GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שתמיד יהיה נכון להגיד שמשקיעים המון שעות במטופלים וברור, זה ההבדל בינך לבין מה שהיה קיים, לצערי, עד שהביטוח הלאומי שינה את הדיסקט.
שולי מועלם-רפאלי: ברור שאם אנחנו מדברים על מימוש זכויות, וזה נכון גם בזכויות רפואיות וגם בזכויות של ניצולי שואה, ואפשר לדבר על 1,000 הבדלים בין דבר לדבר, אבל אם אנחנו רוצים שמי שמוחלש באמת יקבל את הזכויות שלו חייבים לשמור על תקרה של גבייה ואני חושבת שהחוק הזה עושה את הדבר הנכון והברור.
<יעקב שני: שמי יעקב שני, אני לקוח של לבנת פורן.
<יעקב שני: אני לא רוצה לחזור על השבחים שלבנת אמרה ויש לי, אני יכול להוסיף לה דברים שהיא לא אמרה.
<יעקב שני: בכל אופן החברה עובדת מדויק ובצורה מאוד מקצועית ואני הגעתי לחברה אחרי שהיה לי אירוע מוחי ופיטרו אותי מהעבודה.
<יעקב שני: הגעתי לשם כשהיה לי אפס מהביטוח הלאומי, לא קיבלתי סכום ולא ידעתי מה לעשות.
<יעקב שני: הגעתי לשם והמחיר ששילמתי היה 20% כולל מע"מ לתקופה של 12 או 24 חודש, ואני רוצה להגיד לכם שאם לא הייתי מתקשר איתם הייתי ממשיך לקבל אפס מהביטוח הלאומי, כי לא היה בביטוח הלאומי את ההתפתחות של עכשיו וגם לא ידעתי שיש מכון כזה, ידיד, שעושה את זה בחינם.
<יעקב שני: אבל עכשיו, כיוון שהדברים האלה מפורסמים, אני חושב שלא צריך לקבוע שום - - -
חיים כץ: איפה עבדת?
<יעקב שני: עבדתי בתור מנהל כספים בחברת בנייה כמעט 20 שנה.
חיים כץ: איזה חברה?
<יעקב שני: אלומאיר.
חיים כץ: איפה היית מבוטח לפנסיה?
<יעקב שני: הייתי מבוטח לפנסיה בכלל, אבל כיוון שהייתי 25 שנה חבר קיבוץ והקיבוצניקים לא דאגו לפנסיה לעובדים שלהם, אז כשעזבתי את הקיבוץ - - -
חיים כץ: לא היה לך ביטוח של אובדן כושר עבודה?
<יעקב שני: היה לי ביטוח של אובדן כושר עבודה, אבל אחרי שהיה לי את האירוע המוחי עוד שנה וחודשיים עבדתי ולא פניתי לאובדן כושר עבודה כי לא היה לי אובדן כושר עבודה כל כך.
<יעקב שני: אצל לבנת פורן, את האירוע המוחי ועוד כמה דברים נוספים הם איגדו ביחד והם פנו לביטוח לאומי וקיבלתי נכות כללית.
<יעקב שני: אם לא הייתי פונה ללבנת פורן הייתי מקבל אפס וגם הם היו מקבלים אפס, כי הם ביקשו ממני 20% על מה שאני אקבל במשך שנה או שנתיים, אני לא זוכר כמה.
<יעקב שני: עכשיו, 8% ל-60 זה סכום יותר גדול, אני חושב, ממה שהם לקחו, לא?
שולי מועלם-רפאלי: אז מצוין, ממה נפשך.
שולי מועלם-רפאלי: אם זה יותר טוב, אז בואו נסגור את הגבייה ונלך הביתה.
חיים כץ: שולי, מה קרה?
<יעקב שני: אני רק רוצה לסיים.
חיים כץ: סיימת, הסברת, זה בסדר.
חיים כץ: אתה רצית, נלחמת.
<יניב גוזלן: קוראים לי יניב גוזלן, אני רואה חשבון ואני מההנהלה של חברת זכותי.
<יניב גוזלן: לא עוסק בתחום ביום יום, מתפקד כרואה חשבון אבל בעלים ויושב ראש דירקטוריון החברה.
<יניב גוזלן: אנחנו התאגדנו, איגוד מימוש הזכויות השבוע ואנחנו התחלנו עבודה עם ראובן, שהוא כלכלן ואני חושב - - -
חיים כץ: אני חושב שזה לא נכון שתדבר עכשיו, כי אני חושב שבדיון הבא אתה תשים עבודה מסודרת לפרק זמן ארוך יותר.
חיים כץ: בעוד עשר דקות אנחנו מסיימים את הדיון.
<יניב גוזלן: אני מבקש לכבד את רשות הדיבור.
<יניב גוזלן: אנחנו בעד החוק ומקיימים ממילא חלק גדול מהרעיונות שהחוק מעלה ואנחנו חושבים שאלה נקודות שצריך לטפל בהן.
<יניב גוזלן: יחד עם זה, לדעתנו, החוק טיפל רק בצד ההכנסות מבלי להביא בחשבון, ואני כמעט משוכנע שלא נעשתה עבודה כזאת, כי צריכים לדעת את התמחיר ואת העלויות של החברות שהם גם שונים זה מזה, ולצורך העניין אני מבקש, בשם כל החברות, כי לבנת פורן לא לבד כאן, לתת לראובן בדיוק שלוש-ארבע דקות כדי לתת בכותרות את הממצאים שלנו.
