GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זהבה גלאון: מאיפה זה בא הדבר הזה?
<צור גינת: אנחנו מדברים על החלק החייב.
<צור גינת: החלק החייב - - -
<נעה בן שבת: אבל ב-(ה) כתוב שהעברה לחשבון של בן הזוג היא לא משיכה.
<צור גינת: אנחנו מדברים על מרכיב הפיצויים.
<צור גינת: כשמרכיב הפיצויים יוצא מחשבונות של העובד, זאת הכנסה, והיא ממוסה.
<נעה בן שבת: לא, אבל פה אנחנו מדברים על משיכה בידי המעביד, לא משיכה בידי העובד.
זהבה גלאון: למה כל העברה נחשבת משיכה?
זהבה גלאון: אני לא מבינה את הרציונל הזה.
<צור גינת: כי ההכנסה היא הכנסה של העובד - - -
חיים כץ: אני אסביר לך למה.
חיים כץ: הוא אומר לבן אדם שעבד 50 שנה, שמגיע לו 600,000 שקל פטור ממס.
חיים כץ: עכשיו, הם התחלקו: היא לקחה 300,000.
חיים כץ: זה מוריד אותו ל-300,000.
חיים כץ: אז שידעו שיש לו 300,000.
חיים כץ: אחרי זה, כשהוא יפרוש, הוא יוכל לקחת או על ה-300,000 או יקבל פטור ממס חלקי על הפנסיה שלו.
<צור גינת: עד כאן אדוני צודק.
<צור גינת: אבל תניח שיש לו מיליון וחצי שקל במרכיב הפיצויים, שגם זה אפשרי.
חיים כץ: הוא הבריח מיליון לחו"ל.
<צור גינת: אבל אני רואה את זה.
<צור גינת: תניח שיש לו מיליון וחצי.
<צור גינת: את ה-600,000 הוא יקבל בפטור, ואין מחלוקת על כך.
<צור גינת: את ה-900,000 הנוספים הוא יכול להשאיר לקצבה ולא לשלם עליהם מס.
<צור גינת: כי הוא יכול, זה החוק.
<צור גינת: הוא ישלם מס על הקצבה.
<צור גינת: אבל אם אתה מכריח אותו למשוך את הכסף - - -
<נעה בן שבת: אתה לא מכריח אותו.
<נעה בן שבת: ב-(ד) אומרים שלמרכיב הפיצויים יש דין אחר לעניין ההעברה לבן הזוג, כי צריך לחכות לראות האם הגיעה כבר הזכאות.
<צור גינת: כתוב "זכאי למשוך", כלומר, הוא זכאי בכל רגע.
<נעה בן שבת: לא, העמית זכאי למשוך.
<צור גינת: העמית זכאי למשוך.
<צור גינת: המשמעות היא שהעמית זכאי למשוך בכל רגע.
<צור גינת: יש לו את האפשרות - - -
<נעה בן שבת: לא, העמית לא זכאי למשוך בכל רגע.
<נעה בן שבת: הוא זכאי למשוך - - -
<צור גינת: אני ב-(1).
<אסי מסינג: "מהמועד שבו העמית זכאי למשוך - - -
יעקב מרגי: אני חשבתי שכרשות המסים אתה רוצה לומר משהו כמו.
יעקב מרגי: העניין הוא כזה: אם רשות המסים הייתה אומרת "סליחה, יש פה פתח לניצול לרעה בידי מי שמעל התקרה, ולכן צריך לחסום את זה" – אני הייתי מבין אותה.
<צור גינת: על זה אני מדבר.
יעקב מרגי: אז תגיד את זה.
יעקב מרגי: אבל אתה מנסה פה לשנות את הרציונל.
יעקב מרגי: הרציונל הוא פתיחת חשבון לעמית נוסף, זה לא משיכה.
יעקב מרגי: אם תאמר "בוא נחסום פה כדי שלא יהיה ניצול לרעה בידי מי שנמצא מעל התקרה" – אז אהלן וסהלן, בוא נראה איך עושים את זה.
זהבה גלאון: יש לי תוספת קטנה לדברים של חבר הכנסת מרגי.
זהבה גלאון: הוא לא רשאי למשוך בכל עת, אלא רק כשהוא מגיע למועד הזכאות.
זהבה גלאון: לכן, עם מועד הזכאות, הוא צריך להיות פטור מכל המהלך ש - - -
<נעה בן שבת: אולי נוסיף את המילה "היה".
<נעה בן שבת: נאמר שהוא היה זכאי.
<נעה בן שבת: אולי נגיד שזה המועד שהוא היה זכאי, שזה רק תאורטי, זה לא מועד שהוא באמת מושך את הכסף.
<צור גינת: אני רוצה להבהיר.
<צור גינת: יש מצב שבו אדם סיים את עבודתו והכסף עומד לרשותו בקופת הגמל והוא יכול למשוך אותו בכל רגע, ולכן הוא זכאי בכל רגע לקבל את הכספים האלה.
<צור גינת: מרגע שהוא מושך כי גרושתו קיבלה את הצו, והכסף עובר, וכתוב פה שהוא יחויב במס – אז הוא יחויב במס על כל הסכום שנמצא שם, למרות שהוא התכוון לקבל מזה קצבה.
<צור גינת: כלומר, אנחנו כופים עליו אירוע - - -
חיים כץ: בסדר, תתגרש, בסדר.
