GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוברט אילטוב: אני מוכן לעשות את זה, אין לי כרגע את הכלי כי זה תיקון החוק.
חיים כץ: תלך תדבר עם הגורמים, תגיד: המשרד לפיתוח הנגב והגליל לא צריך להיות שם, ראש הממשלה לא צריך להיות שם.
רוברט אילטוב: אדוני היושב-ראש, אני רוצה שהחוק הזה יכנס עד לשנת הלימודים הבאה, אם אני עכשיו יתחיל לעשות עוד פעם את הסיבוב - - -
חיים כץ: אין ברירה, אני לא אאשר את זה כך, החוק הזה לא יעבוד.
<רן סלבצקי: אדוני, אם זה יהיה "בהתייעצות שר המדע והטכנולוגיה"?
חיים כץ: בהתייעצות?
<רן סלבצקי: בהתייעצות שר המדע ולא בהסכמתו.
חיים כץ: בהתייעצות כן.
<רן סלבצקי: אני רוצה שהוא ייתן input, אני לא צריך את ההסכמה.
חיים כץ: בהתייעצות כן, בהתייעצות אני מוכן.
<רן סלבצקי: אז מבחינתנו זה מקובל.
<יוסי קאליפא: זה מה שכתוב.
<רן סלבצקי: לא, כתוב בהסכמה.
פנינה תמנו: יישר כוח, צריך להגיע להסכמות.
<רן סלבצקי: מהסכמה אנחנו עוברים להתייעצות, מבחינתנו התייעצות זה מקובל.
<נועה ברודצקי לוי: התייעצות לגבי פסקה (3).
<רן סלבצקי: לגבי פסקה (3).
<רן סלבצקי: חשוב לנו שה- inputיינתן, אנחנו לא צריכים את - - -
פנינה תמנו: זה עובר ככה, בהתייעצות, הסכים אדוני היושב-ראש.
יעקב מרגי: התייתרו הדברים שלי, זה מה שרציתי להציע.
חיים כץ: במקרה פגענו לדעתם של חכמים.
יעקב מרגי: אבל באמת רציתי לומר, חוק עידוד חיילים משוחררים, מטבעו הבית שלו זה שר הביטחון וצה"ל.
יעקב מרגי: נכון שהוא נושק לכל - - -
חיים כץ: למה צריך ראש ממשלה פה?
חיים כץ: מרגי, למה צריך ראש ממשלה פה?
יעקב מרגי: לא צריך לא ראש ממשלה, לא גליל ונגב, לא כלום, לכן בהתייעצות עם השרים, כי אין כמו צה"ל שיודע מה הצרכים הטכנולוגיים והמדעיים של מדינת ישראל.
רינה פרנקל: אפשר עוד להוסיף משהו?
חיים כץ: כן, בטח.
רינה פרנקל: לגבי מקצועות הנדסאים וטכנאים, הייתי מוסיפה לזה כי המקצועות האלה חסרים במשק.
רוברט אילטוב: אי אפשר להוציא, זה לאקדמאים.
חיים כץ: תשמעי, אנחנו כבר דנו על זה.
חיים כץ: קודם כל, אנחנו שמחים שהיית מוסיפה, גם אנחנו רצינו, אבל דנו על זה בדיון הקודם אם את זוכרת, אמרת את זה גם בדיון הקודם, זה לא עזר בדיון הקודם ולצערי זה גם לא יעזור בדיון הזה.
רינה פרנקל: ומקצועות סיעוד גם אי אפשר להוסיף?
חיים כץ: זה חוק לאקדמאים.
רוברט אילטוב: זה לא החוק, זה אקדמאים.
חיים כץ: צר לי שמקצוע הנדסאי לא מוכר כאקדמאי ומי שלומד גאוגרפיה מוכר כאקדמאי.
רוברט אילטוב: אני אומר לך את זה כהנדסאי.
חיים כץ: אבל יש חוק, תכף משרד הביטחון יגיד שיש חוק נפרד להנדסאים.
פנינה תמנו: נצביע?
<גל כהן: רק להניח את דעת הוועדה, אחיות כן נכללות בחוק הזה ויש לימודי סיעוד בחוק הזה.
<גל כהן: חיילים משוחררים שלומדים סיעוד נהנים מהטבות מכוח הסיעוד הזה.
רינה פרנקל: מצוין.
שולי מועלם-רפאלי: מצוין, אין לנו אלא לשמוח על כך אבל הן לא הנדסאיות.
רוברט אילטוב: סליחה, לא בחוק הזה.
יעקב מרגי: לא בתיקון.
יעקב מרגי: בחוק הזה, לא בתיקון.
שולי מועלם-רפאלי: לא בתיקון, בחוק הגדול של חיילים משוחררים מופיעות אחיות ומצוין שכך.
<נועה ברודצקי לוי: הקראנו כבר את התיקון לגבי שימת דגש על תחומי ההנדסה, המדעים והטכנולוגיה.
<נועה ברודצקי לוי: לגבי התיקון הנוסף: "בסעיף 7א(ג), אחרי "השר הממונה על ענייני שירות אזרחי-לאומי" יבוא " ולעניין פסקה (3) בהתייעצות גם עם שר המדע, הטכנולוגיה והחלל.
חיים כץ: אושרה על-ידי כל חברי הכנסת.
חיים כץ: חברת הכנסת פנינה תמנו שטה מחליפה את עדי קול, חבר הכנסת רוברט אילטוב מחליף את חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.
