GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
א' אריאלי: אני לא רוצה נושא חדש.
א' אריאלי: אם כך, ההגדרה לפי הפרשנות שאני שומע בקול רם שאינני רואה אותה בכתובים הכוונה היא לחוזה עבודה, כלומר כל השכירים שיש להם- - -
תמר גוז'נסקי: כתוב בנוסח שבדף הלבן: "מכוח חוזה עבודה לעובד".
יאיר פרץ: זה מופיע בנוסח שבדף הלבן.
יאיר פרץ: רבותי, מאחר וזה נושא חדש והכנסת נושא חדש בקריאה שניה ובקריאה שלישית זו בעיה, לא נוכל לדון בנושא הזה.
יאיר פרץ: ברשותכם, ברצוני לסכם את הישיבה: המוסד לביטוח לאומי ישקול את ההצעה של המציעה עם כל ההיבטים ועם כל התוספות--
תמר גוז'נסקי: --ויתן תשובות ליועצת.
יאיר פרץ: --ויגבש עמדה של הביטוח הלאומי.
יאיר פרץ: אנו נביא זאת לדיון לישיבה הבאה הקרובה, על מנת להכין זאת לקריאה שניה ולקריאה שלישית.
יאיר פרץ: אני נועל את הישיבה.
יאיר פרץ: על סדר-היום: הצעת חוק הטבות למשפחות אומנה, התש"ס-2000.
יאיר פרץ: תציג את ההצעה היועצת המשפטית.
ג'' וסרמן: הצעת החוק של חבר-הכנסת יצחק סבן ואחרים מציעה לקבוע בחקיקה שמשפחת אומנה תהיה זכאית לכל הטבה שמוענקת להורים על-פי כל דין, ולעניין זה "משפחת אומנה" זו משפחה שמקבלת לאחזקתה ילדים שהופנו אליה ע"י משרד העבודה והרווחה.
ג'' וסרמן: למעשה, הייתי אומרת שזו הצהרה כללית גורפת לעניין כל דין שמשפחת אומנה תהיה זכאית לכל הטבה שמוענקת להורים ביולוגיים.
יאיר פרץ: הייתי רוצה לשמוע מאנשי משרד העבודה והרווחה מה היא משפחה אומנת, מה הן ההגדרות, מה הם מקבלים, מה הן ההטבות ומה הן הזכויות, מה הוא מבנה הסל ומה ניתן, על מנת שנוכל להכנס לדיון לגבי מה ניתן לשפר ומה ניתן להוסיף.
יאיר פרץ: כמו כן, נשמע את נציגי משפחות האומנה לגבי מה הן המשמעויות של הדברים האלה.
ש' אברמי: לחבר-הכנסת המציע, חבר-הכנסת יצחק סבן, נודע אתמול שהוא לא יוכל להשתתף בישיבה היום.
ש' אברמי: כיון שהוא לא רוצה לדחות את הדיון, אנו מתנצלים על כך שהוא לא נמצא והדיון ייעשה בהיעדרו בהתנצלותו ובהתנצלותנו.
ש' ליבוביץ: משפחה אומנת היא משפחה שמקבלת לביתה ילד שעבר ועדת החלטה ושהוחלט להוציאו מהבית, וההחלטה היתה שהמקום שהוא עשוי להנות ממנו לגידולו ולהתפתחותו זו משפחה אומנת.
ש' ליבוביץ: היום, משפחה אומנת עוברת הכשרה מקצועית.
ש' ליבוביץ: הכשרה של שלושה חודשים בקורס שנקרא "במ"ה" - בחירה, מיון הכנה.
ש' ליבוביץ: זו תכנית מובנית, שהיא היום התכנית היותר פופולרית בעולם להכשרת משפחות אומנה.
ש' ליבוביץ: מרגע שמשפחה אומנת, והיום
ש' ליבוביץ: כל הפעילות הזו נעשית ע"י גופים, עמותות שהנציגים שלהן יושבים פה, שהם היום אחראים על גיוס המשפחות, ההכשרה, הטיפול, הליווי והכל.
ש' ליבוביץ: אנו עושים את הפיקוח.
ש' ליבוביץ: כל משפחה אומנת מקבלת דמי אחזקה קבועים.
ש' ליבוביץ: יש כמה וכמה דמי אחזקה קבועים.
ש' ליבוביץ: יש ילד רגיל, שזה הנמוך ביותר - 1,860 שקל, וזה מגיע עד ל-2,880 שזה לילד חלופת אשפוז פסיכיאטרי.
ש' ליבוביץ: אינני מדברת על פיגור ושיקום שם נדמה לי יש סכומים אפילו עוד יותר גבוהים, אלא על ילדים ונוער.
ש' ליבוביץ: יש לנו: ילד מיוחד, חריג, חלופת אשפוז, תינוק ותינוק מיוחד.
ש' ליבוביץ: אלה דמי האחזקה הקבועים.
ש' ליבוביץ: ברמה הגילית יש לנו סל נילווה - שלושה סלים: 0-6, 6-12 ומ-12-18 - שהוא נע בין 140 שקל ל-190 שקל בחודש, כאשר המתבגרים מקבלים יותר ויש נושא של דמי כיס וכו'.
ש' ליבוביץ: שני הדברים האלה קבועים קודש למשפחה.
ש' ליבוביץ: מעבר לזה, יש החזרי הוצאות על-פי קבלות, וזהו ספר שלם שמדבר על ההחזרות, כלומר כל הדברים שהם דיפרנציאליים, כמו שיעורי עזר.
