GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אורלי בוני: בגלל זה הכנסנו את זה כאפשרויות נוספות בין כל האפשרויות שקשורות להעברה.
<אורלי בוני: כל המטרה שלנו היא שאדם יוכל לעבור לבד מהכיסא למיטה, שהשירות יגיע למצב שהוא נותן את מרב האמצעים כדי שאדם יוכל לעבור בהתאם לשירות ובהתאם לצרכים של השירות.
<אורלי בוני: אני לא אבקש מקופת חולים, מבית חולים או מחדר מיון את אותה מיטה.
אילן גילאון: אורלי, זה בסדר גמור.
אילן גילאון: הסבר יפה.
אילן גילאון: אל תוסיפו.
<גבריאלה עילם: בסעיף הזה יש התייחסות למיטה מתכווננת, שזה פותר במידה מסוימת, אבל זה יסופק לבקשת אדם עם מוגבלות.
<גבריאלה עילם: מגיע אדם עם מוגבלות למרפאה - -
אילן גילאון: גבי, היא אמרה את זה.
<אורלי בוני: כתוב שהוא יחזיק ויספק.
<אורלי בוני: הוספנו את המילה "יחזיק".
<קריאה: אורלי, אבל לפי בקשה.
<אורלי בוני: יהיה לו בשירות.
אילן גילאון: הוא יקבל את זה גם לא לפי בקשה.
אילן גילאון: סתם אי אפשר - -
<אורלי בוני: אני אתן דוגמה.
<אורלי בוני: אם אדם מגיע לבית חולים ובחדר מסוים יש מיטה כזאת וההוא אומר שהוא יכול לעבור לבד, יסדרו שהוא ישכב בחדר שבו יש את המיטה שהוא יכול לעבור לבד.
<אורלי בוני: זה מה שנקרא יספק.
אילן גילאון: זה היה כל כך ברור כשאמרת את זה קודם.
<אורלי בוני: המיטה לא תהיה קיימת בכל החדרים.
<גבריאלה עילם: מה עם מרפאה?
אילן גילאון: גבי, במקרה היא דיברה מאוד ברור.
אילן גילאון: מה לפי דעתך עם מרפאה?
<גבריאלה עילם: מיטה בחדר בדיקה אצל רופא גבוהה מידי ואדם עם מוגבלות לא יכול לעלות על הספסל הקטן שנותנים לו.
אילן גילאון: מה ההבדל בין זה למחלקת אשפוז?
<גבריאלה עילם: תהיה במרפאה מיטה שיביאו אותה?
<אורלי בוני: לא בכל חדר.
<רמי אבישר: לפי הנוסח הקודם היה מדובר רק על חדרי אשפוז מיוחדים.
<מיכל שיק הר-טוב: אולי תעשו את זה יותר בהיר וברור.
<ערן טמיר: מה לא ברור?
<מיכל שיק הר-טוב: שיספק מיטות מתכווננות בכל סוג שירות.
<ערן טמיר: כתוב.
<אורלי בוני: גם במרפאה זה יהיה.
<אורלי בוני: גם בנוסח הקודם זה היה מתחת ל-10 מיטות, זאת אומרת שבמרפאה זה יהיה בחדר אחד מתוך 10 חדרים.
<אורלי בוני: עכשיו אמרנו שהוא יחזיק, לא הגבלנו.
<אורלי בוני: אם אתם רוצים שנגביל חזרה אנחנו נגביל חזרה.
<סנדרה מרון: אורלי, באמצעי העזר להעברה מחויבים כולם על פי הסעיף הזה?
<סנדרה מרון: לא בכל אמצעי העזר.
<אורלי בוני: את צריכה לתת את שירות העברה.
<אורלי בוני: אם יש לך את האמצעים - -
<אייל לב-ארי: התאמות נגישות למידע 48.
<אייל לב-ארי: על חייב בהתאמות נגישות לשירות יחולו הוראות תקנה 29 לתקנות נגישות השירות, אלא אם כן יש בהוראות התקנה האמורה כדי לשבש מידע רפואי באופן שעלול לסכן את האדם עם המוגבלות.
<רמי אבישר: אני רוצה לעשות דיון נוסף בסעיף הזה.
אילן גילאון: תקבלו על זה דיון נוסף.
אילן גילאון: יש עוד כמה סעיפים בדיון נוסף.
אילן גילאון: בוא נציין אותם.
אילן גילאון: צריכים לחזור לפה מעובדים, ברורים על מנת שנבין ושיפנו אותנו - -
<אייל לב-ארי: נשאר הנושא של ההסתייעות במלווה בתקנה 43.
אילן גילאון: נשאר חיית שירות, נכון?
<אייל לב-ארי: שני סעיפים שאמרנו שלא נדון בהם היום זה נושא חיית השירות ואמצעי הפעלה.
<רמי אבישר: אמצעי הפעלה עובר למקום קיים, זה לא יידון בפעם הבאה.
<אייל לב-ארי: זה לא נדון היום.
<אייל לב-ארי: יש את נושא תקנה 48, שזה התאמות נגישות למידע.
אילן גילאון: זה לפי בקשתך.
<מרים בר ניר: אני רוצה לומר משהו לגבי המידע.
<מרים בר ניר: אני חושבת שמידע הוא הדבר הכי משמעותי או המאוד משמעותי בנושא של בריאות, כי מדובר במידע על זכויות, נהלים, מסגרות, שירות רפואי ושיקום.
