GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: אתה לא נותן.
עפו אגבאריה: סליחה, איפה אתה עשית את ההתמחות?
יעקב מרגי: עפו, זה לא נכון.
<מיכאל שטטמן: ב"ביקור חולים".
עפו אגבאריה: האם אתה תפסול את הפרופסור שלך?
<מיכאל שטטמן: - - - של "שערי צדק" ושל בית החולים הר-הצופים, שני פרופסורים ידועים פה בעיר, ואני מניח שאם אגיד את השמות - - -
יעקב מרגי: דוקטור שטטמן, אני מנהל את הדיון.
יעקב מרגי: כשאני ארצה, אני אאפשר לך לענות לו, בסדר?
יעקב מרגי: כרגע עורכת הדין מזוז הייתה ברשות דיבור, ואני בכוונה לא רוצה להתפרץ להרבה נקודות, ויש הרבה נקודות בכל מה שקשור לביטוח הלאומי.
יעקב מרגי: אנחנו מתמקדים בנקודה אחת קטנה, יחידה ומבודדת.
יעקב מרגי: אנחנו מפוקסים עליה ורוצים לטפל בה.
<מיכל מזוז: אדוני, כמו שאמרתי, אם אני מבינה נכון את הדברים כפי שאתם מציגים אותם, אתם מצפים שלפי סעיף 58 לחוק, כל תביעה שמצורף אליה אישור רפואי בכתב, אנחנו נצטרך לאשר אותה.
<מיכל מזוז: צריך לזכור שמתוך אחוז התביעות שמוגשות לבית-הדין - - -
אורלי לוי אבקסיס: מה את דורשת מעבר לזה?
<מיכל מזוז: אני לא מספיקה.
<מיכל מזוז: תמיד עוצרים אותי.
<מיכל מזוז: גברתי, רק תני לי לסיים את המשפט.
<מיכל מזוז: 50% מהתביעות אולי מתקבלות, וצריך לזכור ש-50% גם נדחות.
<מיכל מזוז: אני רוצה לציין שיש גם תביעות שמתקבלות, ואנחנו מערערים עליהן לבית-הדין הארצי, ובבית-הדין הארצי לעתים הערעורים שלנו מתקבלים.
אורלי לוי אבקסיס: כמה כסף אתם מוציאים על כל המערכת?
<מיכל מזוז: אנחנו לא שוקלים שיקולים - - -
יעקב מרגי: תמשיכי בסעיף.
<מיכל מזוז: אנחנו לא מפעילים שיקולים כאלה.
<מיכל מזוז: כמו שאמרתי בתחילת דבריי, האישור הרפואי מתבקש על מנת לבסס את הטענה של האישה בשלב הראשון להגשת התביעה לגמלת ההיריון.
<מיכל מזוז: זאת אומרת, לא יכול להיות שאישה תגיש תביעה לגמלת היריון בלי שהיא מצרפת איזה שהוא תיעוד.
יעקב מרגי: תעצרי בנקודה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא דרוש לפי הסעיף.
יעקב מרגי: אני לא רוצה להחמיץ את זה.
יעקב מרגי: למה את בלחץ?
יעקב מרגי: אישה מגישה את התביעה על-פי כל ההנחיות שלךְ, ופה אני רוצה לקבל תשובה חד-משמעית, כלומר ארבעת הדפים בצירוף כל המסמכים.
יעקב מרגי: יש מילה לרופא של הביטוח הלאומי לקבוע אם כן או לא?
<מיכל מזוז: אדוני, פקיד התביעות מתייעץ ורשאי להתייעץ, בהתאם לתקנות שסעיף 59 מפנה לסמכות הזאת של השר לקבוע תקנות.
<מיכל מזוז: אדוני, דקה, תן לי להרחיב.
<מיכל מזוז: תקנות גמלה לשמירת היריון מציינות שפקיד התביעות רשאי להתייעץ עם רופא מוסמך מטעם המוסד, והסיבה שהוא מתייעץ אתו היא היות ומדובר פה בשאלה רפואית.
<מיכל מזוז: הוא מתייעץ עם הרופא.
<מיכל מזוז: הוא מעביר לו את כל המסמכים, כולל האישורים הרפואיים והתביעה של האישה.
<מיכל מזוז: ברגע שהרופא המומחה רואה שיש איזה שהוא ספק ושהוא צריך לפנות בשאלה נוספת לרופא, הוא פונה אליו והוא מבקש ממנו הבהרות נוספות.
<מיכל מזוז: דרך אגב, דרך הפעולה הזאת גם זכתה לעיגון במסגרת הפסיקה.
אורלי לוי אבקסיס: מה צריך שיהיה נורה אדומה אצל הפקיד?
אורלי לוי אבקסיס: הרי הוא לא רופא.
<מיכל מזוז: בהקשר הזה, אני מניחה ששטטמן יוכל - - -
יעקב מרגי: אני אתן את רשות הדיבור, ולא את.
אורלי לוי אבקסיס: כשהוא רואה "פרופסור", בטח לא נדלקת לו נורה אדומה.
<מיכל מזוז: גברתי, באמת קשה לי להתמודד עם טענה כזו.
<מיכל מזוז: זו פעם ראשונה שאני שומעת - - -
אורלי לוי אבקסיס: כשאת מגיעה לוועדה - - -
<מיכל מזוז: נראה לי - - -
יעקב מרגי: עורכת-הדין מזוז, זה לא התחום שלך.
