GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל גרמן: אני עונה למלכה ועונה גם לשלומית, כן, יש לנו מצוקה תקציבית, ננסה לבדוק היכן אנחנו מוצאים תקציב נוסף כדי לקיים גם את מערכת "הערים הבריאות", שזאת מערכת לתפארת, אני מכירה אותה עוד מהיותי ראש עיר.
יעל גרמן: כולנו כאן מאוחדים בדעה, שנושא המניעה הוא הנושא הבא שעליו צריך לשים דגש, בין אם זה מניעה בצורת אורח חיים בריא, ובין אם זה מה שהזכיר כרגע ד"ר דרוואשה, מניעה של תאונות, דרך אגב, גם מניעת התאבדויות, זו גם אחת הסיבות, למעלה מ-6,000 מקרי התאבדות מגיעים לבתי החולים בשנה.
יעל גרמן: אני מודה מאוד על הדיון המאוד מעמיק, מאוד מעשיר ובטוחה שאנחנו נמשיך לקדם את הבריאות.
שולי מועלם-רפאלי: כמו שפתחתי אני מבקשת לסיים.
שולי מועלם-רפאלי: גם הדיון הזה, כמו הפעילות של כל מי שיושב כאן, עניינו ומהותו הוא במניעה וקידום בריאות.
שולי מועלם-רפאלי: יש לנו תכניות מופלאות, הציג ד"ר בועז לב את התכנית "אפשריבריא", שהיא בהובלת משרד הבריאות, אבל היא משותפת למשרדי החינוך, הספורט, הכלכלה, החקלאות והשלטון המקומי ועמותות חולים ועמותות שמקדמות בריאות.
שולי מועלם-רפאלי: כמובן, שהזרוע המרכזית בתהליך הזה הוא הר"י וארגוני עובדים אחרים.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מאמצים את ההמלצות של איגוד רופאי בריאות הציבור והר"י.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת, שהקריאה המרכזית של כולנו מכאן, דרכינו, דרך השרה, אל שר האוצר ואל חברי הממשלה כולה, אם קידום ומניעה הוא ערך של מדינת ישראל, הוא הופך להיות ערך, התקצוב שלו חייב להיות כחלק מבסיס התקציב.
שולי מועלם-רפאלי: מערכת הבריאות, כמו בעוד פעמים שאנחנו נגיד, לא צריכה לסבול מהורדה וקיצוץ נוסף של התקציב שלה.
שולי מועלם-רפאלי: במשך שנים רבות זו מערכת שסבלה שוב ושוב מירידה תקציבית, שהתעלמה לגמרי מעלייה דמוגרפית, מנושאים נוספים שנכנסו אל תוך המערכת ובראשם הנושא של מניעה וקידום בריאות.
שולי מועלם-רפאלי: אני קוראת מכאן לממשלה להשקיע בתקציב שהוא יהיה בבסיס התקציב של משרד הבריאות כדי שיהיה אפשר לקדם את התכנית שהציג ד"ר בעז לב וגם תכניות אחרות שעלו פה, כמו "ערים מקדמות בריאות", ותכניות נוספות, שבעצם יהיו באופן מובהק שיתוף פעולה שהמטרה אחת, מניעה וקידום בריאות של כל אזרחי מדינת ישראל, שהם חלק משוויון בבריאות לכל אזרחי המדינה.
חיים כץ: היום יום רביעי בשבוע, י"ט באדר א', ה-19 בפברואר 2014 ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא הצעת חוק שוויון הזדמנויות בעבודה (תיקון מס' 19) (הרכב הוועדה המייעצת), השתע"ד-2014 של חבר הכנסת יריב לוין, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
חיים כץ: בדיון האחרון הבטחנו לעיסאווי פריג' שניתן לו פעם נוספת לדבר.
עיסאווי פריג': שלום ותודה אדוני היושב ראש.
עיסאווי פריג': כותרת הצעת החוק של חברי חבר הכנסת יריב לוין היא הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה.
עיסאווי פריג': זאת ההצעה וזאת המטרה שהיא מטרה שכולנו רוצים בה.
עיסאווי פריג': אני שואל האם הפילוג העדתי שמוצג בהצעת החוק, לתת לנוצרים וערבים מוסלמים, יעזור לי להשגת המטרה לשמה בא החוק?
עיסאווי פריג': זה לא יביא לשוויון אלא זה יעמיק את אי השוויון.
עיסאווי פריג': בישוב הערבי יש נוצרים, יש מוסלמים וכולם ערבים.
עיסאווי פריג': תארו לעצמכם – ואני מבקש מכם להתמקד בזה – שבשפר
עיסאווי פריג': עם או בסכנין או בג'דיידה, שם יש מוסלמים ויש נוצרים, ויש גם דרוזים, אבל היכן ששכן מוסלמי ושכן נוצרי, אני אסיר חסמים ואתן לו הטבות אבל לא אתן אותן לשכן כי הכביש שמוביל אליהם, אם בכביש הזה נמצאים הרבה נוצרים, נבוא לקראתם ונסיר חסמים.
עיסאווי פריג': חברים, אנחנו נכנסים לשדה מוקשים.
עיסאווי פריג': זה לא יתרום לכלום.
עיסאווי פריג': אני אומר ומדגיש שזאת תחילת דרך כדי להפריד את העדה הנוצרית מהשייכות שלה כחלק מהזהות הערבית במדינה.
