GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אמנון אריאל: אנחנו יודעים, שהתרופות למחלות כרוניות, שבעיקרון הנן מחלות שאינן ברות ריפוי, ההשפעה שלהן היא יחסית נמוכה או קטנה, יש מאחוריהן שיווק פיתוח ולחץ של חברות פארמה, אבל לצדן קיימת חשיבות מוכרת בספרות של פעילות גופנית לאנשים שחולים במחלות שונות ומחלות ריאה כרוניות הן אחת מהקבוצות המובילות.
<אמנון אריאל: המחלות האלה הן לוקות בחוסר שוויונית גם בגלל היעדר תשומת לב נאותה של הציבור, גם בגלל שמטבען הן משפיעות על אוכלוסיות יותר חלשות ועל אנשים בגיל המבוגר, גם בגלל שהפיזור הוא פריפרי.
<אמנון אריאל: הנושא של שיקום נשימתי או שיקום ריאות עבר ניסיונות שונים לקידום לסל הבריאות, אנחנו נקדם אותו גם השנה.
<אמנון אריאל: המצב הנוכחי שלו, שהוא נתמך בצורה חלקית במבחני התמיכות ואין בכך כדי לתת מענה בפריפריה כי אם הדבר הזה גרם לאיזה שהיא עלייה במספר סדנאות שיקום במרכז, בפריפריה מדובר בעלות הקמה.
<אמנון אריאל: עלות הקמה היא עלות שתוכל לקבל מענה רק במסגרת סל הבריאות, רק אז יכול חולה ריאות באום אל-פאחם או בקרית שמונה לקבל שיקום ריאות.
<אמנון אריאל: גם חולים שאינם ניידים, לא רלוונטי לתת להם פתרונות שהם במרחק שהם לא יכולים להתמודד אתו.
<אמנון אריאל: בעצם באתי להגיד את הדברים האלה ולהדגיש את החשיבות של פעילות גופנית במניעה שניונית ואת הדבר שנקרא שיקום.
<אמנון אריאל: אני אתן דוגמה מביתי, אמי חולת סוכרת 50 שנה, היא בת 90 ולאחרונה יש לה נזקים עצביים קשים למרות שהיא היתה חולה מאוזנת, ששום טיפול תרופתי לא עוזר.
<אמנון אריאל: אני יכול להרשות לעצמי וחיברתי אותה לפיזיותרפיסטית טובה והיא עושה פילטיס על הרצפה.
<אמנון אריאל: אז החשיבות של פעילות גופנית בגיל המבוגר, החשיבות של מקצוע פיזיותרפיה שזוכה לתקינה זהירה, זה נדחף לדברים מצחיקים, שטיפולי פיזיותרפיה הם שש דקות.
<אמנון אריאל: החשיבות הזאת אדירה בגיל המבוגר וצריך לתת לזה תשומת לב כללית במערכת הבריאות לחשיבות של הפעילות הפיזיקאלית בגיל המבוגר.
<אמנון אריאל: ספציפית, אני מייצג כאן את הנושא של רפואת ריאות ושיקום ריאות.
יעקב מרגי: גברתי השרה, גברתי היושבת ראש, ד"ר אידלמן, מוזמנים, אם הייתי רוצה לפנות למערכת הבריאות ולהציע יוזמה לבריאות ציבור, להגברת המודעות, הייתי מאמץ את המצגת הזאת.
יעקב מרגי: היא באמת מושלמת, היא נוגעת לנקודות שאני מאמין בהן.
יעקב מרגי: אני גם מכיר את המצוקות ואני מכיר את סדרי העדיפויות, בדרך כלל אנחנו נטפל במה שהתפוצץ לנו ולא נלך לפעולה מונעת כשאין.
יעקב מרגי: אבל יש דברים שהם לא בהכרח תקציב גדול.
יעקב מרגי: דברים נעשו, זה לא שאני ממציא, יכול להיות שהייתם שותפים לזה, יש מקומות עבודה שהם עתירי כוח אדם.
יעקב מרגי: אפשר לקבוע קו במקום עבודה מסוים, אני מכיר את הרצון של מקומות עבודה איכותיים לטפח את העובדים שלהם, גם מאמין בזה.
יעקב מרגי: יש מקומות עבודה שעשו זאת בהצלחה, בשיתוף קבוצות מחקר, בנושא תרבות בריאה: אם זה פעילות גופנית, גם למבוגרים צריך להסביר מה זה תזונה נכונה וזה נתן ונותן פירות.
יעקב מרגי: זה כמובן כלכלי, אני לא ארצה לכם על כך, משקיעים במודעות, בתזונה נכונה, בפעילות גופנית, לטווח ארוך זה חיסכון אדיר, אנחנו במקום טוב של תוחלת החיים, אנחנו צועדים בכיוון טוב.
