GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דודי קופל: יכול להיות שהכספים האלה בכלל שייכים למעסיק.
<דודי קופל: אנחנו לא נקבע כאן שהכספים האלה שייכים לעובד.
<רג'ואן גרייב: אם העובד זכאי להם, הם יהיו פטורים ממס.
חיים כץ: יחד עם זה, אני מודיע לך ולא נכנס לדיון, שאתם אפשרתם, האוצר, ואני לא נכנס לדיון אז שאף אחד לא יגיב לי.
חיים כץ: אם אתם מגיבים, אני לא אומר.
<רג'ואן גרייב: אז למה אתה אומר?
חיים כץ: אינפורמציה כללית לזה שלידך, שיחשוב בבית אם הוא רוצה.
חיים כץ: האופציה שנתתם לאנשים להעביר את הכסף מקופה לקופה, המעביד מאבד את השליטה שלו על כספי הפיצויים.
<ענת מימון: יש כמה שינויים קטנים של נוסח אז אנחנו עושים את זה כהוראת שעה.
<ענת מימון: "הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)(תיקון מס' 11 – הוראת שעה).
<ענת מימון: " אנחנו אומרים שבתקופה שעד ליום י"א בניסן התשע"ה, 31 במרץ 2015 יקראו את סעיף 3ב לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל), התשס"ה-2005 כך שאחרי פסקה 1 יבוא: "(1א) רשאים עמיתים, על אף הוראות סעיף קטן (א)(1)(ב), למשוך כספים מקופת גמל לא משלמת לקצבה באופן חד-פעמי", עכשיו, את הסכום של עד 7000 שקל הם ביקשו להוריד ובגלל שזה יחול גם על הכספים שלפני 2008, זה לא נכון שבהסמכה פה יהיה את ה-7000.
<ענת מימון: זה יהיה בתקנות.
חיים כץ: תשאירי את ה-7000 שקל.
<ענת מימון: זה לא נכון שבהסמכה כי גם אם יש לנו לפני 2008, זה הכל נכנס ב-7000.
<דודי קופל: זה מתייחס רק לכספים - - אנחנו נתייחס כאל באלק אחד.
חיים כץ: אבל זה יופיע בתקנות?
<דודי קופל: יופיע בתקנות, בוודאי.
<ענת מימון: וגם את התאריך אני מורידה כי הוספנו את זה כבר ברישא בהוראת שעה.
<ענת מימון: "תקנות ראשונות לפי חוק זה יובאו לאישור" ולא יותקנו, "עד ליום כ"ט בשבט התשע"ד (30 בינואר 2014).
<ענת מימון: " אנחנו מוסיפים שיקבעו בהם הוראות גם לענין מסירת הודעות לעמיתים, זה נושא שעלה שאנחנו רוצים שיהיו הודעות מפורשות שיישלחו לעמיתים וצריך הסמכה לזה.
<ענת מימון: אני מציינת שהאישור יהיה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, ואנחנו ננסח את זה בהמשך.
<רג'ואן גרייב: הענין של ה-30 בינואר 2014, מתוך ניסיון, אני חושב שאולי צריך לתת את זה עד ל-15.
<רג'ואן גרייב: אם נסיים את זה מוקדם יותר, זה יתפרסם אבל אני לא רוצה שנגיע מסיבה כזאת או אחרת.
<רג'ואן גרייב: ..
<ענת מימון: יובאו לאישור עד ה-15 בפברואר.
<רג'ואן גרייב: אבל זה לא אומר שלא צריך לעשות את העבודה כמה שיותר מהר ולא להמתין - -
חיים כץ: כמעט כל חברי הכנסת שנמצאים פה הצביעו בעד הצעת החוק, ומי שלא הצביע גם תומך.
חיים כץ: מי שהצביע זה אחד במספר אבל יש פה תמיכה של כל חברי הוועדה.
חיים כץ: הוועדה אישרה את הצעת החוק פה אחד, כהכנה לקריאה שנייה ושלישית.