עיסאווי פריג': אנחנו חותרים להעמקת אי השוויון ולומר לאזרח המוסלמי שהוא המיעוט ועליו נשים חסמים מיוחדים כדי לטפל בו.
עיסאווי פריג': אני מבקש מחברי הוועדה לא לתת לזה יד.
עיסאווי פריג': כולנו אזרחי המדינה, כולנו צריכים להיות שוויוניים, כולנו סובלים מחסמים וכולנו רוצים להשתלב בשוק העבודה.
עיסאווי פריג': אין הבדל בין נוצרי למוסלמי אלא כולם תחת גג אחד וצריכים לקבל יחס דומה.
עיסאווי פריג': שיטת הפרד ומשול גם בשוק העבודה פסולה ולא מתאימה לנוהל ולחברה תקינה.
עיסאווי פריג': אני מצפה מכם ללא לתת יד לזה.
<הדס אגמון: תודה.
<הדס אגמון: שתי הערות קצרות.
<הדס אגמון: הראשונה, לגבי התיקון העיקרי של הוועדה המייעצת.
<הדס אגמון: הוועדה המייעצת נועדה לסייע לעבודה של הנציבות ולכן השאלה אם הייצוג כמו שהוא מוצע כרגע באמת משרת את הצרכים המקצועיים של הנציבות ויש לנו ספק לגבי זה שנובע גם מתוך העמדה המקצועית של הנציבות וגם משום שיש חילוקי דעות ויש טענה משמעותית שנשמעה גם כאן שהצרכים התעסוקתיים והחסמים קשורים לפילוחים אחרים מהפילוחים האלו.
יריב לוין: זה התקבל על ידי ועדת שרים לחקיקה.
<הדס אגמון: ועדת שרים לחקיקה קבעה שצריך לתמוך ולהרחיב את הייצוג ושהנציגים ייקבעו בתיאום עם נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה.
חיים כץ: יריב, תן לה להביע את דעתה.
חיים כץ: אתה המחוקק והיא מביעה את דעתה.
חיים כץ: לכן גם אין לה זכות הצבעה.
חיים כץ: לפחות היא יכולה להביע את דעתה.
<הדס אגמון: רק לומר שאני לא מביעה את דעתי אלא את עמדת משרד המשפטים.
חיים כץ: בסדר גמור, אלא שאנחנו לא עובדים במשרד המשפטים.
חיים כץ: אנחנו המחוקקים.
<הדס אגמון: כמובן שלא.
<הדס אגמון: הערה שנייה לגבי הסעיף הכללי של הייצוג ההולם.
<הדס אגמון: הניסוח השגור בחקיקה הוא אוכלוסייה ערבית ואנחנו מאוד מבקשים שזה יישמר כך כדי לא ליצור איזשהו ספק לגבי שאר דברי החקיקה.
<איה בן עמוס: אני מיזומות קרן אברהם.
<איה בן עמוס: אני חושבת שבדיון הקודם עסקו הרבה בסוגיה של הזהות והודגם כאן היטב איך הצורה הזאת של הקטגוריזציה מלבה מתחים שקיימים בתוך קבוצת המיעוט ויוצרת איזה שיסוי של קבוצות אחת בשנייה.
<איה בן עמוס: אני חושבת שהדבר הזה דובר בהרחבה בדיון הקודם ואני רוצה עכשיו למקד את העניין בסוגיה המקצועית ולהחזיר את הפוקוס לנושא המקצועי.
<איה בן עמוס: אני חושבת שמבחינת המנדט של הנציבות שהוא קשור לקידום שוויון הזדמנויות בעבודה, מהניסיון שלנו בקידום תעסוקה בקרב האוכלוסייה הערבית בישראל אין הבדל בין אפליה שסובלים ממנה ערבים מוסלמים וערבים נוצרים.
<איה בן עמוס: כאשר אזרח שולח קורות חיים למעסיק בהיי-טק, בבנק, לא משנה היכן, וקורות החיים האלה מושלכים הצידה והוא לא מוזמן לראיון, זה בגלל השם הערבי שלו שמופיע בראש הדף וזה לא בגלל שהוא נוצרי או מוסלמי.
<איה בן עמוס: יש אוכלוסיות ייחודיות בתוך קבוצת המיעוט הערבי שיש להן חסמים ייחודיים בתחום התעסוקה, ובמיוחד נשים ערביות ואקדמאים ערבים שיש להם קשיים נפרדים.
<איה בן עמוס: אם רוצים שהנציבות תוכל לפעול לצמצום האפליה, להגדלת שוויון ההזדמנויות בעבודה, הנציגים של הארגונים שיושבים בוועדה צריכים להיות כאלה שעוסקים בחסמים הייחודיים שיש לקבוצות רלוונטיות כי אחרת הדבר הזה פשוט לא יהיה אפקטיבי.
עיסאווי פריג': מה קשורה הדת?
עיסאווי פריג': אנחנו מדברים על הסרת חסמים.
חיים כץ: מי זאת סמאח אלחטיב-איוב?
עיסאווי פריג': אל תעשה לאחרים מה שאתה לא אוהב שיעשו לך.
יעקב מרגי: אני חושב שעשו דבר טוב כאשר סוף סוף הכניסו נציג חרדי לוועדה.
חיים כץ: את רואה, אני מנסה לשמור עליך.
<סמאח אלחטיב-איוב: תודה על הפטרנליזם אדוני היושב ראש.