חיים כץ: אתה יכול להעביר את הממצאים לוועדה?
חיים כץ: תעביר חומר כתוב לוועדה.
<יניב גוזלן: אפשר להעביר את זה, אבל מכיוון שהליך החקיקה, נראה לנו שהוא מואץ ומכיוון שאנחנו רוצים שאנשים ישמעו פה, אז אני אגיד בכמה כותרות.
חיים כץ: תגיד לי, איך נראה לך?
<יניב גוזלן: חיים, אני מבקש שתכבד את זכותי.
חיים כץ: אני אכבד, אבל איך נראה לך שהוא מואץ?
<יניב גוזלן: אז אני רוצה להגיד את הדברים בעצמי.
<יניב גוזלן: אנחנו מעריכים את עלות הטיפול בתוך תיק, בממוצע בין החברות, בסדר גודל של 10,000 שקל לתיק.
<יניב גוזלן: אנחנו מממנים את הפעילות הזאת במשך 15 עד 30 חודש מיום שהלקוח דורך אצלנו בתוך החברה.
<יניב גוזלן: העמלות שמשלמים הלקוחות - - -
שולי מועלם-רפאלי: אז לא גובים דמי פתיחת תיק?
שולי מועלם-רפאלי: רק תשובה לשאלה הפשוטה שלא נותנים לי פה.
<יניב גוזלן: שולי, אנחנו גובים דמי פתיחת תיק ו - - -
<קריאה: עורכי הדין לא - - -
חיים כץ: אדוני, מי שידבר עכשיו לא ידבר בפעם הבאה.
חיים כץ: שיהיה לכם ברור.
<יניב גוזלן: אנחנו גובים דמי פתיחת תיק.
<יניב גוזלן: אמרה פה ירונה מהמוסד לביטוח לאומי ששישה אנשים שעובדים בסניף חיפה עולים עם המערכת 950,000 שקל, מיליון שקל בשנה.
<יניב גוזלן: אנחנו מעסיקים, התעשייה מעסיקה 350 אנשים, תעשו את הפרופורציה הזאת, זה אומר שהעלות שלנו היא 50 מיליון שקל.
חיים כץ: כמה מטופלים יש לך?
<יניב גוזלן: להערכתנו התעשייה מגישה תיקים לכ-10,000 לקוחות בשנה.
<יניב גוזלן: כ-70% מהם מצליחים, 30% זה נפל.
<יניב גוזלן: לפי הפרסומים - - -
שולי מועלם-רפאלי: הפעילות שלכם היא רק מול הביטוח הלאומי?
חיים כץ: לא חייבים שיחה
<יניב גוזלן: לפי הנתונים של השנתון הסטטיסטי של המוסד לביטוח לאומי אזרחים מן השורה שניגשים למוסד לביטוח לאומי מצליחים ב-26% מהמקרים.
<יניב גוזלן: אנחנו מצליחים ב-70% מהמקרים.
מיקי רוזנטל: מאיפה הנתון הזה?
<יניב גוזלן: הנתון הזה לקוח מתוך השנתון הסטטיסטי של המוסד לביטוח לאומי.
מיקי רוזנטל: אין דבר כזה, אין נתון כזה.
<יניב גוזלן: יש נתון.
חיים כץ: מיקי, אתה תוכל אחר כך לדבר.
מיקי רוזנטל: אני מבקש רגע - - -
חיים כץ: תשמעו, הח"כים מתנהגים, אני לא יודע.
חיים כץ: הם לא מסכימים למה שאת רוצה, תני להם להביע את הדעה שלהם, נקודה.
שולי מועלם-רפאלי: לא, אבל רק לשאול שאלות ולקבל תשובות.
חיים כץ: אז לא יהיה דיון.
<יניב גוזלן: אם תיתנו לי שתי דקות אני אגיד את הכול.
<יניב גוזלן: ההגשה הראשונה, לפי - - -
חיים כץ: קיבלת כבר חמש מתוך השלוש שדיברת.
חיים כץ: אתה כנראה רואה חשבון, אמרת שלוש, אתה מדבר חמש.
חיים כץ: תסתכל על השעון ממול.
חיים כץ: קח את הדקה האחרונה, משפט אחרון.
<יניב גוזלן: מכיוון שבעלויות הנוכחיות החברות לא יוכלו לשרוד, אף חברה, ואנחנו בדקנו את זה טוב מאוד, אני חושב שלא נעשתה בדיקה יסודית בעניין הזה, כי עלות הטיפול ומשך הטיפול הם ארוכים ויקרים מאוד.
<יניב גוזלן: צריכים להבין שבניגוד לחוק הפלת"ד, יש חמישה הבדלים משמעותיים בינינו לבין הפלת"ד.
חיים כץ: מה זה פלת"ד?
קארין אלהרר: פיצוי לנפגעי תאונות דרכים.
<יניב גוזלן: שם 100% מהלקוחות הם מוטבים, ללא עוררין, אצלנו רק ב-70% אנחנו מצליחים.
<יניב גוזלן: שם ה-8% מחושבים מערך הנוכחי לחיי כל התגמול, אצלנו זה רק לשלוש שנים.
מיקי רוזנטל: אין לכם לארבע שנים?
<יניב גוזלן: אני אומר שאצלנו בענף זה בממוצע.
<יניב גוזלן: החברה שאני עומד בראשה עובדת על שלוש שנים וחצי.