חיים כץ: הצעת החוק תעלה למליאה, בתקווה, ביום שני הקרוב, ותאושר.
חיים כץ: אנחנו נמשיך לטפל בנושא הפנסיוני ולתקן את כל העיוותים הקיימים בו לצערנו.
חיים כץ: שבוע חדש, יום שני בשבוע, ו' בטבת, ה-9.12.2013.
חיים כץ: על סדר-היום: הגירעונות של קופות החולים וההשלכות על מערכת הבריאות.
חיים כץ: הנושא מאוד חשוב כי העבירו אותנו לאולם נגב והדיון משודר.
חיים כץ: גם "דה מרקר" אמר שהוא רוצה לשדר את זה.
חיים כץ: ראו זה פלא, מאחר והנושא הזה חשוב, כנראה שמערכת הבריאות הקורסת חשובה לציבור הבריאים והחולים במדינת ישראל.
חיים כץ: אלה, שכנראה אין להם את הביטוחים הפרטיים והם לא יודעים להגיע לרופאים הפרטיים.
חיים כץ: בדרך הם יצטרכו למות עד שהם יראו רופא.
חיים כץ: באו הגופים ואמרו שהם רוצים לשדר את זה.
חיים כץ: אני אתן למנהלי קופות החולים להציג את המצב שלהם.
חיים כץ: אחר-כך השרה או מנכ"ל משרד החינוך יגיבו.
חיים כץ: כנראה שלא נפתור הכול בדיון הראשוני הזה.
חיים כץ: נראה אם נוכל לעשות צדק, שדרכו תתחיל לחלחל האינפוזיה מלאה אנטיביוטיקה, שתעזור לקופות החולים לרפא את החולים במדינת ישראל.
חיים כץ: אני מאוד רוצה לקוות.
חיים כץ: בטח פתרון גדול לא יהיה פה היום, אבל אנחנו נעבור לסדרת מעקבים וישיבות קבועות בנושא, עד שנביא מזור לאזרחים במדינת ישראל.
חיים כץ: קופת החולים הכללית, שהיא הגדולה בקופות, תפתח.
<אלי דפס: (מוצגת מצגת) אני מנכ"ל קופת חולים כללית.
<אלי דפס: אדוני היושב ראש, תודה רבה על הפתיחה.
<אלי דפס: אני מתחיל במה שאתם יודעים על מערכת הבריאות בישראל.
<אלי דפס: אתם יודעים שתמותת התינוקות בלידה בישראל היא נמוכה, וזה הישג עצום.
<אלי דפס: אתם יודעים שאנחנו מקום רביעי בעולם באיכות.
<אלי דפס: אתם יודעים שקיבלנו גם תוספת תקציבית.
<אלי דפס: האוצר יאמר בעוד כמה דקות שקיבלנו בשנים האחרונות כ-2 מיליארד תוספת תקציב.
<אלי דפס: אתם יודעים שתוחלת החיים כאן בעלייה, אתם יודעים ששיעור החיסונים כאן הוא גבוה.
<אלי דפס: ישנם הרבה הישגים למערכת הבריאות ועל כולם מגיע צל"ש לכולכם, גם למשרד הבריאות, גם לאוצר וגם לקופות.
<אלי דפס: הבוקר נפתחו כל בתי החולים וכל המרפאות, הכול תקין והכול בסדר ולא קורה דבר.
<אלי דפס: מה הציבור לא יודע, או מה הציבור לא רוצה לדעת?
<אלי דפס: הציבור לא יודע או לא רוצה לדעת שיש זמינות בעייתית יוצאת דופן.
<אלי דפס: בחלק מבתי החולים של הכללית ואחרים ישנם תורים ל-12 חודשים, 9 חודשים.
<אלי דפס: מדובר בניתוחי בקע, ניתוחי קטרקט, לפרוסקופיה, 12 חודשים.
<אלי דפס: הכול מתוך זימון תורים של בתי החולים במדינת ישראל.