ש' ליבוביץ: לא כל ילד זקוק לשיעורי עזר, אבל ילד שזקוק מקבל שיעורי עזר, המשפחה משלמת, מגישה קבלה ואנו מחזירים.
ש' ליבוביץ: כמו כן, טיפול פסיכולוגי, טיפולים פרה-מקצועיים, חוגים, עיתון, ספריה וכל הדברים האלה.
ש' ליבוביץ: היופי בתוך הקטע הזה הוא, שאתה יכול לבנות תכנית מיוחדת לפי צרכי הילד, ובהחלט זה מאפשר לנו אבל זה על-פי קבלות.
ש' ליבוביץ: המשפחה מוציאה, ואנו מחזירים לה.
ש' ליבוביץ: העלות הממוצעת של ילד באומנה לתשלום למשפחה אומנת מגיע היום לסביבות 2,800 שקל, וזה נטו דמי אחזקה.
ש' ליבוביץ: זה בלי מס.
ש' ליבוביץ: הכל נחשב דמי אחזקה עבור גידולו של הילד.
יאיר פרץ: במה זה מחייב את המשפחה?
ש' ליבוביץ: זה מחייב את המשפחה להתייחס לילד כמו שהיא מגדלת את ילדיה, לדאוג לצרכיו הפיזיים, הנפשיים, הפסיכולוגיים והחברתיים, לתת לו הגנה, לדאוג לו למערכת הלימודית, לעקוב אחריו ולדאוג לו לכל הדברים.
יאיר פרץ: האם ביגוד, ציוד, ציוד בסיסי - הכל כלול באותו מחיר?
ש' ליבוביץ: הכל כלול בתוך הסיפור הזה.
ש' ליבוביץ: כן.
ש' ליבוביץ: משפחות מקבלות בתחילת הדרך עוד סכום של 1,380 שקל שמחולק לשני תשלומים, שנקרא: ציוד וביגוד ראשוניים, מיד עם כניסת הילד לאומנה.
ש' ליבוביץ: חצי מהסכום משולם בחודש הראשון, ואחרי ששה חודשים משולם עוד חצי מהסכום.
יאיר פרץ: האם לדעת הגורמים המקצועיים הסכום הזה באמת מאפשר למשפחה לתת את כל המענים לאותו ילד שסבל מחסכים לאורך כל הדרך?
ש' ליבוביץ: בהחלט.
ש' ליבוביץ: אני מסתכלת במשפחות אומנה בעיניים ואומרת להם: "אנו נישא בהוצאות אחזקת של הילד".
ש' ליבוביץ: אני לא אגיד לך שזה במאיון העליון, שם הם חברים ב-CLUB כזה או אחר, אבל הם יכולים לשאת בזה וגם לא מבקשים מאיתנו, אבל אני מדברת על כך שעד העשירון ה-8 ו-9 אנו נושאים בהוצאות אחזקת הילדים.
יאיר פרץ: האם מישהי מנציגות משפחות האומנה רוצה ללדבר ולהגיב?
ע' דונוביץ: אני ענת דונוביץ מלנ"י - ליגת נשים בישראל העוסקת בענייני חינוך ורווחה.
ע' דונוביץ: ברצוני לציין, שהורות האומנה בעיניי יותר מורכבת ומצריכה יותר מהורות ביולוגית, כיון שזה מחייב עוד את המשפחה לאפשר קשר לילד עם הוריו הביולוגיים.
ע' דונוביץ: זה אומר כניסה ויציאה, וזה יכול להיות מדי שבוע ובעיקר הרמת טלפונים.
ע' דונוביץ: מדובר בהרבה התמודדות עם אוכלוסיית הורים לא פשוטה.
ע' דונוביץ: היא חשובה, שאנו מכבדים אותה ונותנים לה מקום של כבוד, וזה מחייב אותנו גם לקבל הדרכה ולהיות בקשר עם שירות אומנה שזה אומר עוד זמן.
ע' דונוביץ: עם כל הרצון שלנו להתחשב, לפעמים זה גם גוזל לנו זמן בבוקר.
ע' דונוביץ: אני חושבת, שזה יותר מהורות ביולוגית.
ע' דונוביץ: זה יותר מורכב.
ע' דונוביץ: זה גם לחלוק הורות - להיות שותף של הורים שיש להם מה להגיד, ויש להם הרבה מה להגיד.
ע' דונוביץ: זה מורכב.
ע' דונוביץ: חשוב לציין עוד פרט קטן.
ע' דונוביץ: יש באמת סל מאד יפה ומכובד, אך למשפחות יש נטל כלכלי מהבחינה הזו שהן צריכות לשלם והמשרד מחזיר.
ע' דונוביץ: בימים אלה למשל המשרד שובת, והן לא מקבלות החזרים.
ע' דונוביץ: בנוסף להחזרים שהן לא מקבלות, יש הרבה תשלומים שהן מוציאות על טיפולים פסיכולוגיים וזה יכול להגיע לאלפי שקלים.
ש' ליבוביץ: יש עיצומים.
ש' ליבוביץ: נושא התשלומים לוקח זמן.
ע' דונוביץ: נושא העיצומים הוא בסוגריים.
ע' דונוביץ: אני רוצה להגיד, שאנו קצת מסבסדות, וזה לוקח כמה חודשים - במקרה הטוב, 2-3 חודשים - והן צריכות להיות מספיק חזקות כלכלית על מנת לעמוד במשימה.