<מרים בר ניר: אנחנו מדברים על איך להנגיש את המידע.
אילן גילאון: למה מתייחסים דברייך?
<קריאה: תקנה 48.
<מרים בר ניר: המידע שנמצא באתר של משרד הבריאות טעון תיקון בסיסי.
<מרים בר ניר: גם הנוסח של המכרז למקור מידע הוא פגום.
<מרים בר ניר: מה שאני רוצה לומר הוא, שלא רק שצריך מידע שהוא טוב, נכון ושאנחנו רוצים להנגיש אותו, קודם כל המידע צריך להיות באחריות משרד הבריאות, זורם כל הזמן.
<מרים בר ניר: העובדה שרוצים להטיל את זה על גוף זר שאין לו את כל המידע והמיומנות היא בעיה מאוד מאוד קשה.
<מרים בר ניר: העמותה שלנו הגישה הערות למשרד הבריאות.
<מרים בר ניר: תגידו אולי שזה לא קשור לנגישות, אבל זאת המהות של הנגישות, קודם כל שהמידע יהיה נכון, אמין, זורם.
אילן גילאון: את לא יכולה להתנות את זה בעניין של המכרז.
אילן גילאון: אני לא אוהב הפרטה של כלום.
אילן גילאון: זה לא בכובע הזה, מרים.
אילן גילאון: את צריכה לבחון דברים לפי מבחן התוצאה.
אילן גילאון: מאיפה את יודעת מראש אם יש להם את המידע, אין להם את המידע או אם הם הוכשרו לדבר הזה?
אילן גילאון: לזה אני מתכוון כשאני אומר להגיד דברים לא במקום הזה.
אילן גילאון: אני רוצה שנבין במה אנחנו עוסקים.
אילן גילאון: אנחנו לא בונים את תקציב המדינה, אנחנו לא עוסקים בתעסוקה, אנחנו לא עוסקים בשום דבר, למעט זה שכל אדם יוכל להגיע לאן שהוא צריך ושאנחנו מטים את כל המערכות אליו.
אילן גילאון: לכך תצטמצמו.
אילן גילאון: מרים, אני הבנתי את הנקודה שלך.
אילן גילאון: אין שום נפקא מינה שאת יכולה להוכיח את מה שאת אומרת.
<מרים בר ניר: תפתח את האתר של משרד הבריאות ותראה אם אתה יכול לקבל משם את המידע.
אילן גילאון: את רוצה שאורלי בעצמה תסביר לאנשים מה קורה?
אילן גילאון: יכול להיות שזה הכי טוב, אני לא יודע, אני לא מתערב בזה.
אילן גילאון: זה עניין של - -
<אורלי בוני: אני עושה את זה כל הזמן.
<מרים בר ניר: תן אינפורמציה.
<מרים בר ניר: אם אין מספיק מידע, איך אפשר - -
אילן גילאון: איך את יודעת שאין מספיק מידע?
<אורלי בוני: אנחנו כל הזמן מנגישים את אתר משרד הבריאות.
<אורלי בוני: אנחנו עובדים על זה עכשיו אגף אחרי אגף, מחלקה אחרי מחלקה.
<אורלי בוני: אנחנו מפרידים בין מידע לציבור למידע לאנשי מקצוע.
<אורלי בוני: עובדים איתי על זה.
<אורלי בוני: מה שאת מדברת עכשיו שייך לחוק שיקום נכי נפש בקהילה בנושא של מכרזים למרכזי מידע.
<אורלי בוני: רמי פה אחראי על המכרזים.
<אורלי בוני: אנחנו מכניסים היום למכרזים גם את הנושא שיש לפעול במכרז על פי תקנות וחוק הנגישות.
<אורלי בוני: כשמדובר במידע, בהשכרת מקום או בקניית שירות אנחנו כותבים שצריך לפעול על פי תקנות הנגישות.
<אורלי בוני: זה כתוב היום בסעיף בכל המכרזים.
<אורלי בוני: מה שאת מתכוונת לגבי המכרז לא רלוונטי.
<אורלי בוני: זה מכרז ששייך לחוק שיקום נכי נפש בקהילה.
<מרים בר ניר: כל מכרז צריך להיות לפי תקנות הנגישות, אבל הוא לא.
אילן גילאון: תודה רבה לכולם.
חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.
חיים כץ: הנושא הוא הצעת חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג, התשע"ב-2011.
חיים כץ: זו הצעת חוק ממשלתית, בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.
חיים כץ: התחלנו לקרוא, איפה נעצרנו?
<נעה בן שבת: קראנו עד סעיף 3, חוץ מהגדרה אחת שנותרה פתוחה.
חיים כץ: תמשיכי מסעיף 3 ואילך.
חיים כץ: אנחנו בעמוד 8, פרק ב'.
<נעה בן שבת: בכל זאת אני רוצה להעיר לגבי שני נושאים שעלו לגבי סעיף 3.
<נעה בן שבת: אחד, אנחנו מדברים על המועדים לרישום, על כך שיש משמעות לרישום – שביום הרישום יש מועד להעברה והוא נקבע לפי מועד הרישום.
<נעה בן שבת: לא ברור לנו האם יש מועד נפרד להגשה, כלומר, האם מועד הרישום הוא מועד הגשת הבקשה או שמדובר במועדים נפרדים.
<נעה בן שבת: אם מדובר במועדים נפרדים, צריך לעשות איזושהי הבהרה מה קורה בין מועד הגשת בקשת הרישום לבין מועד הרישום בפועל.