<צור גינת: אני רק מביא את זה למודעות - - -
חיים כץ: בסדר, מודעים.
<נעה בן שבת: אבל התיקון - - -
חיים כץ: נעה, זה בסדר.
חיים כץ: הוא יקבל פטור על הפיצויים שהיא קיבלה את הכסף, והוא ישלם אחר כך מס על הפנסיה שלו - - -
<צור גינת: לא, הוא לא ישלם על הפנסיה, הוא ישלם על ההון.
יעקב מרגי: הוא רוצה לומר שעד שהיא לקחה את הקטע של הפיצויים - - -
חיים כץ: שלא יתגרש, שיחיה חיים שמחים ומאושרים.
יעקב מרגי: אבל זה לא תלוי בו.
<נעה בן שבת: אבל בסעיף קטן (ה) אתה אומר שזו לא משיכה.
<ציון לוי: אבל יש פה משהו לא סביר: כאילו הפטור שלו הולך לצד השני.
זהבה גלאון: מה שלא סביר זה שעד היום היא 30 שנה לא קיבלה את הכסף.
<ציון לוי: זה יכול להיות גם גבר, זה לא משנה.
זהבה גלאון: אתם קצת מתבלבלים: אנחנו משנים את החוק בגלל המצב המעוות.
זהבה גלאון: הדיון קצת התבלבל, מה קורה לכם?
<ציון לוי: זה פשוט לא הגיוני.
זהבה גלאון: מאוד הגיוני.
<ציון לוי: אני מצטער, זה פטור של האדם.
<ציון לוי: זה יכול להיות גבר או אישה, זה לא משנה.
<ציון לוי: אם יש לו פטור בגין עבודתו - - -
חיים כץ: חצי.
זהבה גלאון: כל מה שאנחנו מבקשים עכשיו זה שיהיה חצי.
<ציון לוי: חצי בסדר, אבל שלא כל הפטור של הפיצויים ילך לצד אחד.
זהבה גלאון: לא דובר בשום מקום שעל החלק היחסי שלו, שזה מחצית הסכום, ילך הפטור.
זהבה גלאון: פתאום אנחנו עושים את הנשים עוד מרוויחות מכל העסק הזה.
<ציון לוי: אבל יש גם גברים שמקבלים, לא רק נשים.
זהבה גלאון: זה שולי.
זהבה גלאון: קרנות הפנסיה רשומות על שם העמית, שבדרך כלל הוא גבר.
חיים כץ: חברת הכנסת גלאון, נא לא להתרגש יתר על המידה.
חיים כץ: אסי, תסביר בעברית.
<אסי מסינג: אני אסביר למה נדרש בכלל סעיף קטן (ד).
<אסי מסינג: בניגוד ליתר המרכיבים שנמצאים בחיסון הפנסיוני של העובד, שזה מרכיב תגמולי עובד ומרכיב תגמולי מעביד, לגבי מרכיב פיצויים יש צד שלישי נוסף – יש את המעביד.
<אסי מסינג: הכספים אינם של העובד אלא אם התגבשה זכאותו לכך לפי דין או הסכם לקבלת הכספים, בין אם מדובר בכספים שהם על חשבון פיצויים ובין אם מדובר בכספים שהם במקום מרכיב הפיצויים.
<אסי מסינג: יש מועד שממנו מתגבשת הזכות של העובד.
חיים כץ: לגבי קופות הגמל, אם אני נותן היום הוראה להעביר את השניים-ושליש מהלמן-אלדובי למישהו אחר, אתה חייב לדווח למעביד?
<רונן סולומון: צריך אישור.
<רונן סולומון: אם זה פיצויים אז בטח.
<רונן סולומון: אם יש סעיף 14 אז לא, ואם אין אז צריך אישור מעסיק.
חיים כץ: ואם יש סעיף 14?
<רונן סולומון: לא.
חיים כץ: ואז מה קורה?
חיים כץ: המעביד לא יודע בכלל.
חיים כץ: ואני יכול לא לקבל את האישור ולקחת את הכסף.
<מלכיאל רחמים: לא, לא, הקופה חייבת להודיע תוך כמה ימים.
<מלכיאל רחמים: הקופה מעבירה ו - - -
<אסי מסינג: היא לא מקבלת אישור, אבל מודיעה למעסיק.
<אסי מסינג: וכדי למשוך היא צריכה את האישור.
<אסי מסינג: מה שנאמר כאן זה שבמועד שבו - - -
חיים כץ: אם אין סעיף 14 אז אני יכול לעשות לו בית ספר לפעמים, נכון?
<רונן סולומון: בתיאוריה כן.
חיים כץ: כל שבוע אני אעביר לו את הקופה, עד שהוא לא יבין איפה זה.
<רונן סולומון: בתיאוריה באמת אין בעיה: אם יש לך סעיף 14 אתה יכול לנייד כל הזמן.
חיים כץ: תוך שבוע הוא יתבלבל, הוא יגיד "אני מוותר לך על הכסף, תעזוב אותי".
<מלכיאל רחמים: הוא כבר חתם לו סעיף 14, הוא כבר ויתר לו.
<אסי מסינג: גם בסעיף 14 יש סיטואציות שבהן - - -
<קריאות: נכון, אתה צודק.
חיים כץ: סעיף 14 הוא השלמה ל-100% פיצויים.
<נעה בן שבת: סעיף 14 זה הפקדה לקרן הפנסיה, במקום פיצויי פיטורים.