יעקב מרגי: אני לא אשאל אותך.
יעקב מרגי: אני אשאל את גברת אתי.
יעקב מרגי: כשחברי-הכנסת אומרים לך, ואני סמוך ובטוח שיש להם על מה להיסמך, שהמוסד לביטוח לאומי, במקרה זה את או הרופא מטעמך, מקבל שתי בקשות – ואומר זאת בצורה הכי ברורה – שאחת הגיעה מרעננה מפרופסור רענני, לצורך העניין, והאחת הגיעה מבאר-שבע מדוקטור כך וכך שהוא רופא משפחה מקצועי – יש פה אמירה חד-משמעית, תפריכי אותה.
יעקב מרגי: זה לא לךְ.
יעקב מרגי: תעשי כך – תהנהני מצד לצד – עד מחר.
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע ממנהלת מחלקת התביעות.
יעקב מרגי: ההסתכלות היא שונה.
<אסתר נמרודי: אם אני אגיד - - -
<אסתר נמרודי: מעולם - - -
יעקב מרגי: תביני טוב-טוב.
יעקב מרגי: מתוך ה-20% שנדחו – וחבל שאתם מחמיצים את הנתון הזה, סטטיסטיקה, כי ראיתי שבסוף-בסוף עורכת-הדין המלומדת כן נשענת על הסטטיסטיקה, והיא החזירה לי: תזכרו שמול ה-50% שאושרו יש 50% שנדחו.
יעקב מרגי: הסטטיסטיקה זה מקצוע מוכר.
<מיכל מזוז: זה לא התחום החזק שלי.
יעקב מרגי: 20% מכלל התביעות ורק 105 מגיעות לבתי-המשפט – תביני לבד שאנחנו, בוודאות מלאה, שולחים נשים שלא יכולות או לא רוצות להתמודד אתכם עם היריון בסיכון, עם סיכון הריוני או כל מונח רפואי משפטי שתרצה, הביתה כדי לא להתמודד אתכם.
יעקב מרגי: אני לא רוצה אותך, אלא את גברת אתי שתענה לי על הדבר הראשון ועל הדבר השני.
<אסתר נמרודי: אני, כפקידת תביעות, מעולם לא הסתכלתי מי חתום על האישור הרפואי.
<אסתר נמרודי: מבחינתנו, בנוהל העבודה והתקנה המחייבת אותי כתוב "רשאי" ומבחינתי זה חייב.
<אסתר נמרודי: אני לא יכולה לדון בסיבות האלה.
<אסתר נמרודי: אני מעבירה לרופאים שלנו.
יעקב מרגי: את מעבירה הכול?
<אסתר נמרודי: הכול אני מעבירה לרופאים.
<אסתר נמרודי: בניגוד למה שגברת בסוק אמרה, אנחנו גם לא בודקים מי נותן את האישור.
<אסתר נמרודי: גם אישור שניתן על-ידי רופא המשפחה הולך לרופא שלנו.
<אסתר נמרודי: אנחנו לא מבקשים רופא מומחה.
עפו אגבאריה: בסדר, אבל בסוף הרופא שלכם הוא - - -
יעקב מרגי: אז נשמע את הרופא.
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע את הרופא לשאלה שלי.
<אסתר נמרודי: בגלל זה אני אומרת שזה לגמרי - - -
עפו אגבאריה: אם הוא רואה שזה מרופא משפחה, הוא לא מתייחס לזה, ואם הוא רואה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אם הוא רואה שפרופסור גמזו, גיניקולוג, ממליץ, שבמקרה הוא גם מנכ"ל משרד הבריאות, את רוצה להגיד לי שהוא היה מערער?
אורלי לוי אבקסיס: !
<מאירה בסוק: הבעיה היא שה"רשאי" - - -
יעקב מרגי: נציגת נעמ"ת, את לא ברשות דיבור.
<אסתר נמרודי: אני יכולה להשלים עוד משפט, בבקשה?
<אסתר נמרודי: גם כאשר מאושרות התביעות בבית-הדין, ממונה רופא מומחה מטעם בית-הדין.
<אסתר נמרודי: לרופא הזה יש את כל הזמן שבעולם לעיין בתיקים הרפואיים של האישה, ויש לו את כל האמצעים לעשות זאת.
<אסתר נמרודי: אצלנו הרופאים באים לשעות קצובות, וכל התיקים האלה מועברים אליהם.
<אסתר נמרודי: עכשיו בתכניות שלנו, לאור כל הביקורת הזאת, אנחנו רוצים לחבר את כל מערכת הביטוח הלאומי לתיקים רפואיים.
<אסתר נמרודי: אנחנו נקבל את התיקים האלה ונעביר אותם גם בלי דרישת פרטים.
יעקב מרגי: את אתם רוצים לחבר את מה למה?
<אסתר נמרודי: יש מערכת שנקראת: מערכת שיר, וזו מערכת שמחוברת לכל קופות-החולים.
אורלי לוי אבקסיס: אוי ואבוי אם זה מה שיקרה.
יעקב מרגי: אנחנו לא נאפשר זאת.
אורלי לוי אבקסיס: את אומרת שבמחיר של ה-3% הרמאים אנחנו נפתח את כל החיסיון הרפואי של כולם ונגלוש - - -?
עליזה לביא: אורלי, שנייה.
עליזה לביא: תני לה להגיב.
יעקב מרגי: תסבירי את זה.
<אסתר נמרודי: גם היום זה מחובר לעניין פגיעה בעבודה.