<אלי דפס: יש חדלות פירעון על-פי דוח משרד הבריאות - - -
חיים כץ: איזה אוכלוסיות זה?
חיים כץ: כנראה שזה מסוציו-אקונומי נמוך, 3-4 עשירונים תחתונים.
<אלי דפס: חד משמעי, נכון.
<אלי דפס: מי שרוצה להישען על המערכת הציבורית, אלה התורים שהוא יקבל.
<אלי דפס: מי שיש לו ביטוח פרטי, יקנה את זה בכסף במקום אחר וזה רע מאוד.
<אלי דפס: על-פי דוח משרד הבריאות שפורסם לאחרונה, יש חדלות פירעון.
יעקב ליצמן: גם אצלכם הוא יכול לקנות, בפלטיניום.
<אלי דפס: נכון.
<אלי דפס: השאלה, האם אנחנו רוצים את זה?
<אלי דפס: האוכלוסייה מזדקנת וחולה יותר.
<אלי דפס: יש היום במדינת ישראל, בגילאי - - -
<אלי דפס: חד משמעי נכון.
<אלי דפס: מי שרוצה להישען.
<אלי דפס: מי שיש לו ביטוח פרטי יקנה את זה בכסף במקום אחר וזה רע מאוד.
יעקב ליצמן: גם אצלכם הוא יכול לקנות.
<אלי דפס: נכון, השאלה אם אנחנו רוצים את זה.
<אלי דפס: בגילאי 65 ומעלה חמישית מהאוכלוסייה נושאת 5 מחלות כרוניות.
<אלי דפס: אנחנו חיים יותר וחולים יותר.
<אלי דפס: מישהו צריך לטפל בזה.
<אלי דפס: יש גירעון מצטבר עמוק.
<אלי דפס: ב-backing של הקופות אנחנו רואים פה 2-3 מיליארד בשוטף, ב-backing יש גירעון של 7 מיליארד.
<אלי דפס: תשתיות רעועות וחסרות.
חיים כץ: אתה מלמד אותנו וזה טוב.
חיים כץ: אני רוצה להבין, אנחנו לא ממהרים.
חיים כץ: תוך כמה זמן נוצר הגירעון של 7 מיליארד?
<אלי דפס: לאורך כל השנים.
<אלי דפס: מאז חוק הבריאות.
חיים כץ: בכמה הוא גדל בכל שנה?
<אלי דפס: בשנים האחרונות הוא גדל באזור חצי מיליארד עד 700 מיליון שקלים.
<אלי דפס: בשנים הקודמות הוא היה 50 מיליון, 100 מיליון, 120 מיליון.
<אלי דפס: פתאום נוצרה בועה ענקית.
חיים כץ: מתי זה קפץ פי 10?
<אלי דפס: בשלוש השנים האחרונות.
חיים כץ: מה הסיבה?
<אלי דפס: הסיבה העיקרית היא הפער בין המדד שלפיו אנחנו מקבלים כסף, שנקרא "מדד יוקר הבריאות", לבין מחיר יום האשפוז, שזה המנגנון שבו אנחנו משלמים כסף.
מיקי רוזנטל: אבל הפער היה תמיד.
<אלי דפס: לא.
<אלי דפס: הפער היום הוא 6% מחיר יום אשפוז וכמעט 4% מדד יוקר הבריאות – 2% פער.
<אלי דפס: בעבר היה חצי אחוז.
<אלי דפס: משמעות 2% לקופה שמגלגלת 26 מיליארד שקלים, שזה שנה שנה על פני שנה על פני שנה, זה מאות מיליוני שקלים.
<אלי דפס: אני אראה את זה בהמשך.
<אלי דפס: אני טוען שאנחנו אלופי עולם בטיפול במחלות.
<אלי דפס: המון באים לארץ לטפל כתיירות מרפא, כי אנחנו אלופים בזה, אבל אנחנו לא מונעים מחלות.
