GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מרק לוגסי: מה שאני אומר כאן, בתוצאות המחקר יש תיקוף ותיקון של עישון.
<מרק לוגסי: זאת אומרת, יודעים לעשות את זה.
<מרק לוגסי: אדם שמעשן, יש לו כמובן סיכוי לחלות, אבל אדם שמעשן וגם נחשף לעשן הזה, הסיכוי שלו גדל עוד יותר.
<מרק לוגסי: יש כאן קשר מאוד מעניין של ירידה בשמיעה ועלייה בלחץ הדם.
<מרק לוגסי: נמצא קשר מדעי לשניים האלה.
<מרק לוגסי: מי שחשוף לרעש, מי שרוצה להרחיב, יכול לקרוא את המחקר ולראות את הקשר בין העלייה בלחץ הדם לירידה בשמיעה.
<מרק לוגסי: נמצאו כאן המקומות בהם נתגלו מחלות ממאירות כמו שלפוחית השתן, הערמונית וכולי.
יעקב מרגי: עד עכשיו נתת לי תחושה שאלה הסימפטומים של הישראלי המצוי.
<מרק לוגסי: חבל שכך.
<מרק לוגסי: אני הישראלי המצוי ואלה לא הסימפטומים שלי.
יעקב מרגי: לא שלך, במוצע הכללי.
יעקב מרגי: שאל רופא והוא יגיד לך שאלה האנשים שבאים אליו כל הזמן.
<מרק לוגסי: ממש לא.
יעקב מרגי: אתה לא יורד לסוף דעתי.
יעקב מרגי: כשאתה נותן לי נתונים כאלה, אתה חייב לתת לי תחושה שהממוצע באוכלוסייה הוא כך ובקרב הכבאים הוא כך.
<מרק לוגסי: אמרתי קודם.
<מרק לוגסי: אולי זה לא היה ברור ואני אסביר שוב.
יעקב מרגי: לא, זה היה ברור.
יעקב מרגי: אני נותן הערה לסדר.
יעקב מרגי: כשאתה מציג מצגת, היא חייבת להיות קצרה ויותר מבליטה.
יעקב מרגי: לא מול אוכלוסייה כללית אבל מול השוטרים ומול מד"א.
<מרק לוגסי: אולי לא הובנתי, אבל אני אומר שכל מה שנכתב כאן הוא מול קבוצת הביקורת, 1,517 עובדים, שהם לא כבאים והם לא נחשפים לאותה סביבת עבודה וכאן ההבדל ביניהם הוא משמעותי באופן מובהק וניכר.
<מרק לוגסי: אין טעם להציג את זה כל פעם אחד מול השני.
<יהודה לרמן: הסיכוי באחוזים לעומת בן אדם שיושב מול מחשב כל היום, לעומת כבאי.
<מרק לוגסי: לא רק מחשב.
<מרק לוגסי: דרך אגב, גם כל אחד אחר.
<מרק לוגסי: דרך אגב, המחקרים בעולם מדברים על תקופה של שלושים שנים וכאן מדדו את זה אחרי עשרים שנים ובכל זאת זה נרשם.
<מרק לוגסי: כאן מדברים על שחיקה.
<מרק לוגסי: יש כאן אלמנט אישיותי של הכבאי כאשר ככל שהמסוגלות שלו גבוהה יותר, רמת השחיקה גבוהה.
<מרק לוגסי: מה שמעניין זה שאצל כבאים ותיקים יותר יש שחיקה ואפשר גם להבין את זה וזה טבעי.
<מרק לוגסי: המחקר השני, אנחנו נראה שהוא בעצם תומך בממצאים האלה של גורמי וסביבת העבודה של הכבאי מסוכנים, זה מחקר שעשיתי ב-2004.
<יהודה לרמן: במסגרת מה?
<מרק לוגסי: זה מחקר שנעשה במסגרת תזה למסטר באוניברסיטת בן גוריון בניהול והנדסת בטיחות.
<מרק לוגסי: התזה הזו סיימה בהצטיינות.
<יהודה לרמן: על זה עשית את הדוקטורט אחר כן?
<מרק לוגסי: לא.
<מרק לוגסי: את הדוקטורט, תכף תראה, עשיתי במשהו אחר לגמרי וגם הוא בהצטיינות.
<מרק לוגסי: שיעור תאונות העבודה בקרב הכבאים.
<מרק לוגסי: ב-2004 נדגמו תיקים של 1,021 כבאים, עבודה סיזיפית לא קלה, הופצו שאלונים ללמעלה מ-400 כבאים ואני אראה לכם כאן מה בדקנו.