אורלי לוי אבקסיס: אתם רואים את התיק הרפואי הפרטי שלי?
עליזה לביא: מה זה מערכת שי"ר?
עליזה לביא: אולי תסבירי.
<אסתר נמרודי: מערכת שי"ר זו מערכת שהקימו אותה לצורך התחברות לקופות-חולים, והיא משמשת אותנו בכל מקרה שצריך תיק רפואי.
<אסתר נמרודי: זה לא פתוח לקהל הרחב.
יעקב מרגי: נכון שהמוסד לביטוח לאומי הוא ממלכתי של המדינה, ואת ואני, בסוגיית התביעה, בניגוד עניינים מוחלט.
יעקב מרגי: לכן התיק הרפואי שלי הוא ענייני שלי, אלא אם כן שופט יבקש מסמך כזה או אחר.
יעקב מרגי: אני לא יודע אם זה דבר בריא מה שאתם רוצים לעשות.
<אסתר נמרודי: גם היום דורשים ממנה את התיק הרפואי.
<אסתר נמרודי: כשהיא הולכת לבית-הדין, היא חייבת להביא את התיק הרפואי.
אורלי לוי אבקסיס: היא חייבת להביא את התיק.
אורלי לוי אבקסיס: היא יכולה לוותר גם על התביעה.
יעקב מרגי: היא יכולה לוותר על התביעה.
אורלי לוי אבקסיס: את יכולה להיכנס לי לתוך התיק הרפואי שלי?
<אסתר נמרודי: זה תיק מעקב רפואי של היריון.
<אסתר נמרודי: אם אנחנו צריכים לעיין בתיק - - -
אורלי לוי אבקסיס: את אמרת שהמערכת הזאת קיימת גם ככה.
<אסתר נמרודי: היא קיימת בכל נושא.
אורלי לוי אבקסיס: יש לכם אישור כניסה פרוץ לתוך התיקים הרפואיים שלנו, האזרחים?
<אסתר נמרודי: לא, זה לא עובד ככה.
אורלי לוי אבקסיס: תסבירי לי.
אורלי לוי אבקסיס: אני מה-זה מזועזעת עכשיו.
<אסתר נמרודי: למה את מזועזעת?
אורלי לוי אבקסיס: כי איפה שאנחנו מחפשים נמלים אנחנו מוצאים עכשיו פילים.
עפו אגבאריה: בואו ונבין מה זה.
<מאירה בסוק: אם היא מוותרת מרצונה, אין בעיה, אבל השאלה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להבין מתי אתם נכנסים לתיק הרפואי שלי.
עליזה לביא: מה זו המערכת?
עליזה לביא: אני רוצה להבין מהי מערכת שי"ר הזאת.
<מיכל מזוז: גברתי, אני רוצה - - -
אורלי לוי אבקסיס: תסבירי.
עליזה לביא: אני רוצה להבין מה זה מערכת שי"ר.
עליזה לביא: תסבירי לי מה זה מערכת שי"ר.
<אסתר נמרודי: זו מערכת שקשורה והיא פונה ישירות לקופות-חולים ומבקשת את התיק הרפואי.
<אסתר נמרודי: אישה חותמת על זה שהיא מסכימה.
אורלי לוי אבקסיס: איפה היא חותמת?
עליזה לביא: איפה היא חותמת על זה?
<אסתר נמרודי: בתביעה עצמה.
<אסתר נמרודי: זה כשהיא מגישה תביעה.
עליזה לביא: רק מי שמגיש תביעה?
אורלי לוי אבקסיס: - - - לא רלוונטיים לתביעה עצמה?
עליזה לביא: אורלי, בואי ונבהיר.
עליזה לביא: רק מי שמגישה תביעה, לכם יש את הסמכות, דרך מערכת שי"ר, לגשת לתיק שלה – רק אחרי שהיא חתמה על ויתור.
<אסתר נמרודי: בדיוק.
עליזה לביא: חד-משמעית?
<אסתר נמרודי: חד-משמעית.
עליזה לביא: אתם לא פותחים תיקים של אנשים אחרים תוך כדי בתור חשודים עתידיים לכל מיני דברים אחרים?
אורלי לוי אבקסיס: עליזה, עוד לא סיימנו.
אורלי לוי אבקסיס: יש לי פה שאלה.
אורלי לוי אבקסיס: נניח שאני פתחתי תביעה על נושא היריון בסיכון.
אורלי לוי אבקסיס: האם המערכת הזאת תאפשר לך להיכנס לכל התיק הרפואי שלי גם לא בנושא ההיריון?
<אסתר נמרודי: תיק מעקב רפואי הריוני – זהו.
אורלי לוי אבקסיס: מאיפה לי הביטחון ששם את מתמקדת ולא גולשת?
<אסתר נמרודי: למה אני צריכה לגלוש?
<אסתר נמרודי: אני צריכה את התיק הרפואי שלך.
אורלי לוי אבקסיס: אני אעביר לך - - -
יעקב מרגי: גברת אתי, אני אגיד למה.
<אסתר נמרודי: לדעתי, אנחנו לא צריכים לגשת לכל - - -
יעקב מרגי: גברת אתי, תביני את החשש.
יעקב מרגי: זה עלה תוך כדי דיון, ואנחנו עוד עלולים לסטות.