חיים כץ: נציג האוצר נכנס כרגע, תחזרי על השאלה.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על מצב שבו ניתן פסק דין לחלוקת זכויות פנסיה בין בני זוג.
<נעה בן שבת: פסק הדין אומר שהזכויות הן נכס משותף והוא קובע את החלוקה בהתאם לתנאים שנקבעו מתוך סעיפי ההגדרות, וברגע שניתן כזה פסק דין אפשר להגיש בקשה לרשום את פרטי פסק הדין, ומרגע שנרשמים פרטי פסק הדין פעולות מסוימות דורשות הסכמה כדי לא לסכל את העברת הכספים או הזכויות לבן הזוג, ובנוסף להסכמה, יש מניעה מביצוע עיקול של הכספים או העברה או שעבוד שלהם.
<נעה בן שבת: אז השאלה היא האם מועד הגשת הבקשה לרישום ייחשב כמועד הרישום, ואם לא, אז מה קורה בפרק הזמן שבין הגשת הבקשה לרישום לבין הרישום בפועל.
חיים כץ: אם לא חשבת על זה, אני מציע שתגיד, ונעבור הלאה.
<הראל שרעבי: אני מציע שנמתין, אסי עוד דקה ייכנס.
חיים כץ: למה להמתין?
<הראל שרעבי: אפשר להתקדם, אבל במענה לשאלה הספציפית אני מציע ש - - -
חיים כץ: אסי, שהוא כזה ציר מרכזי בעניין הזה, הוא לא יודע להגיע בזמן?
חיים כץ: אני חוזר על השאלה: אסי מסינג, שהוא ציר מרכזי, לא יודע להגיע בזמן?
<אסי מסינג: אני מתנצל, הייתה תקלה ביומן, חשבתי שהישיבה מתחילה בעשר וחצי.
חיים כץ: תחזרי על השאלה שלך, אבל תני לו רגע לנשום.
זהבה גלאון: עד שהוא נושם תעדכן אותנו בינתיים איך אנחנו מתקדמים.
חיים כץ: אנחנו ממשיכים לקרוא את ההצעה במגמה לסיים אותה, לא יודע אם היום.
חיים כץ: האמת, רציתי לעשות בערבים, אבל הכנסת לא אישרה.
חיים כץ: בעבר עשינו את זה והגישו עליי תלונה, משרד המשפטים אמרו "מה פתאום אנחנו נשארים בערב בשביל לקדם דברים?".
חיים כץ: הפעם ביקשנו עוד פעם לעשות את זה, אבל.
חיים כץ: .. אני חושב שזה דיון רציני, ואם היינו קובעים שלוש שעות ויומיים אחרי זה עוד שלוש שעות, היינו מסיימים את זה.
חיים כץ: אבל אז באה הכנסת ואמרה שהיא לא מאשרת.
<קריאה: אז מה האלטרנטיבה?
חיים כץ: אנחנו נעשה מפעם לפעם דיון של שעה וחצי.
זהבה גלאון: אדוני, אני לא במקרה שאלתי, פשוט כל כך הרבה אנשים שואלים אותי, אז רציתי שתיתן תשובה רשמית.
חיים כץ: אסי, אתה כבר במגרש?
חיים כץ: אז גברתי, תחזרי על השאלה בצורה שקטה ורגועה, בשביל שאסי יתכונן ויוכל להשיב לנו.
<נעה בן שבת: מכיוון שרישום פסק הדין הוא בעל חשיבות, וממנו גם נגזר המועד להעברת הכספים וגם לעניינים נוספים - - -
<אסי מסינג: לא מהרישום נגזר המועד להגשת ה - - -
<נעה בן שבת: להעברת הכספים.
<אסי מסינג: מאיזה מובן?
<נעה בן שבת: 45 ימים, המועד להעברה.
<נעה בן שבת: ..
<נעה בן שבת: זה לא המועד שממנו מחושבות הזכויות, אבל זה המועד שבו נעשתה ההעברה בפועל.
<נעה בן שבת: השאלה היא מה קורה בין מועד הגשת הבקשה לרישום לבין מועד הרישום בפועל.
<נעה בן שבת: או שאולי הם בעצם מועדים זהים.
<נעה בן שבת: אם הם לא זהים, אז איך מובטחות הזכויות במועד שבין הגשת הבקשה לבין הביצוע?
<אסי מסינג: בין מועד הבקשה לבין מועד הרישום אין דרך להבטיח את הזכויות – הרישום הוא שמבטיח את הזכויות.
<נעה בן שבת: אם אתם רואים את מועד הבקשה לרישום כמועד הקובע, וממנו אסור עיקול וממנו אסורה - - -
<אסי מסינג: אבל יש זמן שממנו אפשר לטפל בו ולהזין אותו במערכות כך שהעיקול יירשם.
<אסי מסינג: צריך איזה זמן תפעולי מסוים.
<נעה בן שבת: אתם יכולים להתחייב לאיזשהו פרק זמן מקסימלי שבין הגשת הבקשה לרישום לבין הרישום?
<אסי מסינג: אני מציע להשאיר את המועד לתקנות, מכיוון שזה משהו שקשה לקבוע אותו בחקיקה - - -
חיים כץ: שנייה, שנייה, מאחר שעוד עבודה רבה לפנינו, קח זמן לחשוב על איך אנחנו מתגברים על פרקי הזמן.