ע' דונוביץ: השיטה היא להחזר ההוצאות המיוחדות הוא לא ע"י החזר חודשי.
ע' דונוביץ: הן משלמות, מביאות קבלה - ואחרי תהליך ביורוקרטי מקבלות.
יאיר פרץ: אני מכיר זאת מקרוב.
יאיר פרץ: ליויתי זאת ארוכות.
ע' דונוביץ: ראוי לציין זאת, כי זה קושי כלכלי.
יאיר פרץ: ברוך יפה-נוף, אתה יצירתי.
יאיר פרץ: האם לא מצאת עדיין איזה משהו שיאפשר זאת באמת?
ב' יפה-נוף: כאשר יש נטל מיוחד, ואינני מדבר באופן שיגרתי, כשיש לדוגמא טיפולי שיניים שעולים לפתע 10,000 שקל או משהו כזה, יש לנו דרך לדברים האלה ע"י מתן מיקדמה ממש בהתחלה.
יאיר פרץ: מה לגבי דברים כמו טיפולים פסיכולוגיים או הסעות ילדים?
ש' ליבוביץ: יש לנו מערכת מיקדמות גם להחזרי הוצאות, אך הבעיה היא שגם המערכת הזו פתאום לוקחת זמן יותר מדי.
ש' ליבוביץ: זו בעיה שלא שייכת להצעת החוק.
ש' ליבוביץ: יש לנו בעיה בנושא הזה.
יאיר פרץ: האם הצעת החוק, שמוגשת ע"י חבר-הכנסת סבן, מוסיפה הטבות מסויימות?
ר' קרת: בהחלט.
ר' וייגלר: אני רינת וייגלר, יועצת משפטית במשרד הרווחה.
ר' וייגלר: אחרי שקיבלנו את הצעת החוק של חבר-הכנסת סבן, קיימנו דיונים מקצועיים בתוך המשרד וגם נפגשנו עם חבר-הכנסת סבן עצמו.
ר' וייגלר: ההשוואה הגורפת בין משפחה אומנת לבין משפחה ביולוגית היא בעייתית מאד מבחינה משפטית.
ר' וייגלר: אני חושבת, שזה מובן והובהר כאן.
ר' וייגלר: גם חבר-הכנסת סבן הבין את העניין הזה, והבהרנו לו גם את הצורך לשמור על הסטטוס-קוו ועל מערכת היחסים העדינה שיש בין הורים ביולוגים לבין הורים אומנים בראש ובראשונה לטובת הילדים שנמצאים באחזקת המשפחה האומנת וגם כמובן מתוך ראיית המכלול כולו.
ר' וייגלר: יחד עם זאת, הובאו מספר תחומים בהם מצאו לנכון הגורמים המקצועיים שאולי כן יש מקום לתת הטבות מסויימות למשפחה אומנת - הטבות שבדרך-כלל מקומן אצל ההורים הביולוגיים.
ר' וייגלר: למשל: היעדרות הורה אומן מהעבודה.
ר' וייגלר: כאשר הורה ביולוגי נעדר מהעבודה בגין מחלת ילדו, יש לו מספר ימים בשנה שהוא זכאי שייחשבו כימי מחלה.
ר' וייגלר: אנו הצענו, ואף העברנו לחבר-הכנסת סבן, ניסוח בו יש תיקון לחוק ימי מחלה, וניתן יהיה להשוות הורה אומן להורה ביולוגי בהקשר זה.
ר' וייגלר: כמו כן, הצענו שניתן לבדוק למשל לגבי משפחה שאצלה יש ילדים לטווח ארוך.
ר' וייגלר: יש ילדים שמוצאים ותכנית הטיפול עבורם היא שבטווח הקרוב הם לא יחזרו הביתה.
ר' וייגלר: משפחה אומנת כזו שמחזיקה לפעמים מספר ילדים, ילדים אלה ייחשבו כמתגוררים בביתה לצורך, למשל, הנחות בארנונה.
ר' וייגלר: חבר-הכנסת סבן היה אמור לבדוק נקודה זו הלאה עם משרד הפנים ולקבל את עמדתם.
ר' וייגלר: הבנתי שעדיין לא פנו אליהם.
ר' וייגלר: בדקתי אתמול עם משרד הפנים, ועדיין לא הובא לידיעתם בכלל ההצעה הזו, והם כמובן לא הוזמנו היום.
ר' וייגלר: נושא נוסף שהועלה, והוא נושא מורכב, הוא נושא קיצבאות ילדים.
ר' וייגלר: הנושא שנוי במחלוקת מבחינה מקצועית.
ר' וייגלר: העמדה היתה כל השנים, וגם עמדת המוסד לביטוח לאומי, שהסכומים האלה נועדים ומיועדים לתשלום שוטף עבור הוצאות של הילדים ונשארים אצל המשפחה הביולוגית בין היתר כי הרבה מהמשפחות הביולוגיות מקיימות קשר עם הילדים, הילדים באים אליהם לביקורים והם נוסעים לילדים וקונים להם דברים ובדיוק בשביל הדברים האלה נועדה קצבת הילדים, ולכן לא נגעו בנושא קיצבת הילדים לאורך כל השנים.
ר' וייגלר: היתה הצעה שגם לא נבדקה עד הסוף, לפיה 50% מהגימלה תישאר אצל ההורים הביולוגיים ואילו 50% האחרים יועברו וייחסכו לילדים על מנת לפתור בעיה מאד קשה, שגם אותה העלה חבר-הכנסת סבן בדיון שלנו, שילדים שמסיימים את האומנה בגיל 18 בחלק גדול מהמקרים אין להם משפחה ביולוגית והם נשארים בלי שום דבר גם מבחינה כלכלית, ואותם 50% שייחסכו להם יכולים להיות להם לעזר.
