GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים כץ: שב עם מציעת החוק.
חיים כץ: היא באה מכוונות טובות.
חיים כץ: היא רוצה לעזור לאנשים.
חיים כץ: היא רוצה ללכת לפי הכלל הגדול בתורה שזה נהנה וזה לא חסר.
חיים כץ: היא רוצה לעזור לאנשים ולא רוצה לפגוע באחרים.
חיים כץ: אין לה שם עניין לפגוע לא במסחר ולא בפורקים.
חיים כץ: אין לה עניין.
חיים כץ: היא טהורה בעניין הזה.
חיים כץ: אני לא יודע לגבי עניינים אחרים, אבל בזה אני יודע שהיא טהורה.
<שמואל שפט: חזקת יושר, גם על דברים אחרים.
אורי מקלב: אתה צריך להסביר מה זה אצלך נקרא טהורה.
אורי מקלב: ישרה?
אורי מקלב: מה זה נקרא טהורה?
חיים כץ: נקייה בליבה.
אורי מקלב: במחשבתה.
<אורלי מיכה: אני מהעמותה לקידום ושמירת זכויות חולי הכליות.
<אורלי מיכה: בכלל אוכלוסיית הנכים יש אוכלוסייה שצריך להחריג אותה של מטופלי הדיאליזה שבארץ כרגע מונים 5,300 אנשים בתוך כשבעים יחידות דיאליזה.
חיים כץ: יש להם תו נכה?
<אורלי מיכה: כן.
<אורלי מיכה: באופן אוטומטי.
<אורלי מיכה: מתוך כשבעים יחידות דיאליזה, כחמישים, אם אני לא טועה, הן יחידות שנמצאות בתוך הקהילה וזה אומר בתוך קניונים או בתוך מוסדות כאלה ואחרים, שם באמת יש בעיה של פריקה וטעינה.
<אורלי מיכה: מטופל דיאליזה שמתחיל טיפול לצורך העניין בשעה 7:00 בבוקר כי זאת המשמרת שלו, ואם יעשו תקנה של שעתיים, זה לא יעזור לו.
חיים כץ: מה לעשות, אין מושלם.
<ישראל אבן זהב: אבל יש שם עוד חניות נכים.
<אורלי מיכה: לא יעלה על הדעת שאותו חולה יאמרו לאחות שתפרק את הדיאליזה, הוא יזיז את הרכב ויחזור לטיפול.
<אורלי מיכה: מה יעשו אותם מטופלים?
<אורלי מיכה: יחנו מאתיים מטרים ולשם יצטרכו ללכת אחרי הדיאליזה?
יעקב מרגי: הם ייקחו בחשבון שזה מוגבל בשעות ולא יחנו שם.
<ישראל אבן זהב: יש עוד חניות נכים.
<אורלי מיכה: יש בעיה.
<אורלי מיכה: אני יכולה לתת עשרות דוגמאות.
חיים כץ: את יודעת למה אתם לא מקבלים את הזכויות שלכם?
חיים כץ: צריך לדעת היכן עובר הקו ואתם לא יודעים.
חיים כץ: כל אחד דואג לצדק שלו ולכן לא עושים כלום ואף אחד לא מקבל כלום.
חיים כץ: צריך לעשות סדק בקיר ולהתחיל.
חיים כץ: אי אפשר לתקן הכול ביחד.
חיים כץ: אם רוצים לתקן הכול ביחד, יקומו הגורמים השלטוניים ויאמרו שלא נותנים.
חיים כץ: היום לחולה דיאליזה אין מקום חניה ועכשיו נותנים לו פתרון.
<אורלי מיכה: יש לו חניה אבל הוא נדרש לשלם עבורה.
חיים כץ: הוא לא יכול לעמוד במקום הפריקה והטעינה כי הוא יקבל רפורט.
אורי מקלב: אם הוא עומד בשעות פחות מחצי שעה, הוא יכול והוא לא יקבל רפורט.
קארין אלהרר: לא היום.
אורי מקלב: אני אומר לך אדוני היושב ראש שעיריות שלא יגבילו בזמן את הפריקה והטעינה, אנחנו צריכים כן לאפשר לנכים לחנות בשעות מסוימות, נניח מאחר הצהרים או מכל שעה אחרת.
קארין אלהרר: זה מה שבאנו לעשות.
אורי מקלב: יהיו רשויות שבכלל לא ייתנו.
חיים כץ: מה שטוב אצלך שהגעת מאוחר ואתה חוזר על מה שאמרנו וזה שמשעה 10:00 החניה פתוחה ואחר הצהרים החניה פתוחה.
חיים כץ: כולם הסכימו לזה.
חיים כץ: אתה אומר אחר הצהרים, בסדר, אבל גם בשעות הערב.
חיים כץ: גם בשישי-שבת מותר לחנות.
אורי מקלב: יש מקומות לפריקה וטעינה שמתבצעת שעתיים בבוקר ושעה בערב.
חיים כץ: אנחנו הולכים לעשות רק בבוקר.
אורי מקלב: המדרחוב.
חיים כץ: אתה לא יכול לעשות את זה.
חיים כץ: אתה לא יכול לחוקק על כל חניה.
חיים כץ: כי ברחוב מסוים הוא בא באופן קבוע ואז יצא בעל החנות וישים שם קופסא כי הוא יודע שהפורק צריך להגיע.
חיים כץ: אם לא תהיה לו ברירה, תאמין לי שהוא יסתדר.