<אסי מסינג: אני רק אחדד: זה לא להתגבר על פרקי הזמן, אלא ניסיון להגביל אותו.
<אסי מסינג: אין דרך להתגבר.
חיים כץ: אנחנו סומכים עליך שבתור יועץ משפטי תרבע לנו את המעגל.
<נעה בן שבת: עוד שאלה.
<נעה בן שבת: אנחנו מבינים שהעברת הכספים, לפי הנוסח עכשיו, היא בעצם צעד בלתי הפיך.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, עוברים 45 ימים, הפעולה של ההעברה מתבצעת, וזה צעד בלתי הפיך.
<נעה בן שבת: מה קורה אם למשל מוגש בינתיים ערעור - - -
<אסי מסינג: בכל מה שקשור לחלוקת יתרה צבורה, כי בחלק האחר זה פחות קריטי.
ישראל חסון: מה דינה של פנסיה תקציבית לפי החוק שלך?
<אסי מסינג: מחלקים אותה באמצעות - - -
ישראל חסון: למה - - -
<אסי מסינג: להבדיל מחלוקת חשבון לשני חשבונות נפרדים, שזה תהליך לא הפיך – אז גם אם התחלקה קצבה מסוימת אחת, אז זה בסופו של דבר רק קצבה אחת ולא כמה קצבאות, ולכן העניין הזה הפיך במובן שאפשר להפסיק מכאן ואילך.
ישראל חסון: אני מבין שרוח הדברים שלך אומר את הדבר הבא:
ישראל חסון: אם קצינה בצה"ל פרשה לגמלאות בגיל 45 ונפרדה מבעלה - - -
חיים כץ: תחמיר את השאלה: יש לה ידוע בציבור שהיא נפרדה ממנו.
ישראל חסון: אני שואל את השאלה הפשוטה: למה נקודת התשלום מבחינתך היא מרגע הפרישה שלה לפנסיה ולא מרגע הגעת בן הזוג שלה לגמלאות?
ישראל חסון: ואני בכוונה מתמקד בפנסיה תקציבית.
<אסי מסינג: זה דיון שכבר נעשה, בשאלת המועד הראשון שבמסגרתו אפשר להתחיל לחלק את הקצבה לפי פסק הדין.
<אסי מסינג: אנחנו הצענו בהצעת החוק, בכל מה שקשור לפנסיה תקציבית, שברירת המחדל תהיה גיל 67, שזה גיל פרישת חובה, כלומר, המועד שבו היא מגיעה לגיל פרישת חובה - - -
חיים כץ: 62.
<אסי מסינג: לא, גיל פרישת חובה הוא 67, לגברים ולנשים; ואפשרנו, אם בית המשפט מאשר, ללכת לגיל מוקדם יותר, שלא יפחת מגיל 60.
<אסי מסינג: וגם לגבי גיל 60 הועלו הערות שונות לגבי זה שזה גיל מאוחר מדי – כך לפחות בדיונים הקודמים.
<אסי מסינג: הרציונל לגישה שלנו בעניין הזה הוא שלמעשה הם אמורים להתחלק בקצבה, ואם איש כוחות הביטחון למשל יוצא לפרישה מוקדמת, אז זו הסכמה בינו לבין המעביד; וכמו שהם לא מתחלקים מבחינת חלוקת נכסים במשכורת, אז כך גם לא - - -
חיים כץ: מה זה עובד כוחות הביטחון?
<קריאה: תגיד שוב את המשפט האחרון.
<אסי מסינג: דיברנו על זה ארוכות בפגישה הקודמת.
חיים כץ: מה זה "איש כחות הביטחון יוצא בפרישה מוקדמת"?
חיים כץ: הוא יכול לצאת בגיל 38?
<קריאות: לא, 45.
חיים כץ: אז זו לא פרישה מוקדמת.
שולי מועלם-רפאלי: אז זו פרישה לפי חוק.
חיים כץ: זאת לא פרישה מוקדמת.
יעקב מרגי: קח שוטר, קח - - -
חיים כץ: הוא לא יוצא ב-45.
<אסי מסינג: רגע, מבחינת הפנסיה התקציבית, בכל הוראות חוקי הגמלאות למיניהם – חוק שירות הקבע, חוק הגמלאות – ברירת המחדל אומרת שהעובד, חייל או - - -
חיים כץ: זה אותו דבר גם בצוברת?
<אסי מסינג: לא, אני מדבר עכשיו על תקציבית.
<אסי מסינג: עובד, חייל, או איש כוחות ביטחון אחר, יכול לפרוש מרצונו שלו, בלי לשאול את המעסיק, בגיל 60 ומעלה, ויש מקומות שזה 57 ומעלה.
<אסי מסינג: מתחת לזה הוא צריך שהמעסיק יפטר אותו.
חיים כץ: אסי, איש כוחות הביטחון, איך הוא מגיע לגיל 60?
זהבה גלאון: הוא לא מגיע.
חיים כץ: הוא לא מגיע.
<אסי מסינג: נשאר.
<אסי מסינג: ודאי שיש כאלה.
ישראל חסון: יש, יש, יש - - -
זהבה גלאון: בודדים.
חיים כץ: אם הוא אלוף.
ישראל חסון: לא, הוא יכול להישאר גם רב-סמל.
<אסי מסינג: יש חלופה כזאת.
<נעה בן שבת: אבל אתה מדבר על כך שכשיש פרישה מרצון אחרי 25 שנות שירות, אז אתה - - -
<אסי מסינג: על זה עוד לא דיברנו.