שולי מועלם-רפאלי: אז תגידו, זו עבודה לשם שמים - - -
<יניב גוזלן: החברה שאני עומד בראשה עומדת על שלוש שנים וחצי.
<יניב גוזלן: החברה שאני עומד בראשה מחזירה כספים לאנשים שלא ממצים את הזכויות שלהם בגלל שינוי מצב בריאותי או בגלל תמותה.
מיקי רוזנטל: תקציב הפרסום שלהם לבד הוא 4 מיליון שקלים בשנה.
<קריאה: אדוני, אני מבין שלשכת עורכי הדין בפעם הבאה?
חיים כץ: מי שלא דיבר עכשיו ידבר בפעם הבאה.
<קריאה: ראש הלשכה נמצא.
חיים כץ: ראש הלשכה זה בסדר.
חיים כץ: בכל דיון עורכי הדין מדברים, אם לא, לא משלמים להם משכורת.
חיים כץ: ואם זה חשוב לו הוא יבוא גם בפעם הבאה, ואם זה לא חשוב לו הוא לא יבוא.
חיים כץ: ופה לא מקבלים לפי התפקידים.
<שמעון אשרף: חבר הכנסת חיים כץ, אתה בא מארגון עובדים, אני עצמי 11 שנה יושב ראש ועד מפעלי מלט.
<שמעון אשרף: אני אספר לך את הסיפור האישי שלי.
<שמעון אשרף: קיבלתי התקף לב, חמישה סטנדים, בכל בתי החולים שאני מטופל בהם אני נקרא חולה לב קשה.
<שמעון אשרף: הגעתי לוועדה של ביטוח לאומי.
<שמעון אשרף: לגבי הדברים שאמרת שרופא לא בודק, רק על פי מסמכים, רופא בודק, לא התייחס למסמכים ומבחינתו אני בריא.
<שמעון אשרף: עברתי את התהליך הזה במשך שנתיים כדי לממש את הזכות הרפואית שלי, לפני שנכנסתי שותף בחברת אורפז.
<שמעון אשרף: התהליך הבירוקרטי, היום אני מייצג עובדים במפעלים, בתביעות של מחלות מקצוע, בתעשייה האווירית עצמה עשרות עובדים שפנו לביטוח הלאומי לבד ולא זכו והגיעו לחברה שלנו וזכו.
חיים כץ: עשרות?
<שמעון אשרף: עשרות עובדים בתעשייה האווירית על מחלות מקצוע.
חיים כץ: מה זה נוגע לתעשייה האווירית עכשיו?
<שמעון אשרף: לאו דווקא התעשייה האווירית.
חיים כץ: בגלל שיש לך חמישה סטנדים אתה בן אדם חולה?
חיים כץ: זה נקרא חולה?
<שמעון אשרף: בגלל שיש לי חמישה סטנדים ומחלות נוספות.
חיים כץ: אה, זה משהו אחר.
חיים כץ: חמישה סטנדים זה לא עושה אותך חולה.
<שמעון אשרף: לא פירטתי את כל המחלות.
חיים כץ: לי יש שבעה ולא פניתי לשום מקום.
חיים כץ: ואני בריא.
חיים כץ: ואני לא חולה.
<יניב גוזלן: שלא תזדקק.
<יניב גוזלן: אני מברך את כולם שלא יזדקקו.
חיים כץ: אז אל תגיד לי סטנדים, לא סטנדים.
<שמעון אשרף: שנינו, שבאים ממקום של ועדי עובדים, יודעים את מחלות המקצוע שלהם ויודעים כמה קשה להגיע לביטוח לאומי כדי לקבל את הזכויות שלהם וכשיש חברות כאלה שכן באים ומקבלים וכן באים ומציעים, וגם אם הם לוקחים - -- הצעת החוק לגבות 8%, אולי המצב הזה הוא לפי נתונים כלכליים שיגישו, בסופו של דבר יגיעו לאיזה נתון שהוא די סביר כלפי הציבור וכלפי החברות כדי לשרוד ולהרוויח.
<שמעון אשרף: היום ב-8% אף חברה לא תשרוד, אנחנו מעסיקים עובדים, נותנים פרנסה למשפחות, אל לנו לשכוח שמסביב יש רופאים, עורכי דין, שכולם מתעסקים בתוך הסיפור הזה וכולם מתפרנסים מהסיפור הזה.
<שמעון אשרף: אני הייתי גאה לשלם את כל מה ששילמתי בעבור מה שקיבלתי.
חיים כץ: יש לנו בעוד דקה את הדיון הבא.
<שוש רבינוביץ: יש לי הצעה לדיון הבא.
<שוש רבינוביץ: אני שוש רבינוביץ שמנהלת את הלשכה המשפטית של איגוד לשכות המסחר ואני מייצגת את החברות המתמחות במתן סיוע למימוש זכויות רפואיות, החברות הגדולות והקטנות.
<שוש רבינוביץ: כבר אומר שהאיגוד בעד הסדרת התחום, אבל כדי לקבוע את אחוז העמלה הנכון והראוי והנוסחה הראויה אנחנו מציעים שלדיון הבא אפילו הממ"מ של הכנסת יבוא עם נתונים כלכליים אובייקטיביים כדי לראות - - -
מיקי רוזנטל: אלה חברות פרטיות, תביאו את הנתונים.
חיים כץ: אנחנו ביקשנו נתונים מכמה חברות שיש פה, הם לא נתנו.