<סמאח אלחטיב-איוב: אני מעמותת סיכוי.
<סמאח אלחטיב-איוב: אני מצטרפת לדברי חבר הכנסת עיסאווי פריג' וגם לעמדת הנציבות.
<סמאח אלחטיב-איוב: אנחנו מדברים על קידום עניינים מקצועי למיגור אפליה והגברת שוויון הזדמנויות בתעסוקה.
<סמאח אלחטיב-איוב: בעמותת סיכוי הכנו הרבה מסמכי מדיניות שטיפלו ומיפו את כל החסמים בכל התחומים, גם בתחום תעסוקה, גם בתחום מעונות יום שחסרים בישובים הערבים וכאשר אנחנו מדברים על אבטלת נשים ערביות, החסמים לא פוסחים על שום עדה אלא הם תקפים לכל העדות וזה כבר לא רלוונטי ולא מקצועי כפי שציינו בנציבות.
יעקב מרגי: אבל במה זה מפריע?
עיסאווי פריג': הכוונות הן לא מקצועיות אלא יש כוונות אחרות.
<סמאח אלחטיב-איוב: המוטיבציות הן לתרום ולא להפריע ובמה זה מפריע?
<סמאח אלחטיב-איוב: זה לא תורם.
<סמאח אלחטיב-איוב: זה לא תורם לשום דבר אלא זה דווקא מקשה על עבודת הנציבות וזה גם מקשה על הממשלה שצריכה היום לעשות מבחינת חקיקה בספר החוקים ואין דבר כזה.
<סמאח אלחטיב-איוב: אם נסתכל על חוק שירות המינויים, גם בשירות המדינה, גם אם יעשו תיקוני חקיקה בהתאם, זה דיון לא רלוונטי.
<סמאח אלחטיב-איוב: הפילוג העדתי לא תורם.
<סמאח אלחטיב-איוב: אני לא רואה איך יכניסו תחבורה ציבורית לכביש שיש בו מבנה משותף של מוסלמים, דרוזים ונוצרים.
<סמאח אלחטיב-איוב: אם אנחנו מסתכלים על הניסיון של הדרוזים להוציא אותם מהחברה הערבית במשך שישים שנים, זה לא תרם כלום.
חיים כץ: בת חן משינסקי.
משינסקי אבן: אני עורכת דין בעמותת טבקה, משפט וצדק ליוצאי אתיופיה.
משינסקי אבן: רציתי לדבר על החלק שקשור לאוכלוסייה אותה אנחנו מייצגים בהצעת החוק.
משינסקי אבן: עלתה כאן הצעה לחלק את אוכלוסיית העולים ולהוסיף נציג שייצג את האוכלוסייה של יוצאי אתיופיה וכמו כן נציג של יוצאי ברית המועצות אבל אני כאן בכובע של יוצאי אתיופיה.
משינסקי אבן: לטעמנו מאוד מאוד חשוב שיהיה נציג כזה.
משינסקי אבן: אמנם יש מאפיינים משותפים לכל אוכלוסיית העולים, אבל חשוב להתייחס למאפיינים הספציפיים ולצרכים הספציפיים של יוצאי אתיופיה בתוך חוק שוויון הזדמנויות בעבודה ולקידום התעסוקה שלהם.
משינסקי אבן: זאת העמדה שלנו.
משינסקי אבן: לטעמנו זאת הדרך.
חיים כץ: אחרון הדוברים, חבר הכנסת עפו אגבאריה.
עפו אגבאריה: אני תוהה האם חבר הכנסת יריב לוין באמת בא מתוך אהבה כזאת לעדה הנוצרית או לערבים הנוצרים והאם הוא באמת רוצה להיות טוב עם העדה הדרוזית או שזאת איזושהי תכנית מגירה ממגירות של מפא"י בעבר?
חיים כץ: הוא מפא"יניק טוב.
חיים כץ: כמה זמן היית חבר הוועדה?
עפו אגבאריה: עכשיו אני לא חבר וגם זה בגלל עמדותיו של יריב לוין.
חיים כץ: אבל אתה יודע שלא הייתה כאן פוליטיקה.
עפו אגבאריה: איך זה שוויון ההזדמנויות ובוועדה הזאת אפילו אין חבר אחד שהוא נציג של האוכלוסייה הערבית שהיא הנזקקת ביותר?
עיסאווי פריג': יש לנו ערבית מוסלמית.
שולי מועלם-רפאלי: זה באמת לא בסדר.
שולי מועלם-רפאלי: ידוע שחברי ועדת העבודה והרווחה חושבים שאתה צריך להיות חבר הוועדה.
חיים כץ: גם אני חושב כך ואתה יודע כמה אני מתאמץ לכך.
עפו אגבאריה: אבל חבר הכנסת יריב לוין חושב אחרת ולכן הוא עושה את זה אחרת.
אילן גילאון: עפו, אם היית נוצרי, היית בחוץ וביטחון.
עפו אגבאריה: אנחנו יודעים שחייל דרוזי גם לא נכנס לדימונה.
שולי מועלם-רפאלי: זה באמת היה ביזיון.
עפו אגבאריה: אז אל תצטייר כאילו אתה הולך להיות לטובת אחינו הנוצרים.
עפו אגבאריה: זאת מדיניות הפרד ומשול של הממשל הצבאי בזמנו, של מפא"י, ואתה היום שם את זה על שולחן הכנסת בכובע של ליכודניק למרות שזאת לא האג'נדה שלכם.