חיים כץ: גם כשאתה בונה ואתה רוצה לתפוס חניה כי מגיעה המשאית עם המלט, אתה יוצא החוצה, שם שתי כיסאות ושומר על החניה שלך.
אורי מקלב: היום ניתן דוח למי שעושה זאת.
חיים כץ: אבל אתה לא יודע לעשות את זה בצורה אחרת.
חיים כץ: כל אחד הוא אופרה אחרת וזה מורכב.
חיים כץ: יש לנו המון זמן לדון בזה בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית.
חיים כץ: האם יש כאן עוד מישהו שרוצה לומר משהו?
<מיכל שיק הרטוב: אני מעמותת נגישות ישראל.
<מיכל שיק הרטוב: החקיקה הזאת, הצעת החוק הזאת, היא בעצם תולדה של מצוקת חניות נכים.
<מיכל שיק הרטוב: אגב, בחניונים בקניונים אין את הבעיה הזאת כי יש תקנות שמסדירות חניות לנכים.
<מיכל שיק הרטוב: הבעיה היא ברחובות.
<מיכל שיק הרטוב: אני חייבת לציין שעם כל הכבוד, ויש המון כבוד להצעת החוק הזאת, הטיפול האמיתי צריך להיעשות בתקנות דרכים.
חיים כץ: מה זה נוגע לעניין?
<מיכל שיק הרטוב: אני אומר לך במה זה נוגע.
חיים כץ: אנחנו דנים עכשיו בהצעת החוק הזאת.
<מיכל שיק הרטוב: כי הוועדה הזאת בדיוק צריכה לדחוף את התקנות האלה ועדיין לא התחילו לדון בתקנות האלה.
<מיכל שיק הרטוב: לגבי הצעת החוק הזאת, אני חייבת לציין שבאמת יש אזורים שיש בעיה של פריקה וטעינה ובאמת אם נכה חונה שם, זה עשוי ליצור בעיה אמיתית.
<מיכל שיק הרטוב: הנושא של 25 דקות, אני הגעתי קצת באיחור לישיבה.
יעקב מרגי: זה יורד.
יעקב מרגי: ברגע שאנחנו מתחמים את זה בשעות, זה יורד.
<מיכל שיק הרטוב: בסדר.
<מיכל שיק הרטוב: תודה.
<שמואל חיימוביץ': נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, ממונה נגישות ארצי.
<שמואל חיימוביץ': הזכירו כאן את בעיית האכיפה.
<שמואל חיימוביץ': אני קורא למשרד התחבורה להרים את הכפפה ולקדם אמצעים טכנולוגיים שמאפשרים בסופו של דבר את מימוש הרעיון של האכיפה.
<שמואל חיימוביץ': הרבה פעמים החניות האלה נתפסות על ידי מי שהמחוקק לא התכוון להעניק לו תו נכה.
<שמואל חיימוביץ': יש היום פתרונות טכנולוגיים שמונחים על השולחן וזה יכול ללכת בד בבד.
<יעל סלנט: הנוסח יהיה שונה מהנוסח שהונח בפני חברי הוועדה, לאור מה שנאמר כאן.
<יעל סלנט: השאלה היא האם לכתוב בשעות שהוקצו לשם כך לשם חניית נכים?
חיים כץ: אנחנו נגדיר את השעות.
<יעל סלנט: אנחנו נתקן את פסקה (4) שאומרת שהחניה אינה גורמת להפרעה ממשית לתנועה ובסופה יבוא "או נעשית באזור המיועד לפריקה וטעינה".
חיים כץ: אחרי הקריאה הראשונה, אפשר לראות בשילוב העיריות כי אולי הן ירצו לשים מדחן ולהגביל בזמן אבל אם זה עד שעה 10:00.
חיים כץ: מ-10:00 ואילך.
חיים כץ: צריך להגדיר זמנים ולהודיע לבעלי העסקים כדי שידעו ויטפלו בזה.
<יעל סלנט: בינתיים נאמר "ובלבד שנעשית בשעות שהוקצו לשם כך לשם חניית נכים".
<יעל סלנט: הצעת חוק חניה לנכים (תיקון מס'.....) (הזכות לחניה באזור השמור לפריקה ולטעינה),
<יעל סלנט: תיקון סעיף 2 בחוק חניה לנכים, התשנ"ד-1993, בסעיף 2(א) - בפסקה (4), בסופה יבוא "או נעשית באזור המיועד לפריקה ולטעינה ובלבד שנעשית בשעות שהוקצו לשם כך על ידי הרשות המקומית".
חיים כץ: אנחנו מגדירים את השעות.
חיים כץ: כפי שייקבע אחרי הקריאה הראשונה.
אורי מקלב: בשעות, כקבוע על ידי הוועדה.
חיים כץ: אני לא עורך דין ואני לא יודע איך לנסח.
חיים כץ: אני אמרתי את מה שאמרתי.
חיים כץ: משעה 10:00.
יעקב מרגי: לאחר השעה 10:00.
חיים כץ: לאחר השעה 10:00.
אורי מקלב: מי קבע את השעה 10:00?
אורי מקלב: זה נעשה מקצועית?
חיים כץ: אנחנו אחר כך נדון בזה.
חיים כץ: משעה 10:00 עד שעה 06:00 בבוקר למחרת.
אורי מקלב: אני חושב שחשוב שתודיע לפרוטוקול, אדוני היושב ראש, שהשעה הזאת תוכל להשתנות.