<אלי דפס: אנחנו לא יודעים למנוע מחלות כי אין לנו מקורות לטפל באנשים שעכשיו נופלים לסוכרת, עכשיו נופלים ליתר לחץ דם.
<אלי דפס: אין לנו מקורות לטפל בהם כמו שצריך ןאנחנו מטפלים בבעיה כשהיא נוצרת.
<אלי דפס: בתי החולים שלנו בתפוסה הגבוהה ביותר.
<אלי דפס: רשום פה 98% אבל זה מרמה\
<אלי דפס: כי בקיץ זה 70%-80% ובחורף זה 120%-140% בית חולים שבתפוסה שהוא בתפוסה של 140% זה זיהומים.
<אלי דפס: אנשים מתים מזה, למי שלא יודע.
<אלי דפס: שיעור המיטות ל-1,000 נפש זה 1.9.
חיים כץ: תחזור על מה שאמרת קודם.
<אלי דפס: ברגע שבית חולים צפוף, דהיינו, במחלקה יש 8 מאושפזים, במסדרון יש 3 מאושפזים.
<אלי דפס: הזיהומים משתוללים, עוברים אחד לשני.
<אלי דפס: אנשים נשארים יותר באשפוז בגלל הזיהומים.
<אלי דפס: אנשים גם מתים מזה.
<אלי דפס: תנאי האשפוז במדינת ישראל הם כאלה.
<אלי דפס: יש חוסר מקורות לבתי החולים ולקופות - - -
חיים כץ: כמנכ"ל כמה בתי חולים למה אתה מתפלא?
חיים כץ: אתה בעלים של כמה בתי חולים.
חיים כץ: אם אתה הולך למחלקות הפנימיות בלילה בחורף, כשעל כל מחלקה פנימית כזאת יש רופא וחצי ושתיים-שלוש אחיות ובבוקר אתה צריך לכסות הרבה אנשים, אז למה אתה מתפלא?
<אלי דפס: אלה שתי בעיות שונות ושתיהן קיימות.
חיים כץ: אתה מכסה הרבה מאוד אנשים כי אין שירות.
<אלי דפס: אין מספיק משמרות של אחיות בבתי החולים, לא של הכללית ולא של המדינה.
חיים כץ: אז בגלל זה מתים.
<אלי דפס: בין היתר.
<אלי דפס: מחסור בכוח אדם זה לא דבר שמטיב עם מערכת הבריאות, זה רק יכול להרע.
<אלי דפס: בנתון שפורסם על-ידי משרד הבריאות לאחרונה, שיעור הזיהומים במדינת ישראל בניתוח המעי הגס הוא 19%, כאשר המקובל במדינות מערביות שרשומות בדוח – תיראו את שיעור הזיהומים.
<אלי דפס: צפי הגירעון השוטף של הקופות הוא 3 מיליארד.
<אלי דפס: לשאלתך, חבר הכנסת רוזנטל, תראו מה נפתח לפני עשור?
<אלי דפס: בשנת 2001, היכן שהקו האדום חוצה, כאן נפתח הפער בין מחיר יום אשפוז ב-OECD לבין מדינת ישראל.
<אלי דפס: ה-OECD הולכת ומשקיעה, לאור העובדה שהעולם כולו מזדקן, העולם כולו חולה.
<אלי דפס: רק בישראל מניחים שההשקעה שהיתה לפני עשור תספיק לעידן החדש.
<אלי דפס: תיראו את הפער שנפתח.
<אלי דפס: בגלל הפער הקטן הזה של 1.7% מול תל"ג של מדינה, זה למעלה מ-10 מיליארד שקלים שחסרים למערכת הבריאות.
<אלי דפס: למה זה קורה?
<אלי דפס: מערכת הבריאות מאבדת מיליוני שקלים בבסיס.
<אלי דפס: כל פעם אנחנו מקבלים נדבות, מקבלים הכרות, מקבלים כל מיני תמלוגים למיניהם אבל לא בבסיס.
<אלי דפס: הבסיס הוא רעוע.