מיקי רוזנטל: תחשפו את הנתונים ואז אפשר לעשות דיון.
<שוש רבינוביץ: אז לדיון הבא באמת לעשות דיון מקצועי ולהגיע לנוסחה ראויה.
חיים כץ: אנחנו מבקשים מכל הגופים שנמצאים פה שיעבירו לממ"מ, או יעבירו לוועדה ואנחנו נעביר לממ"מ, נתונים כלכליים, כלכליים, עבודות כלכליות, שנוכל לבדוק עלויות.
חיים כץ: אני חוזר ואומר, ברור לנו שאתם עושים עבודה חשובה, ברור לנו שהביטוח הלאומי לוקה בחסר, ברור לנו, אנחנו יודעים.
חיים כץ: אנחנו רוצים שתתפרנסו בכבוד, אבל לא בצורה חזירית.
חיים כץ: נדמה לנו שאתם מתפרנסים בצורה חזירית.
חיים כץ: ככה נדמה לנו, תוכיחו לנו שאנחנו טועים, נגיד 'וואלה, טעינו', לא תוכיחו, תקבלו בראש.
חיים כץ: אני מתנצל בפני כל אלה שלא דיברו, כי בכנסת יש זמן מוגבל לדיונים שקבענו.
חיים כץ: יהיה דיון הבא.
חיים כץ: לא מצביעים היום.
חיים כץ: שמעתי היום, אני מקווה שהוא מנהל את העסקים שלו יותר טוב, 'אתה הולך לחקיקה מזורזת, לחקיקה מואצת', אני הולך לחקיקה יסודית, מסודרת, בדוקה.
חיים כץ: לא כמו שאתה מדבר.
חיים כץ: אבל בסוף יהיו תוצאות ויתקבלו החלטות.
חיים כץ: אנחנו פה מקבלים החלטות.
חיים כץ: אם נצטרך לעשות עוד דיון נעשה עוד דיון, ואם צריך עוד שניים נעשה עוד שניים ונקבל החלטות.
חיים כץ: אז עוד פעם סליחה מכל אלה שלא דיברו היום, תדברו בפעם הבאה.
אילן גילאון: שלום לכולכם.
אילן גילאון: באמת הרבה זמן לא התראינו.
אילן גילאון: אני רוצה לפתוח בברכה להחלטה שקיבלה המועצה במפגש האחרון שלה לגבי העלאת הרצפה ל-40%.
אילן גילאון: זה דבר פנטסטי, זה גם היה בהמלצות הוועדה שלנו.
אילן גילאון: אנחנו נדברנו בדיון האחרון שניפגש שוב אחרי תקופה שהתארכה, קרוב לשמונה חודשים.
אילן גילאון: כדי להיות לגמרי תמציתי, אנחנו ניתן רשות דיבור, אני מבקש למצות בשתי דקות כל אחד, כדי שנוכל באמת לסכם את הדיון במסקנות אופרטיביות.
אילן גילאון: רק כדי שלא תהיה פרשנות אני רוצה לקרוא את ההמלצות שהוועדה הזאת העבירה אל התנועה לדיון וביקשה הידברות.
אילן גילאון: מה היא הידברות ועם מי, מי הם גורמים סטטוטוריים להידברות או לא, אני לא יודע.
אילן גילאון: מתי אני יודע שהייתה הידברות?
אילן גילאון: כשיש הסכמות.
אילן גילאון: כשאין הסכמות, אז לא הייתה הידברות.
אילן גילאון: בסופו של דבר הדבר הזה הגיע לידינו בגלל הסיפור של דור המדבר בעיקר, שזו תחושה מאוד לא נוחה מצד ותיקים בקיבוצים מסוימים, אני לא רוצה להגיד שזה הכלל, אני אפילו לא רוצה להגיד שזה הרוב, ואז אנחנו באנו ונדברנו יחד איתכם שאנחנו נגיע לאיזה שהוא פתרון שמשביע רצון, גם בסטייט אוף מיינד, לא רק ברמת הכמה, גם ברמת האיך, מתוך הידברות שהדבר האחרון שהוועדה רוצה זה לגשת להתקין תקנות.
אילן גילאון: אנחנו לא מעוניינים.
אילן גילאון: אנחנו לא מעוניינים לקבל במקום התנועה החלטות.
אילן גילאון: רק שאצלנו, תדעו לכם, קיים העיקרון שאנחנו קוראים לו חבלי כביסה.
אילן גילאון: חבל הכביסה הראשון זה התנועה הקיבוצית, השני זה הקיבוץ והשלישי זה החבר עצמו שצריך לקבל בסופו של דבר הגנה, ואנחנו לא יכולים להסכים שיש אפילו מקופח אחד.
אילן גילאון: בזה אני מסיים את כל נאום ההגנה שלי על העניין של עיקרון הוותק שרצינו לראות אותו יותר ולא ראינו.
אילן גילאון: אני אקרא רק את המסקנות משני תחומים.
אילן גילאון: ההמלצות הראשונות היו בתחום הכלי הפנסיוני, ובזה אני רוצה להתחיל את הדיון, כי נדמה לי שזה לא פחות חשוב מכל שאר העניינים וההמלצות.
אילן גילאון: מי מהאוצר נמצא?
<קריאה: יש להם דיון על מאות אלפים שאין להם פנסיה בכלל, כולם עסוקים בזה עכשיו.
אילן גילאון: אחת הבעיות של להיות בכנסת זה שאתה לעולם לא יכול להגיד לעצמך 'זה לא ייאמן'.