ר' וייגלר: למעשה, אלה שלושת הנושאים, ויתכן שיש פה ושם נושאים נוספים שאפשר נקודתית להתייחס אליהם.
יאיר פרץ: מה קורה, למשל, עם אגרות חינוך?
ש' ליבוביץ: אנו מחזירים אגרות חינוך.
ר' וייגלר: יש אולי עוד כמה נושאים שנקודתית ניתן לעשות תיקונים ספציפיים לחוקים מסויימים וליצור מצב שגם משפחות האומנה יקבלו את ההטבות, אך ודאי שאין צורך בהצעת חוק גורפת כל כך כפי שהיא מנוסחת.
ר' וייגלר: היו"ר י' פרץ: אני מוכרח להודות רק בדבר אחד.
ר' וייגלר: חלה מהפכה בתחום נושא משפחות אומנה.
ר' וייגלר: לפי התרשמותי - והיתה לי הזכות להיות משפחה אומנת לילד קשה מאד, ומה שקיבלנו לעומת מה שהוצאנו אין אפילו מה להשוות - היום אני שומע שהסכומים מכובדים ויש כיסוי רחב לכל ההוצאות: טיפול פסיכולוגי, שיעורי עזר, נסיעות ואגרת חינוך.
ר' וייגלר: למעשה, באמת יש כיסוי מירבי.
ר' וייגלר: הייתי רוצה לשמוע נציגת משפחה אומנת.
פ' הניק: אני פנינה הניק מבאר-שבע.
פ' הניק: אני משפחה אומנת לילדים רגילים וגם לילדה בשיקום - שלושה ילדים.
פ' הניק: במקרה, אני מאושפזת כאן עכשיו עם הילדה בבית-החולים "אלין".
פ' הניק: הילדה נכה ב-100%.
פ' הניק: היא נולדה עם עשרה מומים.
פ' הניק: הוריה נטשו אותה מרגע שנולדה.
פ' הניק: אני שואלת כך: אם לקחתי אותה ואני אפוטרופוס עליה, מדוע אין לי זכויות לילד נכה במשפחה אומנת?
פ' הניק: למה אין לי הנחות בארנונה, הנחה בטלפון וניידות?
ש' אברמי: האם יש לך אפוטרופסות?
פ' הניק: כן.
ש' אברמי: זה דבר אחר.
ש' אברמי: זו שאלה נפרדת.
פ' הניק: חבר-הכנסת סבן יודע ומטפל בנושא שלנו.
פ' הניק: אין לי שום זכויות לילדה הנכה.
פ' הניק: שלחתי מכתב לאילנה בן שחר, עובדת סוציאלית, שאני צריכה סייעת רפואית לילדה.
פ' הניק: היא כתבה לי מכתב, שאם היא היתה אצל אמה - היא כן היתה מקבלת, ובגלל שהיא באומנה - היא לא תקבל.
פ' הניק: אי אפשר להאמין שיש דבר כזה.
פ' הניק: כאשר אני הולכת לקבל איזו שהיא הטבה למען נטלי, הילדה, למה כל הזמן זה כך?
יאיר פרץ: כלומר, היום, אין לך כיסוי של כל ההוצאות הנילוות לגבי הבעיות הרפואיות.
פ' הניק: לגבי זה, יש לי.
יאיר פרץ: מה את היום צריכה ואין לך?
פ' הניק: היום, אני צריכה ניידות לילדה.
פ' הניק: למה שלא יהיה לי רכב כמו אם היא היתה חיה אצל אמה?
פ' הניק: למה שלא תהיה לי הנחה בארנונה?
פ' הניק: למה שלא תהיה לי הנחה בטלפון?
פ' הניק: אני מטלפנת הרבה למען הילדה הזאת לבית-החולים "אלין", למשרד הרווחה ולכל הגורמים.
פ' הניק: למה אני צריכה לקבל מעובדת סוציאלית מכתב, בו היא אומרת שאם היא היתה חיה אצל אמה היא תקבל סייעת רפואית ובגלל שהיא חיה אצל אומנה היא לא תקבל.
פ' הניק: עד היום אני נלחמת איתה.
פ' הניק: הילדה היום לומדת במסגרת רגילה.
פ' הניק: אנו הגענו איתה לשלבים של מסגרת רגילה.
פ' הניק: למה שהיא לא תקבל סייעת רפואית.
פ' הניק: היא צריכה צינתורים.
פ' הניק: אינני יודעת אם מישהו יודע אבל אלה צינתורים.
פ' הניק: היא לא מתרוקנת, והיא צריכה צינתורים בבית-ספר.
פ' הניק: למה שהיא לא תקבל סייעת רפואית כאשר מגיע לה?
פ' הניק: למה אני לא צריכה לשלוח אותה לשנת הלימודים ולהשאירה שבועיים בבית?
פ' הניק: למה אני צריכה להגיע למצבים כאלה?
פ' הניק: האם זה בגלל שאני משפחה אומנת?
פ' הניק: לקחתי את הילדה הזו מרצוני הטוב.
פ' הניק: ראיתי מה יש לה.
פ' הניק: זו ילדה עם עשרה מומים.
פ' הניק: זו ילדה שהחברה דוחה אותה.
פ' הניק: זו ילדה בלי אוזן, בלי אגודל, ואינני יכולה לתאר את הילדה הזו.