אורי מקלב: אתה קובע משעה 10:00 אבל צריך לשמוע את כל הרשויות.
יעקב מרגי: הוא אמר את זה כמה פעמים.
אורי מקלב: יש מקומות שזה הרבה יותר מאוחר.
<חוה ראובני: יש הערות של נציגי הממשלה.
חיים כץ: שיבקשו את רשות הדיבור.
חיים כץ: הוועדה אצלי, זה לא כמו בוועדות אחרות.
חיים כץ: לא מתפרצים.
חיים כץ: שאלתי מי רוצה לדבר ואף אחד לא רצה.
<חוה ראובני: חיכינו עד שכולם יתייחסו.
חיים כץ: מה זה חיכיתם?
<חוה ראובני: רציתי לשמוע לפני שאני מתייחסת.
חיים כץ: אל תתפרצי.
חיים כץ: אולי אתם רגילים שאנחנו עובדים אצלכם, אבל לא.
<חוה ראובני: חס וחלילה.
חיים כץ: אנחנו הנבחרים ואתם הפקידים.
חיים כץ: אם את רוצה לדבר, שאלתי אם את רוצה לדבר, לא.
חיים כץ: אני לא חושב שאת יכולה להתפרץ.
<חוה ראובני: אדוני, הערתי כדי להפנות את תשומת הלב.
חיים כץ: לא הרמת את היד אלא פרצת ואמרת שכולם סיימו לדבר, כאילו אנחנו עובדים אצלכם.
<חוה ראובני: האם אפשר להתייחס?
<חוה ראובני: בוודאי שלא.
חיים כץ: תגידי בבקשה את מה שיש לך לומר.
חיים כץ: לפרוטוקול, מי את?
<חוה ראובני: עורכת דין חוה ראובני, משרד התחבורה.
<חוה ראובני: ממשלת ישראל הביעה עמדה עקרונית והחליטה לתמוך בהצעת החוק הזאת על פי העקרונות שהותוו בפסק הדין.
<חוה ראובני: אני חייבת לומר שאנחנו רואים בזה, בוא נגיד, אתגר מהגורפות של ההצעה, כי מדברים כאן על קניונים ומדברים על שעות.
<חוה ראובני: אני חושבת על רחוב אגריפס בירושלים, על האפשרות של חניית הנכים.
<חוה ראובני: אנחנו חוששים וחושבים שצריכים למצוא פתרונות כדי לאפשר את זה כי זאת ההחלטה שהתקבלה ויש כאן בעיה אמיתית.
<חוה ראובני: צריך לנסות לעשות את הניצול המיטבי של המקומות האלה לכל הצרכים וצורכי הנכים להגיע למקומות מסחר הם צרכים מרכזיים.
<חוה ראובני: לגבי הקצאת השעות.
<חוה ראובני: ברגע שמקצים את שעות הפריקה והטעינה וכותבים פריקה וטעינה עד השעה 10:00, ממילא ברגע שעוברת השעה 10:00 בתמרור שעות פריקה וטעינה, זה הופך להיות או חניה חופשית או חניה מוסדרת או אסור, לפי יתר התמרורים שמוצבים במקום ואני לא צריכה את הוראת החוק.
יעקב מרגי: אף אחד לא אמר שיהיה תמרור שהמקום מיועד לפריקה וטעינה משעה עד שעה.
יעקב מרגי: התיקון בא לומר שנכים בעלי תו חניה יוכלו לחנות במקום המיועד לפריקה וטעינה מ-10:00 עד שעה מסוימת.
<חוה ראובני: אני לא ראיתי את ההצעה הזאת.
אורי מקלב: אני מכיר מקומות שמסומן שם אדום-לבן ומותרת רק פריקה וטעינה.
אורי מקלב: המשמעות של זה היא שאחרי שעות פריקה וטעינה עוברות - - -
חיים כץ: אבל גם כך הנכים יכולים לחנות.
<חוה ראובני: לנכה מותר לחנות במקומות המסומנים אדום-לבן.
חיים כץ: הם חונים באדום-לבן.
אורי מקלב: אז יבוא הפקח ויאמר שהייתה הפרעת תנועה והם יקבלו דוח.
<חוה ראובני: אני מבקשת שהמשך הליכי החקיקה יתואמו עם הממשלה.
יעקב מרגי: אמר את זה היושב ראש.
חיים כץ: אמרתי את זה פעמים רבות.
חיים כץ: אחרי הקריאה הראשונה, זה יתואם.
חיים כץ: אושרה פה אחד
חיים כץ: הצעת החוק אושרה פה אחד.
חיים כץ: כל חברי הכנסת שנמצאים כאן, ארבעה במספר, תמכו בהצעות החוק תודה רבה.
חיים כץ: אני מקווה שההצעה תעבור במליאה ותגיע לקריאה שנייה ושלישית.
חיים כץ: היום יום רביעי בשבוע, כ"א באייר, ה-21 במאי 2014 ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
חיים כץ: על סדר היום הצעת חוק שלילת הזכאות לדמי הביטוח הלאומי והבטחת הכנסה עקב השתתפות בפעילות חבלנית נגד מדינת ישראל, תושביה ואזרחיה (תיקוני חקיקה), התשע"ד-2014, של חבר הכנסת יריב לוין ומצטרפים שלא חשובים.
יריב לוין: פנינה תמנו-שטה ואלעזר שטרן.