<אסי מסינג: זאת נקודה שהיא ממש רחוקה כרגע מבחינת - - -
חיים כץ: כן, כן, בסדר, אנחנו נגמור את זה ב-2049.
זהבה גלאון: אדוני, בגלל זה רציתי להגיד לך: לא מפעם לפעם אלא כל פעם.
ישראל חסון: רגע, אז מה סוכם בסוף?
<אסי מסינג: עוד לא סוכם.
ישראל חסון: זו עמדתכם?
<אסי מסינג: זה מה שמוצע בהצעת החוק הממשלתית.
<נעה בן שבת: אבל זה גם פועל להפך, שגם אם אדם - - -
<אסי מסינג: אם אני מבין נכון, זה גם מה שאתה הצגת בתחילת דבריך: שאלת מדוע במועד הפרישה ולא במועד שבו היא אמורה להגיש קצבה.
<אסי מסינג: זאת הצעת החוק כרגע.
ישראל חסון: כלומר, לפי מועד קבלת הקצבה.
<אסי מסינג: מועד שבו היא הייתה אמורה לקבל קצבה בפרישה רגילה.
<נעה בן שבת: אני חושבת שהשאלה היא יותר: למה לא במועד גיל הפרישה של בן הזוג?
<אסי מסינג: זה כבר ניואנס.
<נעה בן שבת: זה לא ניואנס, כי זה עולה גם במקרה ההפוך.
<אסי מסינג: זה יכול להשתנות.
יעקב מרגי: אבל פעם זה מיטיב ופעם זה.
יעקב מרגי: צריך להיזהר עם ההגדרות האלה.
<אסי מסינג: זה כבר יותר רחוק.
ישראל חסון: בגלל זה יש היגיון בעצם ההגדרה של מה זו הפנסיה.
יעקב מרגי: אם כבר מדברים על ההגדרה, אז השאלה אם זה נכון להכליל בהגדרה של חיסכון פנסיוני פנסיה תקציבית.
חיים כץ: זה היסטוריה, זה דור הולך ונעלם.
<אסי מסינג: זו הפסיקה וזו ההלכה: שפנסיה תקציבית מוגדרת במסגרת הנכסים שיש לחלק בין בני הזוג.
<אסי מסינג: זה מצב הדין היום.
זהבה גלאון: חבר הכנסת ישראל חסון, אנחנו יכולים להחליט שיש לנו כאן שיקול דעת ולחוקק מה שאנחנו רוצים.
זהבה גלאון: אבל התגבשה איזושהי הלכה והתגבשה פסיקה שזה מה שהיא קיבעה, והצעת החוק בעצם מבקשת לקבע את ההלכה בפסיקה.
ישראל חסון: אבל אני מוכרח להגיד לך שבעיניי יש בהלכה אי-צדק מסוים מובנה.
זהבה גלאון: לא, האי-צדק הוא לגבי אותן נשים שכל השנים מחכות לפנסיה של בן הזוג שלהן ומקבלות אפס.
ישראל חסון: לא, לא, זהבה, אני לא רוצה לגרוע מאף אישה את מה שמגיע לה.
ישראל חסון: זה לא עומד נשים מול גברים.
<נעה בן שבת: אולי רק נסכם את מה שנאמר קודם לגבי הנושא של העברת הכספים.
<נעה בן שבת: בעצם, פסק הדין של חלוקת הזכויות זה פסק דין של ערכאה ראשונה, ואם הוגש עליה ערעור.
<נעה בן שבת: צד אחד הולך ורושם את פסק הדין, ואם הוגש עליו ערעור, אתה בעצם מצפה שיגישו בקשה לעיכוב ביצוע, כדי למנוע את העברת הכספים.
זהבה גלאון: זה נשמע לי סביר ביותר.
<נעה בן שבת: אז אני קוראת את סעיף 4 - - -
חיים כץ: סעיף 3.
<נעה בן שבת: סעיף 3 כבר אושר ב-4.6.12, עוד בכנסת הקודמת.
<נעה בן שבת: אנחנו בעמוד 9, בסעיף 4: "רישום של פרטי פסק דין לחלוקת חיסכון פנסיוני; 4.
<נעה בן שבת: (א) הוגשה לגוף משלם בקשה לרישום של פרטי פסק דין לחלוקת חיסכון פנסיוני שמתקיימים לגביו התנאים המפורטים בסעיף 3, ירשום הגוף המשלם ברישומיו, בהתאם לקבוע בפסק הדין, בין השאר, את משך התקופה המשותפת, מועד הפירוד והשיעור להעברה, וכן את כל אלה, לפי העניין: (1) לגבי פסק דין לחלוקת חיסכון פנסיוני באמצעות צבירת זכויות – (א) אם החיסכון הפנסיוני הוא באמצעות קרן ותיקה או באמצעות צבירת זכויות לפי הסדר פנסיה תקציבית – (1) האם נקבע בפסק הדין כי האמור בו יחול רק לעניין העברת שיעור מקצבת הפרישה לבן הזוג לשעבר ולא לעניין זכויות בן הזוג לשעבר לקצבה בשל פטירתו של החוסך;" זאת אומרת, יש פה שני מצבים: מצב של זכאות גם לסוג של קצבת שארים; ומצב אחר, של זכאות לסכום הקצבה הרגילה, כל עוד גמלאי מקבל את הקצבה.