יעקב מרגי: אבל מצד שני, יש לנו את הפערים שהשרה מודעת להם ואומרת אותם כמעט בכל במה, פער בתוחלת החיים בין הפריפריה למרכז, כנראה ששם, אם לא נפנה לשם משאבים, אז לפחות בקטע של הגברת המודעות, פעילות גופנית, תזונה נכונה, הסברה נכונה, שיווק חברתי, צריך להפנות את המאמצים והמשאבים לשם כי בסוף, אני אומר לכם, בתי הספר קיימים, בתי הספר זה כבר פלטפורמה קיימת, אז יש לנו שעת כישורי חיים שמעמיסים עליה את כל הספרים – כמו הקריקטורה של הגמל והספרים – היום כשמדברים על רפורמה במערכת החינוך, שינוי שעות הלימודים, כדאי להשקיע שם כי בסוף זה חוזר לתלמידים, כשיש תזונה נכונה יש גם הקשבה נכונה, הכול משתנה.
יעקב מרגי: אני חושב שיום כזה הוא יום מבורך, אסור שזה ייעצר בדיון כזה של יום הבריאות, אני חושב שצריך למנף את זה ולתת לזה המשכיות.
יעקב מרגי: תגייסו אותנו, אני לא חושב שמדובר במשאבים גדולים, אני מכיר את המצוקות של מערכת הבריאות, אני חושב שאנחנו מחויבים להביא את מערכת הבריאות לקדמת הבמה בצרכים שלה ולסדרי העדיפויות של המשק הישראלי ויש דברים שהם לא בהכרח משאבים רבים.
יעקב מרגי: מודעות גבוהה בקרב שרי הממשלה, אני חושב שזה יעד כלכלי חברתי ממדרגה ראשונה.
יעקב מרגי: לא נותר לי רק להודות על היום הזה.
שולי מועלם-רפאלי: אורנית רז, מנהלת איגוד תעשיות המזון, בבקשה.
<אורנית רז: אני חייבת לומר, גם כצרכנית וגם כמי שעומדת בראש איגוד תעשיות המזון, אני מודה לשרה על הפעילות המבורכת שלה לאחרונה ולכל צוות משרד הבריאות.
<אורנית רז: אני לא רוצה להשבית את החגיגה, אבל התכנית הנהדרת הזאת, אנחנו לא שותפים לה.
<אורנית רז: כדי שהתכנית הזאת תצא לדרך, אנחנו חייבים להיות שותפים לה כי רגולציה לבד – אם תסתכלו על הדפים שלפניכם, סעיף 5, יש פה רק רגולציה - בלי שהיא תגיע עם חינוך שוק ושיתוף פעולה יחד עם תעשיית המזון, אנחנו לא נגיע לתוצאה הרצויה.
<אורנית רז: לכן אני קוראת פה ומציעה ומבקשת, לשתף אותנו בתכניות האלה, שנבין לאן אנחנו רוצים ללכת ונראה איך אנחנו עושים את זה ביחד.
יעל גרמן: קודם כל את צודקת, נכון, תמיד צריך לשתף את כל הגורמים שקשורים.
יעל גרמן: אבל אני חייבת לומר לך, שכן יש שיתוף פעולה.
יעל גרמן: בחדר שלי, כאשר היו הנציגים שלכם, אפילו שמעתי על כך, שבאופן וולונטארי ישנן מספר תעשיות מזון שהתחילו להוריד היום גם את כמות הנתרן וגם את כמות הסוכר, נעשים מספר ניסיונות, כך שזה לא מדויק שאין שיתוף פעולה.
יעל גרמן: יכול להיות, שצריך יותר לשתף פעולה וזו ההזדמנות.
יעל גרמן: אני תמיד מוכנה לשיתוף פעולה, זו ההזדמנות, אני מושיטה לך יד ואפילו זורקת לך כפפה, בואו, תזמו אתן, תעשיות המזון, תבואו ותזמו באופן וולונטארי, בלי שום צורך ברגולציה, הורדה מידית של אותם מרכיבים מזיקים, שאנחנו יודעים מהם, שזה הטראנס, הנתרן והסוכר.
יעקב מרגי: מזון בריא מוכר, זה גם כלכלי.
שולי מועלם-רפאלי: בוא נדאג, שהמחיר שלו יהיה סביר יותר.
<אורנית רז: כפי שאת יודעת, אנחנו עושים מאמצים לפעול בצורה וולונטרית ויש לנו גם תוצאות, אבל מה שניסיתי לומר, אנחנו הופכים את המוצרים שלנו לאיכותיים יותר ובטוחים, אבל מצד שני, אנחנו צריכים פה עזרה בחינוך הצרכנים כי אם אנחנו מביאים לשוק מוצרים יותר בריאים והצרכן לא רגיל לאכול אותם, כפי שד"ר לב אמר:
<אורנית רז: החיך לא מורגל להם, אז קשה למכור אותם.
<אורנית רז: לכן, חייבת להיות פה עבודה בשיתוף פעולה של כל הגורמים, גם פעילות גופנית, גם אנחנו וגם אתם.
שולי מועלם-רפאלי: כמו ששמענו, העבודה קיימת, אנחנו בהחלט צריכים לקדם אותה יותר ויותר.
שולי מועלם-רפאלי: מורי ורבי, פרופסור נדב דיודוביץ', בבקשה.
<נדב דוידוביץ': תודה רבה.
<נדב דוידוביץ': קודם כל רציתי לברך את שדולת הבריאות, את ההסתדרות הרפואית וכמובן את משרד הבריאות, שבשנים האחרונות עשה קפיצת מדרגה וראינו את זה במצגת.
<נדב דוידוביץ': מצד שני, אני רוצה לשים את הדברים על השולחן.