חיים כץ: הצעת החוק עברה בוועדה כהכנה לקריאה השנייה והשלישית ואני מקווה שתעבור במליאה בקריאה השנייה והשלישית.
חיים כץ: יום רביעי בשבוע, כ"ח בשבט, ה-29 בינואר 2014, ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא:
חיים כץ: הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת הורה) (תיקון מס' 3) (זקיפת ימי מחלה ללא תלות בגיל ההורה), התשע"ד-2013, של חברת הכנסת רינה פרנקל.
חיים כץ: אנחנו דיברנו ואמרנו שהצעת החוק הזאת, איך שאני רואה אותה, ריקה מתוכן.
חיים כץ: יחד עם זאת, זה תלוי בך, אם את רוצה שנעביר את זה ככה נעביר לך.
חיים כץ: אין בזה, איך שזה כתוב כך, כלום.
חיים כץ: מאחר ואת חברת ועדה, אם את רוצה את זה נעביר, אם את רוצה ללכת ולהילחם שיהיה בזה תוכן, עכשיו זה תלוי בך.
רינה פרנקל: אוקיי, אז אני רוצה.
שולי מועלם-רפאלי: תסבירי קצת, תסבירו את הדברים .
חיים כץ: למה אין פה כלום, אין בזה תוכן.
רינה פרנקל: אני רוצה לומר שהצעת החוק שלי היתה הורדת הגבלת גיל 65 אלא לתת אפשרות לקבל דמי מחלה בשל טיפול בהורה ללא הגבלת גיל, נתחיל מזה.
חיים כץ: לא לקבל דמי מחלה.
יעקב מרגי: להיעדר.
חיים כץ: להיעדר בעבודה.
רינה פרנקל: להיעדר מהעבודה בשל מחלת הורה תלוי.
רינה פרנקל: מה שחשוב הוא שבעצם כן קיבלנו הסכמה לפצל את יום המחלה לחצאי ימים, זה גם כן אפשרי כי לפעמים הורה הולך לטיפול שלא דורש יום שלם ואז גם זה יכול לבוא בחשבון ולזה קיבלנו הסכמה.
חיים כץ: נכון, אבל מאחר ולצורך העניין המטרה היתה שיכירו בזה כימי מחלה וזה ישולם, וזה ישולם.
חיים כץ: נגיד יש פה לצורך העניין – כמה ימים אנחנו דיברנו?
רינה פרנקל: 6 ימי מחלה.
חיים כץ: 6 ימים, אז ייקחו את היומיים הראשונים ויגידו: אתה לא מקבל ביומיים הראשונים.
רינה פרנקל: זה בעצם בחוק שקיים נכון להיום לגבי כולם.
חיים כץ: אני מסביר לחברת הכנסת מועלם.
חיים כץ: אז היומיים הראשונים, גם אם אתה מפצל אותם ל-4 חצאי ימים, אתה לא תקבל, אבל יהיו לך עוד 4 ימים שאתה תקבל בגינם תשלום.
חיים כץ: נכנסת לפרויקט הזה, זה לא פרויקט שאתה בא יום בחודש, אם הוא בא ברצף שלוש פעמיים בשבוע ואתה בא ומטפל, שיכירו ברצף הזה וישלמו לך דמי מחלה.
חיים כץ: בזה שפיצלנו את זה וויתרנו על הכסף הודענו למעסיק לצורך העניין: אני לא צריך לבקש ממך אישור, אני יכול ללכת בלי אישור ואתה לא יכול לעשות לי כלום.
חיים כץ: אבל אם המעסיק יבוא ויגיד לך: תשמע, נכון, אני לא יכול לעשות לך כלום אבל אני צריך אותך עכשיו בעבודה, אל תלך, אז הוא לא ילך.
חיים כץ: אבל אין שום פיצוי כספי, אין שום פיצוי כספי בנוסח הזה שלך.
חיים כץ: את רוצה את זה?
רינה פרנקל: אני רוצה את זה.
<נועה ברודצקי לוי: "הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת הורה) (תיקון מס' 3) (זקיפת ימי מחלה ללא תלות בגיל ההורה), התשע"ד–2014 תיקון סעיף 1 1.
<נועה ברודצקי לוי: ׁ(א) בחוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת הורה), התשנ"ד–1993, בסעיף 1, המילים "שלו או לבן זוגו הורה שמלאו לו 65 שנים (להלן – ההורה)," – יימחקו, ואחרי "בשל מחלת ההורה" יבוא "שלו או של בן זוגו (להלן – ההורה)".
<נועה ברודצקי לוי: (ב) בזקיפת ימי היעדרות כאמור בסעיף קטן (א), זכאי עובד להביא בחשבון, לפי בחירתו, גם חלקי ימים שבהם נעדר לפי הוראות אותו סעיף קטן; חלקי ימים לעניין זה יחושבו לפי היחס שבין שעות ההיעדרות ובין שעות העבודה של העובד באותו יום אילולא נעדר.
<נועה ברודצקי לוי: סעיף (ג) מדבר על העניין של הרציפות, השאלה אם להקריא אותו?
חיים כץ: האוצר מתנגד?
<רן רידניק: מדוע האוצר לא מתנגד?
<רן רידניק: כי הנוסח כרגע, כמו שהוקרא על-ידי היועצת המשפטית, הוא נוסח שאושר בוועדת שרים לחקיקה, הממשלה תומכת בו.
חיים כץ: מה עלות התקציבית?
<רן רידניק: להצעת החוק שהקראתם כרגע אין עלות תקציבית.