<נעה בן שבת: אני ממשיכה בקריאת הסעיף: (1) האם נקבע בפסק הדין כי מתקיימים התנאים לפי סעיף 19(א) שבהם נדרשת הסכמתו בכתב של בן זוגו לשעבר של החוסך לביצוע הפעולות המנויות באותו סעיף; "(2) אם החיסכון הפנסיוני הוא באמצעות צבירת זכויות לפי הסדר פנסיה תקציבית – האם נקבע בפסק הדין כי החלק שיועבר לבן זוגו לשעבר של החוסך, במקרה של פרישת החוסך מעבודתו בשל מצב בריאות לקוי, יהיה מתוך סך קצבת הפרישה המגיעה לחוסך בעד החודש שלאחר החודש שבו הגיע החוסך לגיל צעיר מגיל פרישת חובה, כאמור בסעיף 14(ב)(2)(ב), ואילך;"
חיים כץ: זאת אומרת, פנסיה מוקדמת?
<נעה בן שבת: זה מה שדיברת קודם, גיל פרישה מוקדם.
<אסי מסינג: פה אנחנו במצב של פרישה בגלל מצב בריאותי לקוי, נכות.
<נעה בן שבת: אז אלה שלושה דברים שצריך להבהיר: שמדובר ברישום של פסק דין לחלוקת זכויות.
חיים כץ: לא, יש לך את (ב).
<נעה בן שבת: (ב) זה לגבי קופת ביטוח ישנה.
חיים כץ: בואי נצביע על זה, בואי נגמור עם זה.
חיים כץ: יש לגבי זה הערות?
חיים כץ: מאחר שאין הערות אנחנו נצביע על - - -
<ציון לוי: אני לא הבנתי מה הקשר לנכות בחלוקה.
חיים כץ: שאלתי אותך אם יש לך הערות על מה שאמרנו.
חיים כץ: אם לא הבנת הוא יסביר לך אחר כך.
חיים כץ: הצבעה בעד אישור סעיף 4(א)(1)(א) – רוב הסעיף נתקבל.
חיים כץ: תודה רבה, הסעיף הזה עבר.
חיים כץ: אנחנו עוברים ל-(ב).
<נעה בן שבת: (קוראת) "(ב) אם החיסכון הפנסיוני הוא באמצעות קופת ביטוח ישנה הונית – השיעור מסך הסכום ההוני בקופת הביטוח הישנה אשר יועבר לבן הזוג לשעבר; ואם רשאי העמית, בהתאם להסדר החיסכון, להמיר לקצבה את הסכום ההוני בקופת הביטוח הישנה, ומתקיים האמור בסעיף 19(ד)(1)(ב), וביקש בן הזוג להמיר את השיעור מסך הסכום ההוני בקופת הביטוח כאמור לקצבה – יהיה השיעור שיועבר לבן הזוג לשעבר מסך קצבת הפרישה בגובה השיעור האמור; כמו כן ירשום הגוף המשלם אם נקבע בפסק הדין כי מתקיימים התנאים לפי סעיף 19(א)(2) שבהם נדרשת הסכמתו בכתב של בן הזוג לשעבר לביצוע הפעולות המנויות באותו סעיף;" אז ההסדר המיוחד לקופת חלוקה הונית זה בגלל שיש אפשרות להמרה של הסכום ההוני.
<נעה בן שבת: זה ייחודו של ההסדר של הקופה ההונית.
<אסי מסינג: לא, זה בהתייחסות למהן ברירות המחדל במצב שיש אפשרות להמיר.
חיים כץ: יש למישהו הערות לסעיף (ב)?
חיים כץ: מי בעד הסעיף?
חיים כץ: הצבעה בעד אישור סעיף 4(א)(1)(ב) – רוב הסעיף נתקבל.
<נעה בן שבת: אנחנו עוברים לפסקה (2) בסעיף - - -
חיים כץ: האם חברות הביטוח ערוכות לביצוע?
<אסי מסינג: אני רק אציין שנציג התאחדות חברות ביטוח חיים היה שותף בוועדת שוחט, והערותיהן נלקחו בחשבון.
חיים כץ: במה זה נוגע לביטוח חיים?
<אסי מסינג: אנחנו מדברים על פוליסות ביטוח שלמעשה הן - - -
חיים כץ: לא, על הוניות בכלל.
<אסי מסינג: הוניות או קצבתיות.
<אסי מסינג: זה חלק מהחיסכון הפנסיוני.
חיים כץ: הוניות.
חיים כץ: גם ההוניות יכולות היום להפוך לקצבתיות.
<נעה בן שבת: זאת אומרת שכל המנגנונים של הרישום והתשלומים - - -
<אסי מסינג: כל המנגנונים כאן הם בנוסח שנציגי הגופים היו שותפים בו.
חיים כץ: כלומר, הם מסוגלים לעשות את זה?
<אסי מסינג: כך לפחות נאמר לנו.
<נעה בן שבת: אז אנחנו עוברים לעניין חיסכון פנסיוני באמצעות צבירת כספים: "(2) לגבי פסק דין לחלוקת חיסכון פנסיוני באמצעות צבירת כספים, של חוסך שהוא עמית – הערה לטובתו של בן זוגו לשעבר של העמית על הסכום המועבר לבן הזוג לשעבר במועד רישום ההערה; הערה כאמור תעודכן במועד שבו נזקפת תשואה ליתרה הצבורה של העמית, בהתאם לתוספת או לגריעה מהסכום האמור שיש להוסיף או לגרוע אותן מהסכום המועבר לבן הזוג לשעבר באותו מועד לפי הוראות סעיף 6(ב).