<נדב דוידוביץ': אנחנו יודעים, שכולם רוממו את קידום הבריאות בגרונם, אבל בכל זאת, אם נסתכל על התקציבים ועל סדרי העדיפויות, לצערנו, עדיין יש עוד הרבה מה לעשות.
<נדב דוידוביץ': מונח בפניכם נייר עמדה של איגוד רופאי בריאות הציבור, של ההסתדרות הרפואית, אנחנו בכוונה התמקדנו רק בדברים שהם יותר רלוונטיים לכנסת ולממשלה, כמובן שיש נושאים קונקרטיים שהם תוכניים של המועצה הלאומית לקידום בריאות, שלזה לא נכנסנו.
<נדב דוידוביץ': אחד הדברים המשמעותיים - פה אני מפנה את זה גם למשרד הבריאות ולדיון פה ובכלל – חברים, היום בחוק בריאות ממלכתי, אין סל לקידום בריאות, שהוא מוגדר בצורה ברורה, בגלל זה הסכנה שכל הזמן ניצבת לפתחו של נושא קידום בריאות.
<נדב דוידוביץ': תארו לעצמכם, שהיו אומרים, בוא נקצץ את סל הבריאות ונפחית את הכסף שלו, אני מאוד מקווה שלא נגיע לשם ואני לא אומר שהסכנה הזאת לא נמצאת, אבל הסל מוגדר, כל שנה מוסיפים לו.
<נדב דוידוביץ': בשנתיים האחרונות התחילו להיכנס גם נושאים של קידום בריאות ורפואה מונעת – למרות שהיסטורית זה לא היה כך ונכנסו רק דברים של טיפולים כמו חיסונים, מניעת עישון ודברים מהסוג הזה – אנחנו חושבים שצריך להגדיר סל בריאות בדומה לסל הבריאות הטיפולי.
<נדב דוידוביץ': צריך מנגנון עדכון, כולל מנגנון עדכון של כוח אדם.
<נדב דוידוביץ': בנושא הזה – אני זורק פה את הכפפה לדיון - יש מדינות בעולם, שמכל המס על הסיגריות, אפשר לקחת פרומיל מהמס על הסיגריות, אני יודע שמשרד האוצר מתנגד לזה כי הוא לא אוהב לצבוע דברים, אבל יש מדינות שעושות את זה.
יעל גרמן: משרד הבריאות יסכים, אנחנו מאוד רוצים "לצבוע" את זה.
שולי מועלם-רפאלי: נסיים פה את הדיון, נעבור שלושה חדרים ליד, לוועדת הכלכלה וננסה לסכם את הדיון על הסיגריות.
<נדב דוידוביץ': אני יודע שאנשים פה מסכימים, עדיין אפשר להיאבק לזה והשותפים לזה נמצאים כאן.
<נדב דוידוביץ': דובר פה על כלי רגולציה, אני מסכים שתמיד דברים צריכים להיעשות בהסכמה ושיתוף, אבל מעבר לסיפור הוולונטארי, זה דברים שצריכים לעשות רגולציה וד"ר לב הזכיר אותם, בנושאים של צריכת מזון מזיק ועידוד מזון בריא בכלים כלכליים.
<נדב דוידוביץ': אנחנו חושבים, בסופו של דבר, קידום בריאות זה לא רק משרד הבריאות, זה נאמר כאן, זה חייב להיות בשותפות של כל המשרדים וצריך למסד את זה.
<נדב דוידוביץ': צריך למסד את זה וזה נכתב בהמלצות שלנו, יש כלים למשל כמו תסקיר השפעה על הבריאות, איך לקחת שיקולי בריאות בהחלטות שונות ואיך לחזק את המעמד של הנציגים הבריאותיים בצורה ממוסדת.
<נדב דוידוביץ': לא שאם למישהו מהמשרד להגנת הסביבה יש קשר אישי עם מישהו, אז הוא מזמין, אלא יש לעשות את זה בצורה ממוסדת.
<נדב דוידוביץ': משרד הבריאות הולך בכיוון הזה.
<נדב דוידוביץ': המשרד להגנת הסביבה זה דווקא דוגמה טובה לשיתוף פעולה, אבל כל התהליכים הרגולטוריים צריכים להיעשות בצורה יותר מובנית.
<נדב דוידוביץ': מה שקרה לאחרונה עם חומרי ההדברה זו דוגמה טובה, בסוף זה גם מתחבר לנושאים של קידום בריאות.
<נדב דוידוביץ': יש דיון שמתנהל במקביל על הרפורמה בתכנון, אתם בטח יודעים, שכרגע יש איזה שהיא פשרה, שהנציג הבריאותי והחקלאות יהיו ביחד.
<נדב דוידוביץ': אני חושב, שזה ביזיון, זה דבר שצריך להילחם עליו, זה גם קשור לקידום בריאות.
<נדב דוידוביץ': תסקיר השפעה על הבריאות זה משהו שאנחנו מנסים לקדם בחקיקה, לצערנו, הכנסת הקודמת התחלפה ואז זה הפסיק, אנחנו נשמח לחזור ולחדש את זה.
<נדב דוידוביץ': אני אסיים ואומר, שקידום בריאות זה תפיסת עולם, עם ערכים של צמצום פערים, של שיתוף ציבור, אבל אי אפשר להפיל את האחריות רק על האדם וצריך למצוא את הכלים הרגולטוריים, בסוף זה חוסך הרבה כסף.