<אסי מסינג: במקום פיצויי פיטורים.
<אסי מסינג: ובכל זאת, גם בהפקדה-בִמקום יש סייגים מסוימים, למשל אם העובד מועל או גונב.
זהבה גלאון: אבל האם למעביד יש אפשרות לזכות וטו גם לא במקרים שבהם העובד מועל ודברים כאלה?
חיים כץ: על הפיצויים?
חיים כץ: יש הרבה מקרים שהוא אומר לו "תשמע, אם אתה מתפטר – אתה לא מקבל".
חיים כץ: אז הנה, יש לך סיבה לחוק.
זהבה גלאון: אז אם הוא נניח גם מתגרש וגם מתפטר, אז היא אוכלת אותה.
חיים כץ: גם הוא.
חיים כץ: הוא לא מקבל.
זהבה גלאון: אבל זה יכול להיות, תיאורטית?
חיים כץ: הוא לא יקבל, הוא הפסיד את שלו.
<קריאה: גם היא לא תקבל.
חיים כץ: אם הוא רוצה להוציא לה עין ולהוציא לעצמו שתי עיניים.
חיים כץ: שיעשה את זה.
<נעה בן שבת: אבל היום ההפקדות לביטוח פנסיוני כפופות להוראה כזאת - - - בסעיף 14.
<אסי מסינג: תלוי איפה הן מופקדות.
<אסי מסינג: לא לכל הקופות יש אישור של - - - , זה תלוי באישור של שר הכלכלה.
<נעה בן שבת: רגע, אתה אומר שמכיוון שיש פה גורם שלישי, אז הכסף נמצא באיזשהו מצב ביניים עד שמתגבשת הזכות התיאורטית למשוך אותו.
<נעה בן שבת: כי אנחנו מבינים שאם מושכים אותו ממש, אז כבר אין זכות לפנסיה.
<אסי מסינג: זה צריך להתחשב בתוספות של הצד השלישי.
<נעה בן שבת: אולי נגיד "במועד שבו היה העמית זכאי למשוך", כלומר, מועד תיאורטי.
<נעה בן שבת: אבל אם אני מבינה נכון את ההערה, ההערה אומרת שהבעיה היא העניין של ניכוי המס בהתאם לסעיף 164.
<נעה בן שבת: אתה אומר שלא מנכים את המס אלא רק במועד המשיכה ממש.
<צור גינת: נכון.
<נעה בן שבת: אז אולי הסיפא "וזאת לאחר שנוכה מהסכום האמור - - -
<אסי מסינג: לא, אבל זה כמו משיכה, זה חייב להיות.
<צור גינת: זה חייב להיות.
<נעה בן שבת: אבל אתה אומר שזו לא משיכה.
<אסי מסינג: לא, לעניין הזה זו כן משיכה.
<צור גינת: לעניין המס זו משיכה.
<אסי מסינג: אחרת אין דרך אחרת.
<אסי מסינג: אחרת המשמעות היא שאנחנו למעשה נותנים פה מקלט מס.
<נעה בן שבת: אז אתה אומר: אני אעביר את הסכום, אבל זה לא פוגע בקבלת הקצבה, כי לפי סעיף קטן (ה) זה לא נחשב כמשיכה.
זהבה גלאון: נעה, לפי מה שהם חושבים זה כן נחשב למשיכה.
זהבה גלאון: זה מה שמטריד אותי.
חיים כץ: זה מה שהם חושבים.
חיים כץ: יש את מה שכתוב ויש את מה שהם חושבים.
<אסי מסינג: סעיף (ה) מדבר - - -
חיים כץ: אסי, שנייה.
חיים כץ: יש פה מישהו שמרים את היד.
<אורי בארי: אני אורי בארי, מלשכת רואי החשבון.
<אורי בארי: נושא המיסוי הוא נושא מורכב, וצריך להסדיר אותו.
<אורי בארי: הרעיון הזה שהוא או היא יקבלו את מרכיב הפטור ממס הוא לא שלם, הוא חלקי.
<אורי בארי: צריך להסדיר את הנושא המס גם בנושא העברה מחשבון לחשבון ובוודאי ובוודאי בשלב המשיכה.
יעקב מרגי: לא הסכמנו על זה.
<אורי בארי: פיצויי הפיטורים מורכבים, מדברים על זה כל הזמן.
<אורי בארי: צריך להסדיר את זה בצורה תבונתית, כדי שיתרונות המס יתחלקו בין שני הצדדים לפי הוותק של מי שהיה מבוטח.
חיים כץ: על מה אנחנו יכולים להצביע - - - ?
<נעה בן שבת: כבר הצבענו על הסעיף.
יעקב מרגי: אבל על הנושא של חיוב מס לא הסכמנו.
<נעה בן שבת: לא, חיוב המס כתוב ב-(ד)(1).
חיים כץ: מאחר שגמרנו את הסעיף ולא נתחיל עכשיו בסעיף חדש, הישיבה נעולה.
חיים כץ: היום יום שני בשבוע, י"ט בשבט, ה-20 בינואר ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
חיים כץ: על סדר היום הצעת חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו, התשע"ב-2011.
חיים כץ: לפני כן אני רוצה לבקש מהוועדה לאשר ועדת משנה לדיון עם שירות התעסוקה למציאת פתרון למעגלי תעסוקה/ויסקונסין שהחברים בה יהיו מיקי רוזנטל, מרכז, יעקב מרגי, אם אתה מוכן, אילן גילאון ורינה פרנקל.