פ' הניק: כרגע, היא מטופלת בבית-חולים "אלין".
פ' הניק: אני יושבת איתה עכשיו בבית-החולים "אלין" שבוע.
פ' הניק: אני יוצאת לשישי-שבת וחוזרת עוד שבוע.
פ' הניק: למה אני לא מקבלת את ההטבות?
פ' הניק: זו הבעיה שלי.
פ' הניק: האם מישהו יכול לענות לי על זה?
יאיר פרץ: היועצת המשפטית תתייחס לזה.
ר' וייגלר: אני לא נציגת השיקום, ואני רואה שנציגי השיקום במשרד לא נמצאים כאן.
ר' וייגלר: סכומים שמקבלים הילדים שנמצאים בשיקום הם הרבה יותר גבוהים ממה שמקבלים הילדים האחרים, והם אמורים לכסות את כל ההוצאות ע"י קבלות וגם ע"י תשלום מיקדמות להוצאות גדולות מאד.
ר' וייגלר: מעבר לזה, זה נכון שבעקרון גימלת ניידות לא משולמת למשפחות האלה.
ר' וייגלר: יחד עם זאת, ידוע לי שבמקרים בהם משפחות משמשות משפחות אומנה לטווח הארוך, כפי שהגברת הזו משמשת במקרה זה והיא גם אפוטרופסית ובודאי תטפל בילדה הזו לאורך כל חייה- - -
פ' הניק: זה לכל החיים.
פ' הניק: היא כמו הבת שלי.
פ' הניק: אינני חושבת לרגע לעזוב אותה.
ר' וייגלר: ידוע לי, שבהמלצת העובדים הסוציאליים הם יכולים לפנות לוועדת חריגים במוסד לביטוח לאומי, והם מקבלים אישור הן לגימלת ניידות והן לרכישת רכב בתנאים מיוחדים.
פ' הניק: הייתי בביטוח הלאומי.
ר' וייגלר: אינני יודעת מה היתה ההחלטה במקרה הספציפי.
ר' וייגלר: אני יודעת שקיים מנגנון וקיים מנגנון של ועדת חריגים לאישור.
ר' וייגלר: יש כאן נציגים של המוסד לביטוח לאומי, שאני בטוחה שהם יכולים לענות.
ר' קרת: אינני מכיר את המקרה הספציפי הזה, אך בחוק הביטוח הלאומי יש סמכות כללית לשלם גימלה לאדם אחר, כמו למשל משפחות אומנה, בודאי במקרה כזה שהיא מונתה כאפוטרופסית, אם המבוטח בעצמו, שזה הילדה, לא מסוגל למצות את הגימלה לטובת עצמו.
ר' קרת: יש מענה לעניין הזה.
יאיר פרץ: מה עם הדוגמא של ניידות?
ר' קרת: אני לא יודע.
ר' קרת: למיטב ידיעתי, יש רק מקרה אחד.
ר' קרת: אינני יודע מה היא הסיבה הספציפית לכך שהיתה שלילה.
ר' קרת: כללי קבלת ניידות הם כללים מאד קשים, במיוחד כאשר מדובר על מישהו מתחת לגיל 18.
ר' קרת: במקור הסדר הניידות מתייחס רק לאנשים בגירים, ונושא הילדים יחסית חדש.
ר' קרת: אינני מכיר את המקרה הספציפי.
ר' קרת: יש פתרון בחוק עם אפשרות לשלם כל גימלה, חוץ מגימלה אחת - מגימלת הילד הנכה.
ר' קרת: גימלת ילד נכה היא גימלה שיכולה להגיע ל-1,800 שקל, ולגביה נאמר במפורש שהיא לא תשולם למשפחת אומנה בגלל שהסעיף הזה מכוסה ע"י משרד העבודה והרווחה.
יאיר פרץ: אין כפל גימלאות.
פ' הניק: אנו לא מקבלים זאת.
פ' הניק: אנו לא רוצים זאת.
יאיר פרץ: הגברת לא מדברת על כפל גימלאות.
יאיר פרץ: היא לא רוצה את קיצבת ילד נכה.
ר' קרת: צריך לבדוק.
יאיר פרץ: היא מדברת על ניידות, על סייעת רפואית.
יאיר פרץ: מדובר על דברים בסיסיים שהם לטובת הילדה במישרין.
ר' קרת: סייעת רפואית זה לא ביטוח לאומי.
יאיר פרץ: צריך לבדוק זאת.
יאיר פרץ: לקחתי את הדברים לתשומת לבי, ואני אבדוק.
פ' הניק: הלכתי לביטוח לאומי והבאתי את כל המחלות של הילדה, ואמרו לי: "היא גרה במשפחה אומנת - לא מגיע לה שום דבר".
יאיר פרץ: צריך לבדוק זאת, גם אם ההחלטה, התשובה, גורפת.
א' עמיאל: אני אורית עמיאל מהמפעל להכשרת ילדי ישראל.
א' עמיאל: התחלנו להפעיל את שירותי האומנה החל בחודש מאי השנה באיזור ירושלים והדרום.
א' עמיאל: יש שני דברים שעולים ממשפחות בצורה מאד חזקה בנושא של השוואת תנאים או בעצם תנאים לגבי הורים אומנים, ואחד מהם הוא נושא האפוטרופסות, כפי שגם הביאה גם הגברת את הדברים, ומדברים כרגע על ילד ונוער - נושא אפוטרופסות שניה או נושא קיצור ההליכים בנושא אפוטרופסות כאשר הדבר נדרש.