שולי מועלם-רפאלי: אני אפנה כעת לשתי נציגות של משרד החינוך ושל משרד התרבות והספורט.
שולי מועלם-רפאלי: שלומית ניר טור, בבקשה.
<שלומית ניר טור: אני שמחה על הדיון הזה משום שאת התכנית הלאומית הזאת, ממשלת ישראל החליטה עליה בסוף 2011, היא ראתה לנכון לקיים תכנית לאומית, שנוגעת בעצם בכל אדם ואדם.
<שלומית ניר טור: זה נוגע מגיל הינקות, אכילה ופעילות גופנית ועד המוות בעצם.
<שלומית ניר טור: כך שזה לא תכנית רק לחולים, זה נוגע בכל האוכלוסייה וזו תכנית מאוד חשובה שתחסוך הרבה כספים.
<שלומית ניר טור: משרד הספורט ערך סקר לאומי לפני שנתיים, בדק את הנושא של עיסוק בפעילות גופנית של אזרחי ישראל.
<שלומית ניר טור: אז אנחנו נמצאים היום 32.4% מאזרחי ישראל עומדים בהמלצות ארגון הבריאות העולמי.
<שלומית ניר טור: לעומת זאת, ערביות, אם אתם שואלים, הן ב-17%.
<שלומית ניר טור: אם אנחנו על פריפריה ועל פערים, יש לנו הרבה מה לעשות.
<שלומית ניר טור: התכנית הזאת לא יכולה להישאר רק אם יהיה כסף במשרד הבריאות או לא יהיה כסף, אנחנו צריכים להתאחד ולבוא לאוצר ולהגיד, זו תכנית ארוכת טווח, לא זבנג וגמרנו, יש לנו פה תכנית שצריכה להיות בתקציב מובנה, שיש לו אורח חיים ולא חד פעמי, על מנת שכל היעדים שלה וכל העשייה שלה תוכל לבוא לידי ביטוי.
יעקב מרגי: גברתי השרה, אפשר לדעת מה גובה התקציב במשרד לצורך קידום בריאות?
יעקב מרגי: יש דבר כזה "צבוע"?
יעל גרמן: היה לנו תקציב של 24 מיליון.
יעל גרמן: יש לנו בעיה לקראת שנת 2014 מפני שבשנת 2014 קוצץ לנו התקציב.
יעל גרמן: כמו שאתם יודעים, היה FLAT ואנחנו מתקשים לחדש את התקציב הזה וזו הסיבה ששלומית מדברת על כך.
יעל גרמן: אין ספק שצריך לדאוג לכך, שיהיה איזשהו תקציב קבוע כדי שלא נצטרך למשוך את השמיכה ולגלות את הרגליים.
<עירית ליבנה: משרד החינוך שותף לעשייה מהרגע הראשון ולקח את זה קדימה, עצם זה שהמנכ"לית הקודמת הכריזה על זה כיעד ארוך טווח.
<עירית ליבנה: אין מוסד חינוכי שלא מטמיע את זה ברמות השונות.
<עירית ליבנה: אנחנו מקדמים, ביחד עם משרד הבריאות ומשרד הספורט, את הנושא של בתי ספר מקדמי בריאות.
<עירית ליבנה: הכשרת עובדי הוראה והפיתוח המקצועי, אנחנו רוצים שכל עובד הוראה יהיה מחנך לבריאות ויהווה איזה מודל.
<עירית ליבנה: שכחנו לציין, מבחינתנו, ארגון המורים וההורים מאוד משמעותיים כי ללמד אנחנו יכולים אבל אם לא יהיה לזה יישום בבית ובקהילה, אנחנו נתקשה וזו תהיה משימה רק של מערכת החינוך.
<עירית ליבנה: זה משולב.
<עירית ליבנה: מבחינת משרד החינוך, כל פעילות, כמו שהוזכר פה העישון, אנחנו הולכים לכיוון עידוד שתיית מים, הכול נכנס מבחינתנו תחת התכנית הלאומית של "אפשריבריא".
<עירית ליבנה: בקרב כל המוסדות החומרים שלנו מופצים, מתורגמים לשפות, עברו עכשיו הסבה אפילו לקהילה החרדית והותאמו.
<עירית ליבנה: כלומר, אנחנו עובדים בכל המישורים ביחד עם שלושת המשרדים שמובילים ומשרד החקלאות שמצטרף.
יעל גרמן: גם במגזר הערבי?
<עירית ליבנה: גם במגזר הערבי.
<עירית ליבנה: מתוך בתי הספר מקדמי הבריאות, שקיבלו לפני שבועיים את ההכרה של משרד הבריאות, 40% זה מהמגזר הערבי.
<עירית ליבנה: אני חושבת, שהנאמנות של המגזר הערבי במערכת החינוך היא גבוהה ביותר.
שולי מועלם-רפאלי: אבקש מבשארה בשאראת, מנהל בית החולים הסקוטי בנצרת.
<בשארה בשאראת: תודה רבה על ההזמנה.
<בשארה בשאראת: אני חושב שזה יום היסטורי, שאנחנו מדברים ישיבה שלמה רק על קידום בריאות.