חיים כץ: נצביע על אישור חברי הוועדה.
חיים כץ: כל חברי הכנסת הצביע בעד הקמת ועדת המשנה.
חיים כץ: אנחנו ממשיכים בהצעת החוק המדוברת, חלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו.
<נעה בן שבת: הגענו עד סעיף 6.
<וילמה מאור: הצעת החוק צריכה להגיע.
חיים כץ: אנחנו נחכה כמה דקות עד שנקבל את נוסח הצעת החוק.
חיים כץ: אנחנו שוב פותחים את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
<נעה בן שבת: הגענו עד סעיף 6 ונשארו לנו בדרך כמה דברים שנחזור אליהם בהמשך.
<נעה בן שבת: אנחנו ממשיכים בסעיף 7.
<נעה בן שבת: העברת חלק מיתרה צבורה של עמית שמשולמת לו קצבת פרישה חלקית, לחשבון חדש של בן זוגו לשעבר; (א) על אף הוראות סעיפים קטנים (א) ו-(ב) של סעיף 6, לגבי עמית שמשולמת לו קצבת פרישה חלקית ונותרה לו יתרה צבורה בקופת גמל לאחר התשלום כאמור, יחושב הסכום שיש להעביר לחשבון של בן הזוג שלעבר בהתאם להוראות הסעיפים הקטנים האמורים מתוך היתרה הצבורה שהייתה לעמית אם לא הייתה משולמת לו קצבת הפרישה החלקית.
<נעה בן שבת: לעניין זה יראו את התשואה ודמי הניהול שעל פיהם תחושב היתרה הצבורה כאמור לפי התשואה שהשיגה הקופה על הנכסים העומדים כנגד התחייבויותיה כלפי העמית בשל היתרה הצבורה שנותרה לעמית לאחר תשלום קצבת הפרישה החלקית ודמי הניהול שנגבו מאותה יתרה.
<נעה בן שבת: (ב) הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו אם נקבע בפסק הדין לחלוקת חיסכון פנסיוני כי חלוקת היתרה הצבורה בין העמית לבין בן זוגו לשעבר תיעשה מתוך היתרה הצבורה שנותרה לעמית לאחר תשלום קצבת הפרישה החלקית.
<נעה בן שבת: מדובר כאן בסוג מיוחד של מקרים בהם משולמת קצבת פרישה חלקית אבל יש יתרה בקופה ולכן צריך כאן הוראות לעניין אופן חישוב הסכום שיועבר.
חיים כץ: יש למישהו הערות?
<אסי מסינג: על הנוסח.
<אסי מסינג: מבחינת ההעברה, שיהיה ברור, ואולי צריך לחדד את זה בנוסח, התשואה והניכוי של דמי ניהול היא על היתרה הצבורה שרשומה לזכותו של בן הזוג, על החלק שיירשם לזכותו של בן הזוג.
<אסי מסינג: זה למעשה הקידום.
<אסי מסינג: התשואה והניכוי, הקידום הזה, הוא רק על היתרה הצבורה שתהיה רשומה על זכותו של בן הזוג.
<אסי מסינג: מהנוסח כאן זה לא ברור במאה אחוזים.
<נעה בן שבת: אתה רוצה לחשב את היתרה הצבורה רעיונית ממנה אתה מחלק חלק לבן הזוג לשעבר.
<נעה בן שבת: אתה צריך לחשב את הכול כדי לדעת את הארבעים אחוזים שמגיעים לבן הזוג.
<אסי מסינג: זה היינו הך.
חיים כץ: מה שהוא אומר, זה אותו הדבר.
חיים כץ: הוא רוצה להגדיר את התשואה של בן הזוג והיתרה השנייה מוגדרת.
חיים כץ: אם את מגדירה אותה כחצי או כחלק מהאחוזים, גם השני מוגדר.
<נעה בן שבת: הוראות לעניין חשבון חדש של בן זוג לעבר לעניין כל דין, יראו את המועד כמפורט להלן, לפי העניין, כמועד שבו הופקדו הסכומים שהועברו לחשבונו של בן זוג לשעבר של עמית לפי הוראות סעיף 6 או 7: בקופת גמל לקצבה – המועד שבו הועברו הכספים לחשבונו של בן הזוג לשעבר.
<נעה בן שבת: בקופת גמל שאינה קופת גמל לקצבה – המועד שבו הופקדו הכספים לחשבונו של העמית בקופה.
<נעה בן שבת: לא יופקדו תשלומים לחשבונו של בן זוג לשעבר, נוסף על הסכומים שהועברו לחשבון האמור לפי סעיף 6 או 7, אלא אם כן הגוף המשלם אישר כי בן הזוג לשעבר הצטרף לקופה כעמית בהתאם לכללי ההצטרפות לאותה קופה ולהסדר החיסכון.
<נעה בן שבת: יש לנו כאן שתי הוראות שונות.
<נעה בן שבת: נתחיל דווקא בסעיף קטן (ב) שאומר שהחשבון הזה הוא בעצם חשבון מוקפא של עמית לא פעיל.
חיים כץ: חשבון סגור.
<אסי מסינג: מוקפא, אבל הקופה תוכל לצרף את בן הזוג להיות עמית אם הוא יעמוד בכל כללי ההצטרפות ובתנאים מסוימים.