אילן גילאון: כל דבר ייאמן.
אילן גילאון: את מהאוצר?
<אסתי פלדמן: אני מהלשכה המשפטית במשרד האוצר.
אילן גילאון: תודה רבה, גמרנו.
אילן גילאון: חשבתי כבר שלא באתם.
<אסתי פלדמן: אסתי פלדמן וחנה קורל.
אילן גילאון: ההמלצות לעניין כלי השקעה פנסיוני ייחודי לקיבוצים.
אילן גילאון: אלה היו המלצות הוועדה לאוצר, לרשם האגודות השיתופיות, וזה היה צריך להיות ההחלטות שהיו מתנבאות מתוך ההמלצות שלנו, הן היו צריכות להיות הכלי הפנסיוני או משהו שהיה דומה פעם לקרן עמית, אבל אני אקרא את זה כלשונו: 'כדי לתת מענה לצרכים הללו מוצע לייצר כלי פנסיוני ייחודי לממן את צרכי הפנסיה של הקיבוצים.
אילן גילאון: לכלי זה יהיו התכונות הייחודיות הבאות: אחת, הקרן תוכל לקלוט סכומים חד פעמיים משמעותיים שיפקיד בה הקיבוץ.
אילן גילאון: שתיים, הקרן תוכל לקלוט את כל החברים, גם חברים הנמצאים כבר בגיל הפרישה.
אילן גילאון: שלוש, במקרה של פטירת חבר, יתרותיו הצבורות אשר טרם חולקו תישארנה בקרן ותחולקנה בין שאר חברי הקופה של אותו קיבוץ.
אילן גילאון: ארבע, חיסכון טהור, ללא נכות ואובדן כושר עבודה וללא שארים.
אילן גילאון: 'כדי להבטיח את יעילותו של הכלי הזה ככלי לחיסכון פנסיוני יובטחו הצעדים הבאים: אחת, ההפרשה לקרן תהיה שמית.
אילן גילאון: שתיים, הקרן תהיה קרן לקצבה.
אילן גילאון: שלוש, הקיבוץ יפריש על כל חבר לפחות סכום מינימלי מדי שנה.
אילן גילאון: ארבע, הכסף שיופרש לא יוחזר לקיבוץ בשום תנאי ולא ייעשה בו כל שימוש למעט שימוש פנסיוני.
אילן גילאון: חמש, הקיבוץ וחבריו ייהנו מכל הטבות המס מהם נהנים עובדים ומעסיקים המפרישים לקרן פנסיה בשלב ההפרשה, בשלב החיסכון ובשלב קבלת הקצבה.
אילן גילאון: 'לצורך מימוש המלצה זו מומלץ לתקן את חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים, קופת גמל, 2005-התשס"ה, באופן אשר יאפשר פתיחה מחדש של קופת גמל עמית חבר קיבוץ.
אילן גילאון: נוסף על כך מומלץ שמשרד האוצר יפרסם תקנון אחיד מחייב לקופות הגמל מסוג עמית קיבוץ'.
אילן גילאון: לפני כולם וכדי לסגור את הפינה הזאת אני רוצה לדעת מה בתקופה הזאת התרחש בין רשם האגודות השיתופיות ובין האוצר, איפה אנחנו עומדים.
אילן גילאון: בבקשה, גברתי.
<אסתי פלדמן: אנחנו עומדים בשלב של הכנה של תיקון.
<אסתי פלדמן: אנחנו נפרסם אותו להערות ונמשיך בתהליך הרגיל.
אילן גילאון: מתי?
אילן גילאון: פה יש לנו תהליכים ותאריכים.
אילן גילאון: ההמלצות האלה יצאו לפני שמונה חודשים.
<אסתי פלדמן: אנחנו עובדים על העניין הזה.
<אסתי פלדמן: אנחנו פחות עובדים עם תהליכים ותאריכים, אבל אנחנו משתדלים לעמוד בתהליכים ותאריכים שהוועדה מעמידה לנו.
אילן גילאון: הוועדה מעמידה לכם שתוך חודשיים אתם צריכים לסיים את העבודה, לכל היותר.
<אסתי פלדמן: אז אנחנו נעשה את זה בהקדם, בהתאם לתהליכים ש - - - זה משהו שאנחנו עובדים עליו, זה משהו שאנחנו מודעים לו, זה משהו שאנחנו מקווים שייצא להערות בזמן הקרוב.
אילן גילאון: את זה אפשר לגמור בשבוע ואפשר לגמור בחמש שנים.
<אסתי פלדמן: זה יהיה יותר קרוב לשבוע מחמש שנים.
אילן גילאון: לא, אני אומר, אפשר לגמור בשבוע.
אילן גילאון: כי הרי עד עכשיו כנראה שלא נעשה כלום.
אילן גילאון: אני מניח.
<אסתי פלדמן: לא.
<אסתי פלדמן: נעשו דברים ואנחנו עובדים על תיקון החוק.
מיכל בירן: אז אולי אפשר לעדכן אותנו מה כן נעשה.
יעקב מרגי: מה כן נעשה ומה הולך להיות.
אילן גילאון: חברת הכנסת מיכל בירן, מצטרפת אלינו חברת הכנסת שולי מועלם.
אילן גילאון: מיכל, אני לא נוהג להתעלל, אני תמיד מתעלל בפוליטיקאים, לא בפקידים.
אילן גילאון: לא נעשה שם כלום, זה הכול.
