GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעה ברודסקי: מניעת שיווק של מזון לבעלי חיים, איסופו ומניעת שימוש בו המנהל רשאי להורות על מניעת שיווק של מזון לבעלי חיים, על איסופו, על מניעת השימוש בו וכן לתת הוראות לעניין החזקתו, הובלתו והטיפול בו, אם מצא שהדבר דרוש למניעת פגיעה או נזק לבריאותו, לגופו או לחייו של אדם או של בעל חיים ושיש חשד סביר שמתקיימת בו נסיבה מהנסיבות האלה: הוא מזוהם או מכיל חומר מזיק בשיעור העולה על השיעור המרבי המותר או מכיל תכשיר רפואי שדאינו רשום לפי פקודת הרוקחים או שאינו בהתאם לרישום.
<נעה ברודסקי: הוא חומר גלם אסור או שיוצר מחומר גלם אסור.
<נעה ברודסקי: הוא יוצר או שווק בלא היתר, בניגוד לתנאי ההיתר או בניגוד להוראות לפי חוק זה.
<נעה ברודסקי: נפל פגם או ליקוי בתהליך הייצור, השיווק, ההובלה או האחסון שלו.
<נעה ברודסקי: הוא אינו מסומן בסימון מאושר.
<נעה ברודסקי: הוא אינו ראוי להזנת בעלי חיים מסיבה אחרת שאינה מנויה בפסקאות (1) עד (5).
<יעל נוי: לשכת מכוני תערובת.
<יעל נוי: תזונאית.
<יעל נוי: רציתי הבהרה לגבי סעיף קטן (6) כי זה מאוד כללי הנושא הזה.
<אפרת אביאני: אנחנו מונים כאן נסיבות בהן משהו לא בסדר עם המזון.
<אפרת אביאני: אנחנו מנינו ארבע נסיבות שהחוק מדבר עליהן, שאלה קריטריונים חוקיים וזה או שנמצא בו חומר מזיק, שזה משהו שקבוע בחוק, או תכשיר רפואי שאינו רשום, שזה משהו חוקי, או חומר גלם אסור, שגם הוא קריטריון חוקי, יוצר או שווק בלא היתר, גם זה.
<אפרת אביאני: כל הסעיפים האלה הם בעצם סעיפים שהחוק דורש, אבל יכול להיות שיש איזו תקלה במזון שהחוק אפילו לא יכול לצפות, שהמחוקקים לא יכולים אפילו לחשוב על סוג כזה של תקלה, אבל זה הופך את המזון הזה למזון לא ראוי להזנת בעלי חיים.
<אפרת אביאני: כדי לא להשאיר סיטואציה בה יש סיכון לבריאות הציבור, לבריאות בעלי החיים ואין סמכות, אנחנו הוספנו גם את הסעיף הזה שהוא לכל המצבים אותם אנחנו לא יכולים לצפות מראש.
<נעה ברודסקי: המנהל רשאי להורות על פרסום הודעה לציבור הנוגע לעניין בדבר הוראות שנתן לפי סעיף קטן (א).
<נעה ברודסקי: היה לאדם יסוד סביר להניח שהתקיימה נסיבה מהנסיבות המנויות בסעיף קטן (א) או קיבל הוראה בעניין מהמנהל, לא ישווק את המזון לבעלי חיים ולא ישתמש בו עד לקבלת הודעה אחרת מהמנהל.
<דפנה שלו קורנבליט: לגבי סעיף 20(א) ו-(ב), אנחנו לא כל כך מבינים למה זאת סמכות רשות של המנהל ולא סמכות חובה.
<דפנה שלו קורנבליט: אם באמת יש חשד לזיהום של המזון, המזון הזה לא צריך להיות משווק.
<דפנה שלו קורנבליט: אם המזון משווק, צריכה להיות מפורסמת הודעה על כך לציבור.
<אפרת אביאני: המשפטנים יודעים שהרבה פעמים כאשר כתוב רשאי, המשמעות היא חייב.
<אפרת אביאני: אנחנו לא חושבים שיש צורך לחדד כאן את הנקודה הזאת.
<אפרת אביאני: יהיו סיטואציות בהם זאת תהיה סמכות חובה.
חיים כץ: אם המשפטנים יודעים למה אדם טבע ודין לא יודעים?
<דפנה שלו קורנבליט: אנחנו מכירים את הפרשנות של סמכות.
חיים כץ: אם אתם מכירים, זה בסדר.
<נעה ברודסקי: על סעיף 21 כבר הצבענו.
<נעה ברודסקי: 22.
<נעה ברודסקי: הזדמנות לטעון לעניין מניעת שיווק והוראות איסוף והשמדה לא יורה המנהל על מניעת שיווקו של מזון לבעלי חיים, על החזרתו מן השוק או על מניעת השימוש בו לפי סעיף 20 אלא אם כן הודיע על כך למחזיק, ליצרן או למשווק העיקריים העלולים להיפגע מההחלטה זמן סביר לפני מתן ההוראה, ואפשר לו להשמיע את טענותיו בפניו בכתב או בעל פה, ואולם, אם מצא המנהל כי עלול להיות סיכון מידי לבריאותו, לגופו או לחייו של אדם או של בעל חיים, רשאי הוא להורות כאמור, אף בלא שנתן קודם לכן הודעה כאמור ואפשר לו להשמיע טענותיו.