א' עמיאל: שוב, כמו שאמרה היועצת המשפטית, לא באופן גורף, אלא כאשר הדבר נדרש.
א' עמיאל: לעתים, יש ילדים שמתנתקים מהמשפחה הביולוגית מסיבה זו או אחרת ומי שמטפל בילד זה ההורים האומנים.
א' עמיאל: הפרוצדורה לאפוטרופסות היא לעתים ארוכה שלוקחת המון זמן, ובעצם לעתים עלולה אפילו להגיע למצב של סיכון הילד; אם, למשל, הילד צריך פתאום ניתוח דחוף ויש לחתום על טופס של אפוטרופוס בלבד ולא מוצאים הורים ביולוגיים, יש למשפחה בעיה.
א' עמיאל: אותו דבר אפילו סתם בדברים פשוטים כמו ילד שרוצה לצאת לטיול והורה אומן לא יכול לחתום על הנסיעה לטיול, ויש בעיה.
א' עמיאל: לטעמנו, יש מקום, במקרים מסויימים, לקצר את ההליך כאשר מחליטים שיש מקום לאפוטרופוס נוסף, אפוטרופוס שני, שהוא המשפחה האומנת, ואז יש מקום לעשות זאת הרבה יותר מהר.
א' עמיאל: בעניין הזה אינני יודעת אם היועצת המשפטית נתנה את דעתה או לא, אך אנו שומעים זאת ממשפחות.
א' עמיאל: נושא שני הוא לגבי ילדים מעל גיל 18.
יאיר פרץ: תוכלי להשלים את המשפט, אבל הדיון הוא על הטבות למשפחות אומנה.
א' עמיאל: אני מדברת על זה.
יאיר פרץ: אנו לא דנים במכלול ועל כל התהליך של קליטת ילד שני וילד שלישי.
א' עמיאל: זו לא קליטה.
א' עמיאל: אני מדברת על אפוטרופוסות, כי זה משפיע על ההורים האומנים.
א' עמיאל: הם צריכים אחר כך להתמודד עם ילד שלא יכול לצאת לטיול או לא יכול לעבור ניתוח מסיבה זו או אחרת.
א' עמיאל: המשפחות מעלות גם את הנושא של ילדים מעל גיל 18.
א' עמיאל: מדובר בעיקר על האומנות ארוכות הטווח, שהילד נמצא אצלן הרבה זמן; הילדים נשארים אצלן גם כעבור גיל 18, כשהם מפסיקים לקבל את התמיכה החודשית ואת כל התשלומים עבורם.
א' עמיאל: אני חושבת, שיש מקום - במקרים שילד ממשיך תהליך שיקום, צבא, שירות לאומי או לימודים שאושרו עד גיל 21 - לאפשר למשפחה האומנת להמשיך לקבל כספים בעניין הזה.
א' עמיאל: אינני יודעת אם זה הפורום או לא, אבל זה מסר של המשפחות.
יאיר פרץ: האם עוד מישהו רוצה לומר משהו לפני שאסכם?
יאיר פרץ: ט' גל: אני טלי גל, היועצת המשפטית של המועצה לשלום הילד.
יאיר פרץ: רציתי להגיד קודם כל באופן כללי, שאני שמחה שהצעת החוק הזו מובאת לפה, למרות ההתנגדויות שיש לתוכן שלה, כי חשוב שהדברים האלה יהיו על השולחן.
יאיר פרץ: משפחות אומנות נתקלות בהרבה מאד קשיים, ועלו חלק מהקשיים פה שאולי אינם רלוונטיים דוקא להצעה הספציפית אך זה חשוב שיידעו שיש בעיה עם מעמד משפחות אומנה.
יאיר פרץ: המעמד לא מוסדר היום בחוק.
יאיר פרץ: אין בהם הכרה כאפוטרופסים כשצריך, ולא נאמר מה הסמכויות שלהן וכל הדברים האלה, וגם הנושא הכספי.
יאיר פרץ: הכל נמצא בהנחיות פנימיות.
יאיר פרץ: חשוב שגם הוועדה הזו תכיר זאת.
יאיר פרץ: אני חושבת, שעורכת-הדין וייגלר ממשרד העבודה והרווחה העלתה את הנושאים החשובים העיקריים אותם צריך להסדיר באופן קונקרטי.
יאיר פרץ: אני חושבת שזה יהיה באמת יותר בונה ויותר אפקטיבי מאשר אמירה כללית כזו, כאשר אני חושבת שקצבת נכות הוא אחד הדברים המרכזיים שצריך לתקן; זה שהביטוח הלאומי אומר, ושמענו אותם אומרים זאת בהרבה הזדמנויות, שזה כפל קיצבאות זה לא לגמרי נכון, כי מה שמשפחות אומנות מקבלות זה פחות מקיצבת הנכות.
יאיר פרץ: זה לא כפל.
יאיר פרץ: זה פחות מכפל.
ר' קרת: זה לא נכון.
א' בן-דרור: זה לא מדוייק.
ט' גל: תלוי באיזה ילד מדובר.
ט' גל: אי אפשר לעשות הכללות.
ט' גל: במקרים רבים, אנו קיבלנו פניות כאלה, בעיקר לגבי זה שלא מקבלים מיקדמות וזה קורה הרבה פעמים.
יאיר פרץ: גבירתי, הבעיה הזו ידועה.
ר' וייגלר: אני מסכימה לגמרי, שהנושאים האלה הם נושאים חשובים מאד.