<אסי מסינג: אפשר יהיה להפוך אותו להיות פעיל, אבל זה לפי שיקול הדעת של הגוף המנהל ועמידה בכל כללי ההצטרפות.
יעקב מרגי: לו יצויר שהיא התחילה לעבוד.
<אסי מסינג: אנחנו מדברים רק על המוצרים החדשים.
חיים כץ: קופת גמל שאינה קופת גמל לקצבה, המועד שבו הופקדו הכספים לחשבונות של העמית, איך תעשה אותו פעיל?
<אסי מסינג: ברור שאי אפשר להיות פעיל.
<אסי מסינג: ברור שזה כפוף לכללי הדין.
חיים כץ: אני שומע שאתה אומר לי שזה הופך להיות פעיל, ואם זה הופך להיות פעיל – זה בסדר, אבל הוא לא יודע להיות פעיל.
חיים כץ: אין יותר פעיל כזה, נכון?
<אסי מסינג: אפשר להוסיף ובכפוף להוראות הדין.
<נעה בן שבת: איפה אתה רוצה להוסיף בכפוף להוראות הדין?
<אסי מסינג: בסיפא של (ב), אלא אם כן הגוף המשלם אישר כי בן הזוג לשעבר הצטרף לקופה כעמית בהתאם לכללי ההצטרפות לאותה קופה ולהסדר החיסכון ובכפוף להוראות הדין.
חיים כץ: לא צריך להוסיף כלום.
<אסי מסינג: אני לא חושב שיש ספק, אבל אפשר להוסיף.
<נעה בן שבת: נחזור לסעיף קטן (א).
<נעה בן שבת: בגלל שיש לנו חשבון חדש, השאלה באיזה מועד יראו את הכספים כאילו הם מופקדים.
חיים כץ: מתי שפתחו את הקופה.
<נעה בן שבת: מתי שפתחו את הקופה היסטורית, של בן הזוג.
<נעה בן שבת: זה לא מה שאומר הסעיף.
חיים כץ: בא בן אדם, פתח בגיל 18 קופת גמל.
חיים כץ: בגיל 26 הוא התחתן ובגיל 32 התגרש.
חיים כץ: הקטע צריך להיות שכל מה שהקופה עשתה עד גיל 26, אז הוא התחתן, לצורך העניין זה פרטי שלו.
חיים כץ: אחר חודש החתונה ומכאן זה הולך הלאה.
יעקב מרגי: גם הוותר.
חיים כץ: הוותק והכול.
<נעה בן שבת: אמרנו שבית המשפט אמור להביא בחשבון את הדבר הזה.
<אסי מסינג: בפעם הקודמת אמרנו שיש בעיה לבצע חילוק לפי לפני או אחרי ובית המשפט יביא את זה בחשבון במסגרת קביעת השיעור.
חיים כץ: למה שתיתן את זה לבית המשפט?
חיים כץ: למה שלא תסגור את זה?
<אסי מסינג: בנוסף אנחנו ממילא מגבילים את שיעור החלוקה שיחול אך ורק בתקופה המשותפת שלהם.
חיים כץ: למה אתה מביא את זה לבית המשפט?
חיים כץ: תגדיר את זה כאן ונגמר הסרט.
חיים כץ: למה אתה צריך את בית המשפט?
<אסי מסינג: איך להגדיר?
<אסי מסינג: מה להגדיר.
חיים כץ: איך שאמרתי לך.
חיים כץ: יום החתונה הוא יום השותפות.
<אסי מסינג: מה שמוצע כרגע הוא שיש יתרה צבורה מסוימת שאותה מחלקים.
<אסי מסינג: היתרה הצבורה בערכה הנקוב במועד הגירושין, אותה מכפילים בשיעור שבית המשפט קובע שהוא החצי מהתקופה המשותפת שלהם במהלך תקופת החיסכון.
חיים כץ: זה לא במהלך תקופת החיסכון.
חיים כץ: הוא פתח את תקופת החיסכון שבע שנים לפני שהוא התחתן.
<אסי מסינג: לא מובאת בחשבון מסגרת השיעור.
חיים כץ: תחזור למה שאמרת.
<אסי מסינג: אנחנו אומרים ששיעור החלוקה, השיעור המקסימלי של החלוקה, הוא חצי מתקופת החיסכון המשותפת חלקי תקופת החיסכון.
חיים כץ: חצי מתקופת החיסכון המשותפת.
<אסי מסינג: חצי כפול היחס שבין תקופת החיסכון המשותפת לחלקי התקופה כולה.
חיים כץ: אני הייתי מגדיר את זה יותר פשוט.
<אסי מסינג: אני אתן דוגמה מספרית.
חיים כץ: אנחנו מבינים אבל אני הייתי מגדיר את זה יותר פשוט.
חיים כץ: אם אתה מגדיר תאריך חתונה כנקודת בדיקה, כמו מדד, כמו שאתה ממדד דירה, הולך להשכיר דירה, אתה אומר שאתה צמוד למדד ינואר 2013 ויש לך את הנקודות של ינואר 2013 ואתה יודע למדד את זה מתי שאתה רוצה.
<אסי מסינג: אם היינו עושים את זה רק לגבי חסכונות פנסיוניים שנצברים מהמועד הזה.
חיים כץ: על מה אנחנו מדברים כאן?
<אסי מסינג: על יתרות צבורות בכל המכשירים שהם אינם קרנות ותיקות ופוליסות ביטוח ישנות.
חיים כץ: למה שלא תמדד את זה ותעשה את זה פשוט?