<נעה ברודסקי: ובלבד שיאפשר ליצרן או המשווק כאמור להשמיע את טענותיו תוך שבעה ימים מיום מתן ההחלטה.
<נעה ברודסקי: לא יורה המנהל על השמדתו של מזון לבעלי חיים לפי סעיף 21, אלא אם כן הודיע על כך למחזיק, ליצרן או למשווק העיקריים העלולים להיפגע מההחלטה זמן סביר לפני מתן ההוראה, ואפשר לו להשמיע את טענותיו לפניו, בכתב או בעל פה, ואולם, אם מצא המנהל כי קיימת אפשרות ממשית לסיכון מידי לבריאותו, לגופו או לחייו של אדם או של בעל חיים, רשאי הוא להורות כאמור, אף בלא שנתן קודם לכן הודעה כאמור ואפשר לו להשמיע טענותיו.
<יעל נוי: אפשר הבהרה?
<יעל נוי: לקחו והשמידו תערובת אבל מה קורה לזה שייצר?
<יעל נוי: הוא לוקח על עצמו את כל העלויות ואת כל הנזק שנגרם לו, גם תדמיתי וגם כספי?
<אפרת אביאני: זה המצב היום.
<אפרת אביאני: זה המצב גם במזון לבני אדם.
<ישעיהו פורת: פורום מרכזי מזון.
<ישעיהו פורת: במקרה כזה, האם אנחנו רשאים לתבוע את המדינה?
חיים כץ: אתה רשאי לתבוע את מי שאתה רוצה, גם אם היא תגיד לך כן וגם אם היא תגיד לך לא.
חיים כץ: יש כאן הרבה עורכי דין וכל מה שתגיד להם, הם יעשו ושלם להם לפי ישיבות ואותו עורך דין ישתדל שזה לא ייגמר.
אבשלום וילן: לפי הטקסט כאן אין לתביעה כזאת כל סיכוי.
חיים כץ: בסדר, אבל הוא לא שאל אם לתביעה יש סיכוי.
חיים כץ: הוא שאל אם הוא רשאי והתשובה היא שהוא רשאי.
<נעה ברודסקי: 23.
<נעה ברודסקי: סמכויות פיקוח מיוחדות לעניין מזון מיובא לבעלי חיים בלי לגרוע מהוראות סימן זה, אם קיים חשד סביר שלא מתקיימים במזון מיובא לבעלי חיים, תנאי ההיתר שניתן לייבואו לפי סעיף 3 או הוראות אחרות לפי חוק זה, או שהמנהל מצא שהדבר דרוש באופן סביר למניעת סיכון לבריאותו, לגופו או לחייו של אדם או של בעל חיים, רשאי הוא להורות על מניעת שיווקו ולתת הוראות לעניין אופן החזקתו והטיפול בו ובכלל זה להורות על החזרתו למקום ממנו יובא או על השמדתו.
<נעה ברודסקי: על הוראה לאסור שיווק מזון מיובא לבעלי חיים, להחזירו למקום שממנו יובא או להשמדתו, יחולו הוראות סעיף 22 בשינויים המחויבים.
<נעה ברודסקי: על אף האמור בכל דין, הוראות סעיפים קטנים (א) ו-(ב) והתקנות לפי סעיף 36(ב)(14) יחולו על הבאה או גרם הבאה של מזון לבעלי חיים, מהאזור ומשטחי המועצה הפלשתינית לישראל, למעט אם הוא יוצר כדין ביישוב הנתון לפיקוח המנהל ומצוי בשטח יישוב כאמור עד להבאתו לישראל.
<נעה ברודסקי: בסעיף זה, "אזור" ו"שטחי המועצה הפלשתינית" – כהגדרתם בתוספת לחוק להארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (יהודה ושומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשכ"ז-1967.
<נעה ברודסקי: 24.
<נעה ברודסקי: ביצוע הוראות בדיקה, איסוף או השמדה נתן המנהל הוראה לפי סעיפים 19, 20, 21 או 23 וההוראה לא בו צעה בתוך פרק זמן סביר בנסיבות העניין, רשאי המנהל או מפקח לתפוס את המזון לבעלי חיים שלגביו ניתנה ההוראה, ולבצע פעולות הנחוצות באופן סביר לקיומה.
<נעה ברודסקי: הוצאות שהוצאו לשם ביצוע הוראה כאמור בסעיף קטן (א), ובכלל זה הוצאות הובלת המזון לבעלי חיים ואחסונו עד לביצוע ההוראה, מוטלות על מי שהיה חייב לבצעה.
חיים כץ: סעיף 25 כבר אושר.
חיים כץ: סעיף 26, למעט פסקה (1).
חיים כץ: תקריאי את פסקה (1).
<נעה ברודסקי: 26.
<נעה ברודסקי: סמכויות פיקוח ואכיפה לשם פיקוח על ביצוע הוראות לפי חוק זה, רשאי מפקח, לאחר שהזדהה לפי סעיף 27 – לדרוש מכל אדם למסור לו את שמו ומענו ולהציג בפניו את תעודת זהות או תעודה רשמית אחרת המזהה אותו.
<נעה ברודסקי: גם סעיף 27 אושר.
<נעה ברודסקי: אני עוברת לסעיף 27א.
<נעה ברודסקי: 27א.
<נעה ברודסקי: סייג לתחולה על מערכת הביטחון על אף הוראות סעיף 26, לא יפעיל מי שהוסמך לכך לפי חוק זה את סמכויותיו כלפי מערכת הביטחון אלא לאחר שעבר התאמה ביטחונית כמשמעותה בסעיף 15 לחוק הביטחון הכלי, התשס"ב-2002.