ר' וייגלר: נעשית היום הרבה עבודה גם בוועדת רוטלוי וגם בפורומים אחרים בנסיון להסדיר את כל נושא מעמד הורים אומנים, את נושא ילד באומנה אחרי גיל 18 והמון נושאים מורכבים מאד וסבוכים מאד.
ר' וייגלר: אנו מקווים, שהם יקבלו בסוף צורה של הצעת חוק כוללת בנושא של אומנה.
ר' וייגלר: עד אז, ודאי שאפשר את ההצעות הספציפיות האלה, כפי שהצעתי קודם, לתקן ע"י תיקונים ספציפיים בעניין ההטבות.
ג'' וסרמן: וזאת, בעניין הטבות בלבד, אבל לא מעמד.
ר' וייגלר: זה בעניין הטבות בלבד.
יאיר פרץ: שאלה אינפורמטיבית - האם קיים מרכז יעוץ מרכזי להורים במשפחות אומנה?
יאיר פרץ: ר' וייגלר: כן.
ע' דונוביץ: יש שלוש עמותות.
נ' גרינולד: יש שלוש עמותות פזורות.
יאיר פרץ: האם כל משפחה אומנת במדינה צריכה להגיע אליכם והיא תקבל יעוץ?
דוברת: היא חייבת.
יאיר פרץ: האם היא חייבת להגיע?
ש' ליבוביץ: היא חייבת.
ש' ליבוביץ: היא חותמת על הסכם, בו היא מתחייבת מה היא נותנת למשפחה אומנת ומה היא מקבלת מהגופים המפעילים את היעוץ המקצועי, הליווי וכו'.
ש' ליבוביץ: הדברים מאורגנים.
יאיר פרץ: מי מחזיק את העמותות האלה?
ע' עופר: אני מעמותת מט"ב, שהיא באיזור חיפה והצפון.
ע' עופר: היא עושה את כל הפעולות שנקבעו על-פי הסטנדרטים המאד מקצועיים לטיפול, ליווי ותמיכה במשפחות האומנות, שזה הטיפול שאנו נותנים.
ע' עופר: חוץ מזה, יש את ההסדרים הכספיים, שאתם כעת דנתם עליהם, ויש באמת את הבעיות שאינן פתורות שאתם שמעתם בחלקן ובודאי תשמעו במשך הזמן.
ע' עופר: פתרון כולל של מעמד, כולל גם כל הדברים הנוספים, ודאי יהיה בחוק מיוחד למעמד המשפחות האומנות.
ב' יפה-נוף: כדי שזה לא יישמע גורף מדי, אומר שמדובר פה על עמותות שמטפלות בילדים של שירות ילד ונוער.
ב' יפה-נוף: לגבי מה שהגברת דיברה, אני לא בטוח שהן עובדות איתם.
פ' הניק: אין לנו עמותה, ואין לנו גם לאן לפנות.
ב' יפה-נוף: לכן, לא כל הילדים עוברים את העמותות, אלא רק 80%-90% מהילדים.
ב' יפה-נוף: היו"ר י' פרץ: לגבי הבעייתיים, זה יותר קשה.
ב' יפה-נוף: צריך לחשוב בכיוון של הרחבת הנושא.
ב' יפה-נוף: ברשותכם, לפני שאני מסכם, ראשית, הייתי מבקש מידידי ברוך יפה-נוף, חשב המשרד, לבדוק אפשרות בנושא.
ב' יפה-נוף: אני מכיר את הבעיה הזו של כל נושא המיקדמות והתשלומים מלפני הרבה זמן.
ב' יפה-נוף: מדובר במשפחות קשי יום כשלעצמן שמתמודדות ביום-יום.
ב' יפה-נוף: לדעתי, הן עושות עבודת קודש בזה שמתמודדים ורצים.
ב' יפה-נוף: אני זוכר שקיבלתי איזו שהיא משפחה לשיחה וראיתי את ההוצאות הרבות שהם הוציאו במשך תקופה עם קבלות מוכחות.
ב' יפה-נוף: הם לא קיבלו והצטבר חוב בבנק, ומדובר בריבית ובסוף המשפחה מתמוטטת, ומבחינת הכל בעקיפין הילד באומנה סובל בסופו של דבר.
ב' יפה-נוף: לכן, חייבים לתת על זה את הדעת בצורה מאד איתנה על מנת להביא לפתרון הבעיה הזו.
ב' יפה-נוף: באשר להצעת החוק המונחת על השולחן היום, אני אבקש מחבר-הכנסת סבן לבוא בדברים עם נציגי משרד העבודה והרווחה, עם היועצת המשפטית, על מנת לבחון את כל הנקודות שהועלו כאן במסגרת הצעה - לגבש אותה עם המשרדים הרלוונטיים ולהביא הצעה מסודרת לגבי כל דבר אם זה פטור מארנונה ואם אלה כל הנקודות שהועלו כאן בדיון.
ב' יפה-נוף: אני מניח, שההצעה הזו תגובש תוך פרק זמן קצר ותבוא לכאן לדיון.
ב' יפה-נוף: אין שום מניעה, שכן לא מדברים פה על הטבות מפליגות.
ב' יפה-נוף: האוצר אפילו לא דאג לשלוח נציג.
ע' כץ: נמצאים פה שני נציגים.
יאיר פרץ: היום, אין תביעות כספיות ואין כלום.
ע' כץ: אני רק רוצה להוסיף, שחבר-הכנסת סבן יתאם את הכל גם איתנו.