יעקב מרגי: תתחיל להתמקד בנקודות עליהן אתה רוצה לשים דגש.
<מרק לוגסי: סביבת העבודה של הכבאי מסוכנת, גורמי הסיכון מייצרים מחלות, צריך להכיר בהן ולעגן זאת בחקיקה.
<מרק לוגסי: זה המחקר השני.
<מרק לוגסי: התוצאות מראות שבפעילות מבצעית תאונות העבודה שהיו הן מעל 43 אחוזים, 36 אחוזים באירועי שריפה, 54 אחוזים בפעילות המינהלתית שלהם בתוך התחנות, הגפיים נפגעות יותר.
<מרק לוגסי: משך היעדרות מהעבודה לאחר תאונות העבודה נוטה לגדול עם הגיל.
<מרק לוגסי: נמצא קשר מובהק בין המשתנים האלה שהצגתי כרגע לתאונות עבודה וכמובן שביעות רצון של הכבאי בעבודה שלו, גם זה ממצא מובהק.
<מרק לוגסי: בגדול, תוצאות המחקר מחזקות את הקביעה כי סביבת העבודה של הכבאי מסוכנת.
<מרק לוגסי: המחקר השלישי הוא לדעתי המחקר המעניין והאחרון שבוצע ב-2011, לגביו שאל פרופסור לרמן.
<מרק לוגסי: המחקר בדק לראשונה ברמה כזאת על הפרעה פוסט טראומתית בקרב הכבאים בישראל.
<מרק לוגסי: כדי להבין מה זה, אני נתתי כאן הסבר קטן על מהי טראומה.
<מרק לוגסי: ה-DSM-4 מסביר שאירוע טראומתי מוגדר פעם אחת כאשר האדם חווה אירוע של סכנת מוות לו או לסביבה שלו, והתנאי השני הוא שהתגובה שלו כללה איזשהו פחד, חוסר אונים, אימה וכולי.
<מרק לוגסי: אם יש את שני המרכיבים האלה, אפשר להגדיר את האירוע כאירוע טראומתי.
<מרק לוגסי: התגובות לאירוע טראומתי מיומיים עד חודש וה-PTSD כמובן, התסמינים שאנחנו רואים למטה, מופיעים, ואפשר להגדיר אותו.
<מרק לוגסי: דרך אגב, פוסט טראומה יכולה גם להתפרץ לא בסדר הזה אחרי חודש אלא אחרי שנים.
<מרק לוגסי: דיברת על נתונים.
<מרק לוגסי: אחוזי ה-PTSD בקרב האוכלוסייה בארצות הברית נעים בין חמישה לעשרה אחוזים, בארץ בין שמונה לתשעה אחוזים.
<מרק לוגסי: באוכלוסיית הכבאים זה נע בין 17 ל-37 אחוזים.
<מרק לוגסי: כאן הבאתי דוגמאות של מחקרים שנעשו בגרמניה שמחזקים את הדבר הזה.
<מרק לוגסי: תוצאות המחקר וזאת החדשה המרעישה.
<מרק לוגסי: אחוז ה-PTSD – נחקרו 342 כבאים בארץ, 300 כבאי מבצעים ו-42 כבאים תעופתיים כקבוצת ביקורת – במדינת ישראל עומד על כ-24 אחוזים, פול PTSD, יש לו את כל התסמינים.
<מרק לוגסי: אנחנו רואים את ההבדל בין הכבאים לקבוצת הביקורת וזה מחזק את הטענה שמי שחשוף לאירועים חוזרים ונשנים, אירועים טראומתיים, הסיכוי שלו לקבל PTSD רק הולך וגדל.
<מרק לוגסי: אנחנו רואים כאן את הבדל בין האוכלוסיות האלה.
<מרק לוגסי: 67 אחוזים מגלים תסמינים פוסט טראומתיים, זה PTSD חלקי, ורק לתשעה אחוזים אין כלום.
<מרק לוגסי: אלה שאין להם כלום, מסתבר שחוטפים גם טראומטיזציה משנית, שגם זאת איזו בעיה, ואנחנו רואים שאוכלוסיית הכבאים, 62 אחוזים מהם, מי שלא חטף PTSD, חוטף טראומטיזציה משנית שגם היא לא נעימה.
<מרק לוגסי: בגדול.
<מרק לוגסי: למעלה מתשעים אחוזים המבצעיים במדינת ישראל, יש להם תסמינים פוסט טראומתיים.
<מרק לוגסי: המחקר הוא גדול ויש בו הרבה דברים שיעניינו אבל זה לא הזמן.