<נעה ברודסקי: שר החקלאות ופיתוח הכפר, בהסכמת השר הממונה, יקבע בנהלים תנאים לשימוש בסמכויות לפי חוק זה כלפי מערכת הביטחון.
<נעה ברודסקי: הוראות סעיף קטן (ב) יחולו גם על שינוי התנאים שנקבעו לפי אותו סעיף קטן.
<נעה ברודסקי: בסעיף זה – "מערכת הביטחון" – כל אחד מאלה: משרד הביטחון ויחידות הסמך שלו.
<נעה ברודסקי: צבא הגנה לישראל.
<נעה ברודסקי: יחידות ויחידות סמך של משרדי ראש הממשלה שעיקר פעילותן בתחום ביטחון המדינה.
<נעה ברודסקי: מפעלי מערכת הביטחון כמשמעותם בסעיף 20 לחוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים, התשנ"ח-1998, שאינם יחידות כאמור בפסקה (3) ואשר שר הביטחון הודיע עליהם לשר החקלאות ופיתוח הכפר.
<נעה ברודסקי: משטרת ישראל, שירות בתי הסוהר והרשות להגנה על עדים.
<נעה ברודסקי: "השר הממונה" – כמפורט להלן, לפי העניין: לעניין הגופים המנויים בפסקאות (1), (2) ו-(4) להגדרה "מערכת הביטחון" – שר הביטחון.
<נעה ברודסקי: לעניין הגופים המנויים בפסקה (3) להגדרה "מערכת הביטחון" – ראש הממשלה.
<נעה ברודסקי: לעניין הגופים המנויים כפסקה (5) להגדרה "מערכת הביטחון" – השר לביטחון הפנים.
<פרץ שורק: אפשר לבקש להכפיף את החקלאים למשרד הביטחון?
<נעה ברודסקי: 28.
<נעה ברודסקי: טיפול בבעל חיים לאחר תפיסתו על אף האמור בסעיף 26(ב)(2), בעל חיים שנתפס לפי חוק זה יועבר למקום שעליו יורה המנהל או רופא וטרינר ממשלתי כהגדרתו בפקודת מחלות בעלי חיים.
<נעה ברודסקי: המנהל רשאי להורות על ביצוע בדיקה בבעל חיים שנתפס כאמור, ובכלל זה להורות על נטילת דגימות מגופו או מתוצרתו, אם מצא שהדבר נחוץ לשם גילוי ליקויים במזון לבעלי חיים או לשם פיקוח על קים הוראות לפי חוק זה.
<נעה ברודסקי: בעל חיים שנתפס לפי חוק זה לא יוחזר לרשות בעליו או מחזיקו, אלא באישור המנהל לאחר שקבע אין בהחזרתו כדי לסכן את בריאות הציבור.
חיים כץ: אנחנו מצביעים על אישור פרק ה'.
חיים כץ: פרק ה' אושר פה אחד.
חיים כץ: סדר היום מגביל אותנו.
חיים כץ: אנחנו גוררים איחור ויש אנשים שמחכים בחוץ לישיבה הבאה.
חיים כץ: נדווח לכם על תאריך המשך.
חיים כץ: על סדר היום הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 148), התשע"ד-2013.
חיים כץ: נציגי הביטוח הלאומי, בבקשה.
<שלומי מור: תודה.
<שלומי מור: אנחנו מבקשים להציג בפני הוועדה תיקון חקיקה מיטיב, תיקון חקיקה שאנחנו שמחים להציג אותו.
<שלומי מור: מדובר בתיקון חקיקה שנועד לתת פתרון לאיזשהו עוול שהמוסד לביטוח לאומי גילה שמתרחש לעניין נכי נפש בנכויות כלליות ואני אסביר במה מדובר.
<שלומי מור: בשנת 2002, בעקבות מאבק הנכים, נחקק סעיף 200(א) לחוק הביטוח הלאומי והוא הוסיף קצבה חודשית נוספת שנקראת קח"ן.
<שלומי מור: הקצבה החודשית הנוספת הזאת, על פי חוק הביטוח הלאומי, מוענקת רק למי שיש לו נכות רפואית בשיעור מינימלי של חמישים אחוזים.
<שלומי מור: הקצבה החודשית הנוספת הזאת, שהשיעור הבסיסי שלה הוא 247 שקלים, ניתנת ומתווספת למי שיש לו נכות רפואית בשיעור של חמישים אחוזים ומעלה.
<שלומי מור: מצא הביטוי הלאומי שלעניין נכי נפש, התנאי הזה לא מתקיים.
<שלומי מור: יש נכי נפש מסוג מסוים שדי להם בארבעים אחוזי נכות כדי להביא את המגבלה התפקודית שלהם, את היכולת שלהם, לפגוע ביכולת שלהם במידה מאוד קשה אבל עדיין על פי חוק הביטוח הלאומי או על פי ספר הליקויים, הנכות הרפואית שלהם היא ארבעים אחוזים בלבד ואז יוצא שהם לא מקבלים את התוספת הזאת.
<שלומי מור: לא זו בלבד שהם לא מקבלים את התוספת הזאת, אני מניח שאתם יודעים שלנכים כלליים יש תוספת נוספת או גמלה נוספת שנקראת שר"ם, שירותים רפואיים מיוחדים, שניתנת למי שזקוק לסיוע בלבישה, באכילה, בפעולות היום יום.