חיים כץ: כל חברי הכנסת, והם ארבעה במספר, שנמצאים פה בוועדה מאשרים את הצעת החוק כהכנה לקריאה השנייה והשלישית ובמושב הזה בלי נדר – זו הצעת חוק ראשונה שלך?
יעקב מרגי: אנחנו מברכים אותך.
חיים כץ: אני מאחל לך שבהצעות חוק הבאות יהיה הרבה הרבה תוכן.
שולי מועלם-רפאלי: הרבה עלות תקציבית.
חיים כץ: ובעלות תקציבית גבוהה.
חיים כץ: בוקר טוב, היום יום רביעי בשבוע, כ"ח בשבט, ה-29 בינואר 2014, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא:
חיים כץ: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 148).
חיים כץ: אנחנו עצרנו את הדיון בפעם הקודמת ושלחנו את הביטוח הלאומי לעשות שיעורי בית אז אנחנו מצפים עכשיו שהביטוח הלאומי יעדכן.
חיים כץ: באתם בהרכב חסר היום אבל אני - - -
<אילנה שרייבמן: היא צריכה להגיע.
חיים כץ: היא צריכה?
חיים כץ: מה השעה בשעון?
<אילנה שרייבמן: יש עוד 3 דקות.
חיים כץ: השעון שלך לא טוב.
יעקב מרגי: 9:43.
חיים כץ: 9:43, אוקיי, אנחנו עוצרים את הישיבה ואנחנו מחכים עוד 2 דקות שההתחלה תהיה בזמן.
חיים כץ: אוקיי, אנחנו מחדשים את הישיבה.
חיים כץ: אמרנו שבפעם האחרונה שלחנו את הביטוח הלאומי לעשות שיעורי בית.
חיים כץ: הביטוח הלאומי, בבקשה.
<אילנה שרייבמן: יש לנו – שלחנו גם לך – טבלה שמפרטת את כל התשלומים שכבר ביצענו, כולל הסכומים שלהם, כאשר מה שאני יכולה לעדכן הוא שגם התשלום החד-פעמי של שירותים מיוחדים, שחיכינו לפרסום של משרד המשפטים, פורסם לפני כשבוע.
חיים כץ: לא מאמין לך, כמה זמן חיכיתם?
<אילנה שרייבמן: הרבה, הרבה.
חיים כץ: משרד המשפטים הרבה?
חיים כץ: הם בדרך כלל עובדים מהר.
חיים כץ: הם הולכים לפי אותו עורך דין שלא רצה לגמור את העבודה.
<אילנה שרייבמן: הפרסום היה החלק האחרון, היו לפני כן הרבה שלבים שבהם חיכינו, בין היתר גם בוועדה הזאת, אבל בסופו של דבר אנחנו נבצע את התשלום הזה במהלך חודש פברואר.
<אילנה שרייבמן: מדובר ב-21 מיליון שקל שיחולקו בין הנכים שקיבלו קצבת שר"מ ביולי 2011.
<אילנה שרייבמן: אתה רוצה שאני אפרט את כל הסכומים שכבר ביצענו?
<אילנה שרייבמן: אמרנו איך מתחלקים ה-200 מיליון, הראנו איך אנחנו בסך הכול - - -
חיים כץ: בטבלה בסך הכול יש 150.
<אילנה שרייבמן: נכון, יחד עם התשלום של הקצבה החודשית הנוספת שעליה יש דיון אחד.
יעקב מרגי: זה ה-21.
<אילנה שרייבמן: לא, ה-21 מיליון זה - - -
יעקב מרגי: בתוך ה-150.
<אילנה שרייבמן: בתוך ה-150.
<אילנה שרייבמן: ועכשיו אנחנו מדברים, היום בדיון, על עוד 50 מיליון.
<אילנה שרייבמן: ויש לנו גם את התשלומים האחרים שאמורים להתחלק בין המשרדים האחרים, משרד הרווחה, חברת החשמל ורשות המים, כשבסך הכול אנחנו מגיעים ל-247 מיליון שקל.
חיים כץ: וזה 50 מיליון מעל מה שהתחייבתם.
חיים כץ: ומה אומר נציג ארגון הנכים?
חיים כץ: אתה לא מוכן עוד, אתה עוד רוצה לקרוא שעה?
<אבנר עורקבי: לא, לא, אני לא רוצה עוד לקרוא, אני פשוט מאוד מקווה שזה 200 מיליון, שזה לא יישאר רק פעם אחת, זה לא חד פעמי כמו שעשו לנו בקצבת שר"מ.
חיים כץ: תשמע, השאלה שלי אליך היא כזו: אנחנו תמיד רוצים לשפר את המצב אבל אם נחכה שכולם יקבלו לא נגיע לשום מקום, עכשיו בזה שאנחנו עוצרים אנחנו סוגרים אוכלוסייה של נכי נפש.
<אבנר עורקבי: לא, אין לי שום התנגדות לזה, כבוד היושב-ראש, אני רק מביע תקווה.
חיים כץ: אין לך התנגדות?
<אבנר עורקבי: לא, אין לי התנגדות.
<אבנר עורקבי: רק אני מביע תקווה, אני מביע תקווה שזה לא תשלום חד פעמי.
חיים כץ: אם אין לך התנגדות, אנחנו כבר עצרנו להם את התשלומים, אז אנחנו נעבור להקראה.
חיים כץ: משרד הבריאות רצה להגיד משהו.