<בשארה בשאראת: מערכת הבריאות במדינת ישראל היא מערכת מצוינת ואנחנו לא משקיעים מספיק בקידום בריאות.
<בשארה בשאראת: כדי להשוות ולעשות איזונים, ניקח את הסוכרת לדוגמה.
<בשארה בשאראת: מחלת הסוכרת היא היום מגיפה, 25% מהאוכלוסייה הערבית יש להם סוכרת ובכל שנה מתווספים עוד 6%.
<בשארה בשאראת: כלומר, מגפת הסוכרת היום הוכפלה ב-20 השנים האחרונות.
<בשארה בשאראת: 25% מהאוכלוסייה הערבית, באוכלוסייה היהודית זה פחות מחצי.
<בשארה בשאראת: השמנת יתר באוכלוסייה הערבית בקרב נשים, 50%, רוב הנשים הללו הן לפני סכרת, יגיעו לסוכרת.
<בשארה בשאראת: אם נשקיע היום בקידום בריאות, נחסוך המון עוד כמה שנים כי חולה סוכרת שלא מטופל היום טוב, לא מאוזן או לא מונעים אצלו את הסוכרת, בעוד שבע שנים זה צנתור, דיאליזה, קטיעות רגליים, אשפוזים רבים.
<בשארה בשאראת: פרופסור מוטי רביד כתב באחד המאמרים שלו, שאם היום לא נמנע את ה-PREDIABETE, נטפל בסוכרת בעוד עשר שנים, כל בתי החולים לא יספיקו לאשפוזים של חולי הסוכרת.
<בשארה בשאראת: נתתי את הסוכרת כדוגמה.
<בשארה בשאראת: כשאני נשאל על אי שוויון, גם ד"ר אידלמן, מברך על כל פעולה לקידום הבריאות, חבר הכנסת אגבאריה נמצא כאן, אני קורא לו שר הבריאות של האוכלוסייה הערבית.
<בשארה בשאראת: השרה גרמן לא נעלבת מכך - - -
יעל גרמן: לא, אני מכירה בזה.
<בשארה בשאראת: כשאני נשאל מה צריך לאוכלוסייה הערבית, לעולם אני לא אומר עוד עשרה רופאים אורתופדיים.
<בשארה בשאראת: אני חושב שמה שדרוש היום לאוכלוסייה הערבית, ולאוכלוסייה היהודית לא פחות, זה רופאים מנהיגי בריאות ולא עוד חמישה אורתופדיים ברהט, ולא עוד שני רופאי עור בסכנין, למרות כל הבקשות שיש.
<בשארה בשאראת: אני חושב, שאם רופאי המשפחה, יעשו מתפקידם גם כמנהיגי בריאות, כי צריך מנהיגות בנושא הזה, לא קל לנו לעבור מלחם לבן ללחם שחור, חיטה מלאה.
<בשארה בשאראת: אם אתן לדוגמה את חיסוני השפעת, עכשיו אנחנו בשיא השפעת, יש רופאי משפחה שאצלם 20% מאוכלוסיית היעד מתחסנים ויש רופאי משפחה שאצלם 90% מתחסנים.
<בשארה בשאראת: מה ההבדל?
<בשארה בשאראת: לשניהם יש אולי את אותו ידע, אותה ההשלכה, אבל המנהיגות שונה.
שולי מועלם-רפאלי: יש להם מחויבות למניעה וקידום בריאות.
<בשארה בשאראת: זאת אומרת, אם יש מנהיגות לקידום בריאות, הרופא והאחות עושים זאת.
<בשארה בשאראת: אם כולנו נתחיל במנהיגות, הראשונים יהיו הרופאים, נוכל לשנות רבות.
<בשארה בשאראת: במשפט סיום אני רוצה לחזור ללחם.
<בשארה בשאראת: האוכלוסייה הערבית, ברובה, צורכת פיתות ולא לחם אחיד.
<בשארה בשאראת: לכן, אם נלך על סבסוד הלחם ולא סבסוד החיטה המלאה, נפספס אוכלוסייה גדולה, שזאת האוכלוסייה הערבית שמשתמשת בפיתות לבנות כי פיתות שחורות יותר יקרות.
<בשארה בשאראת: אם נסבסד רק את הלחם ולא את החיטה או נמצא דרך לסבסד את הפיתות, נפספס את האוכלוסייה הערבית, אני מזכיר את זה על מנת לקחת את זה בחשבון ברגולציה.
שולי מועלם-רפאלי: לא עוד פער.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לבקש מאיילת שחר וולף לדבר, שהיא נציגה של אחד מארגוני החולים.
<איילת שחר וולף: אני מנהלת עמותה של חולי אסטמה ו-COPD.
<איילת שחר וולף: אני רוצה להרחיב את מה שאמרו קודמי, אני חושבת שיש פה מקום מאוד חשוב, שמישהו שהוא מנהל עמותה ידבר מכיוון שככל שעוברות השנים, בהיותי מנהלת עמותה, אני רואה שבעצם תפקידה העיקרי של עמותת בריאות הוא לקדם בריאות, לא משנה אם זה עמותה לסוכרת, סרטן או שבץ או אסטמה –COPD בעצם, אני מוגדרת כמקדמת בריאות.