<שלומי מור: הנכים הללו, כיוון שהנכות שלהם היא נפשית ולא פיזית, יוצא שהם נפגעים פעמיים.
<שלומי מור: הם גם לא מקבלים את השר"ם כי אין להם פגיעה פיזית והם גם לא מקבלים את התוספת של קח"ן כי אין להם חמישים אחוזים.
<שלומי מור: על פי הפילוח של המוסד לביטוח לאומי מדובר בערך ב-16 אלף נכים.
<שלומי מור: אם נכפיל את זה באותם 247 שקלים, בעצם מדובר בתיקון שעלותו היא כחמישים מיליון שקלים ואותו אנחנו מביאים כאן.
<שלומי מור: למעשה אנחנו מציעים לגבי נכי נפש.
חיים כץ: כל נכי הנפש?
<שלומי מור: לא.
<שלומי מור: אני מיד אתייחס לשאלה.
<שלומי מור: אנחנו בעצם מציעים את התוספת הזאת ועכשיו אני אסביר לאילו נכי נפש.
<שלומי מור: בספר הליקויים של הביטוח הלאומי יש מספר סעיפים שעוסקים בנכות נפשית.
<שלומי מור: סעיף 33, סעיף 34 וסעיף 91.
<שלומי מור: ההצעה שלנו כאן מדברת רק על סעיפים 33 ו-91.
חיים כץ: כמה אנשים?
<שלומי מור: מדובר ב-16 אלף אנשים.
<שלומי מור: פריט ליקוי 34 שגם עוסק בנכי נפש אבל הוא עוסק בליקויים שעל פי הלשכה הרפואית שלנו הם בעלי השפעה תפקודית נמוכה יותר, שמדובר בליקויים כמו הפרעות אכילה, הפרעות חרדה ולא בנכויות נפשיות קשות יותר, הם 11 אלף נכים נוספים.
חיים כץ: מה העלות של זה?
<שלומי מור: של התוספת בלבד?
חיים כץ: מה התוספת שאתה נותן עכשיו?
<שלומי מור: עכשיו אני מדבר על כחמישים מיליון שקלים נוספים.
<קריאה: הוא לא מסביר את זה נכון.
חיים כץ: עוד מעט תרים את היד, תבקש ואני אתן לך להסביר, אבל אל תתפרץ.
<שלומי מור: התיקון של מה שאנחנו מציעים, העלות היא של כחמישים מיליון שקלים.
<שלומי מור: ההוספה של פריט ליקוי 34 מוערכת בעוד 35 מיליון שקלים.
חיים כץ: כמה אנשים בפריט ליקוי 34?
<לימור לוריא: 12 אלף.
חיים כץ: וכמה כאן?
<לימור לוריא: 16 אלף.
<שלומי מור: בוודאי שאם היינו מדברים על תקציבים לא מוגבלים, היינו מנסים גם לתקן את העוול לעניין אותם נכים שנכנסים בפריט ליקוי 34 אלא שבמגבלות התקציב אנחנו רוצים קודם כל לטפל במי שאנחנו סבורים שהעוול הוא רב יותר.
חיים כץ: ואחרי כן?
<שלומי מור: כרגע מתחילים בזה.
חיים כץ: אמרת שקודם כל אתם רוצים לטפל באלה.
חיים כץ: כי אלה צריכים חוסם עורקים אבל מה אנחנו עושים עם אלה ששברו את הרגל?
חיים כץ: יש תאונה גדולה עם הרבה נפגעים ואתה אומר שאתה עכשיו הולך לנפגעי הנפש הקשים יותר ולהם אתה נותן, אבל מתי יקבלו היותר קלים?
<שלומי מור: אני יכול לומר לך שגם זה נמצא אצלנו על השולחן ברמת המחשבה.
חיים כץ: אתם יכולים לפצל אותם לקבוצות?
<שלומי מור: את ה-11 הנוספים?
חיים כץ: את ה-12 אלף.
חיים כץ: אתם יכולים לפצל ולהביא עוד עשרה מיליון שקלים במקום 35 מיליון שקלים?
חיים כץ: אתה מרחיב את האוכלוסייה ואז אנחנו יודעים שמה שנשאר לנו זאת אוכלוסייה יותר מצומצמת שנוכל להביא אותה בפרק זמן מסוים.
<שלומי מור: אני לא יכול להשיב על אתר אדוני.
חיים כץ: כמה זמן אתה צריך כדי לבדוק את זה?
<שלומי מור: צריך לעשות פילוחים נוספים.
<לימור לוריא: אנחנו מתנצלים.
<לימור לוריא: אני רוצה להסביר איך זה הולך.
<לימור לוריא: לא נוכל לפלח את סעיף 34 לפי סוגי הליקויים.
<לימור לוריא: זאת אומרת, סעיף 34 היום, נכנסים אנשים עם חרדות, עם בעיות אכילה, עם דיכאונות ואין במערכות שלנו את הפילוח.
<לימור לוריא: סעיף 34 מורכב מ-12 אלף אנשים שהם במצב תפקודי מסוים שיכול להיגרם בגלל סוגים שונים של ליקויים.
<קריאה: חמישים אחוזים בתוכו?
<לימור לוריא: חמישים אחוזים בתוכו.
<לימור לוריא: כל מי שחמישים אחוזים היום מקבל.