<דינה ברק: אנחנו רואים בתיקון הזה תיקון מאוד חשוב, מאוד חיובי.
<דינה ברק: מדובר באוכלוסייה שיכולת ההשתכרות שלה היא מאוד מאוד נמוכה, רובם עובדים במפעלים מוגנים, ואתם שמעתם פה בוועדה מה המצב של השכר במפעלים מוגנים.
<דינה ברק: כל אגורה נוספת זו ברכה אז אנחנו נשמח שזה יכנס כבר לתוקפו.
יעקב מרגי: אני קודם על לא רוצה לעכב, גם בלי שום קשר לנתונים, צריך להקריא, אני חושב שזה תיקון חשוב וצריך שהוא יעשה.
יעקב מרגי: שוב, אני לא מטיל דופי ולא מערער ולא חושש, אבל החיים לימדו אותנו פה בבניין הזה שלא תמיד נתונים שהממשלה מעבירה, משרדי הממשלה מעבירים, האוצר במיוחד, הם מדויקים.
יעקב מרגי: אני הייתי רוצה לומר, מאחר ורק נמצא פה ארגון אחד והיום הוא רואה את המסמך הזה, שיבדקו את הנתונים.
יעקב מרגי: תעמוד להם הזכות לבדוק את הנתונים, להתעמת אתם ואם יהיה באמת משהו חסר, סביר, שנפלה פה איזו שגגה או העמיסו דברים שלא היו מתוכננים לסעיפים האלה, שזה יבוא לוועדה.
<מרים בר ניר: אני.
<מרים בר ניר: אנחנו מאוד מאוד בעד החוק תיקון החוק הזה ואנחנו דיברנו הרבה לפני שזאת נכות קשה.
<מרים בר ניר: אני גם בפעם הקודמת דיברתי על זה שברגע שאומרים ש-40% או 50% שווה ל-100% זו איזושהי אמירה של זילות בנכות כל כך קשה, כי 40% או 50%, כשבאים גם למס הכנסה וגם למים וגם לחשמל, הם לא מתייחסים לזה כאילו זה באמת 100%.
<מרים בר ניר: אבל אולי זה שייך לנושא אחר, אולי זה שייך לחוק אחר.
<מרים בר ניר: יש גם נושא של ריבוי נכויות, כי גם יש מישהו עם בריאות הנפש שיש לו גם מחלות אחרות, צירוף של מחלות, גם זה לא בא לידי ביטוי.
חיים כץ: אבל זה לא פה.
<מרים בר ניר: אבל אנחנו פה מאוד בעד לא לדחות, לא לעכב, חיכינו הרבה זמן.
חיים כץ: אוקיי, אז תני לנו להקריא.
<אבנר עורקבי: זה בטוח יהיה כל שנה?
<אבנר עורקבי: כל שנה 200 מיליון?
חיים כץ: תקשיב, אנחנו לא גומרים פה - - -
<אבנר עורקבי: אני רוצה להירגע פשוט.
חיים כץ: תקשיב, הפעילות שלכם לא נגמרה.
<אבנר עורקבי: זה ברור לי, אנחנו עוד נשב אתם.
חיים כץ: אם יסגרו את כל הפעילויות שלכם עכשיו יצטרכו לפטר אותך, לא יהיה לך מה לעשות.
<אבנר עורקבי: אין לי בעיה עם זה.
חיים כץ: אז אנחנו נביא אותך לפה כל הזמן ונילחם.
<אבנר עורקבי: אני רק רוצה לברך אותם, תודה רבה.
חיים כץ: אחר כך תברך, אחרי שנעביר.
<יעל סלנט: "הצעת חוק הביטוח הלאומי, תשע"ד-2014.
<יעל סלנט: תחילה ותחולה 2.
<יעל סלנט: תחילתו של חוק זה ב-1 בחודש שלאחר פרסומו (להלן – יום התחילה), והוא יחול על קצבאות המשתלמות בעד יום התחילה ואילך.
חיים כץ: וכל חברי הכנסת שיש להם זכות הצבעה, והם 3 במספר, תומכים.
חיים כץ: ואכן החוק עבר כהכנה בקריאה השנייה והשלישית ויעלה במהרה במליאה וזה ייתן עוד קצת מזור לאלה שכל כך צריכים את הכסף.
חיים כץ: רצית לברך?
<אבנר עורקבי: אני רוצה לברך את הביטוח הלאומי, אני יכול להגיד את זה בפעם המי יודע כמה שארגוני הנכים היום, פורום הנכים, יושב אתם באופן רצוף, דן אתם על דברים, מגיע להסכמות, ואני מברך במיוחד את אילנה שרייבמן ואת לימור לוריא גם.
<אבנר עורקבי: תודה רבה לכם.
חיים כץ: מה עם וילמה?
<אבנר עורקבי: וילמה מאור זה משהו מיוחד.
חיים כץ: ומה עם מרגי?
יעקב מרגי: עכשיו סיבכת אותי.
<אבנר עורקבי: מרגי, יש לי בעיה אתו, אני אוהב אותו.
חיים כץ: ומיקי רוזנטל, אתה לא אוהב אותו?
<אבנר עורקבי: בטח.
<אבנר עורקבי: ומה אתך?
חיים כץ: עזוב אותי.
<אבנר עורקבי: אתה שכן שלי, לא?
חיים כץ: בברכות האלה אנחנו מברכים פה את כל אלה שעסקו בעניין ויעסקו בעניין ואת כל אלה שעוזרים לאנשים האלה, החלשים ביותר בציבור הישראלי.