<אסי מסינג: למשל גם את קופות הגמל לתגמולים וגם קרנות הפנסיה החדשות שהצבירה שם היא משנת 1995.
<אסי מסינג: לכן מאחר ואין רישום, משהו שאפשר לייחס כיום יתרה צבורה בנקודה מסוימת - - -
חיים כץ: אני לא מבין מה אתה אומר לי.
חיים כץ: כל מה שאמרת עכשיו, אם אתה קובע נקודת ציון כיום החתונה לפני עשרים שנים.
<אסי מסינג: מה ידוע לנו לפני עשרים שנים מבחינת יתרה צבורה?
<אסי מסינג: אין לנו.
חיים כץ: אני יודע כמה היה לי בקופה לפני עשרים שנים בתאריך הנישואין?
<אסי מסינג: אין רישום כזה.
יעקב מרגי: הם לא חייבים לשמור?
<אסי מסינג: אין רישום מלפני עשרים שנים.
<אסי מסינג: היום יש רישום אבל מלפני עשרים שנים אין רישום של היתרה הצבורה עם התשואה שהושגה וניכוי דמי הניהול.
<אסי מסינג: אין נתון כזה.
חיים כץ: אתה לא יודע לחשב את זה?
יעקב מרגי: אין להם היסטוריה.
חיים כץ: יש להם היסטוריה.
<רונן סולומון: אנחנו צריכים לזכור שהמחשבים של היום הם לא מחשבים של פעם.
<רונן סולומון: מרבית הדאתא בייס קיים במיקרופיש ומיקרוצ'יפים שיושבים במרתפי הבנקים ואני מקווה שהעכברים לא אכלו אותם בינתיים.
<רונן סולומון: להתחיל לחשב עכשיו, זה להיכנס למרתפים ולהתחיל לעבור נתונים ידנית.
<רונן סולומון: אני לא צוחק.
<רונן סולומון: אני אומר את האמת.
חיים כץ: מישי יושבת כאן
חיים כץ: בחדר והיא צריכה לצאת לפנסיה.
<רונן סולומון: אנחנו נדע יתרה.
חיים כץ: היא עבדה שבע שנים בחלקיות משרה.
חיים כץ: אתה תדע להוריד לה את הפנסיה לפי שבע השנים?
חיים כץ: בטוח תדע.
חיים כץ: אם היא עבדה כך, אתה תיכנס ותגיד.
חיים כץ: תקשיב, כשאני עובד פחות מ-420 חודשים, אתה מוצא לי יום שביתה שהיה בשנת 1969 ואתה מוריד לי את היום.
חיים כץ: אתה מודיע לי שאין לי 420 חודשים.
חיים כץ: אם אני עובד ארבעים שנים, אין בעיה.
חיים כץ: אני עבדתי בדיוק 35 שנים, 420 חודשים ואני הולך לצאת לפנסיה, איך אתה מודיע לי שב-17 למאי 1983 לא הייתי בעבודה?
<רונן סולומון: יש לנו כאן בעיה עם הנתונים.
<רונן סולומון: אתם צריכים להבין את זה.
<רונן סולומון: זאת היסטוריה שלא קיימת.
מרב מיכאלי: לא צריך את החיזוקים שלי.
מרב מיכאלי: אני חושבת שהכול מאוד ברור.
<משה וינרב: התאחדות חברות ביטוח חיים.
<משה וינרב: הבעיה העיקרית למיטב ידיעתי קיימת בקופות הגמל ולא הפנסיה.
<משה וינרב: הדוגמאות שאתה הבאת אדוני, הן לגבי הפנסיה.
<משה וינרב: הקופות נמכרו וכשהן נמכרו לא העבירו את כל מאגרי הנתונים אלא העבירו יתרות.
<משה וינרב: אין יתרות לכל נקודת זמן היסטורית.
<משה וינרב: כל הקופות, בוודאי הקופות שנמכרו או חברות הניהול שלהן נמכרו ליתר דיוק, אין בהן את כל מאגר הנתונים ההיסטורי הזה.
חיים כץ: מה יש?
<רונן סולומון: יש מיקרופישים.
<רונן סולומון: יש יתרות ואם רוצים להיכנס, יש מיקרופישים ומיקרוצ'יפים שזה משהו מאוד בעייתי.
<רונן סולומון: יש יתרות.
<רונן סולומון: היתרות מופיעות.
חיים כץ: אם אתה אומר שזה לא נוח, זה משהו אחר.
<משה וינרב: הגופים לא קיבלו את המיקרופישים של הבנקים.
<משה וינרב: קופות הגמל שנמכרו רובן על ידי הבנקים לסקטור של בתי השקעות וחברות ביטוח לא העבירו את כל הנתונים האלה.
<משה וינרב: העבירו יתרות מעודכנות, כן, אבל מה שאתם מבקשים זאת יתרה לאיזושהי נקודת זמן או לכל נקודת זמן בהיסטוריה בהתאם למה שבית משפט יחליט שרלוונטי ואת הנתונים האלה אין בגמל.
<רונן סולומון: נאמר לי שיש בנקים שגם לא העבירו את הנתונים עצמם.
<רונן סולומון: כלומר, יש כאן מספר בנקים שלא העבירו את הנתונים.
חיים כץ: אז מה הם עשו?
<רונן סולומון: העבירו יתרות.
חיים כץ: אנחנו נעשה דיון על המסלקה הפנסיונית ואתם תביאו את כל הפרטים.