חיים כץ: זה כבר לא 35 מיליון.
חיים כץ: זה 12 בנוסף לחמישים?
<לימור לוריא: מבין 220 אלף מקבלי קצבת נכות, כל מי שמקבל חמישים אחוזים רפואי, ולא משנה אם זה אורתופדי או נפשי או אונקולוגי, מקבל את התוספת הזאת שנקראת קח"ן.
<לימור לוריא: נשארו לנו משהו – אל תתפסו אותי במספר – כמו 28 אלף אנשים שיש להם בין ארבעים ל-49 אחוזים רפואי ומאה אחוזים אובדן כושר.
<לימור לוריא: 16 אלף מביניהם הם סעיף 33 ו-91 כאשר סעיף 91 הוא מוגבלות שכלית ו-33 הוא לקות נפשית קשה שזה בעיקר סכיזופרנים ודימנסיות עם ליקויים מאוד מאוד קשים שמשפיעים באופן מהותי על התפקוד היום יומי שלהם וגם הטיפול התרופתי שלהם קשה במיוחד.
חיים כץ: את אלה אנחנו מזיזים כרגע.
שולי מועלם-רפאלי: אותם אתם רוצים בהצעת החוק הזאת.
<לימור לוריא: זה הייעוד שדל 48 מיליון שהתנהל במסגרת משא ומתן שניהלנו כאן עם נציגי הנכים שהיו שותפים ב-2010.
<שמחה בניטה: מתוך מאתיים מיליון.
<לימור לוריא: נשארו לנו עוד כ-12 אלף אנשים שהם סעיף 34, שזה מגוון של ליקויים עליהם דיברנו.
<לימור לוריא: העלות שלהם היא תוספת של 35 מיליון שקלים ויש עוד כ-5,000 אנשים שהם עם בעיות אורתופדיות ואחרות שהם בין ארבעים ו-49 אחוזים, שגם הם לא יקבלו את התוספת הזאת.
<לימור לוריא: בסך הכול מדובר ב-17 אלף אנשים שלא יקבלו והם בין ארבעים ל-49 אחוזים וב-16 אלף שכן ייכנסו בעלות של 48 מיליון שקלים.
<לימור לוריא: (היו"ר שולי מועלם-רפאלי)
שולי מועלם-רפאלי: גם אותם אלה שלא יקבלו, אותם 12 אלף פלוס 5,000 הנוספים, 17 אלף אנשים, גם אותם את מכניסה תחת פגיעה ניכרת בתפקוד?
<לימור לוריא: להם יש אובדן כושר מלא להשתכר.
<לימור לוריא: כמו שאמר קודם עורך דין שלומי מור - - -
שולי מועלם-רפאלי: את לא מפסיקה את התשובה שאת נותנת לי כי אני רוצה להבין אם מקובל עליך ועל אנשי המקצוע שגם הם תחת אותה מטריה בעייתית של השתכרות ותפקוד, איך את יוצרת ולמי את נותנת?
<לימור לוריא: כמו האורתופדים.
שולי מועלם-רפאלי: אז בואי נוסיף את האורתופדים ולא נוריד את נכי הנפש.
<לימור לוריא: כמו שעורך דין מור אמר, אם היו לנו עכשיו עוד ארבעים מיליון שקלים, יכול להיות שההצעה הייתה כאן עכשיו.
שולי מועלם-רפאלי: לשאלתו של היושב ראש, האם אתם זקוקים לזמן נוסף כדי לפלח את ה-17 אלף האלה ולבדוק בתוכם כמה אתם יכולים לתת?
שולי מועלם-רפאלי: האם בעוד איקס זמן תהיה לכם תוספת תקציבית בתוכה נכניס חלק נוסף מה-17 אלף האלה?
<שמחה בניטה: המאתיים מיליון הם כבר מ-2010.
<שמחה בניטה: עברו כבר ארבע שנים והם נאחזים במאתיים המיליון האלה כמו בקרנות המזבח.
<שמחה בניטה: עוד לא התחלתם לתת.
<שמחה בניטה: מ-2010 אנחנו מדברים על מאתיים מיליון שקלים.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו לא צועקים כאן.
שולי מועלם-רפאלי: גם כשמתחלף יושב ראש הוועדה, לא צועקים.
<שמחה בניטה: סליחה.
<שמחה בניטה: זה הקול שלי.
שולי מועלם-רפאלי: נאפשר לעורך דין מור לסיים את דבריו, לתת לי מענה ואז נעבור אליכם.
<שלומי מור: פריט ליקוי 34 בו מדובר - אם נוסיף אותו, עלותו הוא 35 מיליון שקלים – עוסק בנכויות שהפגימה התפקודית בגינן נמוכה יותר.
<לבנת פורן: זה לא נכון.
<לבנת פורן: אתם מציגים דברים שהם לא נכונים.
שולי מועלם-רפאלי: אתם תקבלו את רשות הדיבור.
<לבנת פורן: לא יכול להיות שביטוח לאומי ייתן עובדות שהן אינן נכונות.
שולי מועלם-רפאלי: אחר כך את תסתרי את העובדות שלהם.
שולי מועלם-רפאלי: יושבים כאן חברי כנסת חכמים ונבונים, לא יודעים את כל התורה אבל לפחות יודעים לשאול את השאלות הנכונות.
<שלומי מור: יכולתו של אדם לדאוג לענייניו, נשמרת במידה כזאת או אחרת אם אתה בפריט ליקוי 34 לעומת פריט ליקוי 33 שהוא הרבה יותר חמור.