אילן גילאון: יש לכם חודשיים לגמור את העניין.
<אסתי פלדמן: ברגע שנוציא את תיקון החקיקה להערות אנחנו נעדכן.
אילן גילאון: חבריי חברי הכנסת, אני יודע שלא נעשה כלום.
יעקב מרגי: סליחה, המיקרופונים פתוחים ולא ננהל פה דיון שוק.
יעקב מרגי: לא שומעים אותה.
אילן גילאון: דורון, רשם האגודות השיתופיות, איפה הוא?
אילן גילאון: מתעכב בכניסה.
יעקב מרגי: 65 שנה הוא מתעכב בהרבה החלטות.
אילן גילאון: לא, זה לא זה.
יעקב מרגי: לא, המוסד, אני לא מדבר פרסונל.
יעקב מרגי: המוסד הזה.
אילן גילאון: מה קרה לכם?
אילן גילאון: אל תתקפו אותם.
אילן גילאון: אני עכשיו רוצה לתזכר את כולנו.
אילן גילאון: מרגי, אני תיכף אתן לך לדבר, אני פשוט רוצה לתת את ליבת הדיון.
אילן גילאון: הכלי הפנסיוני זה נושא לא פחות חשוב.
אילן גילאון: תעיר בבקשה, אבל קצר.
<אמציה רייס: בהתאם להמלצות של הוועדה אנחנו פנינו לשר האוצר מר יאיר לפיד וקיבלנו ממנו תשובה בכתב, שהוא עובד על זה שזה יהיה.
<אמציה רייס: התשובה הזאת היא כבר מלפני יותר מאשר חודשיים.
<אמציה רייס: בהמשך לתשובה הזאת נתן גם אחד מפקידיו תשובה זהה שהוא עובד על זה.
<אמציה רייס: לוח הזמנים יכול היה להתקצר בהרבה.
אילן גילאון: נדמה לי שהתשובה שניתנה על ידי נציגת האוצר לא הייתה שונה.
אילן גילאון: עובדים על זה.
אילן גילאון: עובדים על זה, או עובדים זה על זה, אני לא יודע, מישהו עובד על מישהו.
<דורון שורר: אני מבקש לידע את היושב ראש שאני נפגשתי עם אנשי אגף שוק ההון.
<דורון שורר: רוב הדברים מוכנים, כפי שהיועצת המשפטית דיברה.
<דורון שורר: התיקון מוכן להגשה, הוא מתעכב איפה שהוא בין אגף שוק ההון לשר האוצר, אבל הכול מוכן.
<דורון שורר: אני בדקתי את זה, כולל התקנון האחיד, והדבר היותר חשוב - - -
אילן גילאון: במילים אחרות, עלינו לשאול את שר האוצר איפה זה עומד.
<דורון שורר: נכון.
<דורון שורר: זה נמצא אצל שר האוצר.
<דורון שורר: מה שאמר אמציה רייס - - -
אילן גילאון: כל אחד בתורו ישאל את שר האוצר איפה הדברים עומדים.
<דורון שורר: נכון, אבל החומר מוכן להנחה בכנסת, זה מתעכב כבר כמה שבועות, אני לא יודע למה.
<דורון שורר: דבר נוסף שאני רוצה לומר, שהתנועה הקיבוצית - - -
אילן גילאון: אפשר לתקן את זה שיהיה להם כלי שמתוכו אפשר - - -
<דורון שורר: חסרה בסך הכול הגדרה של עמית משותף בקטע הזה.
<דורון שורר: אני גם רוצה לומר שהתנועה הקיבוצית עשתה עבודת מטה מאוד רחבה על מנת שברגע שהתקנות יעברו, או התיקון יעבור פה בכנסת, התנועה ערוכה ליישום מיידי.
אילן גילאון: אתה ראית רישומים כאלה?
אילן גילאון: ראית כתוב?
<דורון שורר: כן, עברתי על זה גם.
<דורון שורר: אני אומר יותר מזה, התנועה הקיבוצית ערוכה, ביום שאתם תקבלו את ההחלטה, ליישם את ה - - -
אילן גילאון: גברתי, אני לוקח את דבריי בחזרה.
אילן גילאון: הנה, הדברים נראו.
אילן גילאון: מה שאנחנו בזמנו דיברנו, היה פה גם פרופ' שישינסקי, שנתן אז סיוע לוועדה לגבי ההמלצות, ואני שוב קורא כדי לא לפתוח את זה לפרשנות בשלב זה.
אילן גילאון: אלה היו ההמלצות שלנו כלפי התנועה הקיבוצית: 'המלצות בעניין האחריות הפנסיונית של הקיבוץ כלפי החברים.
אילן גילאון: תיקון תקנות הערבות ההדדית על פי העקרונות הבאים: אחת, הגדלה משמעותית בגובה הגמלה הפנסיונית המשולמת לגמלאי, שינוי שיטת הקביעה של גובה הגמלה הפנסיונית, כך שתכלול את מרכיב הוותק של הגמלאי ואת השכר הממוצע בקיבוץ כנגזרת מרמת החיים בו, בהתאם למתווה של פרופ' שישינסקי, כפי שהוצג בדיוני הוועדה.
אילן גילאון: בכל מקרה סכום הגמלה לא יפחת מ-40% מהשכר הממוצע', וזה מה שהמועצה קיבלה, את ההמלצה הזאת.