יעקב מרגי: תביני טוב-טוב, שבסוף כשהמוסד לביטוח לאומי אומר לתובעת שדלקת הפרקים שלה היא טרם ההיריון, סימן שהוא לא מסתמך רק על התיק הרפואי ההריוני.
יעקב מרגי: אני לא גר ברעננה ולא הולך לפרופסור רענני.
יעקב מרגי: אני הולך לרופא המשפחה שלי בקופת-החולים.
יעקב מרגי: בעיקרון, בעקביות, אני הולך לרופא המשפחה השכונתי.
יעקב מרגי: כן, יודעים שאני חבר-כנסת ושהייתי שר, ואני הולך כדי למסד את זה ולתת ערך, כדי שכל הממתינים יראו.
יעקב מרגי: אני יושב בתור ומתעקש לחכות בתור, כדי שיראו ויכירו בערך של הטיפול של רופא המשפחה.
יעקב מרגי: אני יודע איך זה.
יעקב מרגי: היום רופא המשפחה מעביר את רוב זמנו במקלדת.
יעקב מרגי: אפילו שכללו להם את זה כך שמספיק שהוא מקליד שלוש אותיות מתוך המלה המסובכת ברפואה והכל עולה לו.
יעקב מרגי: תביני את חברות-הכנסת ששואלות אותך.
אורלי לוי אבקסיס: אם זה גם הכי חשוב, אז איך בכלל מדברים על חוסר בנתונים?
יעקב מרגי: לכן אני חושב שזה נושא שלנו.
אורלי לוי אבקסיס: צריך רק על זה לבד ועדה ולבקש את כל הגורמים: גם את משרד הבריאות, גם את המשרד לביטחון פנים.
אורלי לוי אבקסיס: זה גם איך המערכת שלכם מגובה.
אורלי לוי אבקסיס: מי שומר לכם על הנתונים?
אורלי לוי אבקסיס: - - - יש כרטיסי אשראי ברשת.
עליזה לביא: טוב, אנחנו נעשה דיון.
עליזה לביא: אני עושה דיון על המערכת בוועדה.
<קריאה: רק הבריאות.
<מאירה בסוק: אבל למה אין נתונים?
יעקב מרגי: נציגת נעמ"ת, יש הרבה שאלות של למה.
יעקב מרגי: נשאיר את נושא שי"ר לפעם הבאה, ולא נתעסק בזה.
יעקב מרגי: אני רוצה לחזור לנושא שהתמקדנו בו.
אורלי לוי אבקסיס: איך הם מבטיחים - - -.
אורלי לוי אבקסיס: אני עכשיו מאוד-מאוד מוטרדת.
יעקב מרגי: אורלי, יש לך ועדה.
יעקב מרגי: את יו"ר ועדת זכויות הילד, וגברת עליזה לביא היא יו"ר ועדת - - -
אורלי לוי אבקסיס: מה הביטחון - - - בחוץ?
עליזה לביא: אני את שיעורי-הבית שלי הולכת לעשות.
יעקב מרגי: אם הרווחנו מזה שעוד שתי ועדות - - -
אורלי לוי אבקסיס: אם יש להם את המערכת הזאת, לְמה הם מבקשים ממנה בכלל נתונים?
<אסתר נמרודי: היא צריכה לחתום.
יעקב מרגי: אני חוזר לסעיף 58.
אורלי לוי אבקסיס: חיסיון.
אורלי לוי אבקסיס: בעצם הגשת התביעה חתמת על ביטול חיסיון.
יעקב מרגי: גברת אתי, אני חולק עלייך, מבחינה משפטית, כשאת אומרת ש"רשאי" זה חייב.
<אסתר נמרודי: זו הפרשנות של הלשכה המשפטית.
יעקב מרגי: זו פרשנות משפטית?
יעקב מרגי: זה כשמתעורר לך ספק, וזה לא אוטומטי.
יעקב מרגי: ה"רשאי" הזה נותן לך חובה, כשאצלך, כפקיד אחראי, מתעורר ספק וכשאת חושבת שהתביעה הזאת צריכה בדיקה נוספת.
יעקב מרגי: אבל כשאת אומרת לי שכולם מועברים, - -
אורלי לוי אבקסיס: אז לְמה צריך אותך?
<קריאה: איזה ידע?
<מיכל מזוז: תצייני, בבקשה, שיש - - -
יעקב מרגי: תצייני לי את.
<מיכל מזוז: יש תביעות.
<מיכל מזוז: היות והם נמצאים בשטח, היא יכולה להרחיב על זה הרבה יותר ממני.
<מיכל מזוז: כמובן שישנן תביעות לגמלה לשמירת היריון שהפקיד מאשר באופן אוטומטי, כדוגמת - -
<אסתר נמרודי: - - הריונות תאומים משבוע מסוים.
יעקב מרגי: אז, יש?
יעקב מרגי: זה לא כולם.
<אסתר נמרודי: כן.
יעקב מרגי: מה שברור – ברור.
<אסתר נמרודי: זה גם החלטות - - - שנתנו לנו.
<מיכל מזוז: זה נושאים בתחום ה"רשאי".
<מיכל מזוז: אבל היות ובאמת מדובר בהחלטה שראוי, אני חושבת שגם נכון שפקיד התביעות יתייעץ עם רופא מוסמך, אז הוא פועל באמת בהתאם לתקנה ובהתאם להנחיות שאנחנו הנחינו אותו לפעול כדוגמת היריון התאומים שהוא מאשר.
<מיכל מזוז: אני רוצה לציין רק בקצרה את מה שאתי אמרה.