חיים כץ: הם לא חשובים.
חיים כץ: הם לא באו.
חיים כץ: כנראה הם גם לא אהבו את זה אבל הצטרפו אליך ולא מגיע להם קרדיט.
חיים כץ: אם זה יעבור, הקרדיט כולו שלך ושל עפו אגבאריה.
עפו אגבאריה: אם לא יעבור, זה שלי.
חיים כץ: אין סיכוי.
חיים כץ: יריב, בבקשה, תן סקירה.
יריב לוין: אדוני היושב ראש, תודה על קביעת הדיון.
יריב לוין: הצעת החוק הזאת באה לשים סוף לאבסורד כאשר נוצר מצב שמשוחררים בשחרור מוקדם אסירים שהורשעו בעבירות, לא מהחלטה רצונית של המדינה אלא כתוצאה מאיזושהי מציאות של לחץ, בין בגלל תהליך של משא ומתן מדיני ובין בכלל עסקה של שחרור שבויים, והאנשים האלה, כאשר הם משוחררים, לא רק שלא ריצו את המאסר שנפסק להם אלא שהם גם מקבלים בצד השחרור שק והוא שורה ארוכה של הטבות של גמלאות ותשלומים אחרים שכמובן הם לא היו זכאים להם לו היו ממשיכים לשבת בבית הסוהר.
יריב לוין: ההצעה באה ליצור איזשהו איזון במובן הזה שהיא איננה שוללת מהם את הזכאות לגמלאות האלה לכל חייהם אלא היא שוללת אותן רק ליתרת התקופה שנותרה מהשחרור ועד לריצוי כל תקופת המאסר, לו היו באמת מרצים את המאסר.
יריב לוין: היא גם הוגבלה לגמלאות מסוימות שאינן פוגעות בקיום הבסיסי ותחילה בעקבות התדיינות שהייתה מול הגורמים הרלוונטיים בממשלה ולאחר מכן הכנסנו כאן איזה שהם תיקונים נוספים.
חיים כץ: אתה מגביל רק לתקופת השפיטה.
יריב לוין: היא מוגבלת פעמיים, רק לתקופת השפיטה וגם לגמלאות שאין בהן משום פגיעה בקיום הבסיסי ביותר.
יריב לוין: לכן גם עם הייעוץ המשפטי של הוועדה הגענו לאיזושהי נוסחה שבאמת מבטיחה גם את השמירה על הנושא הזה.
יריב לוין: אני חושב, אדוני, שזה יהיה מעט מן הצדק לאשר את ההצעה הזאת ולשים סוף למצב האבסורדי הנוכחי.
עפו אגבאריה: אני חושב שהצעה כזו היא - - -
חיים כץ: גזענית.
עפו אגבאריה: כמובן שהיא רק הולכת נגד ערבים.
חיים כץ: מחבלים.
עפו אגבאריה: הוא לא הגדיר את זה כך שזה רק למחבלים.
עפו אגבאריה: יש גם מחבלים יהודים.
חיים כץ: גם הם לא יקבלו.
עפו אגבאריה: האם זה יהיה תקף גם לגבי מחבלים יהודים?
עפו אגבאריה: זה בטח שלא.
יריב לוין: אם החמאס ידרוש את שחרורם ובגלל זה הם ישתחררו, אז כן.
עפו אגבאריה: זה כמו הישראבלופ שאם אני עכשיו רוצה אזרחות גרמנית למשל, אני אוותר על האזרחות הישראלית שלי ולעולם היא לא תחזור אלי אבל אם מישהו יהודי יוותר על האזרחות הישראלית שלו ויקבל אזרחות גרמנית, כעבור חודש הוא יקבל בחזרה את האזרחות הישראלית.
עפו אגבאריה: זה רק על רקע אתני, עדתי, לאומי.
עפו אגבאריה: זה נכון או לא?
יריב לוין: פשוט לא.
עפו אגבאריה: אתה מבטיח לי שזה לא כך?
עפו אגבאריה: אני עכשיו הולך לקבל אזרחות גרמנית.
עפו אגבאריה: אתה מבטיח לי שאקבל את האזרחות הישראלית שלי בחזרה?
חיים כץ: הוא לא מבטיח לך כלום.
יריב לוין: זאת לא ועדת הפנים.
עפו אגבאריה: אז למה אתה אומר לא?
עפו אגבאריה: למה אתה משקר לאנשים?
חיים כץ: כאן זאת ועדת העבודה והרווחה.
חיים כץ: כאן מדברים על שלילת קצבאות גם ליהודים שיחבלו וישוחררו לפני הזמן.
חיים כץ: מדובר בפרק הזמן שהוא שוחרר לפני הזמן, אבל למחבל הערבי, אחרי שחרורו, ניתן להדליק משואה ביום העצמאות וליהודי לא ניתן.
יעקב מרגי: עוד יריב יחוקק חוק על הדלקת משואות.
יעקב מרגי: אל תציע.
עפו אגבאריה: עכשיו הוא בשלטון ולכן הוא יכול לחוקק כמה שהוא רוצה.
עפו אגבאריה: זה עוד חוק מהחוקים שכבר חוקקו בממשלה הזאת.
עפו אגבאריה: אני פשוט תוהה לאן הולכת הממשלה הזאת עם כל החקיקה הגזענית.
חיים כץ: לשלום.
עפו אגבאריה: היא לא הולכת לשלום.