<אלי דפס: לא מקדמים את הסל בגין שחיקת מחירים ולא מקדמים את הסל בהתאם לגידול האוכלוסייה.
<אלי דפס: אני חייב לציין פה לטובה שהיה שיפור בשנים האחרונות.
<אלי דפס: אני רוצה להסביר מדוע לא מקדמים את התקציב בהתאם לגידול האוכלוסייה.
<אלי דפס: מדינת ישראל גדלה פחות או יותר בין 1.8% ל-2.1% בשנה .
<אלי דפס: הקופות קיבלו עד לא מכבר 1.2% ויקבלו בעתיד 1.5% זאת אומרת לחצי אחוז מהאוכלוסייה הגדלה אין תקציב לקופות.
<אלי דפס: אומרים לנו תתייעלו.
<אלי דפס: תבינו מה זה חצי אחוז לקופה שמגלגלת מיליארדים.
<אלי דפס: זה עשרות מיליוני שקלים שחסרים בבסיס וצריך להתייעל.
<אלי דפס: סך-הכול השחיקה שציינתי עד עכשיו - - -
מיקי רוזנטל: מה זה להתייעל?
מיקי רוזנטל: להוריד רופאים?
<אלי דפס: להתייעל זה להגיד לרופאים בשעה 15:30: לכו תעבדו - - -
חיים כץ: במירכאות, שאף אחד לא ייקח את זה באמת ברצינות, אבל אם אתה מכסה הרבה אנשים מוריד את תוחלת החיים, אתה עוזר לכלכלה, אתה עוזר לקרנות הפנסיה.
חיים כץ: אתה עוזר לכולם, למשק.
יעל גרמן: חיים, אפילו לא בצחוק.
<אלי דפס: יכול להיות שזאת הכוונה, אבל אף אחד מאתנו לא רוצה שזה יקרה.
<אלי דפס: אף אחד מאתנו לא רוצה שזה יהיה אבא שלו.
חיים כץ: אבל זה מה שאתה אומר שקורה.
חיים כץ: מבקשים מכם להוריד רופאים, להתייעל.
מיקי רוזנטל: לא נכון, מה פתאום?
מיקי רוזנטל: לא ביקשו מהם אף פעם להוריד רופאים.
חיים כץ: אז מה ביקשו?
חיים כץ: אז מה זה להתייעל?
חיים כץ: כמה אחוז מחיי היום יום שלך זה השכר?
<אלי דפס: בערך 40%.
<אלי דפס: בבתי החולים זה 70%, בקהילה זה 25%, סך קופה 40%.
<אלי דפס: אני אגיד לך מה הבעיה.
שולי מועלם-רפאלי: לאן הולכים שאר ה-60%?
<אלי דפס: שירותים רפואיים בבתי חולים ו-4 מיליארד שקלים לקניית תרופות.
יעקב ליצמן: כמה אתם משלם לתרופות מידי שנה?
<אלי דפס: 4.25 מיליארד בשנה.
<אלי דפס: דרך אגב, אני מואשם שאני עושק את חברות התרופות כי אני קונה במחיר הכי נמוך.
<אלי דפס: אני הולך להסביר בבתי משפט שאני לא מונופול.
חיים כץ: אתה קונה יותר בזול מ"מכבי"?
<אלי דפס: אני מניח שכן.
מיקי רוזנטל: הוא יותר גדול, הוא קונה יותר בזול.
<אלי דפס: אני מעריך שכן.
<אלי דפס: אם לא, אני פראייר.
חיים כץ: זה עוזר לך בתחרות?
<אלי דפס: זה יוצר מצב שבמקום שאני אהיה בגירעון ב-2 מיליארד, אני אהיה בגירעון של 1.2.
חיים כץ: למה אתם לא עושים קומבינציה?
<אלי דפס: אסור.
חיים כץ: לקנות, לא למכור.
חיים כץ: אני לא מתאם מחירים.