עפו אגבאריה: תכיר בכך שאתם ממשיכים את דרכם של המפא"יניקים ואנחנו זוכרים את התקופה שלהם לשמצה.
עפו אגבאריה: זה מה שאתה עושה עכשיו.
עפו אגבאריה: אתה לא הולך להיטיב עם המוסלמים, עם הנוצרים ועם הדרוזים.
עפו אגבאריה: אנחנו רואים איך כל האוכלוסייה הערבית, כאשר אתם רוצים לצייר אותה, יש אוכלוסייה ערבית אבל כשיש אינטרס אחר, יש עדה דרוזית, יש עדה נוצרית ויש אפילו עדה בדואית, דבר אותו המצאתם.
עפו אגבאריה: אתה מוכן להתחייב כאן שהאנשים שייבחרו לוועדה הזאת לא יהיו מטעם יריב לוין אלא מטעם האוכלוסייה?
עפו אגבאריה: אתם יכולים להתחייב שהאנשים שייבחרו לוועדה, יהיו מטעם האוכלוסייה ולא מטעם יריב לוין?
חיים כץ: אני בטוח שהם לא יהיו מטעם יריב לוין.
עפו אגבאריה: הם יהיו מטעם יריב לוין.
עפו אגבאריה: האם הוא מוכן להתחייב בפני הוועדה?
עפו אגבאריה: יש עוול, יש החלטה של בית הדין העליון להחזיר את הנוצרים לאיקרית ובירעם, והאם הוא מוכן להיטיב עם הנוצרים ולהחזיר אותם?
חיים כץ: הוא יעשה כמיטב יכולתו אבל זה תלוי בעוד כמה אנשים.
עפו אגבאריה: אבל האם הוא מוכן?
שולי מועלם-רפאלי: יש החלטה של בית המשפט העליון על תפילת יהודים בהר הבית.
שולי מועלם-רפאלי: אתה מוכן לתמוך בתפילה בהר הבית?
שולי מועלם-רפאלי: אי אפשר להכניס פוליטיקה לכל דבר.
חיים כץ: הכול אפשר.
עפו אגבאריה: אני לא מציע לעשות את זה ואני מתנגד לכך.
<אברהם יוסטמן: אני סמנכ"ל קרן קמ"ח, קידום מקצועי חרדי, שעוסקת למעלה מחמש שנים בתעסוקה בקרב האוכלוסייה החרדית.
<אברהם יוסטמן: אנחנו חושבים שהצעת החוק היא הצעה מבורכת למרות שאחד מתוך 26 חברים במצב שבו הממשלה חרתה על דגלה תעסוקת חרדים, זה מעט מדי.
יעקב מרגי: מתוך שלא לשמה, בא לשמה.
<אברהם יוסטמן: כקרן שעוסקת מזה חמש שנים בהכשרה בעיקר, אני לא רק תומך אלא אני חושב שכרגע הגענו לנקודה בה המעסיקים יצטרכו להכניס את היד למים הקרים.
<אברהם יוסטמן: אנחנו נשמח שלא רק יהיה שוויון הזדמנויות אלא תהיה קריאה למעסיקים בארץ, בפרט בירושלים, שם זכינו לאחרונה במרכז הכוון חדש של משרד הכלכלה.
<אברהם יוסטמן: אני מקווה שהדברים יבואו לידי ביטוי מעשי בארץ בכלל ובירושלים ובמוסדות בפרט.
<ענת מימון: הצעת חוק שוויון הזדמנויות בעבודה (תיקון מס' 19) (הרכב הוועדה המייעצת), התשע"ד-2014 תיקון סעיף 18ז בחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, התשמ"ח-1988, בסעיף 18ז – בסעיף קטן (א), במקום "21 חברים" יבוא "26 חברים, שיהיו להם ניסיון, כישורים וידע ההולמים את תפקידי הוועדה".
<ענת מימון: בסעיף קטן (ב), במקום פסקה (4) יבוא: "(4) עשרה נציגים של ארגונים העוסקים בקידום הזכויות לפי חקיקת השוויון בעבודה, ובהם לפחות נציג אחד מכל ארגון מסוגי הארגונים האלה, ככל שקיים ארגון כאמור:
<ענת מימון: (א) ארגון העוסק בקידום התעסוקה בקרב האוכלוסייה הערבית-מוסלמית.
<ענת מימון: (ב) ארגון העוסק בקידום התעסוקה בקרב האוכלוסייה הנוצרית.
<ענת מימון: (ג) ארגון העוסק בקידום התעסוקה בקרב האוכלוסייה הדרוזית והאוכלוסייה הצ'רקסית.
עפו אגבאריה: דרוזית וצ'רקסית ביחד?
<ענת מימון: אני מקריאה את ההצעה.
עפו אגבאריה: זאת עדה אחרת לגמרי.
חיים כץ: אתה יכול אחר כך להסתייג.
<ענת מימון: אפשר להפריד בהסתייגות.
יריב לוין: עפו, אני אצטרף אליך.
אילן גילאון: הוא לא רק מפריד אלא הוא גם מאחד.
עפו אגבאריה: זה הזוי.
אילן גילאון: מצד אחד אתה מתלונן שהוא מפריד בין נוצרים למוסלמים אבל כאן הוא מאחד דרוזים וצ'רקסים.
חיים כץ: עפו, אמרת את מה שאמרת.