עפו אגבאריה: עובדה שהיא לא הולכת לשלום.
עפו אגבאריה: כולכם ראיתם מה קורה.
חיים כץ: באמת, מה אתה רוצה?
חיים כץ: אני מכיר אותך.
חיים כץ: אתה רופא, אתה בן אדם הומני, אתה בן אדם רגיש.
חיים כץ: שמי שמחבל נשלח לו פרחים כל שבוע?
עפו אגבאריה: לא לשלוח לו פרחים.
חיים כץ: נעשה לו סנדביץ' לארוחת בוקר?
עפו אגבאריה: דנת אתו?
עפו אגבאריה: נכנסת למשא ומתן עם חמאס?
עפו אגבאריה: זה שאתם עכשיו פוסלים אותם.
חיים כץ: לחמאס אני אתן את הביטוח הלאומי.
עפו אגבאריה: סיכמתם אתם שהם יוצאים?
עפו אגבאריה: למה הישראבלופ הזה?
עפו אגבאריה: אחרי שהוא יוצא, אתה ממשיך להעניש אותו כאילו הוא עדיין קיים בפנים.
עפו אגבאריה: זאת ענישה קולקטיבית כי זה לא רק בשבילו אלא זה למשפחה שלו, לילדים שלו, ולכן בגלל ההומניות שלי, בגלל ההומניות שלך חיים, בגלל ההומניות של האנשים, אני אומר אל תענישו גם את הילדים, גם את האישה וגם את המשפחה.
עפו אגבאריה: הסכמתם כבר להוציא אותו לחופשי ועשיתם זאת בהסכם כתוב שכל מדינה שמכבדת את עצמה, כל מדינה דמוקרטית, מכבדת את ההתחייבויות שלה.
עפו אגבאריה: אז מדוע ההתחייבות הזאת של הממשלה כאשר היא משחררת אנשים – מחבלים, בסדר, אבל היא הסכימה לשחרר אותם - למה אחר כך, כאילו באופן עקיף, לבוא ולהמשיך את המשך הענישה של האדם עד תום תקופת העונש שלו?
עפו אגבאריה: אם היה קצוב לו נניח מאסר עולם?
חיים כץ: הוא לא יקבל לעולם.
עפו אגבאריה: הוא לא יקבל לעולם.
עפו אגבאריה: למה לעשות את הישראבלופ הזה?
עפו אגבאריה: תגידו שאנשים כאלה מלכתחילה אנחנו לא משחררים אלא הם נשארים בכלא.
חיים כץ: לא היו משחררים אותם.
עפו אגבאריה: הוא אומר שזה בגלל לחץ, לחץ בינלאומי או לא בינלאומי אבל את כל הדברים האלה כבר ידעו מראש.
חיים כץ: יריב, אתה מפריע לו בכוונה.
חיים כץ: אם הוא היה יהודי, לא היית מפריע לו.
יריב לוין: אל תהיה בטוח.
עפו אגבאריה: חיים, אל תהיה ציני.
חיים כץ: לא דיברתי אליך אלא ליריב.
חיים כץ: אני מכיר אותו בוועדה.
עפו אגבאריה: אתה יודע שאני לא מאלה שנעלבים כל כך מהר מהדברים האלה.
עפו אגבאריה: אני הרבה מעל הדברים האלה.
עפו אגבאריה: אל תכניס אותי לנישה הזאת.
עפו אגבאריה: לכן אני אומר שבמדינת חוק, במדינה שמכבדת את עצמה וקוראת לעצמה הדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון, המדינה המתקדמת, המדינה המערבית ולא המזרחית, לא הלבנטינית – תמיד או מרים שמדינת ישראל היא מדינה מערבית – אם היא מדינה מערבית, היא צריכה באמת לכבד את ההבטחות שלה.
עפו אגבאריה: אם היא כבר הבטיחה ונכנסה לאיזשהו משא ומתן עליו סיכמה, אני חושב שזאת בושה וזה לא רק אנטי דמוקרטי אלא זאת גם חרפה שחוזרים מהבטחות.
חיים כץ: אני עושה הפסקה לדקה ומודיע.
חיים כץ: לפי הבקשה של הרשות לקידום מעמד האישה בכל תת ועדה צריכה להיות אישה.
חיים כץ: מאחר ויש לנו תת ועדה לשוויון אנשים עם מוגבלות, אנחנו נוציא מהוועדה את יוני שטבון שאף פעם לא מגיע לדיונים שלה ובמקומו נכניס את שולי מועלם-רפאלי.
יריב לוין: את זה תכתבו לי.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על ועדת המשנה לנושא נגישות של אנשים עם מוגבלות.
<נעה בן שבת: אתה שמעת מה אמרתי על עפו אגבאריה ולא אמרתי את הדברים במירכאות אלא אני מתכוון למה שאמרתי.
<נעה בן שבת: אני חושב שהבן אדם הזה, יש לו יכולת תרומה לא מעטה לוועדה הזאת אבל יוני שטבון לא מגיע.
<נעה בן שבת: לכן אני מבקש ממך שיבוא עפו אגבאריה ויתרום לוועדה במקום יוני שטבון וזכות ההצבעה תישאר ליוני שטבון.
חיים כץ: היה בעבר.
חיים כץ: בעבר היה כאן אריה אלדד שהיה במקום ציון פיניאן והמצביע לצורך העניין היה ציון פיניאן במקרה של מחלוקות.