<מיכל מזוז: היות ובאמת נתקלנו באותם מקרים שבבית-הדין האזורי במהלך התבררות תביעה הסתבר שהאישה טוענת לבעיות רפואיות נוספות, כאלה שהיא לא פרשה אותן בטופס התביעה, שהרופא שלה לא ציין אותן, והיא טוענת שהיא סובלת מהן, למשל מחלה שהיא סובלת ממנה עוד קודם להיריון, ויש סיכוי שבאמת אותה מחלה עלולה לסכן אותה או את העובר במהלך ההיריון, אבל היא לא ציינה את זה בפנינו, לא בתביעה, לא בפניות לרופא המטפל, ועל בסיס זה נדחתה התביעה, ורק בבית-הדין זה מתברר – הרבה פעמים כשהיא מציגה את המסמכים האלה ובאמת בבית-הדין מבקשים את התיק הרפואי שלה והוא מוצג ואז כל הנתונים האלה עולים, הרבה פעמים המוסד לביטוח לאומי בשלב הזה כבר מסכים לקבל את התביעה והתביעה נמחקת.
אורלי לוי אבקסיס: היא פנתה לערכאה משפטית, ואז אתם בוחנים מתי יש לכם 100% סיכוי.
יעקב מרגי: יש לי בעיה בפער בין 20% לבין - - -
<מיכל מזוז: גברתי, זו הסיבה שכרגע מה שאתי נמרודי - - -
יעקב מרגי: 20% זה 2,000 ומשהו תביעות שלא - - -
<מיכל מזוז: אבל, גברתי, חייבים לזכור שהאישה לא ציינה בתביעה את הנתונים האלה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל יש לכם גישה ישירה לתוך התיק החסוי שלה.
<מיכל מזוז: אתי נמרודי לא חידדה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שאחת ההמלצות כאן - - -
<מיכל מזוז: גברתי, היא לא חידדה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אי-אפשר לסגור את הדיון הזה - - -
<מיכל מזוז: אנחנו לא מחוברים למערכת הזאת היום.
אורלי לוי אבקסיס: אי-אפשר לסגור את הדיון הזה בלי ליצור דיון נפרד על כל מה שקשור - - -
יעקב מרגי: אנחנו כבר אמרנו שיהיה דיון נפרד.
אורלי לוי אבקסיס: איך אנחנו דואגים שזה לא יזלוג?
אורלי לוי אבקסיס: זה דיון בפני עצמו, וכולם יצטרכו לתת פה תשובות.
אורלי לוי אבקסיס: וכן, תחת איזו סמכות אתם עושים את זה?
אורלי לוי אבקסיס: לא ידעתי שהתיק שלי חשוף לכל פקיד בביטוח הלאומי.
<מיכל מזוז: גברתי, אני לא מערערת על מה שאת אומרת עכשיו.
<אסתר נמרודי: לא, לא כל תיק.
<מיכל מזוז: גברתי, אנחנו לא מחוברים למערכת הזאת היום.
יעקב מרגי: גברת מזוז, תודה.
<מיכל מזוז: מה שאנחנו מבקשים הוא שבאותם מקרים שיש ספק הגברת תמציא לנו, כלומר אנחנו נבקש מהגברת להמציא מסמכים רפואיים ואולי בכלל את כל - - -
יעקב מרגי: אני הולך לומר משהו.
יעקב מרגי: את לא דיברת.
יעקב מרגי: יש לך לומר משהו שלא נאמר?
<אריאלה רוקח אבן-חיים: אני עורכת-הדין אריאלה רוקח אבן-חיים מהסתדרות העובדים הלאומית.
<אריאלה רוקח אבן-חיים: רציתי רק להחזיר אתכם ולחדד שהבסיס פה, הבעייתיות של החוק, הוא שזה בעצם מעמיד שתי חוות דעת רפואיות שונות, - -
יעקב מרגי: חידדתי את זה.
<אריאלה רוקח אבן-חיים: - - ובעצם האישה היא חסרת אונים.
<אריאלה רוקח אבן-חיים: כמו שאתה באמת הקדמת ואמרת בפתיח, ברגע שהרופא המוסמך שמטפל בה אומר לה שהיא צריכה לשבת בשמירת היריון בבית, היא לא חושבת פעמיים.
<אריאלה רוקח אבן-חיים: היא ללא עוררין מקבלת את ההמלצה שלו, והיא לא יודעת בעצם שאחר כך חוות דעת רפואית אחרת תשלול את ההמלצה הזאת.
<אריאלה רוקח אבן-חיים: בעצם, היא נותרת חסר אונים.
יעקב מרגי: אני חושב שהטבת לעשות.
יעקב מרגי: זה גם חוסר האונים שלי, כמנהל הדיון, מצד אחד, לקחת את הבעיה שהיא בעיה אמתית, ומצד שני אני שומע שאתם פועלים.
יעקב מרגי: אני, בכל אופן, לא ראיתי איך אתם פועלים בניגוד לסעיף או לתקנה.
יעקב מרגי: הבעיה האמתית מתמקדת בקטע הזה שיש פה חוות דעת רפואית מול חוות דעת רפואית שנשענת, מה-לעשות, על אינטרסים כלכליים, שזה המוסד לביטוח לאומי.
יעקב מרגי: אני כמחוקק ואני כאזרח צריך לתת משקל לזה.