חיים כץ: אתה תוכל להסתייג.
עפו אגבאריה: אני לא חבר.
עפו אגבאריה: אני לא יכול.
חיים כץ: גם אם אתה לא חבר, אתה יכול להסתייג ואתה מקבל רשות דיבור במליאה.
<ענת מימון: ארגון העוסק בקידום התעסוקה בקרב האוכלוסייה החרדית.
נסים זאב: לגבי (ד) אני מבקש להוסיף חסידי הליטאי והספרדי.
חיים כץ: גם אתה יכול להסתייג.
חיים כץ: בסוף ניתן את ההסתייגויות.
<ענת מימון: ארגון העוסק בקידום התעסוקה של אוכלוסיית העולים.
<ענת מימון: ארגון העוסק בקידום התעסוקה של משרתים בשירות מילואים כהגדרתו בחוק שירות המילואים, התשס"ח-2008.
<ענת מימון: ארגון העוסק בקידום התעסוקה של אנשים בגיל מבוגר.
<ענת מימון: ארגון העוסק בקידום התעסוקה של נשים".
<ענת מימון: אנחנו צריכים להחליט לגבי אוכלוסיית העולים, אם אנחנו רוצים להוסיף נציג נפרד לאוכלוסייה.
יריב לוין: יושב ראש הוועדה יחליט.
<ציונה קניג יאיר: דנו בזה בפעם הקודמת.
חיים כץ: לא קיבלת רשות לדבר.
חיים כץ: אמרת את מה שאמרת, בסדר.
חיים כץ: תוסיפי נציג עולי אתיופיה.
<ענת מימון: אני רוצה להעיר לגבי הסעיף הזה שהרשימה כאן לא אמורה למצות את כל האינטרסים שהוועדה מייצגת.
<ענת מימון: כמובן שייתכנו אינטרסים רחבים יותר שייוצגו על ידי הנציגים שאמורים לשבת, גם אם הם לא נוגעים באופן ישיר אליהם.
<ענת מימון: הכוונה היא לא למצות את כל הנציגים בתוך הרשימה של הנציגים שנמצאת בתוך החקיקה.
עפו אגבאריה: את מפרשת את הכוונה של יריב לוין?
<ענת מימון: אני רק אומרת.
חיים כץ: גם היא אומרת את דעתה.
חיים כץ: כל עורך דין אומר מה שהוא חושב.
<ענת מימון: מדובר בוועדה מייעצת שמוקמת.
<ענת מימון: לפי החוק זאת ועדה ציבורית שיש בה גם נציגים של משרדי ממשלה.
<ענת מימון: לא מדובר בוועדה מקצועית לחלוטין שרק הנציגים שיושבים בה מייצגים את האינטרסים של מי שהם מייצגים.
<ענת מימון: הוועדה אמורה לייצג אינטרס רחב יותר.
עפו אגבאריה: אני מציע גם את הקווקזים לחוד ודוברי האידיש לחוד.
<ענת מימון: מוסיפים נציג ספציפי.
<ענת מימון: אחרי ארגון העוסק בקידום התעסוקה של אוכלוסיית העולים, יבוא: (ו) ארגון העוסק בקידום התעסוקה של יוצאי אתיופיה.
<ציונה קניג יאיר: סליחה, זה לא נדון.
<ציונה קניג יאיר: אפשר לקבל את רשות הדיבור לשלושים שניות?
<ענת מימון: זה היה על שולחן הוועדה כבר בקריאה הראשונה.
<ציונה קניג יאיר: אמרנו שנדון בזה.
<ציונה קניג יאיר: זה ירד ועכשיו זה נכנס בלי דיון.
חיים כץ: שמענו מה שאמרת.
<ציונה קניג יאיר: אבל לא שמעת את הנימוק המקצועי, מה הבעייתיות עם זה.
<ציונה קניג יאיר: כמי שמכהנת בראש היחידה הזאת שש שנים, לא שמעת אותי.
<ציונה קניג יאיר: זאת יחידה חדשה ואין ניסיון.
חיים כץ: קחי דקה.
<ציונה קניג יאיר: יש לנו היום קושי לייצר נציגים כשמגבילים את שיקול הדעת עד כדי כך.
<ציונה קניג יאיר: כשדיברנו על זה אמרנו אוכלוסיית העולים כוללת את אוכלוסיית יוצאי אתיופיה.
<ציונה קניג יאיר: אם השר יראה פעם אחת שהבעיה במשק היא אפליה של אתיופים, זה יהיה אתיופי.
<ציונה קניג יאיר: פעם אחרת, אם זה עולי ברית המועצות.
<ציונה קניג יאיר: אבל לייצר שני נציגים כשנציג אחד הוא לקהילה של 130 אלף אנשים, זה יוצר תקדים שאנחנו לא רוצים אותו בוועדה המייעצת.
<ציונה קניג יאיר: האתיופים מונים 130 אלף אנשים בישראל.
<ענת מימון: אפשר להציע להוסיף את הסעיף של הייצוג ההולם בדומה לחוק שירות המדינה?
<ציונה קניג יאיר: גם כאן אפשר לכתוב אוכלוסיית העולים כולל עולי אתיופיה.
<ענת מימון: אפשר להגיד לרבות.
<ענת מימון: נוסיף את זה בייצוג ההולם.
<ציונה קניג יאיר: כפי שהוא מבקש לגבי החרדים.