חיים כץ: במצב רגיל הוא הצביע.
חיים כץ: הבן אדם יכול לתרום ואנחנו רוצים אותו.
חיים כץ: אנחנו מבקשים.
חיים כץ: הוא רופא ובוועדה אין אף רופא.
יריב לוין: אני לא יודע לעשות את זה במסגרת הקואליציונית הקיימת.
יריב לוין: אני לא אבטיח לך משהו שאני לא יודע לעשות.
יעקב מרגי: אני מהאופוזיציה.
יעקב מרגי: אני יכול לדבר?
יריב לוין: האופוזיציה צריכה לתת לו את הקול והיא לא נותנת לו.
יעקב מרגי: אני איש אופוזיציה ומתחילת הקדנציה לא מצאתי את עצמי מצביע נגד יוזמות הקואליציה או נגד יושב ראש הוועדה.
יעקב מרגי: אין כאן איזונים.
יריב לוין: בסדר, אבל אני לא יודע לעשות את זה.
חיים כץ: איך אנחנו יודעים לעשות את זה?
יריב לוין: הדרך הפשוטה הייתה שהאופוזיציה תיתן לו מקום וכך זה היה נפתר.
חיים כץ: אין מקום.
יריב לוין: אז מה לעשות?
חיים כץ: הקואליציה צריכה להראות לארג'יות של מנצחים.
יריב לוין: הדבר הזה לא יהיה.
יריב לוין: הבית היהודי לא יסכים.
חיים כץ: ואם הבית היהודי יסכים?
יריב לוין: שיסכים.
חיים כץ: אז לא תהיה לך בעיה עם זה?
יריב לוין: שהם יתחלפו?
חיים כץ: הוא יבוא לוועדה.
יריב לוין: הוא יכול לבוא והוא לא צריך להיות חבר הוועדה.
חיים כץ: אני רוצה שהוא גם יצביע.
יעקב מרגי: אתה לא סומך על חיים כץ כחבר קואליציה היכן שיש מחלוקת?
יריב לוין: אנחנו לא נפתור את זה כאן בצורה הזאת.
חיים כץ: לא תפתור את זה כאן, אבל אנחנו נעשה דיון על זה?
יריב לוין: זה סיפור בעייתי ולא פשוט.
<נעה בן שבת: צריך להחליט ולהצביע על החלפת החברים.
חיים כץ: קודם כל אנחנו נצביע על החלפת החברים בין שטבון לשולי מועלם.
חיים כץ: כל חברי הוועדה שיש להם זכות הצבעה אישרו את זה והחברים הוחלפו.
חיים כץ: עכשיו אנחנו חוזרים לדיון בנושא שעל סדר היום.
חיים כץ: הביטוח הלאומי, יש לכם משהו להגיד?
<רועי קרת: ראינו שההצעה תוקנה וזה תיקון שהוא טוב.
<רועי קרת: אני חייב לומר שהייתה לנו הסתייגות בוועדת השרים אבל אני לא בטוח שהיא רלוונטית לשלב הזה.
חיים כץ: לא רלוונטית.
<נעה בן שבת: אולי למשרד המשפטים יש משהו לומר.
חיים כץ: משרד המשפטים, ודאי.
<שי סומך: הנוסח מתואם אתנו והוא באמת מאוזן במובן הזה שכפי שציין חבר הכנסת לוין, הוא לא חל על גמלאות שמספקות את הקיום הבסיסי וגם התיקונים שעשתה הלשכה המשפטית מקובלים עלינו.
<נעה בן שבת: נאמר שהתכלית היא לא ענישתית.
<נעה בן שבת: אמנם יש פן של הרתעת עוברי עבירה מסוג זה אבל אנחנו מדברים בעיקר על הסולידריות החברתית שחוק הביטוח הלאומי מבטא אותה וזה הביטוי לכך.
<נעה בן שבת: יש כאן באמת שלוש הגבלות ודיבר על כך חבר הכנסת לוין, גם לגבי גמלאות מסוימות בלבד, גם לגבי התקופה שבן אדם היה נשאר במאסר ואחרי המאסר תחול הוראת סעיף ג' בה מפחיתים לו גמלאות מסוימות ככל שתקופת המאסר הזאת הייתה מסתיימת, והיא גם לא נוגעת לגמלאות שמשולמות מכוחו אלא רק גמלאות שמשולמות לאדם עצמו, לאותו אסיר.
<נעה בן שבת: שוב, אני רק אזכיר שאנחנו מדברים על אנשים שהורשעו לעשר שנות מאסר, עבירה מתוך מניע לאומני או בזיקה לעבירת טרור, לגבי עבירות ביטחון מסוימות.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על המקרים החמורים ביותר והנסיבות הן נסיבות של עסקה לשחרור תושבים ישראלים או במסגרת משא ומתן מדיני.
<אן סוצ'יו: הגעתי מהאגודה לזכויות האזרח ואני מבקשת להתייחס.
<אן סוצ'יו: אנחנו גם הגשנו נייר עמדה, אמנם לגבי הנוסח הקודם ואני רואה שהוא תוקן ואכן התיקון ראוי, אבל עדיין אני חושבת שהצעת החוק הזאת מעוותת לחלוטין והיא לא חוקתית.
<אן סוצ'יו: מאוד עצוב שיש כאן תמימות דעים לגבי הצורך בהצעת החוק הזאת, אבל אני חושבת שההיגיון שלה הוא מאוד מאוד בעייתי.