<שלומי מור: באופן ישיר לשאלתה של גברתי.
<שלומי מור: אם היום היו לנו שלושים מיליון שקלים, סביר – זאת לא החלטת מינהלת המוסד – שזה לא היה הולך לדבר הזה אלא היה הולך לילדים נכים ששם אנחנו חושבים שיש בעיה הרבה יותר גדולה.
שולי מועלם-רפאלי: מה שאתה עושה עכשיו, זאת מניפולציה רגשית שאין לה מקום.
שולי מועלם-רפאלי: תמיד יהיו אנשים נוספים שזקוקים לכסף הזה.
שולי מועלם-רפאלי: מדינת ישראל לצערי, ב-2014, יש בה מספר רב של אנשים שיש לנו עוד מה לתקן באופן שהמדינה תומכת בהם.
שולי מועלם-רפאלי: מניפולציות רגשיות, בוא נשאיר בחוץ ובטח לא על ילדים.
שולי מועלם-רפאלי: אדוני, זאת הייתה מניפולציה רגשית.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לחשוד בו.
יעקב מרגי: הוא היה צריך לתת את ההבהרה הזאת.
יעקב מרגי: זאת לא מניפולציה.
<שמחה בניטה: זה לא בסדר.
<קריאה: הוא מתכחש למשא ומתן.
<שמחה בניטה: הוא מתכחש לכך שהילדים קיבלו שישים מיליון.
שולי מועלם-רפאלי: חברת הכנסת לשעבר קולט אביטל.
קולט אביטל: שאלת הבהרה.
קולט אביטל: אני רוצה לדעת אם החוק הזה יעבור, אם הוא יחול גם על ניצולי שואה מכיוון שאצלם המספר הרב ביותר של נכי נפש, של אנשים שסובלים מחרדות.
קולט אביטל: לקחתם אותם בחשבון או לא לקחתם אותם בחשבון?
<קריאה: הם לא לקחו.
<לימור לוריא: חוק ביטוח נכות, מגיל 18 עד גיל 67.
יעקב מרגי: בגיל 67 מפסיקים להיות נכים.
יעקב מרגי: זאת הצעת החוק.
קולט אביטל: דמנסיה בדרך כלל היא אחרי גיל 67.
<לימור לוריא: יש מקרים לפני, לצערנו, וכל בן אדם שהוא לפני גיל 67 והוא בגיל העבודה ויש לו ליקוי נפשי, יהיה זכאי לתוספת.
<לימור לוריא: ניצולי השואה הם מעל גיל 67.
<לימור לוריא: מדובר כאן בחוק נכות.
קולט אביטל: אבל דמנסיה היא מחלה של זקנה.
<לימור לוריא: לא רק.
<לימור לוריא: לצערנו יש גם צעירים יותר.
קולט אביטל: זאת אומרת שהחוק הזה לא חל על ניצולי השואה.
קולט אביטל: (היו"ר חיים כץ)
חיים כץ: הוא חל גם על ניצולי השואה.
קולט אביטל: היא אומרת לא.
<לימור לוריא: חוק נכות הוא עד גיל 67.
חיים כץ: אם יש ניצולי שואה שהם מתחת לגיל 67, זה חל עליהם.
חיים כץ: מישהו שהיה עובר.
חיים כץ: יש היום ניצולי שואה שמוגדרים כעוברים.
<עפרה בלבן: זה יעזור לבסיס חוק הסיעוד.
<נעמי מורביה: יושבת ראש מטה מאבק הנכים, נציגת פורום ארגוני הנכים.
חיים כץ: דברי אתי על המאתיים מיליון.
חיים כץ: מה זה מאתיים מיליון?
<נעמי מורביה: יש לי כאן את ההעתק, שנתתי לך כבר לפני שנה ולפני שנתיים, של ההסכם, חתום על ידי הגברת אסתר דומיניסיני.
<נעמי מורביה: מאתיים מיליון שקלים הוגדרו, הובאו בפנינו כדי שאנחנו נעשה את התעדוף איך הם יחולקו.
<נעמי מורביה: מתוך המאתיים מיליון האלה, בפועל מעט מאוד הגיע לידי חשבונות בנק של האנשים עם המוגבלות.
<נעמי מורביה: מה שמומש זה הנושא של הילדים.
<נעמי מורביה: שישים מיליון שקלים.
חיים כץ: נשארו 140.
<נעמי מורביה: נשארו 140 ומומש עוד קצת בנושא של ההנחות בנושא של ההנחות בחשמל.
<נעמי מורביה: אין לי מושג כי כל שנה זה משתנה.
חיים כץ: סדר גודל.
חיים כץ: פלוס-מינוס.
<נעמי מורביה: להערכתי זה משהו כמו ארבעים מיליון שקלים.
חיים כץ: נשארו מאה.
<נעמי מורביה: ועוד איזה שלושה-ארבעה מיליון שקלים, אלה שני עיוורים.
חיים כץ: נשאר גרוסו-מודו מאה מיליון.
<נעמי מורביה: השר"ם שמופיע כאן, עד היום לא שולם.
<נעמי מורביה: המונשמים, תוספת זכאות לקרן לנכים מונשמים, 1,100 שקלים בחודש, עד היום לא מומש והנושא של קצבה חודשית נוספת לכל בעלי המוגבלות, בעלי תיוג, לא מומש.