יאיר פרץ: לגבי פטור מארנונה לא צריך לתאם, אבל יתאמו איתכם את הדברים האחרים.
דוד טל: בוקר טוב רבותי, הזמן קצר והמלאכה מרובה.
דוד טל: אני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא סיכום הוועדה לקביעת קריטריונים לקיצבת ילד נכה.
דוד טל: אני רק אפתח בכמה מלים.
דוד טל: אדוני השר, לפני כשנה וחצי כינסתי כאן ועדה בנושא של ילדים נכים שאינם זוכים לגימלה כזאת או אחרת ואינם מקבלים את מה שהם צריכים לקבל.
דוד טל: הופיעו פה ילדים שנולדו ללא גפיים תחתונות, שהמדינה, על מוסדותיה ורשויותיה השונים, אינה מכירה בהם כילדים נכים, ועל כן הם גם אינם מקבלים שום גימלה, ואם הם מקבלים הרי הם מקבלים ממש מעט מדי, שמשאיר את ההורים בלי יכולת לטפל בילדים הללו טיפול מינימלי.
דוד טל: אני לא מדבר על לוקסוס, לא על דברים מעל ומעבר למה שכל ילד סביר במדינת ישראל צריך לקבל.
דוד טל: לצורך העניין הזמנתי לכאן את פרופ' אור-נוי, זוהי הזדמנות טובה להודות לו ולצוות החברים שישבו איתו על העבודה הרבה המקצועית שעשו, ואני אומר גם לכל החברים שיושבים כאן כרגע סביב השולחן, גם השר הקודם, ח"כ השר אלי ישי, וגם השר הנוכחי, נכחו בישיבות יחד עם פרופ' אור-נוי ואיתי, כולל עם מנכ"ל הביטוח הלאומי, ומבחינת המוסד לביטוח לאומי ומשרד העבודה והרווחה יש רצון כן והם מבינים את גודל הבעיה.
דוד טל: כרגע הבעיה שלנו בנושא הזה היא יותר מצד משרד האוצר.
דוד טל: כינסתי את הישיבה הזאת משום שאני סבור, קודם כל, שהנושא הוא חשוב, ונכון וראוי שמדינת ישראל תיתן את דעתה על הנושא הזה, שהיא אולי מתעלמת ממנו בגלל מגבלות תקציביות, אבל גם עם קיימת מגבלה תקציבית, צריך לשנות כאן את סדר העדיפות ולהקצות את המשאבים.
דוד טל: צר לי שמשרד האוצר לא נעתר לבקשות הללו, וצר לי שנציגי משרד האוצר, אומר כאן שהיתה לי שיחה עם הגב' נטשה כשר, נציגת משרד האוצר, לפני הישיבה, ובעצם נציגי האוצר מגיעים הנה מבלי שישבו קודם לכן עם שר האוצר, מבלי שדנו איתו בנושא הזה ומבלי שיוכלו בעצם להיות מוסמכים לומר כאן דבר זה או אחר.
דוד טל: אמרתי את זה כמה פעמים ואומר שוב – זה מעקר, מסרס את עבודת הוועדה.
דוד טל: המשמעות של זה היא שאנחנו לא יכולים להתקדם כאן, וכל האנשים שהגיעו הנה השחיתו את זמנם, יגידו מה שיגידו, וגם אם נמצא שכל מה שהם אמרו נכון ואנחנו רוצים לאמצו, לא נוכל להתקדם, היות שנציגי משרד האוצר הגיעו מנדט או חצי מנדט משר האוצר כדי לקדם את הדברים.
דוד טל: אני מבקש שהדברים האלה יובהרו, אני אומר זאת פעם ועוד פעם, ואם צריך נוציא שוב תזכורות לשר האוצר בנושא הזה, ושהאנשים שהוא שולח לכאן יהיו עם מנדט.
דוד טל: גם מנדט לומר "לא" שווה יותר.
דוד טל: גם תשובה שלילית היא תשובה.
דוד טל: אבל לא יכול להיות שלאחר שאנחנו נדבר פה, נדסקס את העניין, אתם תלכו לשר ותואילו בטובכם לדבר איתו ואז אולי תהיה תשובה ונצטרך לקיים ישיבה נוספת.
דוד טל: זה פשוט משחית את זמנם של אנשים.
דוד טל: אני אתן עכשיו לפרופ' אור-נוי לומר את דברו.
דוד טל: אני מבקש שתתמצת את הדברים, ודבר על חומרת העניין ועל מה שהוועדה העלתה בחכתה.
אשר אור-נוי: קודם כל אני רוצה להודות לשר שלמה בניזרי ולחברי-הכנסת בשמי, בשם חברי הוועדה שעשתה את העבודה הזאת ואני מרשה לעצמי להודות להם גם בשם ילדים עם צרכים מיוחדים, על כך שבאו לכאן היום.
אשר אור-נוי: אמנם באתי הנה מתוך תקווה שאולי העניין יסתיים היום.
אשר אור-נוי: אנחנו תמיד אומרים ששתיקה כהודאה.
אשר אור-נוי: לצערי במדינת ישראל, כשמדובר באוצר, שתיקה לא כהודאה, אלא כנראה בדיוק ההפך.
אשר אור-נוי: הרשיתי לעצמי להגיד את המשפט הפותח הזה, די בכאב לב, כי כשאנחנו מסתכלים על מספר הילדים עם צרכים מיוחדים במדינת ישראל, עד גיל 18, אנחנו מדברים על כ-160 אלף ילדים.