יעקב מרגי: מה גם שעלתה נקודה שהאישה טרום היריון ובהיריון נשענת כל כולה, מבחינה מקצועית, על הרופא המקצועי שלה.
יעקב מרגי: יש מושג שנלקח ממקום אחר: יש כיפות שחורות, כיפות סרוגות ויש גם כיפות שקופות.
יעקב מרגי: בין ה-2,000 שנדחות, אותן 20%, ל-105 – גם אתם וגם אני לא יכולים להצביע כמה מהם יכלו אכן להיות כן מוצדקות וכמה מהן נגמרו אולי בנזק.
יעקב מרגי: זה גם הקושי שלי להביא את הדיון לכיוון.
יעקב מרגי: אנחנו כנראה נצטרך באמת לבחון את הסעיף הזה, ואם צריך לתת דברי הסבר או להוסיף תקנה כדי שאכן הדברים יהיו יותר ברורים – נצטרך להישען גם על אנשי מקצוע כדי שגם לכם יהיה על מה להישען.
יעקב מרגי: אני רוצה להאמין שיש לכם עניין למלא את תפקידכם כראוי, ולעשות את מה שהטילו עליכם על-פי החוק.
יעקב מרגי: מצד שני, לתת את הביטחון גם לאישה ההרה שאכן אם היא צריכה לנוח ולא לצאת לעבודה בגלל ההיריון, היא צריכה לקבל מענה כלכלי לכך ולדעת שהיא באמת נשענת על חוות דעת אכן רפואית מקצועית.
יעקב מרגי: יחד עם זה, לראות לגבי רופא הנשים.
יעקב מרגי: אני חושב שצריכה להיות – אני לא רוצה להגיד: אמנה – איזה מינימום, סולידריות מקצועית או מילה דומה בין רופאי הנשים שכשהם אומרים איזה שהוא מונח, מה שנכון אצלו נכון גם אצל הרופא של הביטוח הלאומי.
יעקב מרגי: יושב פה במיוחד הרופא של הביטוח הלאומי שהוא גם רופא נשים בקהילה.
יעקב מרגי: יש לנו קושי.
יעקב מרגי: בדברי הסיכום שלנו אנחנו ננסח ונבודד, ואני לא יודע להגיד לכם את זה.
יעקב מרגי: בדברי הסיכום שלנו אנחנו נביע את הקושי הזה ונבטא אותו, שאכן כדי שאנחנו נהיה בוודאות מלאה, שאישה שאכן צריכה לנוח כדי לא לסכן את עצמה בהיריון או את העובר, אכן תיהנה מאותה קצבה, ולא תחשוב פעמיים אם לנוח או לא.
יעקב מרגי: את רצית לשאול משהו.
<מאירה בסוק: אולי אפשר בדיון אחר לקבל את הנתונים, כי אני מאמינה שנתונים של מי שיש לו חודשיים או שלושה חודשים הם בטוח מאשרים.
<מאירה בסוק: לדעתי, הבעיה היא רק לגבי תשעת החודשים, וזה בטח מעט מקרים.
<מאירה בסוק: זאת אומרת, צריכים לקבל נתונים ולראות.
<מיכל מזוז: אם את תבקשי, את תקבלי.
<מיכל מזוז: בבקשה.
<מיכל מזוז: תני את כתובת המייל.
<מיכל מזוז: לא צריך להמתין לדיון.
<קריאה: תכתבי את המייל.
<קריאה: אני אשלח לך.
<מאירה בסוק: אם יש חודשיים-שלושה, אני בטוחה שעליהם הם לא מגיעים לבתי-דין.
<קריאה: אבל אי-אפשר לתת אישור רפואי ליותר מתקופה מסוימת.
<מאירה בסוק: לכן אני חושבת שהם לא - - -
יעקב מרגי: הנתונים – אנחנו אמנם מעריכים את ארגוני הנשים - -
<מיכל מזוז: אנחנו לא התבקשנו להציג.
יעקב מרגי: - - ויש להם מעמד של כבוד בכנסת, אבל את הנתונים בבקשה להציג לוועדה ולשלוח לנו.
יעקב מרגי: אנחנו לקראת סיכום הדברים.
יעקב מרגי: אני חוזר על זה: גברת אתי, מנהלת מחלקת התביעות, אנחנו באמת רוצים לקבל פילוח.
יעקב מרגי: הוועדה מבקשת לקבל לגבי, ניקח פחות או יותר, שנת 2013 את הפילוח של כל התביעות שאכן נדחו וסיבותיהן או האורך כלומר באיזה שלב של ההיריון זה היה וכל נתון שיכול לתת לנו תמונת מצב יותר ברורה ובהירה, על מנת לסייע לכם וגם לנשים ההרות.
יעקב מרגי: דבר שני – אי-אפשר שלא להתייחס, למרות שחברות-הכנסת, יושבות-ראש הוועדות, זכויות הילד בראשות אורלי לוי-אבקסיס וגם עליזה לביא, שמעו את הנושא הזה של תוכנת שי"ר, והן רוצות לשיר.
יעקב מרגי: אנחנו נבקש להגיש לנו, לוועדה, מכוח מה אתם עושים זאת.
<אסתר נמרודי: אני רק אעיר שאנחנו לא מחוברים עדיין.
<אסתר נמרודי: צריך לפנות ולבקש ממערכות שכן מחוברות.
אורלי לוי אבקסיס: את אמרת - - -
יעקב מרגי: מה זה "אתן"?
יעקב מרגי: הן רוצות.