חיים כץ: בוקר טוב, כ"ח בשבט יום רביעי בשבוע, ה-29 בינואר 2014, ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא:
חיים כץ: תקנות הרוקחים (מכירה של תכשיר בלא מרשם שלא בבית מרקחת או שלא בידי רוקח) (תיקון), התשע"ד-2013.
חיים כץ: אתה רוצה להסביר, היועץ המשפטי?
<יובל יעקובי: כן.
<יובל יעקובי: אנחנו עושים פה תיקון של התקנות, מבחינה מקצועית משרד הבריאות יסביר, אני רק אגיד שיש פה את תקנות הרוקחים, מכירה של תכשירים שהם בלא מרשם, שמתוכם יש גם תכשירים שאפשר גם שלא בבית מרקחת, שלא בידי רוקח, כמו בסופר מרקט, ויש שם תוספת עם החומרים שאפשר שיהיו שם.
<יובל יעקובי: תסבירו, אנחנו עושים שינוי ב-3 תכשירים אז תסבירו.
חיים כץ: משרד הבריאות רוצה להגיד משהו?
<נילי חיון דיקמן: בוקר טוב, רחל גוטמן היא מנהלת המחלקה לרישום תכשירים רפואיים.
חיים כץ: תציגי את עצמך, בואי תגידי.
<רחל גוטמן: אני מגיסטר רחל גוטמן, מנהלת המחלקה לרישום תרופות באגף הרוקחות במשרד הבריאות.
<רחל גוטמן: מדובר כאן על תיקונים של תקנות שנוצרו לצורך מכירת תכשיר בלא מרשם - - -
חיים כץ: ולא בבית מרקחת.
<רחל גוטמן: בדיוק, מחוץ לבתי המרקחת.
<רחל גוטמן: יש לנו רשימה מוסדרת שמדי פעם אנחנו באים לכאן ומבקשים אישור לעשות בה שינוי.
חיים כץ: ועכשיו הגיע המדי פעם.
<רחל גוטמן: כן, עכשיו הגיע.
<רחל גוטמן: התיקון הראשון הוא לגבי תכשיר שהוא לשימוש חיצוני שמכיל Diclofenac, בשוק זה נקרא אמולג'ל.
<רחל גוטמן: האריזה שאותרה עד היום היתה של 30 גרם והיום אנחנו מבקשים אריזה של 50 גרם, ומה הסיבה?
<רחל גוטמן: ניתן להשתמש בתכשיר הזה ל-7 ימים, זה על פי ההוראות, ו-3-4 פעמים ביום.
חיים כץ: ו-30 גרם לא מספיק.
<רחל גוטמן: בדיוק.
חיים כץ: ואז אנשים קונים פעמיים 30 גרם.
<רחל גוטמן: וחבל על הכסף.
חיים כץ: חבל על הכסף.
חיים כץ: כמו שאני מקבל מיקרופירין, אז אני מקבל לחודש 28 כדורים במקום 30, גנבים.
<רחל גוטמן: על זה אנחנו עובדים.
חיים כץ: כמה זמן לוקח לכם לעבוד במשרד הבריאות, כמה זמן?
<רחל גוטמן: זה תלוי.
חיים כץ: בכל טבלית לחודש צריך להיות 30 או 31 כדורים, למה 28?
<רחל גוטמן: אז אני אסביר.
חיים כץ: אימא שלי, עליה השלום, אמרה שיש שני סוגי אנשים: יש מסבירים ויש מצליחים.
חיים כץ: ברגע שיהיה 30 כדורים לא תצטרכי להסביר כלום ואנשים שמקבלים לחודש יהיה להם לחודש ולא שני כדורים פחות.
חיים כץ: תקומו שעה אחת קודם, תגמרו את זה ותביאו את זה לוועדה ומי שיקבל כדורים לחודש יקבל לחודש.
חיים כץ: אנחנו נעבור להקראה של התקנות.
<רחל גוטמן: יש עוד שני תיקונים, להמשיך אתם?
חיים כץ: אנחנו נקריא אותם ונעביר אותם.
<יובל יעקובי: "תקנות הרוקחים (מכירה של תכשיר בלא מרשם שלא בבית מרקחת או שלא בידי רוקח) (תיקון), התשע"ד-2014.
<יובל יעקובי: בתוקף סמכותי לפי סעיפים 42(ג) ו-62 לפקודת הרוקחים [נוסח חדש], התשמ"א-1981, ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת אני מתקינה תקנות אלה: תיקון התוספת השנייה 1.
<יובל יעקובי: בתוספת השנייה לתקנות הרוקחים (מכירה של תכשיר בלא מרשם שלא בבית מרקחת או שלא בידי רוקח), התשס"ה-2004 – 1.
<יובל יעקובי: לצד החומר הפעיל "Diclofenac ומלחיו", בטור ב', בפרט א, במקום "30" יבוא "50"; 2.
<יובל יעקובי: החומר הפעיל "Guaiaphenesin" והאמור בטור ב' לצדו ימחקו; 3.
<יובל יעקובי: לצד החומר הפעיל "Menthol", בטור ב' בפרט ה' – (א) המילה "במשחה" – תימחק; (ב) במקום "במבוגרים ובילדים" יבוא "במטופל"; (ג) במקום "בשילוב עם אחד" יבוא "ובשילוב אחד או יותר"; (ד) אחרי פסקת משנה (2) יבוא: "(3) Aspirin בריכוז שלא יעלה על 1.2%".