<נעה בן שבת: " זאת אומרת, אתה רושם את ההערה על סכום מסוים ואחר כך אתה גם מעדכן אותה בהתאם ל - - -
חיים כץ: מבינים?
חיים כץ: יש למישהו הערות על הסעיף?
חיים כץ: אין הערות?
חיים כץ: הסעיף בסדר?
זהבה גלאון: מה אתה חושב?
חיים כץ: אני חושב שזה בסדר.
חיים כץ: יש את הסכום, יש את ההצמדה למה שעושה הקרן, והסכום שנקבע הוא צמוד למה שעושה הקרן, והוא מעודכן לפי מה שקורה, לטוב ולרע.
חיים כץ: הצבעה בעד אישור סעיף 4(א)(2) – רוב הסעיף נתקבל.
חיים כץ: סעיף 2 אושר.
חיים כץ: נעבור לסעיף 3.
<נעה בן שבת: בגלל שאנחנו מרכזים פה את כל ההוראות לעניין רישום פסק הדין בכל המצבים השונים, אנחנו רוצים להכניס לפה גם את המצב שבו משולמת קצבה חלקית.
<נעה בן שבת: לכן מוצע פה להוסיף את פסקה (3): "(3) ניתן פסק הדין לחלוקת חסכון פנסיוני באמצעות צבירת כספים לגבי קופת גמל לקצבה שבה משולמת קצבה חלקית – גם אם נקבע בפסק הדין לחלוקת חיסכון פנסיוני כי חלוקת היתרה הצבורה בין העמית לבין בן זוגו לשעבר תיעשה מתוך היתרה הצבורה שנותרה לעמית לאחר תשלום קצבת הפרישה החלקית.
חיים כץ: מה זה קצבה חלקית?
<אסי מסינג: למשל בקרנות הפנסיה החדשות ניתן לפרוש ולקבל קצבה לגבי חלק מהיתרה הקצובה ולהמשיך לחסוך.
<אסי מסינג: במצב הזה החלוקה של הקצבה צריכה להיות בדרך אחת, כי כבר יש קצבה, והחלוקה של היתרה הצבורה צריכה להיות בדרך אחרת.
חיים כץ: לא כי יש קצבה, אלא כי יש סכום מינימלי – לפני שאתה מושך הוני, אתה צריך שיהיה לך סכום לקצבה.
<אסי מסינג: אנחנו מדברים על מישהו שגם רוצה לקחת איזושהי קצבה לשיעורים.
<אסי מסינג: הוא לוקח בהתחלה קצבה מסוימת, ואחרי כך וכך שנים הוא בא ומבקש לקחת קצבה נוספת מהיתרה הצבורה או למשוך את זה משיכה הונית, אבל באמצע יש גירושים.
<אסי מסינג: יש גירושים, וצריך עכשיו לחלק את החיסכון הפנסיוני.
חיים כץ: אפשר לפצל את זה לשני חשבונות?
<אסי מסינג: מה שאנחנו מציעים זה - - -
<אסי מסינג: היתרה הצבורה תפוצל לשני חשבונות, ובקצבה הם יתחלקו.
חיים כץ: ואז כל אחד יעשה מה שהוא רוצה?
<אסי מסינג: ביתרה הצבורה.
<אסי מסינג: ובקצבה הם יתחלקו.
<אסי מסינג: כמו בקרנות הוותיקות.
<אסי מסינג: מה שמוצע כאן זה לבצע את הרישום של העניין הזה.
<אסי מסינג: אלא שלא תמיד ידעו במועד מתן פסק הדין שזה המצב.
<נעה בן שבת: זה מה ששכחתי להדגיש, שסעיף קטן (א) לסעיף 4 מייצג את מה ש...
<נעה בן שבת: השופטים שנותנים את פסק הדין צריכים לתת את הדעת עליו.
<נעה בן שבת: הם צריכים לתת את הדעת לגבי מה נקבע, מה השיעור, מה - - -
חיים כץ: אנחנו מתווים להם את הכללים.
חיים כץ: מה שאת אומרת לשופט זה "תסתכל בפני מה אתה עומד; תשואות חלוקה הונית וחלוקה קצבתית – פתח עיניים, שלא יעבדו עליך".
<נעה בן שבת: ואיזה דברים דורשים את הסכמת בן הזוג של העמית או בן הזוג של החוסך, והאם התקיימו תנאים לדרישת אותה הסכמה.
<אסי מסינג: אבל אני מוכרח להגיד שבמקרה הספציפי הזה, בניגוד למקרים האחרים, אין לי למעשה שיקול דעת בעניין הזה.
<אסי מסינג: זאת אומרת, אין משהו נוסף שצריך להתוות כתוצאה מפסק הדין, אלא זה פשוט תיאור מצב עובדתי.
<נעה בן שבת: אבל פסק הדין צריך לשקף את כל הנתונים האלה: כמה שנים, שיעור משותף - - -
חיים כץ: די, זה ברור, אנחנו מתברברים סתם.
<נעה בן שבת: (קוראת) "(ב) הגוף המשלם ישלח לחוסך ולבן זוגו לשעבר הודעה בדבר רישום פרטי פסק דין לחלוקת חיסכון פנסיוני לפי סעיף קטן (א); הודעה כאמור תישלח בתוך 14 יום ממועד הרישום, בדואר רשום או בדרך אחרת שיקבע השר לפי סעיף 5." הצענו פה להגביל את המועד של משלוח ההודעה על רישום ה - - -
חיים כץ: אבל למה שהשר יקבע בדרך אחרת?