<איילת שחר וולף: היות ואני לא רופאה או אחות, אני רוצה לשדל את האוכלוסייה לא להגיע למצב של חולי כמו למשל במקרה של COPD, או לא לדרדר את מצב המחלה או לטפל במחלה היטב, שזה בעצם הכול נושאים שקשורים בדרך זו או אחרת לקידום בריאות.
<איילת שחר וולף: מה שמציק לי כמנהלת עמותה – דרך אגב, אני עברתי קורס קידום בריאות של משרד הבריאות - שאני הרבה פעמים, מנסה כמקדמת בריאות, בנושאים שלי, להגיע לשיתופי פעולה.
<איילת שחר וולף: זה יכול להיות שיתוף פעולה ישירות עם משרד הבריאות או משרד החינוך – יושבת כאן הגברת עירית ליבנה, שניסיתי להגיע אתה לשיתוף פעולה – או קופות החולים או עמותות אחרות.
<איילת שחר וולף: לניסיוני, הדבר הזה הוא קריטי.
<איילת שחר וולף: דווקא בגלל שאנחנו החלק הכי נמוך במערכת, אנחנו העמותות, אנחנו לא מתוקצבות, אנחנו לא בהכרח מקושרות, אנחנו אלה שמגיעים לציבור עצמו, אנחנו אלה שעושים ימי אבחון בקהילה, אנחנו אלה שעושים קמפיינים, אנחנו אלה שמתווכים בין מקבלי ההחלטות ובין החולים או בין הרופאים אפילו לבין החולים.
<איילת שחר וולף: לכן, במסגרת התהליך הזה של עידוד קידום הבריאות, חשוב מאוד לעודד שיתופי פעולה מגזריים.
<איילת שחר וולף: אני מדגישה, כשהיום עמותה רוצה לעבוד עם קופה, אם בלערוך מחקר משותף או לערוך קמפיין לקידום בריאות, או אם עמותה רוצה לעבוד עם משרד הבריאות, או אם עמותה כמו עמותה שלנו רוצה לעבוד מגזרית למשל, יש לנו פרויקטים עם בדואים או עם חרדים או אנחנו עובדים הרבה בפריפריה, קשה לנו מאוד להשיג שיתוף פעולה, שהוא לאו דווקא כלכלי.
<איילת שחר וולף: אם אני רוצה לפרסם פרויקט שלי בקופות, יש לי בעיה, אני לא יכולה לעשות את זה.
<איילת שחר וולף: לכן, חשוב גם לקחת את הפן הזה בחשבון, זה לאו דווקא פן שעולה כסף, זה יותר עניין של רגולציה ועידוד לשיתוף פעולה.
<בעז לב: בשמחה, תפני אלינו, ננסה לראות איך אנחנו מייצרים פלטפורמה שתקדם כל שיתוף פעולה, הוא ברוך וחשוב.
שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת לאפשר לשני נציגי הקופות שישנם פה, לד"ר יולי טרגר מהכללית, וד"ר דוד מוסינזון ממאוחדת.
<יולי טרגר: אני יולי טרגר, אני עובד בבית לוינשטיין, סגן מנהל בית החולים לוינשטיין מקבוצת כללית.
<יולי טרגר: אני פה בכובע נוסף, יושב ראש ועד איגוד השיקום של הר"י.
<יולי טרגר: אני חושב, שנושא קידום הבריאות הוא חשוב מאוד.
<יולי טרגר: כנציג הכללית אני יכול להגיד, שבשנים האחרונות, הקופה משקיעה הרבה מאוד מאמצים בכל הנושא הזה, זה עדיין לא מספיק ועדיין צריך להמשיך להשקיע בנושא כי בסופו של דבר, כמו שנאמר כבר לא פעם, כולנו נרוויח, גם החולים שלנו וגם אנחנו כמערכת.
<יולי טרגר: בכובע השני שלי, שמחתי לשמוע שהמילה שיקום הוזכרה פה, שיקום ריאתי, אבל השיקום הוא בכלל חשוב, גם ככלי מניעתי.
<יולי טרגר: אנחנו מדברים על מניעה ראשונית שהיא מניעה לפני המחלה.
<יולי טרגר: היום אנחנו לא מדברים על מניעה שניוניות, שזה נושא שהוא במרכז השיקום.
<יולי טרגר: לצערנו, חלק מהבעיה השניונית למשל, זה אותן תכניות של הפעלה, פעילות של אותם חולים שכבר עברו אירוע כלשהו ולצערנו אנחנו יודעים, שללא מניעה, הסבירות היא שהם יעברו עוד אירוע, אולי אפילו קשה יותר.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה שתדע, שהוועדה הזאת תתכנס בשבוע-שבועיים הקרובים לדון בנושא של שיקום בדרום.
שולי מועלם-רפאלי: מערך שיקום שאין בדרום.
<יולי טרגר: זה נושא חשוב.
<יולי טרגר: אני יודע, שהיום הוקם פורום לשיקום בדרום ואנחנו גם שותפים לעניין הזה כאיגוד השיקום.
<יולי טרגר: אני רוצה לסיים במשפט אחד, בקטע הזה של מניעה שניונית אנחנו צריכים לזכור, אומנם בטיפול הראשוני שיקומי העניין הזה נמצא בתוך סל הבריאות וחולים במדינת ישראל מקבלים את השיקום, רובם, לא כולם, בצורה כזאת או אחרת, לא נרחיב פה - - -
יעקב מרגי: ולא כל מה שנקרא שיקום הוא שיקום.