<יובל יעקובי: תחילה 2.
<יובל יעקובי: תחילתן של תקנות אלה 30 ימים מיום פרסומן.
חיים כץ: כל חברי הכנסת – פנינה תמנו-שטה מחליפה את עדי קול – אישרו את התקנות.
חיים כץ: היום יום שלישי בשבוע, 28 בינואר 2014, כ"ז בשבט.
חיים כץ: היום אני מקווה שנעבור את ההקראה.
חיים כץ: אנחנו לא נצביע על הכול כי יש ח"כים שאינם.
חיים כץ: אני מבין שהלובי החקלאי ביקש שיבואו ויגישו הסתייגויות.
חיים כץ: זה בסדר, אנחנו ניתן לאלה שלא נמצאים אפשרות להגיש הסתייגויות.
חיים כץ: אבל אם הם באים להגיש הסתייגויות, מן הדין שהלובי החקלאי יבקש מהם שגם ישבו בכל הדיונים.
חיים כץ: שלא יבואו ויגידו בלי שידעו מה, למה, ויגישו הסתייגויות.
חיים כץ: זה לא בסדר, בייחוד שאנחנו מקבלים פה דברים בדרך כלל בהסכמה.
חיים כץ: אם הייתי יודע שזו רוח הדברים, אז הייתי נותן בראש, ושיגישו הסתייגויות.
חיים כץ: מי שצריך להעביר למי, שיעביר.
חיים כץ: אנחנו בעמוד?
<נועה ברודסקי לוי: אנחנו בעמוד 16, סעיף 29.
<נועה ברודסקי לוי: פרק ו', עונשין.
<נועה ברודסקי לוי: "29.
<נועה ברודסקי לוי: עונשין – (א) העושה אחד מאלה, דינו – מאסר שנה או קנס בשיעור הקבוע בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין, התשל"ז-1977 (בסעיף זה - חוק העונשין): (1) מייצר או משווק מזון לבעלי חיים בלא היתר מאת המנהל או בניגוד לתנאיו, בניגוד להוראות סעיף 3(א); (2) (א) מייצר או משווק מזון לבעלי חיים המכיל חומר מזיק בשיעור העולה על השיעור המרבי המותר או עושה שימוש במזון כאמור להזנת בעלי חיים, בניגוד להוראות סעיף 7(ב); (3) מייצר מזון לבעלי חיים מחומר גלם אסור, או משווק מזון לבעלי חיים שיוצר מחומר גלם כאמור או עושה בו שימוש להזנת בעל חיים המשמש לייצור מזון, בניגוד להוראות סעיף 8(ב); (4) מייצר או משווק תוסף שאינו תוסף רשום" - - -
<מאיר טינסקי: שמי טינסקי מאיר, יושב-ראש לשכת מכוני התערובת.
<מאיר טינסקי: בנושא של עונשין, בעיקר בסעיף (2) – מייצר או משווק.
<מאיר טינסקי: שוב, אני יודע שהיו בכל מיני הקשרים בסעיפים קודמים "ביודעין".
<מאיר טינסקי: על חלק מהתהליכים שבודקים, כמו מיקוטוקסינים בנמל וכולי, המדינה היא האחראית אפילו לבדיקה.
<מאיר טינסקי: פה מייצר או משווק שידע.
<מאיר טינסקי: גם אם ביצעתי את כל הבדיקות שנדרשות ממני – חלק גם המדינה מבצעת – אני פה על תקן אשם.
<מאיר טינסקי: ולכן פה צריך או "יודעין" או משהו מסוים.
<מאיר טינסקי: אם לא ידעתי, וביצעתי את כל התהליך שנדרש ממני - - -
חיים כץ: אז עשית בתום לב.
<מאיר טינסקי: נכון.
<אפרת אביאני: אפרת אביאני מהלשכה המשפטית של משרד החקלאות.
<אפרת אביאני: זאת שאלה שעלתה גם בדיון הקודם והתייחסנו.
<אפרת אביאני: לא צריך לומר ביודעין, כי הכלל הוא שכשלא אומרים מה המצב הנפשי - - -
חיים כץ: הנפשי?
<אפרת אביאני: המצב הנפשי – ככה קוראים לזה.
<אפרת אביאני: היחס הנפשי של העושה.
<אפרת אביאני: כשלא אומרים ביודעין או בכוונה או במחשבה, או דברים כאלה, הכוונה היא שנדרשת מודעות.
חיים כץ: יש פה נציג משרד המשפטים?
<אביגיל סון-פלדמן: אביגיל סון - - -
חיים כץ: למה מפריע לכם לכתוב את זה?
חיים כץ: אני לא עורך דין.
חיים כץ: אתם, עורכי הדין, דואגים לעצמכם לעבודה קבועה.
חיים כץ: שלא יהיה הכול ברור, שיהיה לכם במה להתעסק, שאפשר יהיה להתפלפל.
חיים כץ: למה לא לכתוב את זה?
<אביגיל סון-פלדמן: אני אסביר.
חיים כץ: דרך אגב, אני רוצה להגיד לך עכשיו – מה אני רוצה להגיד לה?
חיים כץ: אימא שלי, עליה השלום, אמרה שמי שמסביר הוא בדרך כלל נכשל.
חיים כץ: מי שמצליח לא צריך להסביר.
חיים כץ: זה שאת צריכה להסביר לי למה לא כותבים את זה, אז יש בעיה.
חיים כץ: קחי את זה שיש בעיה.