חיים כץ: אנחנו נדע בדיוק אחד לאחד איפה אנחנו חיים.
<רונן סולומון: גם במסלקה הפנסיונית, למיטב ידיעתי לא חייבים לתת יתרה לכל נקודת זמן בעבר בחיי החשבון.
<רונן סולומון: צריכה להיות יתרה נוכחית ועל זה אין בינינו ויכוח.
<רונן סולומון: הוויכוח הוא שבית דין לענייני משפחה או בית דין רבני יחליט היום שהתקופה הקובעת היא מיום איקס ליום וואי ואז צריך לשחזר.
חיים כץ: אני עוצר כאן כי אנחנו רוצים להתקדם.
חיים כץ: אתה יודע שהיו שם הפקדות וכל תאריך הפקדה, אתה יודע עליו.
חיים כץ: כל אחד שנוגע לעניין, אם הוא היה צריך לקבל עמלה על הסכום לפי ההפקדות, הוא היה אומר לך כמה מגיע לו.
<משה וינרב: אדוני, אני חייב להגיד לך שגם נעשו הקבצות במאגרי המידה ולכן כשאתה אומר היום תשחזרו כל הפקדה, בוודאי בקופות גמל שנמכרו, אי אפשר היום לשחזר כי עשו גם הקבצות של סכומים במהלך השנים.
<משה וינרב: אנחנו מדברים על עשרות שנים ועל מערכות מידע שהן לא במונחי 2014.
חיים כץ: כמה קופות גמל יש של עשרות שנים?
<רונן סולומון: יש הרבה.
<משה וינרב: כל הקופות הבנקאיות.
<רונן סולומון: כל הקופות הבנקאיות הוותיקות.
<משה וינרב: מאות אלפי אנשים.
חיים כץ: אנשים לא משכו כספים שם אחרי 15 שנים?
<רונן סולומון: חלק משכו וחלק נשארו עד היום.
<משה וינרב: שכירים לא יכלו למשוך.
חיים כץ: לשכירים האלה יש קופות גמל שיכולים למשוך אחרי 15 שנים.
<משה וינרב: שכירים, לא.
חיים כץ: שכיר בקופת גמל עצמאי משך אחרי 15 שנים.
<רונן סולומון: לא תמיד.
חיים כץ: הייתה לו אופציה.
<רונן סולומון: הייתה לו אופציה.
<הילה בן חנוך-לוי: במקרה נתקלתי השבוע במסגרת הלשכה המשפטית בה אני עובדת כאשר קיבלנו איזשהו צו מבית משפט שבאמת מחייב אותנו להציג נתונים במסגרת סכסוך גירושין בין בני זוג עבור שנים היסטוריות.
<הילה בן חנוך-לוי: פנינו עם הצו הזה לבנק מסד כשמעלינו מרחפת חרב ההוצאות המאוד גבוהות היה ולא נספק את הנתונים, והם פשוט אמרו שאין מאיפה להביא.
<הילה בן חנוך-לוי: אפשר להאשים אותנו בביזיון בית משפט, אפשר להטיל עלינו הוצאות, אבל אין לנו.
חיים כץ: באיזה שנה קמה מנורה גמל?
<הילה בן חנוך-לוי: החברה או הקופות?
חיים כץ: הקופות.
<הילה בן חנוך-לוי: הקופות האלה הן קופות בנקאיות.
<הילה בן חנוך-לוי: ספציפית הקופה הזאת, מדובר ב-מורג והיא עברה אלינו ב-1 לינואר 2006.
חיים כץ: את לא מדברת היסטוריה.
<הילה בן חנוך-לוי: שם ביקשו מאתנו נתונים לא כל כך היסטוריים, ל-2003 וגם את זה לא היה.
<הילה בן חנוך-לוי: היו להם רק נתוני משיכות ויתרות.
חיים כץ: שנת 2003 הייתה שנת חורבן הבית.
חיים כץ: אני אמרתי לביבי ואמרתי לשרון והצבעתי בגלוי.
חיים כץ: האופוזיציה ברחה כי לא היה נעים לה מסדר ההצבעה.
חיים כץ: ב-2 בלילה אני ביקשתי הצבעה ידנית במקום אלקטרונית.
חיים כץ: אמרתי שיראו מי מצביע נגדם.
חיים כץ: היינו רק הקואליציה.
<נעה בן שבת: אני רוצה לוודא.
<נעה בן שבת: אנחנו בסעיף 3 למשל מחשבים את הכול לפי היתרה הצבורה במועד הפירוד ויש לנו פסקי דין היסטוריים שבעצם יוכלו להביא אותם למימוש לפי ההוראות האלה.
<נעה בן שבת: תהיה לכם אפשרות לאתר את היתרה הצבורה למועד הפירוד גם אם מועד הפירוד הוא היסטורי?
יעקב מרגי: אני חייב לומר משהו.
יעקב מרגי: את חטאי אני מזכיר, עבדתי גם בבנק.
יעקב מרגי: כשהייתי בצבא בגלילות, עבדתי בבנק לאומי.
יעקב מרגי: זה היה בין 1978 ל-1981.
יעקב מרגי: כבר אז אני זוכר את המיקרופישים עם העתק אחד על אחד מדפי החשבון.
יעקב מרגי: לכן מוזר לי שאת אומרת שלבנק אין מ-2003.
יעקב מרגי: זה מוזר לי מאוד.