יעקב מרגי: זה נכנס לעניין הכלכלי.
<יולי טרגר: אבל חולים שסיימו את השיקום הראשוני, כמעט ולא מקבלים שיקום.
<יולי טרגר: זו בדיוק הנקודה של מניעה שניונית – מניעה של הפעם הבאה - ורוב החולים האלה שלא מקבלים שיקום תומך בהמשך, לצערנו, הם יגיעו שוב למערכת הבריאות עם פגיעות יותר קשות.
<דוד מוסינזון: דוד מוסינזון, סמנכ"ל רפואה ב"מאוחדת".
<דוד מוסינזון: דבר ראשון, אני רוצה לברך, אני חושב, שהיום הזה והפוקוס שניתן בפתיחה של הנושא של קידום בריאות, אני רואה את הפוקוס דווקא במניעה הראשונית.
<דוד מוסינזון: היה פה דיון שלם שלקח אותנו לכיוונים לא ממוקדים של רפואה ומניעה שניונית, לפי מה שאני מבין, מדובר ברפואה מונעת, מניעה ראשונית.
<דוד מוסינזון: המטרה שלנו, לקחת אנשים בריאים ולשמור אותם בריאים.
<דוד מוסינזון: זה מתחבר מצוין לארגון שאני מייצג אותו, אני חושב שהאסטרטגיה שלנו, לפחות בשנתיים האחרונות, מובילה בדיוק לכיוון הזה, אנחנו רואים את עצמנו כאחראים להיות קופה גם של הבריאים, לא רק של החולים ולשמור אותם ככאלה.
<דוד מוסינזון: מי שראה את הקמפיינים שלנו בתקופה האחרונה - עם צביקה הדר - מובילים לנושא הזה, לא דיברנו על הצטרפות לקופה, אלא איך לוקחים אנשים ושומרים אותם בריאים.
<דוד מוסינזון: אני מאוד אשמח, שגם הקופות האחרות יהיו במקום הזה ונהיה פחות קופת חולים ויותר קופת בריאים.
<דוד מוסינזון: זה תפקידנו בנושא הזה מעבר לנושאים המאוד משמעותיים של חינוך ואנחנו שותפים של משרד הבריאות בהרבה מאוד פרויקטים ותכניות, סדנאות לירידה במשקל ומניעה של מחלות כאלה ואחרות.
<דוד מוסינזון: אני חושב שבכל המקומות יש דוגמה לשיתוף פעולה בהובלה של משרד הבריאות.
<דוד מוסינזון: גם הקריאה שנשמעה כאן מארגונים כאלה ואחרים, אני לא מכיר קריאה אחת שהגיעה לשולחננו ולא נענתה.
<דוד מוסינזון: נשמח לשתף פעולה עם כל ארגון שמוביל בדיוק למקומות האלה.
<דוד מוסינזון: אני אומר שוב, האסטרטגיה שלנו, לשמור את האנשים בריאים וכל התגייסות כזאת היא כלל מערכתית מבורכת ואנחנו בפנים.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מתקרבים לסיום אבל לפני כן, אני מבקשת ממילכה דונחין, שהיא בעצם מנהלת את רשת ערים בריאות, בשיתוף עם השלטון המקומי.
<מילכה דונחין: אני חושבת שהשרה מכירה את הנושא אז אני לא צריכה להסביר מה זה "ערים בריאות".
יעקב מרגי: אנחנו לא מכירים, גם הפרוטוקול.
<מילכה דונחין: ערים בריאות הן ערים שדואגות לקידום הבריאות של כלל האוכלוסייה ולצמצום פערי הבריאות בין קבוצות אוכלוסייה.
<מילכה דונחין: יש פערי בריאות, לא רק בין ערים אלא גם בתוך ערים.
<מילכה דונחין: תפקידנו, לדאוג לשיפור הבריאות.
<מילכה דונחין: זו תכנית של ארגון הבריאות העולמי, שאנחנו מיישמים אותה בארץ ושותפות הרבה מאוד רשויות והרבה מאוד ארגונים.
<מילכה דונחין: משרד הבריאות הוא השושבין המרכזי בעבודה שלנו אבל גם משרדים אחרים.
<מילכה דונחין: אני מקבלת את מה שאמרת, חבר הכנסת מרגי, שבריאות צריך להיות יעד חברתי כלכלי.
<מילכה דונחין: אלה הם דברי ארגון הבריאות העולמי ועל זה חתמו כל מדינות העולם.
<מילכה דונחין: דבר נוסף חשוב לנו לציין, מה שקובע את הבריאות, זה לא רק מערכת הבריאות אלא כל המערכות: מערכת החינוך, הסביבה, התעסוקה והשיכון, התכנון האורבאני, כל הדברים האלה יחד משפיעים על הבריאות וגם משפיעים על הפערים בבריאות.
<מילכה דונחין: לכן, הסוגיה הזאת של שותפויות היא בהחלט סוגיה משמעותית.
<מילכה דונחין: הרבה יותר קל ליצור את השותפויות ברמה המקומית.