<אביגיל סון-פלדמן: הנושא של מחשבה פלילית של מי שמבצע עבירות פליליות הוא נושא שהוא מאוד ברור.
<אביגיל סון-פלדמן: אין בזה שאלה ואין בזה משהו לא ברור.
<אביגיל סון-פלדמן: חוק העונשין קובע כלל לגבי כל העבירות הפליליות ובכל חוק - - -
חיים כץ: למה אתם לא כותבים?
חיים כץ: אין מקום בדף?
<אביגיל סון-פלדמן: זה כתוב בחוק העונשין - - -
חיים כץ: אז למה לא מוסיפים לפה משפט?
חיים כץ: תראי, אנשים לחוצים.
חיים כץ: אני לא אעביר בסוף את החוק אם לא תכתבו את זה.
חיים כץ: תשמעי, האנשים לחוצים.
חיים כץ: אין סיבה.
חיים כץ: אתם מתנהלים בבריונות, שמעי מה אני אומר לך.
חיים כץ: אתם מתנהלים בבריונות.
חיים כץ: כאילו עורכי הדין שלהם טמבלים.
חיים כץ: אתם, הצד של המשרדים, אנשים חכמים.
חיים כץ: אם אין לכם כוונה, תכתבו את זה.
<אביגיל סון-פלדמן: שוב, אני אומרת, מדובר פה בעניין - - -
חיים כץ: תשמעי, אני אומר לך עוד פעם, תשבו עם עורכי הדין, תשבו עם היועצת המשפטית ותנסחו את זה.
חיים כץ: למרות – אני רוצה עם שלייקעס.
חיים כץ: תכתבי, למרות שיודעים מה שאת רוצה, ולמרות שאמרת בפרוטוקול.
חיים כץ: תכתבי משפט, שיירגעו האנשים.
<אביגיל סון-פלדמן: אני רק רוצה להסביר.
<אביגיל סון-פלדמן: אנחנו על תקן הייעוץ המשפטי המקצועי.
<אביגיל סון-פלדמן: הדרך המשפטית להגיד את המילה "ביודעין" בעבירה פלילית היא לשתוק.
<אביגיל סון-פלדמן: זאת המשמעות של "ביודעין" בשפה המשפטית.
<אביגיל סון-פלדמן: ככה זה בכל עבירה בכל ספר החוקים.
<אביגיל סון-פלדמן: אין מקום שכתוב בו "ביודעין" לפני התיקון שקבע ש"יודעין" אומר שלא אומרים כלום.
<אביגיל סון-פלדמן: ככה זה בכל החוקים.
<אביגיל סון-פלדמן: יש לזה נזק גם בתוך החוק הזה, כי זה לא נאמר בעבירות אחרות, וגם בכל החוקים.
<אביגיל סון-פלדמן: זה לא נאמר בשום עבירה.
<אביגיל סון-פלדמן: בכל עבירה בספר החוקים, התנאי הוא "ביודעין".
חיים כץ: יש לך עורך דין?
<מאיר טינסקי: לא כאן.
חיים כץ: תביא אותו לדיון הבא.
<מאיר טינסקי: בסדר.
חיים כץ: אם הוא יסכים למה שהיא אומרת - - -
<מאיר טינסקי: הוא לא מסכים.
חיים כץ: אני יודע שהוא לא מסכים, אחרת לא תשלם לו.
חיים כץ: תביא את עורך הדין שלך.
חיים כץ: זה לא משנה לכם את מהות החוק, נכון?
חיים כץ: אתם רציתם חוק, ואתם לא רוצים שהם לכאורה יעברו עבירה כשאתם עושים את הבדיקות.
חיים כץ: הם רוצים את השקט הנפשי, וצריך לתת להם את זה.
<מאיר טינסקי: תודה רבה.
<אביגיל סון-פלדמן: אבל שוב, זה משנה את המהות, בגלל שהחוק, כמו כל חוק, נאכף על-ידי מערכת המשפט.
<אביגיל סון-פלדמן: למערכת המשפט יש שפה שהיא משותפת לכל החקיקה.
<אביגיל סון-פלדמן: והשפה הזאת אומרת שעבירה פלילית - - -
חיים כץ: אז הגיע הזמן שהיא תשתנה.
חיים כץ: כל מערכת המשפט מתבססת על מה שאנחנו עושים פה.
חיים כץ: היא שופטת לפי החוקים.
חיים כץ: ואם המחוקק חושב שזהו, עד היום היה ככה, והיא מחר תהיה אחרת, אז אתם תשנו.
חיים כץ: בשביל זה אני רצתי לכנסת ואת למדת משפטים.
חיים כץ: אני הלכתי להתמודד, ואני המחוקק.
חיים כץ: ואת צריכה לרשום את מה שאני אומר ולא לריב איתי.
חיים כץ: אני המחוקק, ואת תרשמי את זה, ושזה ישנה את כל מערכת המשפט.
חיים כץ: לא יכול להיות שבן אדם אומר העבירה תהיה עלי, אבל אני רק רוצה שהיא תהיה ביודעין.
חיים כץ: אם זה בתום לב – אם עברתי ביודעין.
<אביגיל סון-פלדמן: אבל זה מה שכתוב פה.
חיים כץ: לא, זה לא כתוב.
חיים כץ: את אומרת שזה כתוב, אבל זה לא כתוב, ואני החלטתי שלא.
<אביגיל סון-פלדמן: אבל זאת המשמעות.
חיים כץ: אני החלטתי שלא.