<ציונה קניג יאיר: זה בדיוק אותו הדבר.
שולי מועלם-רפאלי: כמו ששמת לב, בקשתו לא התקבלה.
חיים כץ: עולי אתיופיה צריכים טיפול מיוחד וצריך לתת להם יותר ממה שנותנים לאחרים.
חיים כץ: צריך לתת להם.
<ציונה קניג יאיר: אז תוריד את העולים.
<ציונה קניג יאיר: תוריד את הסעיף של העולים.
<ענת מימון: אנחנו משאירים את זה כמו שכתוב בנוסח שבפניכם.
<ענת מימון: אנחנו לא מוסיפים נציג ספציפי ליוצאי אתיופיה.
<ענת מימון: בסעיף הבא שאני עכשיו קוראת – בסעיף קטן (ג), במקום "הערבית, לרבות" יבוא "הערבית – מוסלמית, הנוצרית".
<ענת מימון: בסופו יבוא: "וכן של מי שהוא או אחד מהוריו נולדו באתיופיה, בדומה לחוק שירות המדינה (מינויים), שם זה מנוסח באופן הזה, הייצוג ההולם, ליוצאי אתיופיה.
<ציונה קניג יאיר: אז אפשר להוסיף גם נשים.
<ענת מימון: הנושא של ייצוג נשים באמת לא היה על שולחן הועודה.
<ענת מימון: נשים נמצאות בסעיף של הייצוג ההולם.
חיים כץ: מה שיותר מדי, זה לא טוב.
חיים כץ: אתם כבר עושים נזק.
<ענת מימון: נשים כבר נמצאות היום בחוק.
<ענת מימון: אפשר להצביע עכשיו על ההסתייגויות.
<ענת מימון: יש הסתייגות של סיעת מרצ האומרת: סעיף קטן (א), (ב) ו-(ג) יימחקו ובמקומם יבוא סעיף קטן (א): ארגון העוסק בקידום התעסוקה בקרב האוכלוסייה הערבית.
<ענת מימון: הסתייגות של כל חברי הכנסת מטעם סיעת מרצ.
חיים כץ: אנחנו מצביעים על ההסתייגות?
חיים כץ: בעד – מיעוט
חיים כץ: ההסתייגות נדחתה.
חיים כץ: ההסתייגות לא התקבלה.
<ענת מימון: היא עולה למליאה.
עפו אגבאריה: אני נמנע.
עפו אגבאריה: לכן אני נמנע.
חיים כץ: אתה נמנע מלהצביע.
<ענת מימון: אין הסתייגויות נוספות.
נסים זאב: יש את ההסתייגות שלי לגבי הוספת החסידי, הליטאי והספרדי.
חיים כץ: אנחנו מצביעים על ההסתייגות.
חיים כץ: מי גנד?
<ענת מימון: יש בקשת רשות דיבור במליאה.
חיים כץ: נגד – 1
חיים כץ: הצעת החוק התקבלה ברוב של שניים נגד אחד היא תעלה למליאה לקריאה השנייה והשלישית.
חיים כץ: יום שני בשבוע, מתחילים עוד שבוע חדש.
חיים כץ: כ"ד באדר א', 24 בפברואר 2014.
חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – חופשת אבהות), התשע"ג-2013 של חברת הכנסת תמר זנדברג.
חיים כץ: כל השאר לא חשובים לנו, החוק גם לא מעניין אותם.
חיים כץ: את רואה, הם אינם פה.
תמר זנדברג: אני בטוחה שהם עוסקים במלאכה חשובה.
חיים כץ: לא, הם סתם חתמו לך.
תמר זנדברג: לא נכון, אדוני היושב-ראש.
חיים כץ: הם נדבקו, ויהיה להם בסטטיסטיקה שהם עשו עוד חוק.
תמר זנדברג: אם אבות ייהנו מחופשה בזכות זה שיהיה קרדיט לכולם.
חיים כץ: שהאבות ייהנו זה בסדר.
חיים כץ: אבל כל אלה שרשומים פה, 470 איש, שהחתמת על הצעת החוק, זה לא מעניין אותם.
חיים כץ: זה עוד אחת שהם חתמו עליה סתם.
חיים כץ: בואי, תציגי את הצעת החוק.
חיים כץ: מרצ, לא?
חיים כץ: אנחנו עוזרים למרצ בוועדה הזאת.
תמר זנדברג: נכון, אני יודעת.
תמר זנדברג: ותודה על כך גם במקרה הזה.
תמר זנדברג: החוק הזה הוא די פשוט, אבל די חשוב.
תמר זנדברג: אני אתחיל מהחשיבות.
תמר זנדברג: הוא חשוב מפני שבפעם הראשונה החוק הזה יבטיח שאבא יוכל להיות לצד אמא היולדת והתינוק או התינוקת בשמונת הימים הראשונים אחרי הלידה.
תמר זנדברג: אלה בעצם שמונת הימים הראשונים לחיי התינוק ושמונת הימים הראשונים לחיי המשפחה במתכונת המשפחה.
תמר זנדברג: כידוע, אלה הימים הכי קריטיים והכי חשובים.
תמר זנדברג: אני לא חושבת שצריך להכביר מילים על החשיבות ועל ההשלכות שמשפחה צעירה תוכל לבלות יחד את שמונת הימים הראשונים - -
חיים כץ: "לבלות" זאת הגדרה טובה.
חיים כץ: "להיות" זה משהו יותר טוב.