<אן סוצ'יו: שלילת גמלאות מאסירים לא נועדה כדי להוסיף על העונש והביטוח הלאומי, אני מקווה מאוד, מכיר את העניין הזה, אלא היא נועדה אך ורק כדי למנוע כפל תשלום לאסירים מכיוון שהם מקבלים את הקיום שלהם בתוך הכלא ואין צורך שיקבלו גם גמלאות בתקופה הזאת.
<אן סוצ'יו: מרגע שאסיר משוחרר, ההיגיון הזה כבר לא חל.
<אן סוצ'יו: אין שום הגיון להמשיך ולא לשלם גמלאות שיש בהן מרכיב של גמלאות קיום.
<אן סוצ'יו: אמנם הגבלתם את זה ויש פסיקות של בית הדין הארצי לעבודה שמדברות על כך שגם גמלת נכות מעבודה, גם בגמלאות האלה יש מרכיב של קיום.
<אן סוצ'יו: אני יכולה לצטט מפסיקות של בית הדין הארצי לעבודה שמדברות על כך.
<אן סוצ'יו: אמנם הגבלתם את זה ויצרתם איזשהו תמהיל מידתי אבל ההיגיון שעומד בבסיס שלו הוא פשוט מעוות לחלוטין.
<אן סוצ'יו: אני חייבת לומר שתחושות חוסר הצדק וחוסר הנחת שיש משחרור של אנשים בטרם עת הוא באמת מובן והוא באמת מאוד בעייתי, וזה לא משנה אם אני מסכימה לעסקה או לא מסכימה, אבל אני חושבת שהדרך לפתור את חוסר הצדק הזה הוא לא באמצעות יצירת חוסר צדק אחר.
<אן סוצ'יו: אנשים שמשוחררים, שהמדינה החליטה לשחרר אותם מכל סיבה שהיא, זכאים למלוא הזכויות.
<אן סוצ'יו: יש כאן הפרה של שיטת המשפט הישראלית שאומרת שאדם, גם אם הוא פשע בפשע החמור ביותר, מגיעות לו מלוא הזכויות האגודה לזכויות האזרח מגינה כמובן על כל אסיר ולא רק על אסירים מסוג מסוים ואנחנו היינו שם גם להגן על יגאל עמיר לגבי הזכויות שלו למשפחה בתוך הכלא.
יעקב מרגי: אני מסתייג מהדברים שלה.
<אן סוצ'יו: אני חושבת שגם כאן צריך להמשיך את ההיגיון הזה ולא לעוות אותו בצורה הזאת.
יעקב מרגי: אני אמרתי פעם לעורכת הדין מה הבעיה שלי אתכם לגבי הטעיית הציבור.
יעקב מרגי: במשך שנה זכויות החרדים כאן נרמסו עם בעיות לא חוקתיות ולא שמעתי אתכם ולא ראיתי אתכם.
יעקב מרגי: תשנו את הכותרת.
יעקב מרגי: אני מברך על כך שאתם מגינים על האזרח, על זכויות האזרח הערבי והיהודי.
יעקב מרגי: לכן, קצת יושר עם הזכויות ועם הידע המשפטי והקליניקות שאתם עושים אבל תשנו את כותרת שם האגודה שלכם.
עפו אגבאריה: יש פתגם שאומר שאם השופט שלך מתאכזר אליך, אין לך למי להתלונן.
עפו אגבאריה: זה מה שקורה עכשיו.
<נעה בן שבת: הצעת חוק הביטוח (תיקון – שלילת גמלאות בשל עבירות ביטחון), התשע"ד-2014 תיקון סעיף 326 בחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 326, אחרי סעיף קטן (ג) יבוא: "(ד) שוחרר ממאסר מי שהורשע בעבירה כאמור בסעיף קטן (ג), בשל עסקה לשחרור שבויים ישראליים או כחלק ממשא ומתן מדיני, לא יינתנו לו הגמלאות המפורטות להלן עד תום תקופת המאסר שנגזרה עליו בשל העבירה כאמור, והוראות סעיף קטן (ג) יחולו לגביו רק מתום התקופה האמורה: דמי לידה לפי סימן ג' לפרק ג'.
<נעה בן שבת: גמלה לפי פרקים ה' עד ח'.
<נעה בן שבת: גמלה לפי פרקים י"א ו-י"ג.
<נעה בן שבת: גמלה לפי הסכם בדבר גמלת ניידות או הסכם בדבר מתן הלוואות לרכישת רכב למוגבלים בניידות, שנערך לפי סעיף 9".
<נעה בן שבת: תחילה ותחולה תחילתו של חוק זה ביום פרסומו (להלן – יום התחילה) והוא יחול על מי ששוחרר ממאסר ביום התחילה ואילך, גם אם העבירה שביצע נעברה לפני יום התחילה.
חיים כץ: מי בעד הנוסח כפי שהוקרא?
חיים כץ: במקום מי אתה מצביע?
יריב לוין: במקום אורלי.
חיים כץ: כל חברי הכנסת שיש להם זכות הצבעה בוועדה והם שלושה במספר תמכו בהצעת החוק.
חיים כץ: לכן הצעת החוק עברה בהכנה לקריאה הראשונה ואני מקווה שהיא תעבור במליאה ואם היא תעבור במליאה בקריאה הראשונה, היא תבוא לכאן לקריאה שנייה ושלישית.