<אסי מסינג: דרך שתהיה יותר זהה לדואר רשום - - -
חיים כץ: אבל למה השר צריך לקבוע דרך?
חיים כץ: למה צריך לדחוף פה את השר?
<אסי מסינג: אז מי?
חיים כץ: בכללים כתוב שהגופים ישלחו הודעה בדואר רשום.
חיים כץ: למה השר?
חיים כץ: מה הוא יחליט, יונת דואר?
חיים כץ: אימייל?
<אסי מסינג: לא, אם יש אמצעים טכנולוגיים שמאפשרים משלוח שהוא דומה לדואר רשום וזה יחסוך את העלויות שיש בזה - - -
חיים כץ: לא יחסוך.
חיים כץ: אותו אחד לא יודע להיכנס לאימייל, הוא רוצה לראות נייר, הוא רוצה לשמור נייר.
<אסי מסינג: ולכן זו דרך נוספת, זו חלופה.
<אסי מסינג: במקום שנצטרך - - -
חיים כץ: נאמרה פה הערה יפה, שאפשר "דרך נוספת".
חיים כץ: דבר אחד זה דואר רשום, ואם השר רוצה, שיחליט על משהו נוסף.
חיים כץ: אבל שיקבל דואר רשום.
זהבה גלאון: אבל אם תסתכל על הסעיף הבא, על 5- - -
חיים כץ: נגמור סעיף-סעיף.
שולי מועלם-רפאלי: אבל 5 קשור.
<אסי מסינג: אני לא מציע שבשביל לתקן את הדרך של המשלוח נצטרך לעבור שלוש קריאות, זה נראה לי פשוט לא נכון - - -
חיים כץ: אני לא חושב שהשר צריך להיות מעורב בזה.
<אסי מסינג: אז מי כן?
חיים כץ: תקבע עכשיו.
חיים כץ: אתה עובר עכשיו שלוש קריאות, אז באותה החבילה תקבע גם את הדרך.
חיים כץ: או שתעשה את זה בתקנות.
<אסי מסינג: זה מה שאני מציע.
<אסי מסינג: שר זה בתקנות.
<נעה בן שבת: אבל זה דרך נוספת, לא דרך אחרת.
<אסי מסינג: אני מציע להשאיר את "אחרת", מכיוון ש"בנוספת" אין צורך.
<אסי מסינג: אין צורך לשלוח בנוסף - - -
חיים כץ: אני מכיר אתכם, עורכי הדין.
חיים כץ: "השר יקבע בתקנות".
חיים כץ: לא רוצה לא "דרך אחרת" ולא - - -
<אסי מסינג: "השר יקבע בתקנות", בסדר, על זה אין מחלוקת, אבל השאלה מה הוא יקבע, "דרך אחרת"?
חיים כץ: שיעשה בתקנות מה שהוא רוצה, לא יודע אם דווקא "דרך אחרת".
<נעה בן שבת: "דרך אחרת" או "דרך נוספת"?
חיים כץ: נוספת.
<אסי מסינג: הנוסף הוא מיותר לטעמי, אני מציע - - -
חיים כץ: הלו, אסי, מאיפה אתה?
חיים כץ: מה אתה?
<אסי מסינג: יועץ.
חיים כץ: אנחנו לא עובדים אצלך.
<אסי מסינג: זה ברור לי.
חיים כץ: הצעת, שמענו, ראינו, תודה.
<רונן סולומון: אני רונן סולומון, מנהל איגוד קופות הגמל.
<רונן סולומון: כמובן שההחלטה בסופו של דבר היא שלכם, אבל אני בכל זאת אציע.
<רונן סולומון: או שאנחנו מוסיפים בתוך הצעת החוק גם את האפשרות לדואר אלקטרוני או iPost, שאלה אמצעים שגם אפשר לוודא בהם שהבן אדם מקבל את ההודעה, ואז מוותרים על הסיפה של "השר יקבע" וקובעים את זה עכשיו, או - -
חיים כץ: לא, אנחנו לא ניקח לשר את התפקיד שלו.
<רונן סולומון: - - או שמשאירים את זה לשר.
זהבה גלאון: כמה תפקידים יש לשר?
זהבה גלאון: תשאיר לו לשלוח דואר.
חיים כץ: חבר הכנסת לשעבר רן כהן, בבקשה.
רן כהן: ממרום הפנסיה שלי, הכלל הוא שכאשר שר צריך לקבוע תקנות שנוגעות לשירות הציבור, זה צריך להיות באישור ועדת העבודה והרווחה.
<אסי מסינג: זה הסעיף הבא.
זהבה גלאון: זה בסעיף 5, הסעיף הבא.
<אסי מסינג: אולי, אם יורשה לי, נעשה את זה ב"דרך אחרת, באישור ועדת העבודה והרווחה".
<אסי מסינג: ואז או שיאשרו או שלא יאשרו.
יעקב מרגי: אתה יודע מה ההבדל בין "אחרת" לנושא שאנחנו אוהבים לדבר חופשי?
יעקב מרגי: מחר או מחרתיים החברות יגיד "שמע, עזוב אותנו מכל הסיבוכים האלה, זה עולה לנו כך וכך.