חיים כץ: "לבלות" בלילה כשהתינוק לא ישן, וכל רבע שעה שוקלים.
תמר זנדברג: אז עכשיו גם האב יוכל להיות נוכח גם ביום ולא רק בלילה ולא רק בבוקר שאחרי הלידה או יום אחד אחרי כן לקום לעבודה כאילו בחייו שלו שום דבר לא השתנה.
חיים כץ: - - - שהוא רוצה את זה?
תמר זנדברג: אז זהו שאנחנו לא שואלות אותו.
תמר זנדברג: הוא יהיה שם גם אם הוא לא רוצה את זה.
תמר זנדברג: זאת חובה, זאת לא בחירה.
תמר זנדברג: אלה הימים הכי חשובים.
תמר זנדברג: אלה הימים הראשונים של ההתקשרות, אלה הימים של התהוות המשפחה, אלה הימים שבהם היולדת זקוקה הכי הרבה לנוכחות הזאת.
תמר זנדברג: אני אפילו לא קוראת לזה "עזרה" או "סיוע", אני קוראת לזה נוכחות משותפת וכניסה משותפת לחיים חדשים.
תמר זנדברג: אני רוצה עכשיו להגיד למה היא הצעת חוק מתבקשת - -
חיים כץ: לא, עזבי.
תמר זנדברג: - - וגם למה אפילו חבל שצריך חקיקה בשביל זה.
חיים כץ: תגידי מי משלם את הימים.
תמר זנדברג: יפה, בדיוק.
חיים כץ: אני אגיד לך מה הסיכומים.
תמר זנדברג: אז בוא אני אגיד למה היא הצעת חוק פשוטה, וחבל בכלל שצריך חקיקה בשביל זה.
תמר זנדברג: מפני שאותם שמונת ימים לא משולמים על-ידי הביטוח הלאומי, והם לא משולמים כאקסטרה על-ידי אף מעסיק או מעסיקה.
תמר זנדברג: וכאן אני חייבת לתת את הקרדיט לשר וחבר הכנסת דאז אורי אריאל שבעצם התחיל את הצעת החוק הזאת, והוא בעצם הגיע לסיכומים שכבר כתובים בהצעת החוק עוד מהקריאה הטרומית.
תמר זנדברג: הימים מתחלקים כך: שלושה ימי חופשה על חשבון החופשה השנתית של העובד; ועוד חמישה ימי מחלה בתשלום.
תמר זנדברג: אנחנו לא הוספנו כאן שהמדינה משלמת ולא ביטוח לאומי, לצערי.
תמר זנדברג: המעסיק לא משלם ימים נוספים - -
חיים כץ: משלם, משלם.
תמר זנדברג: לא ימים נוספים.
חיים כץ: מה שאמרת עכשיו – הוא משלם.
תמר זנדברג: איך הוא משלם?
חיים כץ: ימי מחלה הוא משלם.
תמר זנדברג: מאה אחוז, אבל - -
חיים כץ: לא "אבל".
חיים כץ: הוא מוציא מכיסו ומשלם.
חיים כץ: שוב המדינה נעשתה לארג'ית על חשבון המעסיקים.
חיים כץ: הם לא אויב.
מיקי רוזנטל: זה הדבר היחיד שרציתי להגיד.
מיקי רוזנטל: אני יכול ללכת.
מיקי רוזנטל: למה להפיל את זה על המעסיקים?
תמר זנדברג: אני רואה שהנציג של מרצ לא נמצא, אזל אני אני אצביע במקומו.
תמר זנדברג: אם הוועדה מחליטה להטיל את הימים על ביטוח לאומי, אני כמובן מצטרפת, אני מצביעה בעד.
תמר זנדברג: אני חושבת שזה חשוב.
מיקי רוזנטל: אם זה חשוב – וזה חשוב – אז שהמדינה תממן את זה.
מיקי רוזנטל: למה שהמעסיקים יממנו את זה?
תמר זנדברג: אני רק רוצה לחדד שבכל זאת לא מדובר בעול נוסף על המעסיקים מפני שמדובר בימי מחלה שעומדים לזכותו של העובד; ואם יש כאן מעסיק או מעסיקה או מעסיקים שחושבים שזאת לא מטרה ראויה לנצל עליה את ימי המחלה הלא מנוצלים - -
חיים כץ: בואי תלמדי אותנו.
חיים כץ: אנחנו בעד ייצוג הולם של העובדים.
חיים כץ: עשינו אכיפת דיני עבודה והכול.
חיים כץ: יחד עם זה אנחנו לא אויבים של המעסיקים.
חיים כץ: הם היו פה - -
תמר זנדברג: אף אחד מאתנו.
חיים כץ: אנחנו לא אויבים שלהם.
חיים כץ: מה שקורה הוא שגם אותו עובד לא יקבל את כל חמשת הימים.
חיים כץ: כי אם זאת מחלה אז יש הימים הראשונים שהוא לא מקבל וכן הלאה; שנית, את מטילה על המעסיק עוד יומיים-שלושה של תשלום בלי קבלת תמורה.
חיים כץ: הוא מאוד שמח שלעובד שלו, במקרה הזה, נולד ילד, אבל הוא אומר שאם הוא יעשה ברית הוא ייתן לו מתנה 200 שקל או 300 שקל, אבל אני לא רוצה לממן לו שלושה ימים.
