירות המדינה (גמלאות) (נוסח משולב), התש"ל-1970.
<ענת מימון: חוק יישום ההסכם בדבר רצועת עזה ואזור יריחו (הסדרים כלכליים והוראות שונות) (תיקוני חקיקה), התשנ"ה-1994.
<ענת מימון: חוק מידע גנטי, התשס"א-2000.
<ענת מימון: פרק ט"ז לחוק התכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004), התשס"ג-2003, למעט המילה "מעביד" בסעיף 95א.
<ענת מימון: חוק הזכות לעבודה בישיבה, התשס"ז-20078, למעט המילה "מעבידים" בסעיף 9.
<ענת מימון: חוק איסור קבלת ביטחונות מעובד, התשע"ב-2012.
<ענת מימון: חוק להשתתפותם של העובדים, נושאי המשרה ובעלי תפקיד אחרים בשירות הציבורי, בצעדים לייצוב המצב הפיסקלי במדינה במהלך השנים 2013 ו-2014 (הוראת שעה), התשע"ג-2013.
חיים כץ: אתה מחליף את מיקי רוזנטל ואתה מחליף את אורלי לוי.
חיים כץ: כל חברי הכנסת שנמצאים כאן, והם שלושה במספר, אישרו את הצעת החוק כהכנה לקריאה השנייה והשלישית.
חיים כץ: אני מקווה שההצעה תעלה למליאה במהרה ותיכנס לספר החוקים.
חיים כץ: יום שני בשבוע, י"ח בסיוון, ה-16 ביוני 2014 ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
חיים כץ: על סדר היום הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 154) (שלילת גמלאות ממי שהורשע בפשע שבוצע מתוך מניע לאומני או בזיקה לפעילות טרור ושוחרר ממאסר טרם ריצוי מלוא עונשו) של חבר הכנסת יריב לוין שהוא היחידי שנמצא כאן.
חיים כץ: הצעת החוק, אם היא תעבור, תעבור להכנה לקריאה השנייה והשלישית.
חיים כץ: יש הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ביטול גמלאות לאדם שביצע עבירה על רקע לאומני ושוחרר במסגרת עסקת שחרור או בחנינה) של דוד רותם ורוברט אילטוב.
חיים כץ: באים החברים ואומרים שהם רוצים להצמיד את הצעת החוק שלהם להצעת החוק של יריב לוין.
חיים כץ: יריב לוין לא מתנגד והיועצת המשפטית אומרת שהדבר ניתן.
<יעל סלנט: לפי סעיף 84(ד).
<יעל סלנט: אנחנו נמזג ונדון על תנאי וועדת הכנסת תאשר את המיזוג.
חיים כץ: לפי סעיף 84(ד) אנחנו נצביע על המיזוג.
חיים כץ: מיזוג ייכנס לתוקפו רק אחרי שוועדת הכנסת תאשר אותו.
חיים כץ: יחד עם זאת, אנחנו נמשיך לדון בהצעת החוק כהכנה לקריאה שנייה ושלישית ואם זה ימוזג, זה יעבור בקריאה שנייה ושלישית.
יריב לוין: שיכינו בקשה לאתי ואני מיד אזמן את הדיון.
חיים כץ: אנחנו מצביעים על המיזוג.
חיים כץ: מי בעד המיזוג?
חיים כץ: אתה מחליף את אורלי לוי.
יריב לוין: אם אתה מחליף את אורלי, אני לא יכול להצביע.
חיים כץ: אושרה הבקשה למיזוג הצעות החוק
חיים כץ: ארבעה חברי הכנסת – מתוך חמשת חברי הכנסת הנוכחים – אישרו את בקשת המיזוג.
חיים כץ: הצעות החוק מוזגו.
חיים כץ: אנחנו נעבור להצעת החוק כהכנה לקריאה השנייה והשלישית.
יריב לוין: קודם כל, תודה על קביעת הדיון סמוך להעברת החוק בקריאה הראשונה.
יריב לוין: אני רוצה להדגיש שהדיון הזה נקבע עוד טרם התרחש האירוע הקשה שאנחנו מתמודדים אתו, כך שממילא החוק כמובן התחיל הרבה קודם והוא לאו דווקא קשור לאירוע כזה או אחר.
יריב לוין: מדובר באמת בתיקון אבסורד שאין כדוגמתו, מציאות הזויה שבה מדינת ישראל לא רק נאלצת, בגלל אילוצים חיצוניים, לשחרר רוצחים ואנשי טרור טרם ריצוי כל תקופת מאסרם, אלא ביציאתם משערי בית הסוהר הם גם מקבלים המחאה ולפעמים אפילו סדרה של המחאות בתשלומים של קצבאות מסוגים שונים על מנת שחייהם מחוץ לבית הסוהר יהיו נוחים וטובים יותר.