חיים כץ: הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 56) (מסירת מידע מרשויות המדינה לקופות החולים).
חיים כץ: הייתי רוצה לשמוע את משרד הבריאות, מאיפה הרציו?
חיים כץ: למה מעניין אותם המידע?
<נתן סמוך: אני מהלשכה המשפטית של משרד הבריאות.
<נתן סמוך: על פי סעיף 3א לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, קופת חולים אינה חייבת לספק שירותים למי שזכאי לקבלם לפי חיקוק אחר.
<נתן סמוך: אין ספק שחוק הנכים (תגמולים ושיקום), מחייב את אגף השיקום במשרד הביטחון לספק שירותים בעין, שירותים בפועל, לנכי צה"ל בדרגת 20% ומעלה.
<נתן סמוך: משמעות הדברים בחיבור לסעיף 3 היא שקופת החולים לא חייבת לספק שירותים לנכי צה"ל, ככל ששירותים אלה נדרשים עקב שירותם.
<נתן סמוך: לאורך השנים ניסתה קופת חולים לקבל מידע - -
חיים כץ: למה היא צריכה לקבל מידע?
חיים כץ: משרד הביטחון רוצה שהיא תספק שירות?
<נתן סמוך: רגע, לפני שאנחנו מגיעים למה שמשרד הביטחון רוצה, אני אגיד מה קופת החולים חייבת ומה היא צריכה לדעת כדי לממש את מחויבותה.
<נתן סמוך: קופת חולים, כדי לדעת שהיא לא חייבת לספק, כדי לדעת שיש חייב אחר, שמשרד הביטחון בכלל בתמונה.
<נתן סמוך: כשהיא רואה בן אדם, היא לא יודעת אם הוא נכה צה"ל או לא נכה צה"ל.
<נתן סמוך: היא לא יודעת אם אי פעם הוא היה קשור למשרד הביטחון או לא.
<נתן סמוך: לא, הוא לא צריך להגיד שהוא נכה צה"ל.
חיים כץ: הוא מקבל טיפולים?
חיים כץ: זה המצב היום?
יעקב מרגי: זה סכום אפס מבחינתו.
<קריאה: הם אמרו שהוא תומך.
חיים כץ: בטח, למה שלא יתמוך?
חיים כץ: זו עוד סיבה לגירעונות של קופת החולים ומשרד הביטחון.
חיים כץ: מגיע בן-אדם לקבל שירות.
חיים כץ: זה חוסך למשרד הביטחון את מתן השירות הזה?
<נתן סמוך: כן.
<נתן סמוך: אם אדם מגיע לקופת חולים, וקופת חולים לא יודעת שמדובר בנכה צה"ל שזכאי לקבל את השירות ממשרד הביטחון ולכן, אגב, הוא לא זכאי לקבל את השירות ממנה, המשמעות היא כפולה: קודם כל, היא נותנת לו את השירות כי היא לא יודעת שלמעשה האחריות היא על גוף אחר.
<נתן סמוך: הדבר השני, בגלל שהיא לא יודעת שהאחריות היא על גוף אחר, היא גם לא מתחשבנת לגביו או לא יכולה להציג דרישת תשלום לגביו, לאותו גוף - -
חיים כץ: מה אמרה עכשיו קופות החולים למשרד הביטחון?
חיים כץ: תנו לנו אינפורמציה לגבי כל נכה צה"ל למשל - -
<נתן סמוך: הם פנו לבית המשפט, אגב.
חיים כץ: ומה אמר בית המשפט?
<נתן סמוך: בית המשפט אמר שאין היום בסיס משפטי להעברת מידע ממשרד הביטחון לקופות החולים אבל המצב הזה – את זה אמר גם בית המשפט המחוזי וגם בית המשפט העליון, המצב הזה הוא תקלה שראוי לתקן אותה.
<נתן סמוך: אגב, נעשה ניסיון לתקן אותה על ידי צו העברת מידע בין גופים ציבוריים.
<נתן סמוך: ועדת הכספים בשעתו - אני אומר את הדברים האלה כדי שהדברים יהיו ברורים, זאת היתה היסטוריה - -
<קריאות: ועדת חוקה.
<נתן סמוך: - - ועדת חוקה, חוק ומשפט, סליחה, סירבה לאשר את ההצעה, בלחצם של גופים כאלה ואחרים.
חיים כץ: מה זה "גופים כאלה ואחרים"?
<נתן סמוך: אני מניח שגם ארגוני הנכים התנגדו, ויכול להיות שיש גופים אחרים, זה דבר שהוא היסטוריה.
<נתן סמוך: עדין, מחויבותנו כלפי בית המשפט וההנחיה של בית המשפט היתה שזו תקלה שצריך לפתור אותה.
<נתן סמוך: ומשלא הצלחנו לעשות את זה באמצעות צו של שר המשפטים, העלינו את הדברים האלה כהצעת חוק, וזאת הצעת החוק שלפניכם, שנועדה לפתור את אותו חסר שהצביע עליו בית המשפט כחסר פגום של בסיס משפטי להעברת מידע, שתאפשר לקופת החולים לדעת – זה מבוטח שלי, שלמעשה זכאי לקבל שירות מגורם אחר.
<נתן סמוך: אני אתן לו את השירות כי אחד הדברים שאנחנו כותבים - אגב, זה לא החוק אבל זאת הנחיה שניתן לקופות החולים וקופות החולים יפעלו לפיה.