תמר זנדברג: זה ימי מחלה שעומדים לרשותו של העובד.
חיים כץ: הם לא עומדים לזכותו, הוא לא פודה אותם.
חיים כץ: הוא לא יודע לפדות אותם.
חיים כץ: זה ימי מחלה שאם הוא חולה - -
<מאירה בסוק: את צריכה להפריד בין המשק הציבורי למשק הפרטי.
חיים כץ: גברת, פה לא מתפרצים.
חיים כץ: את רגילה לוועדות אחרות.
<מאירה בסוק: סליחה.
תמר זנדברג: אין בעיה, אנחנו באווירה משפחתית.
חיים כץ: יש פה בעיה עם הימים.
חיים כץ: אני מאוד רוצה להעביר את החוק הזה, אבל צריך לגמור את עניין הימים.
תמר זנדברג: אני מציעה שנשמע את המשרדים.
תמר זנדברג: זה סיכום שהגיעו אליו כבר.
חיים כץ: הוא לא מעניין.
חיים כץ: אני אתך, אבל הוא לא מעניין.
תמר זנדברג: אם המדינה רוצה לשלם אנחנו נשמח.
חיים כץ: מה אומר משרד האוצר?
תמר זנדברג: רק עוד מילה אחת, אדוני.
תמר זנדברג: בכל זאת אני באמת חושבת שצריך מידה רבה מאוד – ואני אהיה עדינה – אני בטוחה שכשבא עובד למעסיק ואומר לו, אני רוצה לקחת עכשיו ימי חופשה וימי מחלה בגלל שנולד לי ילד – מה יגיד לו המעסיק?
תמר זנדברג: אני רוצה לשמוע, אני לא רוצה לבוא לדרך השלילה.
חיים כץ: תיקח הכול על חשבונך, אני לא ממן אותך.
חיים כץ: כי אני נותן לך 300 שקל מתנה לבריתה ולא 3,000 שקל.
חיים כץ: במצב כזה אני לא מוכן לתת לך 3,000 שקל.
תמר זנדברג: אני מזכירה שוב שמדובר בשלושה ימי חופשה שנזקפים לזכותו של העובד - -
חיים כץ: אני לא מדבר על החופשה.
תמר זנדברג: - - וימי מחלה – בואו נגיד, יש מטרה ראויה מזאת?
תמר זנדברג: ימי המחלה צבורים לזכותו של העובד.
חיים כץ: את יודעת מה אנחנו עושים פה?
חיים כץ: אני ואת מחוקקים חוק שהשכנה שלי מלמעלה תיתן לי 5,000 שקל אחת לשנה.
תמר זנדברג: אין הדבר דומה.
חיים כץ: דומה.
חיים כץ: אני לא חושב שאת צודקת.
חיים כץ: האוצר, כמה אתם מוכנים לממן?
<אורי שיינין: אנחנו תומכים בהצעת החוק שעברה בוועדת השרים - -
<אורי שיינין: יש לזכור שלהצעת החוק הזאת יש עלות תקציבית, זה לא משהו שהולך רק על מעסיקים פרטיים.
<אורי שיינין: אמנם בממשלה קיים מנגנון הוראה שמאפשר לקחת שבוע חופשה - -
חיים כץ: חופשה לא עולה לך כסף.
<אורי שיינין: אני אומר, אמנם זה קיים, אבל עדיין - -
חיים כץ: ואללה, הנה פתרון.
חיים כץ: נעשה את זה רק על עובדי מדינה.
חיים כץ: תהיה לך אפשרות לתקן את זה הלאה.
חיים כץ: רק על עובדי מדינה.
חיים כץ: שהמדינה תממן.
חיים כץ: המדינה מממנת לידה?
<טלילה שחל רוזנפלד: אני מנהלת האגף לקידום נשים בנציבות שירות המדינה.
<טלילה שחל רוזנפלד: בשירות המדינה אפשר לנצל עד שבעה ימי מחלה לצורך התלוות לבת-הזוג - -
חיים כץ: אבל אצלכם זה לא חכמה כי אתם פודים ימי מחלה בפרישה.
חיים כץ: זאת אומרת זה כסף.
חיים כץ: אבל אצל אחרים לא פודים.
חיים כץ: אז זה כמו חופשה.
חיים כץ: מי שלא חולה שם מקבל כסף.
<אורי שיינין: אני רק רוצה להשלים את הדברים: בהצעות שעולות פה עלות יום ממוצעת לגבר שניצל את חופשת הלידה שלו היא בערך 540 שקל; עלות של גבר ממוצע אמורה להיות בערך 450 שקל - -
חיים כץ: תתחיל מהתחלה, דבר לעניין.
<אורי שיינין: אם אנחנו הופכים את זה מהמנגנון שהוסכם בוועדת שרים למנגנון אחר - -
חיים כץ: מה הוצע בוועדת שרים?
<אורי שיינין: ההצעה כפי שהיא מונחת כעת.
חיים כץ: שהמעסיקים ישלמו?
<אורי שיינין: זאת הצעה קצת מורכבת.
מיקי רוזנטל: אנחנו לא מדברים על החופשה.
מיקי רוזנטל: החופשה היא תמיד על חשבון העובד.
מיקי רוזנטל: אנחנו מדברים על ימי המחלה שיש להם משמעות כספית.
מיקי רוזנטל: מי יממן את זה?
<אורי שיינין: יש שלושה ימי חופשה, ויש חמישה ימים - -