שולי מועלם-רפאלי: כמה זה הוגדר שם בחלוקה הפנימית?
<נעמי מורביה: בשנת 2011 היה מדובר על 11 אלף אנשים.
<נעמי מורביה: היה מדובר על משהו כמו חמישים מיליון שקלים.
שולי מועלם-רפאלי: את המספרים האלה אנחנו שומעים כאן במספרים גבוהים יותר.
חיים כץ: הסעיף הזה בחוק הוא בתעדוף שלכם?
<נעמי מורביה: הוא בתעדוף שלנו והוא חתום על ידי אסתר דומיניסיני.
חיים כץ: הוא בתעדוף שלכם.
חיים כץ: אתם הייתם רוצים גם את סעיף 34 בתעדוף?
חיים כץ: ביטוח לאומי, אתם התחייבתם למאתיים מיליון?
<לימור לוריא: זה לא אנחנו התחייבנו למאתיים מיליון.
<לימור לוריא: אני רוצה להסביר מה היה במשא ומתן הזה של המאתיים מיליון.
<לימור לוריא: מתוך המאתיים מיליון, יש תיקונים שחלים על נכות ותכף אני אציין מה הם, מה בוצע ומה לא, ומתוך המאתיים מיליון שאסתי בזמנו השיגה, מאה מיליון הם בעצם תקציבים שמשרד האוצר העביר למשרד הרווחה לתת אותם בשירות, מבחינת חוק הביטוח הלאומי.
חיים כץ: זאת אומרת שאת אומרת שנגמרו המאתיים מיליון.
<נעמי מורביה: ממש לא.
חיים כץ: אני רוצה לשמוע מה היא אומרת.
חיים כץ: כמה כסף נוצל מתוך מאתיים מיליון השקלים?
<לימור לוריא: אני צריכה שתי דקות לבדוק כדי לתת מספר מדויק.
חיים כץ: תבדקי ותגידי לי תוך כמה זמן את רוצה לסיים את היתרה.
חיים כץ: הם באו, ישבו אתכם ואמרו שיהיו מאתיים מיליון.
חיים כץ: מאתיים מיליון לעשרים שנים?
חיים כץ: לשבעים שנים?
<שמחה בניטה: זה היה צריך להיות ממומש כבר לפני שנתיים.
<קריאה: חובת ההיוועצות הסתיימה לפני כמה חודשים.
<שמחה בניטה: ב-2014 אנחנו צריכים לקבל עוד מאתיים מיליון שקלים.
<ניסים מורביה: החלטה שאדוני החליט עליה.
<שמחה בניטה: לא מממשים מ-2010, אז הייתה ההפגנה.
<ניסים מורביה: קשה להם להיפרד מהכסף.
שולי מועלם-רפאלי: הם לא הולכים אתו הביתה.
<ניסים מורביה: הם לא מוציאים אותו.
<שמחה בניטה: זה לא מגיע לכיס של האנשים.
שולי מועלם-רפאלי: זה לא בסדר ואת זה צריך לתקן.
<ניסים מורביה: אנשים משלמים ביטוח לאומי כדי שיעבירו למי שזקוק.
<שמחה בניטה: שולי, אם היית יודעת מה גובים מנכים.
<שמחה בניטה: לגבות, הם יודעים לגבות אבל לתת הם לא יודעים.
<נעמי מורביה: שולי, אם היית רואה את ההסכם.
חיים כץ: אם אתם רוצים לצעוק, יש לכם עכשיו חמש דקות לצעוק.
חיים כץ: הם יעשו את החשבונות ואתם תצעקו.
<שמחה בניטה: כבוד היושב ראש, אני רוצה להגיד לך משהו.
<שמחה בניטה: ב-2010, בהפגנה שעשינו מול ראש הממשלה, נתנו לנו מאתיים מיליון שקלים.
חיים כץ: לשנת 2013 ו-2012.
<שמחה בניטה: היום אנחנו ב-2014.
<שמחה בניטה: אנחנו צריכים לעשות עוד פעם מאבק כדי לקבל עוד מאתיים מיליון?
<שמחה בניטה: כך יוצא?
<שמחה בניטה: או שהאוצר יהיה ילד טוב וייתן כל שנתיים-שלוש מאתיים מיליון שקלים.
חיים כץ: קודם כל, זה טוב בשבילכם לעשות מאבק כי אתם מתאחדים, מתגבשים ואתם ביחד.
<שמחה בניטה: אנחנו כבר זקנים ועייפים.
חיים כץ: כמה כסף נוצל?
חיים כץ: אתם התחייבתם למאתיים מיליון שקלים לשנים 2011 ו-2012.
<לימור לוריא: אנחנו התחייבנו לתיקונים.
חיים כץ: תעני לשאלתי.
<לימור לוריא: מאתיים.
חיים כץ: התחייבתם למאתיים מיליון שקלים, לאיזה שנים?
<שלמה מומו נקוב: לוריא, תחשבי טוב כי תרצי שנשב אתם עוד פעם אבל לא נשב אתכם.
<שלמה מומו נקוב: אנחנו לא נשב אתכם עוד פעם.
שולי מועלם-רפאלי: מה יצא טוב לנכים שלא תשבו אתם?
<קריאה: בלי איומים.
<לימור לוריא: במשא ומתן שהיה ב-2010 ולא הגדירו אותו למשך שנים אלא הגדירו כמשא ומתן בו דיברו על מאתיים מיליון שקלים.