יעקב מרגי: היא אמרה שהן רוצות להיות כמו.
<קריאה: אז מי כן מחובר?
אורלי לוי אבקסיס: מי מחובר?
יעקב מרגי: היא אמרה: ענפים אחרים.
יעקב מרגי: אורלי, היא אמרה.
<אסתר נמרודי: אני לא - - -
<אסתר נמרודי: אני חושבת שבפגיעה -- -
יעקב מרגי: את אמרת שבענפים אחרים זה קיים.
אורלי לוי אבקסיס: מי שאמון על הדבר הזה בביטוח הלאומי, בבקשה להגיע לוועדה ולתת את כל ההסברים: - -
יעקב מרגי: אני מבקש להעביר את זה שאנחנו מבקשים.
אורלי לוי אבקסיס: - - מתי נכנסים?
אורלי לוי אבקסיס: באיזה אישורים?
אורלי לוי אבקסיס: האזרחים שנכנסים להם התיקים הרפואיים שלהם יודעים ובאיזו אסמכתא ומי מגן על המידע הזה, כי המידע הזה יותר חשוב מהמידע על כרטיסי אשראי.
יעקב מרגי: כל הנושא הזה של הכניסה - - -
אורלי לוי אבקסיס: חברים, איזו אבטחת מידע?
אורלי לוי אבקסיס: באיזו רמה?
אורלי לוי אבקסיס: מי אמון על זה?
אורלי לוי אבקסיס: כאשר יש נזילה, מי נותן גם את האחריות ואת כל מה שצריך?
<אסתר נמרודי: - - - רק לפנות לוועדה - - -
יעקב מרגי: לכן, בואו ונסכם זאת.
יעקב מרגי: אני מבקש להעביר את זה להנהלת המוסד לביטוח לאומי.
יעקב מרגי: אנחנו מבקשים לדעת: באיזה ענפים זה מיושם?
יעקב מרגי: על סמך מה?
יעקב מרגי: ובאיזה הסכם או אישור?
יעקב מרגי: וכל המנגנונים של אבטחת המידע שמופעלים בנושא הזה.
יעקב מרגי: אנחנו מבקשים לקבל לוועדה.
יעקב מרגי: אני חושב שהדיון מוצה.
יעקב מרגי: תודה רבה לכל המוזמנים ששיתפו פעולה.
יעקב מרגי: אנחנו מקדמים בברכה את כולם, אבל קודם כל את התלמידות מקריית אונו.
יעקב מרגי: ברוכות הבאות המגיעות לטעום מעט מההליך הדמוקרטי בכנסת.
יעקב מרגי: אני מקדם בברכה את חבר הכנסת שמעון סלומון מיוזמי היום הזה בכנסת.
יעקב מרגי: ראש השדולה.
יעקב מרגי: הוא חלק מהמשפחה, הוא עובד סוציאלי.
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, ב' באדר ב', תשע"ד, ה- 4 במרץ 2014,.
יעקב מרגי: הכנסת מציינת היום את יום העובדים הסוציאליים.
יעקב מרגי: על סדר היום נושא:
יעקב מרגי: פרויקט מרכזי החוסן בישובי עוטף עזה וכל הסביבה.
יעקב מרגי: פעם זה היה עוטף עזה והיום האזור הוא הרבה יותר רחב, אבל ליבת הפעילות משם.
יעקב מרגי: ברשותכם, אני רוצה לפתוח ולומר דברים לזכות העובדים הסוציאליים.
יעקב מרגי: הכנסת מצדיעה היום למקצוע העבודה הסוציאלית ולאנשים הנושאים על גבם את נטל העבודה הסוציאלית.
יעקב מרגי: העובדים הסוציאליים מטפלים באוכלוסיות חלשות, לעיתים הסובלות מעוני, אלימות, פשע והתמכרויות.
יעקב מרגי: העובד הסוציאלי מוצא את עצמו מעורב בחייו של מטופליו, בין אם הדבר נעשה ברמת הפרט, בין ברמת המשפחה ובין ברמת הקהילה.
יעקב מרגי: כמו כן, מטפלים העובדים הסוציאליים בנכים ובעלי פיגור שכלי, בטיפול פסיכולוגי-חברתי ובשיקום אסירים משוחררים.
יעקב מרגי: אוכלוסיות אלה מוצאות את העובדים הסוציאליים במצבי משבר ומצוקה, עובדה המציבה אותם בחוד החנית של מדינת הרווחה.
יעקב מרגי: בישראל מוסדרת עבודתם של העובדים הסוציאליים ב"חוק העובדים הסוציאליים".
יעקב מרגי: בעבר מדיניות הרווחה הייתה שהעובדים הסוציאליים במגזר הציבורי יועסקו על ידי המדינה, הרשויות המקומיות וגופי ציבור נוספים.
יעקב מרגי: לצערי הרב, בעשורים האחרונים במסגרת הפרטת שירותי הרווחה מועסקים עובדים סוציאליים גם במסגרת המגזר השלישי.
יעקב מרגי: העובדים הסוציאליים משמשים כפקידי סעד, עובדים סוציאליים קהילתיים, עובדים סוציאליים בשירותי הבריאות, קציני מבחן לנוער, פקידי סעד לסדרי דין.
יעקב מרגי: נדהמתי לגלות בבדיקה שערכתי בבואי להכין את דברי הפתיחה, שעובד סוציאלי במגזר הציבורי משתכר, עובד סוציאלי ותיק ולא חדש, משתכר פחות מהשכר הממוצע במשק.