חיים כץ: אני המחוקק, החלטתי שלא.
חיים כץ: כי זה לא משנה את מהות החוק.
חיים כץ: זה לא קובע על בעלי החיים.
חיים כץ: זה נותן שקט לאנשים.
חיים כץ: לפי הכלל הגדול בתורה: זה נהנה וזה לא חסר.
<אביגיל סון-פלדמן: לא, זה משנה - - -
חיים כץ: אני הולך לקראתכם יותר מדי, אתם, ואללה, קפצתם, אמרתם: הופה, בואו נדחוף.
חיים כץ: זה יהיה כתוב.
חיים כץ: נקודה, זהו.
<נועה ברודסקי לוי: אני רוצה לחדד את הנקודה.
<נועה ברודסקי לוי: סעיף 20 לחוק העונשין קובע מה זאת מחשבה פלילית, שזה כל מצב שבו לא נאמר שום דבר אחר, ואז היסוד הנפשי הוא עניין של מודעות.
<נועה ברודסקי לוי: החשש כאן הוא שאם יכתבו פה "ביודעין", אז יהיה צריך את כל העבירות אחר-כך - - -
חיים כץ: לא ננסח.
חיים כץ: בסוף החוק תכתבו במשפט אחד – אחד – שבכל המקומות שיש חשש, יכתבו עורכי הדין – אני לא יודע עברית.
חיים כץ: אתם טובים בעברית.
חיים כץ: אני לא יודע עברית.
חיים כץ: אני יודע לקרוא, אתם יודעים לכתוב.
חיים כץ: תכתבו כולם שזה לא ישנה את מהות החוק.
חיים כץ: המטרה של החוק היא מה שמשרד החקלאות רוצה.
חיים כץ: יחד עם זה, לא יכול להיות שהיצרנים ירגישו מאוימים על כלום.
חיים כץ: אם הייתם אומרים אנחנו רוצים ויש אתנו כוונה, זו אופרה אחת.
חיים כץ: אם אין לכם כוונה – זה נהנה, אז למה שהשני יהיה חסר?
חיים כץ: הוא לא צריך להיות חסר.
חיים כץ: נסחו את זה.
חיים כץ: אתם עורכי הדין.
חיים כץ: אתם יודעים לרבע את המעגל.
חיים כץ: למדתם שלוש שנים בשביל זה.
חיים כץ: תמצאו לכם ניסוח, תכתבו, כדי שכולם יהיו רגועים.
<ישעיהו פורת: שלום.
<ישעיהו פורת: אני שייקה פורת, פורום מרכזי מזון.
<ישעיהו פורת: אני רוצה להתייחס לסעיף 29(א)(1), שמדבר על סנקציה או על העונשין כלפי מי ש - - -
חיים כץ: מתי קראנו את זה?
<נועה ברודסקי לוי: עכשיו.
<ישעיהו פורת: לגבי מי שמייצר ללא היתר.
<ישעיהו פורת: אני חושב שיש הבדל גדול בין מי שמייצר ללא היתר לבין מה שכתוב בסעיפים (2) ו-(3) – מכניסים מזון שהוא אסור או תוספים שהם אסורים.
<ישעיהו פורת: הסנקציה הכי גבוהה מול מישהו שאין לו היתר – וזה יכול להיות משהו שהוא לגמרי מנהלי.
<ישעיהו פורת: בן אדם, משום מה, שכח או - - -
חיים כץ: לא שכח.
חיים כץ: נכון שאנחנו חברי כנסת, אנחנו לא תמימים.
חיים כץ: אף אחד לא שוכח.
חיים כץ: הוא לכאורה שכח.
חיים כץ: ושלא ייצא, לא יספק ולא ייצר ללא היתר.
חיים כץ: אנחנו רוצים שמשרד החקלאות יידע שיש היתר.
חיים כץ: ואם הייתי נחמד, כי הייתי נחמד, וזה בסדר, אני לא אתן לאחרים לעשות את מה שלא צריך לעשות.
חיים כץ: גם אם מישהו ירוויח עוד שמונה שקלים.
<רחל בורושק: רחל בורושק, כלכלנית של התאחדות חקלאי ישראל.
<רחל בורושק: סעיף 29(א)(2) מתייחס לשימוש במזון כאמור להזנת בעלי חיים, בניגוד להוראות סעיף 7(ב).
<רחל בורושק: 7(ב) הוא סעיף בעייתי מבחינתנו.
חיים כץ: יש לכם הסתייגויות, לא?
חיים כץ: יש לכם הסתייגויות, קבלו בראש.
חיים כץ: אין גם מפה וגם מפה.
חיים כץ: אם תביאי את הלוביסט שלכם – נראה מה יהיה בהסתייגויות.
<רחל בורושק: סעיף 7(ב) הוא סעיף שאתה החלטת לא להצביע עליו.
חיים כץ: היום אנחנו לא מצביעים על כלום.
<רחל בורושק: זה סעיף שהוקרא - - -
חיים כץ: שיבואו חברי הכנסת מחר בבוקר – מחר אנחנו הולכים לסיים את החוק.
חיים כץ: אם נצטרך להתייצב פה ב-08:30, נבוא ב-08:30.
חיים כץ: מי שירצה לבוא להצביע, יבוא להצביע.
חיים כץ: כל דבר צריך לסיים בסוף.
חיים כץ: אני לא הולך למשוך את זה 17 שנה.
<נועה ברודסקי לוי: אני ממשיכה בפסקה (4).