<הילה בן חנוך-לוי: אני לא נציגת הבנק ולכן בטח אני לא יכולה להשיב בשם הבנק.
<הילה בן חנוך-לוי: אני רק יכולה לציין מה הן התשובות שאני קיבלתי השבוע בהמשך לצווים של בית המשפט.
<שרון שביט כפתורי: לגבי בנק מסד אני מחזקת את דברי חברתי מבלי לדעת על המקרה שלה.
חיים כץ: חברתך?
חיים כץ: מתי יצאת אתה פעם אחרונה לקפה?
חיים כץ: חברתי, מרשתי.
<הילה בן חנוך-לוי: כל ישראל חברות.
<שרון שביט כפתורי: אני מייצגת גם את קרנות ההשתלמות של המורים.
<שרון שביט כפתורי: בנק מסד אכן לא שומר נתונים היסטוריים עד שלב מסוים.
<שרון שביט כפתורי: יש נתונים לגבי משיכה.
חיים כץ: ניסוחים.
חיים כץ: תשאירי את זה כמו שזה.
<נעה בן שבת: אני רק רוצה לוודא שהם לא חוזרים בהם מההתחייבות שלהם לברר מה היתרה הצבורה במועד הפירוד.
<אסי מסינג: בהנחה שיהיו פסקי דין ישנים.
חיים כץ: אם אין, אז אין.
חיים כץ: חברתנו אמרה.
<נעה בן שבת: נחזור לסעיף 8 בו דיברנו.
<נעה בן שבת: סעיף 8(א)(1), בקופת גמל קצבה, אנחנו מדברים על המועד שבו ייחשבו הכספי,, המועד שבו בפועל הם הועברו לחשבון החדש.
<נעה בן שבת: לגבי קופת גמל שאינה קופת גמל לקצבה, למשל קופת גמל לתגמולים, אנחנו עוברים למועד ההיסטורי בו הופקדו הכספים לחשבונו של העמית בקופה.
<נעה בן שבת: יש לנו כאן הערה.
<נעה בן שבת: אולי צריך להבהיר שהכספים שהתקבלו בקופה מקיפה, גם בחשבון החדש ייחשבו בקופה מקיפה והכספים שהתקבלו מקופה כללית, יישארו בקופה הכללית והמעמד שלהם לא ישתנה.
<אסי מסינג: לאיזה עניין?
<נעה בן שבת: בגלל גובה הסכום לא תיחשב הקופה כקופה מקיפה.
<נעה בן שבת: החשבון החדש יישאר במעמדו.
<אסי מסינג: זה ברור.
<אסי מסינג: זאת קרן נפרדת.
<אסי מסינג: לא יכול לקרות אחרת.
<נעה בן שבת: זאת קרן נפרדת, אבל דווקא בגלל זה יכולים להחשיב לך.
<אסי מסינג: אי אפשר.
<אסי מסינג: הם לא יכולים.
<אסי מסינג: זאת העברה מקרן לקרן.
<נעה בן שבת: אתה אומר שבכל מקרה היא תישאר.
<אסי מסינג: אלה שתי קרנות נפרדות.
<נעה בן שבת: תוצאות רישומה של הערה על הסכום המועבר לבן זוג לשעבר נרשמה ברישומיו של גוף משלם, לפי סעיף 4(א)(2), הערה לטובתו של בן זוג לשעבר של עמית על הסכום המועבר לבן הזוג לשעבר (בפרק זה – הערה לטובת בן זוג לשעבר), יחולו ההוראות כמפורט להלן, כל עוד לא נמחקה ההערה: תידרש הסכמתו בכתב של בן הזוג לשעבר לביצוע כל אחת מהפעולות המפורטות להלן, לגבי הכספים שנרשמה לגביהם הערה כאמור.
<נעה בן שבת: אנחנו מציעים כאן להוסיף, ואני מבינה שזה מקובל על האוצר, שתתווסף סמכות הממונה לקבוע הוראות לעניין דרך מתן ההסכמה.
<אסי מסינג: בסמכות של חוזר, כמו הסמכויות שיש למפקח על הביטוח מכוח חוק הפיקוח על הביטוח, חוק הפיקוח על קופות גמל.
יעקב מרגי: מתי נמחקת הערת האזהרה?
<נעה בן שבת: יש הוראות לעניין מחיקה.
<אסי מסינג: אלה טפסים טכניים.
חיים כץ: כל התקנות של המפקח שהן לא מאושרות.
<אסי מסינג: אלה עניינים טכניים מקצועיים.
<אסי מסינג: זה טופס של דרישת ההסכמה.
<נעה בן שבת: ההסכמה היא ל- (א) משיכת הכספים בידי העמית.
<נעה בן שבת: (ב) קבלת קצבת פרישה המחושבת לפי הכספים האמורים.
<נעה בן שבת: (ג) העברת הכספים לקופת גמל אחרת.
<נעה בן שבת: (ד) העברת הכספים ממסלול השקעה אחד בקופת גמל מסלולית למסלול השקעה אחר באותה קופה.
יעקב מרגי: זה דורש הסכמות.
<נעה בן שבת: זה דורש הסכמה.
<נעה בן שבת: העמית לא יוכל לעשות את זה בלי הסכמת בן הזוג שלו.
יעקב מרגי: תמיד אנחנו פועלים עקב לקונות של מקרים אחרים.
יעקב מרגי: אנחנו מכירים את הקלות הבלתי נסבלת.