שולי מועלם-רפאלי: בסוף גם חברות התרופות אמורות להתפרנס.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו לא בדיון עליהן אבל - - -
יעקב ליצמן: הם יבואו בשבוע הבא ונעשה דיון על התרופות.
<אלי דפס: אני רוצה לומר לגבי הרופאים.
<אלי דפס: צודק חבר הכנסת רוזנטל, שלא מבקשים מאתנו להוריד רופאים.
<אלי דפס: אבל מה?
<אלי דפס: המצב יותר קשה.
<אלי דפס: הרופאים בבתי החולים שלי נוטשים את העמדות ב-15:30 והולכים לחפש פרנסה במקומות אחרים, כי לי אין כסף להחזיק אותם משמרת שלישית.
<אלי דפס: אז נוצרים התורים.
<אלי דפס: תקציב הקופות בשחיקה מתמדת.
<אלי דפס: זה דוח של משרד הבריאות.
<אלי דפס: אגב, יתכן שמשרד הבריאות יאמר פה דבר אחד, אבל שייזכר במה שהוא עצמו כתב, שהגידול בגירעון מצביע על שחיקה מתמדת ולא על אי התייעלות.
<אלי דפס: שמענו את המנכ"ל אומר שהקופות לא יעילות וצריכות להדק את החגורה.
<אלי דפס: הידוק החגורה זה על צווארו של הלקוח.
<אלי דפס: מישהו ימות מהידוק החגורה הזאת.
<אלי דפס: מה משמעות השחיקה הדמוגרפית?
<אלי דפס: על אותו סל, מ-1995 ועד היום, הקופות מקבלות 525 שקלים פחות.
<אלי דפס: כל התוספות שנוצרו מאז, אלה תוספות שיש הוצאה בגינן.
<אלי דפס: דהיינו, אם יושבת ועדת הטכנולוגיות ומוסיפה 300 מיליון שקלים מידי שנה בטכנולוגיות אז יש גם הוצאה של 300 מיליון.
<אלי דפס: על בסיס הסל יש שחיקה של 525 שקלים לנפש.
<אלי דפס: משרד הבריאות רשם שכספי המזומן שמחזיקות הקופות זה בין יום אחד לתשלום עד 23 יום.
<אלי דפס: מצבי איתן, יש לי כסף ל-23 יום.
<אלי דפס: מכבי כבר הפסיקה לשלם.
חיים כץ: איך אתה משלם?
חיים כץ: שוטף כמה?
<אלי דפס: לספקים 90, 120.
<אלי דפס: אם מחר אני דוחה תשלום לספק, חלק מהספקים שנשענים עלי יתמוטטו.
<אלי דפס: זה לא פשוט.
<אלי דפס: אני לא רוצה לעשות את זה ואני לא רוצה להגיע לזה.
יעקב מרגי: במושגים רפואיים זה בדרך לאי ספיקה.
<אלי דפס: המליצו לנו לעשות כל מיני מהומות ואנחנו מסרבים כי זה לא נכון.
<אלי דפס: מה עושים הרגולטורים?
<אלי דפס: האוצר מנוון את בסיס התקצוב, הוא נותן לנו כל מיני מענקים, הכרות, מענקי ייצוב למיניהם, אבל זה לא בבסיס התקציב.
<אלי דפס: הדבר החמור מכל, האוצר כולא את הקופות בהסכם דרקוני, הסכם שנקרא "הסכם ייצוב בחוק הסדרים".
<אלי דפס: מה אומר חוק ההסדרים?
<אלי דפס: שהקופות חייבות לקנות מידי שנה סכום מינימאלי בבתי חולים.
<אלי דפס: זאת אומרת, אם קופה חושבת שהטיפול בקהילה הוא יותר טוב והוא יותר זול – אם אני לא מגיע ל"cap", אני משלם.
חיים כץ: זאת אומרת, אתה חייב לקנות.
<אלי דפס: אני חייב.
מיקי רוזנטל: זה כבר לא כוחות השוק.
<אלי דפס: אתה מחויב לקנות.