<לימור לוריא: זה מה שהיה ב-2010.
<שלמה מומו נקוב: לא מתאים לך מה שאת אומרת.
חיים כץ: מומו, אני אוציא אותך.
חיים כץ: אם אתה תתנהל כמו שאתה מתנהל, לא נדע כלום.
<לימור לוריא: כבוד היושב ראש, אני לא רואה לפני את ההסכם.
<לימור לוריא: במשא ומתן הספציפי הזה, אנחנו התחייבנו לשורה של תיקונים שאני יכולה לפרט אותם כאן ככל שהזיכרון נותן לי.
חיים כץ: עזבי את הזיכרון.
<לימור לוריא: יש כאן את השנים שביטוח לאומי מתחייב.
חיים כץ: את התחייבת למאתיים מיליון ואת לא זוכרת לכמה שנים.
<לימור לוריא: לא הוגדרו שנים, כבוד היושב ראש.
<לימור לוריא: הוגדרו תיקונים שהתחייבנו לעשות.
חיים כץ: כמה הוצאתם?
<לימור לוריא: עד היום, לא כולל הקח"ן של הפיגור והנפש שאנחנו מביאים היום, מנוצלים כמאתיים מיליון שקלים.
חיים כץ: אתם רוצים להיות בשקט?
חיים כץ: לפחות תדעו מה הם חושבים.
חיים כץ: אם תצעקו ולא תקשיבו, לא תדעו כלום.
חיים כץ: תחשבו את מה שאתם חושבים.
חיים כץ: חוסר אינפורמציה זה אחד המובילים לטרגדיה.
חיים כץ: כשיש לכם אינפורמציה אתם יודעים להיערך, אתם יודעים להתכונן, אתם יודעים מה אתם רוצים.
חיים כץ: יש לכם אינפורמציה, אתם יודעים הכול.
חיים כץ: כשאין לכם אינפורמציה, אתם לא יודעים כלום.
חיים כץ: בא לכאן הביטוח הלאומי והולך לפרוס הכול ולומר מה הוא רואה במאתיים מיליון.
חיים כץ: אתם, במקום לשבת בשקט ולרשום כל מה שהם אומרים, אתם מתווכחים אתם.
חיים כץ: כך לא מנהלים עסק.
חיים כץ: כשאתה הולך למשא ומתן, תקשיב מה מוכן לתת הבן אדם השני ואל תתווכח.
חיים כץ: אחר כך תבוא עם מה שאתה רוצה.
חיים כץ: קודם כל, קבל אינפורמציה.
חיים כץ: תקשיבו בשקט, תבינו ותגידו את מה שאתם רוצים אבל תנו להם לדבר.
חיים כץ: ביטוח לאומי, תתחילי לפרט.
חיים כץ: מאתיים מיליון.
<לימור לוריא: תשלום שירותים מיוחדים מהיום ה-31 ולא מהיום השלושים.
חיים כץ: תאריכים וביצוע.
<לימור לוריא: אני חושבת שזה היה ב-2012, אם אני לא טועה.
חיים כץ: אני לא משחק במשחק הזה.
<לימור לוריא: נובמבר 2012.
חיים כץ: הצעת החוק הזאת לכאורה מיטיבה אבל יחד עם זאת היא באה לא מטוב לבו של אף אחד אלא היא באה כתוצאה ממשא ומתן עם הנכים.
חיים כץ: אני חשבתי שהביטוח הלאומי בא פתאום עם משהו טוב ועושה את מה שהוא עושה.
חיים כץ: אני רוצה שתבואו לכאן מוכנים.
חיים כץ: אני רוצה לדעת כל מה שנתתם מאז המשא ומתן.
חיים כץ: תבדקי את התאריכים.
חיים כץ: תבדקי אם מאתיים המיליון שקלים היו מוגבלים לתקופה.
חיים כץ: אני רוצה את כל ההוצאות שנתתם ואז נקיים את הדיון הזה.
חיים כץ: אם את רוצה לדבר עכשיו, אני אתן לך לדבר עכשיו.
<לבנת פורן: כדי שזה יהיה מול עיני כולם ואם יהיה צורך אני אסביר גם בישיבה הבאה.
חיים כץ: לא, לא תקבלי בפעם הבאה.
חיים כץ: זה נרשם בפרוטוקול, אנחנו שומעים וזוכרים.
<לבנת פורן: אני בכל זאת אגיד מה שהתכוונתי להגיד.
<לבנת פורן: סעיפי הנכות לנכי נפש השתנו ב-2012, אני חושבת, בתחילת 2012.
<לבנת פורן: מה שהיה פעם הבדל בין 33 ל-34, לא קיים היום יותר.
<לבנת פורן: זאת אומרת, כן יש 33 ו-34 ויש ביניהם הבדלים אבל לא בעוצמה.
<לבנת פורן: היום יש נכי נפש מאוד מאוד קשים שהם נופלים על סעיף 34 ואני רק רוצה לתת דוגמה מתוך התקנות של ביטוח לאומי כשהם אומרים אין נכי נפש קשים ב-34.
<לבנת פורן: אני רוצה לשאול אם מישהו שיש לו הפרעה ניכרת בתפקוד הנפשי והחברתי, קיימת הגבלה ניכרת על כושר העבודה או הפרעה קשה בתפקוד הנפשי והחברתי, יש הגבלה קשה על כושר העבודה, זאת לא נכות קשה?