אילן גילאון: 'שתיים, כל קיבוץ יבנה תכנית ארוכת טווח לכיסוי חובו האקטוארי לחברים על פי שיטת החישוב החדשה.
אילן גילאון: התכנית תאושר באסיפת הקיבוץ ובידי רשם האגודות השיתופיות.
אילן גילאון: שלוש, במקרה של מימוש נכסים תינתן קדימות לתשלום פנסיה והחזר חוב אקטוארי על פני כל השימושים האחרים.
אילן גילאון: ארבע, יינתן מענה ראוי לשאריו של חברי הקיבוץ.
אילן גילאון: חמש, הגמלה הפנסיונית תוגן מפני כל עיקול, שעבוד, לכל פגיעה מכוח זכות אחרת של צד שלישי או הקיבוץ ויחולו לגביה ההגנות הקבועות בחוק, הגנת השכר תשי"ח-1958 לגבי גמלת פנסיה המתקבלת מתוך תיק גמל.
אילן גילאון: שש, הגמלה תינתן בכסף'.
אילן גילאון: אלה היו ההמלצות שלנו.
איתן ברושי: אני מעביר את רשות הדיבור, אני אדבר בסוף, לד"ר רינת גלילי, שהיא מנהלת אגף חברה וקהילה.
אילן גילאון: מה שהוועדה רוצה לדעת זה מה קיבלתם מתוך ההמלצות שלנו, מה לא קיבלתם, מה אתם משהים.
אילן גילאון: או אם יש לכם מסלול כדי לקבל את ההחלטות שלנו, שהוא מסלול - - -
איתן ברושי: אתה מתאר לעצמך שעשינו הכנה ובאנו, גייסנו גם את המילואים, אנחנו מוכנים לדיון.
איתן ברושי: רינת, בבקשה.
אילן גילאון: ואז אתה אחר כך תדבר.
אילן גילאון: השיטה פה זה חבר כנסת בן אדם, חבר כנסת בן אדם.
אילן גילאון: ככה ידברו.
<רינת גלילי: גם חברי כנסת הם בני אדם.
אילן גילאון: אני מודה לך על האבחנה הזו.
<רינת גלילי: אז כמו שנאמר, מועצת התנועה שהתקיימה ב-18 בדצמבר התייחסה להמלצות הוועדה והחליטה שורה של החלטות בנושא הפנסיה.
<רינת גלילי: קודם כל אני אגיד שברור שהפנסיה ומערך הביטחון הסוציאלי הם זכויות של כל חבר מכוח חברותו בקיבוץ, וזה בהתאם לערכי הקיבוץ והתנועה הקיבוצית, ומוסכם שיכולת כל קיבוץ להבטיח את הזכויות האלה לחבריו, זכויות הפנסיה והתשלומים שלהם לאורך זמן, תלויה בקיומו, איתנותו ושגשוגו הכלכלי והחברתי של כל קיבוץ, וגם אחריות חבריו, כמו שהוזכר פה.
<רינת גלילי: ברשותכם, אני אומר את עיקרי ההחלטות ואני אעביר אותן ואפרט את מה שנעשה עד כה בעניין הזה.
<רינת גלילי: התנועה החליטה שהיא תפנה לשר הכלכלה ולרשם האגודות השיתופיות כדי לתקן את תקנות הערבות ההדדית בקיבוץ המתחדש והיא החליטה שהיא מבקשת כמה תיקונים.
<רינת גלילי: הראשון שבהם, לקבוע שעד סוף שנת 2014 הפנסיה בהתאם לתקנות תעמוד על סכום של 40% מהשכר הממוצע במשק, על פי חוק ביטוח לאומי, למי שהיה חבר קיבוץ ביום הקובע.
<רינת גלילי: אלא אם נקבע על ידי הרשם שיכולתו הכלכלית של הקיבוץ מאפשרת תשלום פנסיה בסכום מופחת.
<רינת גלילי: כרגע, אני מזכירה לכולם, התקנות מורות על חובת תשלום פנסיה מינימלית של 35% מהשכר הממוצע במשק ולכלל חברי הקיבוץ.
<רינת גלילי: מה שאנחנו ביקשנו זה 40% - - -
<קריאה: כמה זה 40% היום?
יעקב מרגי: 3,200.
אילן גילאון: 3,500.
אילן גילאון: רק שאלה, מתי ה-40% נכנס לתוקף?
<רינת גלילי: כשהרשם יחליט, זה אצלו.
<רינת גלילי: אנחנו פנינו לרשם, עכשיו זה אצלו.
אילן גילאון: מותר לכם כבר לממש את זה.
<רינת גלילי: אני אגיד איפה המצב נמצא.
איתן ברושי: תנו לה לדבר.
<רינת גלילי: אני כרגע מדברת על מה שביקשנו מהרשם.
<רינת גלילי: ביקשנו שיכניס את זה לתקנות על 40%.
<רינת גלילי: ההחלטה על 40%, ואני רוצה לציין פה, התקבלה על אף שהיו הרבה חששות והסתייגויות של הרבה קיבוצים שטענו שאין ביכולתם לשאת בתוספת הזאת וכל דרישה להגדלת פנסיית המינימום בתקנות אינה מעשית, אינה אפשרית והיא יכולה להעמיד אותם בקשיים לא קטנים.
<רינת גלילי: אני רוצה לציין כי ב-2014 ישנם חמישה קיבוצים שאינם משלמים 35% מהשכר הממוצע.