<מילכה דונחין: לכן, ארגון הבריאות העולמי, חשב שנכון לפעול ברמה המקומית כדי להשיג בריאות לכל.
<מילכה דונחין: הרמה המקומית זה באחריות השלטון המקומי וכפי שכולכם יודעים, כל הגורמים שהזכרתי הם באחריות השלטון המקומי.
<מילכה דונחין: כמובן שהשלטון המרכזי צריך לסייע, אבל, כדי לסייע וכדי להוביל מהלכים, צריך תקציבים גם בחלק הזה.
<מילכה דונחין: לצערי, או אתחיל בשמחתי, בשנתיים האחרונות קיבלנו תמיכה הרבה יותר גדולה ממשרד הבריאות מאשר קיבלנו בעבר.
<מילכה דונחין: לצערי, כל העסק הזה עומד על קרעי תרנגולת כי אנחנו לא יודעים אם אנחנו יכולים להמשיך לממן מטעמי בריאות כי אין תקציב.
<מילכה דונחין: חבל כי יש לנו מערכת מפוארת של 45 רשויות מקומיות, של אנשים שעברו הכשרה מקצועית שמסוגלים להרים את הכפפה של התכנית הלאומית ועוד תכניות לאומיות, אבל בלי תקציב של ליווי זה לא עובד.
<מילכה דונחין: אני חושבת, שצריך לקחת את זה בחשבון.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת, שהקריאה המרכזית שתצא מכאן, איך אנחנו לוקחים את התכנית המופלאה הזאת ולא משאירים אותה בגדר פלא אלא מיישמים אותה בשיתוף של כולם, בהובלה של שרת הבריאות.
שולי מועלם-רפאלי: אני אאפשר לדובר האחרון, פתחתי בדברי ואמרתי, בכל הדיונים של מערכת הבריאות בשבועיים האחרונים, כולנו היינו תחת האירוע המרכזי של מערכת הבריאות בתקופה הזאת וזה בית חולים הדסה.
שולי מועלם-רפאלי: אז אני מבקשת מד"ר עזיז דרוואשה, מנהל רפואה דחופה בהדסה עין-כרם, בבקשה.
<עזיז דראוושה: כבוד היושבת ראש, כבוד השרה, חברי כנסת נכבדים, קודם כל אני אדבר בכובע – אני מנהל המחלקה לרפואה דחופה בהדסה עין כרם - כיושב ראש האיגוד הישראלי לרפואה דחופה.
<עזיז דראוושה: כיושב ראש האיגוד הישראלי לרפואה דחופה אנחנו אחראים על טיפול בכ-3 מיליון פניות בשנה.
<עזיז דראוושה: עשרות אלפים – במקרה הטוב – אולי מאות אלפים, מגיעים לא בגלל מחלות שגרתיות, אלא בגלל תאונות.
<עזיז דראוושה: לקחת בן אדם בריא ולהפוך אותו במקרה הטוב לנכה.
<עזיז דראוושה: אנחנו חייבים לתת את הדעת על זה, זו סוגיה שחוצה תחומים, חוצה משרדים וצריך לעבוד על זה.
<עזיז דראוושה: רבותי, פגיעות, טראומה, מיותרות, בין אם כתוצאה מאלימות, בין אם זה כתוצאה מתאונות עבודה, תאונות דרכים, מנהגים פסולים בגלל חוסר מודעות של חימום בית לא כשר, כוויות מיותרות בילדים וכו'.
<עזיז דראוושה: הדוגמה של משפחת גרוס אתמול, ששני יקיריהם יצאו בריאים על הרגליים, אחרי שקיפחו שתיים מהבנות, אני חושב, שהגיע הזמן שניתן את הדעת על ההיבט המניעתי של התאונות למיניהן ואז אנחנו יכולים לחסוך עשרות מקרים בשנה.
<עזיז דראוושה: הרפואה המונעת השגרתית - יש פעולות שנעשות בשטח להעצמת הפעילות של הרפואה הקהילתית.
<עזיז דראוושה: אני חושב שצריך ללבן את הנושא עד תום, שהרופא בקהילה, הרופא הראשוני, יהיה מנהל המקרה מאל"ף עד ת"ו, יחד כמובן עם האחות, שהמניעה לא תהיה בבית החולים, המניעה צריכה להיות הרבה לפני המערכת האשפוזית.
<עזיז דראוושה: אני מודה לכם שנתתם לי את הבמה להציג את הדברים, תודה רבה.
שולי מועלם-רפאלי: גברתי השרה, דברי סיכום שלך לפני שאני מסכמת.
יעל גרמן: קודם כל, תודה רבה.
יעל גרמן: תמיד חשוב לשמוע את כולם.
יעל גרמן: אין ספק שאנחנו יוצאים מכאן, משרד הבריאות יוצא מכאן עם הבטחה לשיתוף פעולה לכל מי שרק מעוניין בשיתוף פעולה, החל מתעשיות המזון, דרך כל ארגוני החולים למיניהם וכל השאר.
יעל גרמן: שיתוף פעולה זה חוט השדרה והלו"ז לכל פעולה של מערכת כלשהי, בעיקר למערכת ציבורית.
יעל גרמן: אני לא יכולה להיות אשת בשורה לגבי התקציבים מפני שיש לנו מצוקה תקציבית.