יעקב מרגי: כשראיתי שהשאיפה של ראשי הארגון להגיע למעל, הרמתי באמת גבה.
יעקב מרגי: בעמותות ובמגזר השלישי נוכל למצוא גם שכר של 3,500 שקל, 4,000 שקל ו- 5,000 שקל.
יעקב מרגי: אם לא די בכך שהשכר באמת לא הולם את המעמד, את התמורה על המאמץ אנו גם נחשפים לתופעות של אלימות פיסית ומילולית כלפי העובדים המסורים הללו.
יעקב מרגי: לצערנו הרב נזקקו לחוק בכנסת שייתן סעד לתופעה זו.
יעקב מרגי: חמור מכך, לעיתים שלא בצדק מצטרפים למקהלה זאת גם נבחרי ציבור.
יעקב מרגי: אני אבקש לומר ולקבוע, מקצוע העבודה הסוציאלית הוא מקצוע נבחר ונדרש.
יעקב מרגי: העובדים הסוציאליים הינם יחידות העילית של מדינת הרווחה.
יעקב מרגי: לצערי הרב, ההתייחסות של המדינה למקצוע ולעובדים הסוציאליים היא התייחסות כשל אנשי תחזוקה, וכמובן מבלי לפגוע באף מקצוע.
יעקב מרגי: עם זאת, אני לא ארצה שנסתפק בדברי חיזוק, אנחנו צריכים לעשות הכול כדי שמעמדם של העובדים הסוציאליים, שכרם, תנאי עבודתם וסביבת עבודתם יהיו נוחים והולמים.
יעקב מרגי: אנחנו מחכים בסבלנות להמלצות "ועדת סילמן", נקווה שהוא יהיה איש בשורה.
יעקב מרגי: אנחנו מרגישים שהרוחות הנושבות משם פחות או יותר תואמות את הציפיות של אנשי המקצוע.
יעקב מרגי: אנחנו מקווים שההמלצות אכן תהיינה תואמות ציפיות ולא נצטרך לעשות מקצה שיפורים.
יעקב מרגי: כפי שפתחתי ואמרתי נושא הדיון היום הוא מרכזי החוסן.
יעקב מרגי: אני רוצה לספר לכם שכתושב הסביבה בטווח של 20 ק"מ, אתמול הגעתי הביתה מאוחר, אשתי סיפרה לי שהיו בומים על-קוליים.
יעקב מרגי: אם אנחנו בטווח של 20 ק"מ הרגשנו אותם, אני לא רוצה לחשוב מה עבר על היושבים על הגדר.
יעקב מרגי: אומר למי שלא חווה, ואני מקווה שלא יחווה את זה, מי שגר בסביבה עם אזעקות, שומע את הדי הפיצוצים, ולמי שיש קרוב, שכן, בן משפחה שנפגע מטיל, זה סרט אחר.
יעקב מרגי: לנו, אני מכליל את עצמי למרות שאני חי בסביבה, כשאנחנו שומעים "אזעקת צבע אדום נשמעה בישובי עוטף עזה", או אשכול, שדות הנגב או ושדרות, אנחנו עם הזמן מתרגלים וזה עובר לנו באוזן.
יעקב מרגי: נעצור לרגע ונחשוב באותו רגע על תינוקות, ילדים, נערים, הורים מודאגים, ועל כל מי שחווה פציעה טראומטית שנושא על גבו את החוויה, מה הוא עובר ביממה או בכמה יממות הסמוכות לאותו אירוע.
יעקב מרגי: אנחנו ברחבי הארץ, וטוב שכך, לנו אין עניין שבגלל שיש קבוצה שסובלת כול האחרים יחוו גם הם את הטראומה.
יעקב מרגי: מכוח זה אנחנו צריכים להבין את החשיבות של ההמצאה האדירה, אני קורא לה המצאה אדירה כי אני זוכר את הימים בהם שדרות הייתה מטווחת לפני שהיו את מרכזי החוסן.
יעקב מרגי: חשבנו, אני כולל את עצמי, חשבנו הנה עוד יוזמה טובה של אנשים טובים, ואני לא רוצה לחשוב איך הייתה נראית שדרות, איך הייתה נראית החברה בשדרות מבחינה נפשית, מבחינת החוזק הנפשי, ובכלל החוסן הלאומי של מדינת ישראל ללא מרכזי החוסן.
יעקב מרגי: אני זוכר בכנסת את המאבקים בעבר להשגת תקציבים, תחילה זה לא היה מובן מאליו, היו מאבקים כאן - היו הישגים.
יעקב מרגי: אל לנו לחשוב שהרגיעה הזאת, והלוואי שתהייה נצחית והלוואי שגם האזעקות והתרעות "צבע אדום" יהיו נחלת העבר.
יעקב מרגי: לדעתי צריך לחזק את מרכזי החוסן, להעצים אותם ויסכימו איתי גם האנשים הנפלאים שפועלים, אילו הדבר היה תלוי בהם הם היו מעצימים את הפעילות ומרחיבים בפעילויות נוספות לטובת הציבור, לטובת החוסן הנפשי, החברתי של האוכלוסיות שחוות את חרדות האזעקות והטילים.
יעקב מרגי: בבקשה חבר הכנסת שמעון סלמון, ולאחר מכן ניתן רשות הדיבור לצפרא דואק יושבת ראש איגוד העובדים הסוציאליים.