אילן גילאון: טוב, לעומת הפעם הקודמת שדיברת על - - -
<רינת גלילי: לעומת שבעה.
<רינת גלילי: אני אגיד את המספרים.
איתן ברושי: תנו לה.
אילן גילאון: איתן, אנחנו ניתן לה כשאנחנו נחליט.
אילן גילאון: פה אנחנו מנהלים את הדיון, אוקיי?
אילן גילאון: אל תגיד לנו 'תנו לה', היא לא נראית לי אחת כזו שצריכה את הגנתך.
איתן ברושי: מסכים איתך, בכל זאת תנו לה לדבר.
אילן גילאון: תן לי אשראי, מה שנקרא.
שולי מועלם-רפאלי: בכל זאת תן לנו לשאול אותה באמצע, אם יהיו לנו שאלות.
אילן גילאון: אנחנו נוהגים לשאול.
אילן גילאון: תאמין לי, זה כלום לעומת הוועדות של הסנאט האמריקאי.
איתן ברושי: מי שנואם פעם ראשונה, בדרך כלל לא מפריעים לו.
איתן ברושי: את ח"כית חדשה, את יודעת את זה.
אילן גילאון: היא בסדר, היא תסתדר.
שולי מועלם-רפאלי: אוה, וואו, איזה פטרונות יש פה, 'תנו לה', 'ח"כית חדשה'.
אילן גילאון: ח"כים יכולים לשאול שאלות כשבא להם.
<רינת גלילי: אני רוצה לציין, עשינו סקר ב-2014 של הפנסיה המשולמת בקיבוצים, בינואר 3014.
<רינת גלילי: כיום יש חמישה קיבוצים שאינם משלמים 35% מהשכר הממוצע במשק, ועוד 73 קיבוצים שמשלמים בין 35% לעד 40%, כלומר מתחת ל-40.
שולי מועלם-רפאלי: החמישה שלא משלמים 35%, כמה הם משלמים?
<מיכה דרורי: מ-0 עד 35.
שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת יש קיבוצים שמשלמים אפס?
<רינת גלילי: הם משלמים אפס, אבל אנחנו מוצאים דרך לעזור להם.
<רינת גלילי: אני ארחיב על זה אחר כך.
<מיכה דרורי: - - - בפירוק, זה מה שהמפרק משלם.
אילן גילאון: המפרק משלם.
אילן גילאון: יש גורם שמשלם.
<מיכה דרורי: אפס הוא משלם.
אילן גילאון: לא, אבל מה המפרק משלם?
<מיכה דרורי: אפס.
<מיכה דרורי: בהיררכיית החובות של קיבוץ בפירוק משלמים אפס.
<רינת גלילי: כמו שאמרתי, כלומר 78 קיבוצים שהם 40% מתוך 196 קיבוצים מתחדשים אינם משלמים כיום פנסיה של 40%.
<רינת גלילי: עוד לא הגיעו ל-40%.
<רינת גלילי: זאת אומרת ש-60% משלמים 40% ומעלה ו-40% משלמים מתחת ל-40%.
<רינת גלילי: אני רוצה להדגיש שחלק מהקיבוצים שעומדים בדרישת פנסיית המינימום, גם כאלה שמתחייבים לעמוד ב-40%, לא עושים את זה על בסיס צבירה מתאימה, זאת אומרת הם משלימים את זה מהתקציב השוטף של הקיבוץ.
<רינת גלילי: כלומר אין לנו ערובה לכך שהם יוכלו להבטיח לכל החברים את התשלום הנדרש הזה לאורך זמן.
<רינת גלילי: יחד עם זה אני רוצה לציין שכל הקיבוצים מקצים מקורות לטיפול בחבר הוותיק, לטיפולי בריאות וסיעוד.
אילן גילאון: לא, אני מבקש, לא לערב את זה, זו סוגיה מסובכת.
אילן גילאון: אני מבקש, לא לערב אלמנטים שלא קשורים.
יעקב מרגי: את תגררי שאלות שהן לא לדיון.
אילן גילאון: אנחנו מדברים על פנסיה, לא לדבר, לא על דיבידנדים, לא על הטבות ולא על כלום - - -
יעקב מרגי: ולא על גרירת רגליים.
יעקב מרגי: אנחנו נתייחס לפנסיה.
אילן גילאון: למרות שהכנתם את זה.
אילן גילאון: תתייחסו לפנסיה.
<רינת גלילי: אז אני אגיד רק משפט אחד.
<רינת גלילי: כל אותם שירותים נלווים וגם כל החלוקה של בונוסים, שיוכים וכו', יש בהם מרכיב של ותק.
<רינת גלילי: בנוסף, התנועה פנתה לרשם לקבוע הסדרה על אחריות החבר בקיבוץ המתחדש בנושא צבירת הפנסיה.
אילן גילאון: אנשים פה רוצים להבין מה אתם עושים לגבי עקרון הוותק.
אילן גילאון: איך מתבטא עקרון הוותק בהחלטות שלכם, ואיך מתבטא העיקרון של המצב הייחודי של כל קיבוץ וקיבוץ מבחינה כלכלית.
אילן גילאון: אלה היו שני הדברים הבולטים בתוך ההמלצות שלנו.
<רינת גלילי: אז אני אמשיך בקשר לזה.
אילן גילאון: מה ההבדל בין בן אדם שנמצא 40 שנה בקיבוץ לאחד שנמצא 20 שנה בקיבוץ.
אילן גילאון: זה מה שרוצים כאן לדעת.