<אלי דפס: למה?
<אלי דפס: כדי שבתי החולים לא יפלו.
<אלי דפס: תנו להם מקורות אחרים.
<אלי דפס: אני לא מקנא בבתי החולים, דרך אגב.
<אלי דפס: גם בג"צ אמר את דברו בצורה הכי נחרצת שאפשר.
<אלי דפס: "שחיקת המחירים המצטברת בסל העלות שלה היא 4.9 מיליארד.
<אלי דפס: שוב אתם רואים, שנת 2001 היא שנה מאוד קריטית, שבה נפתח כל הפער.
<אלי דפס: פה התחילו להצטבר כל הגירעונות.
<אלי דפס: סך-הכול חסר, ב-2014 אנחנו פותחים את השנה עם 1.6 מיליארד.
<אלי דפס: יגידו לכם הבריאות והאוצר, והם יצדקו, שהם טיפלו במדד יום האשפוז, הם תיקנו אותו.
<אלי דפס: זה נכון שהם תיקנו אותו - - -
חיים כץ: אתם ב-2014 פותחים את המצב שלכם בגירעון של כמה?
<אלי דפס: 1.6 מיליארד שקלים.
חיים כץ: שיגיע ל-2 מיליארד.
<אלי דפס: לך תדע איפה הסוף.
<אלי דפס: בהסכם האחרון, על-פי ההגדרה של בג"צ, תיקנו את מדד יוקר הבריאות.
<אלי דפס: אבל תיקנו אותו בערך כספי של 70 מיליון שקלים לכל הקופות.
<אלי דפס: זאת אומרת שעל גירעון של 2 מיליארד, קיבלנו עוד 70 מיליון שקלים.
עדי קול: אבל ב-2014 לא יגדל הגירעון.
<אלי דפס: השחיקה נמשכת.
<אלי דפס: כל המספרים שאני אומר כאן, אלה מספרים שמופיעים בדוח משרד הבריאות שבדק אותנו ומאושרים על-ידי האוצר.
<אלי דפס: 2014 זאת תעלומה כי אנחנו לא יודעים מה המקורות שנקבל.
<אלי דפס: אם לא נקבל מקורות שנותנים את הכיסוי לגירעון, אנחנו נהיה בגירעון של 1.6 מיליארד.
חיים כץ: 2014 זה עוד שנה?
<אלי דפס: לא, זה עוד יומיים.
חיים כץ: עוד יומיים ואתה לא יודע לבנות את התקציב שלך?
<אלי דפס: אני לא יודע כי הדיונים מול האוצר על ההסכם התלת שנתי, בדרך כלל חותמים את ההסכם בסוף השנה השנייה - - -
חיים כץ: אני בטוח שמשרד הבריאות זה משרד מסודר.
חיים כץ: הוא נותן לך תחזיות, את התקציב.
חיים כץ: אומר לך: תבנה מערך כזה וכזה, תכשיר כך וכך רופאים.
אילן גילאון: לפי ה-OECD.
חיים כץ: תעשה קורסים כאלה וכאלה, תקנה תרופות כאלה וכאלה.
חיים כץ: אני מכיר את המשרד.
חיים כץ: לא יכול להיות שהוא לא נותן לך - אנחנו ב-9 לחודש ואתה לא יודע מה התקציב שלך ל-2014?
<אלי דפס: חמור מכך, אני לא אדע עד סוף 2015 מה התקציב התלת שנתי שאני מקבל.
חיים כץ: למה מר סימנטוב יושב רחוק?
יעקב מרגי: חיים, אתה זוכר שהבטיחו לנו שב-2015 יהיה טוב.
יעקב מרגי: אתמול הנציבה הסבירה מה צפוי לנו.
חיים כץ: תהיה אופטימיסט ותאמין.
חיים כץ: רוני, ב-2014 הבן אדם לא יודע מה יקרה לו בקופת חולים?
חיים כץ: הוא יודע והוא לא מבין.
מיקי רוזנטל: כולנו סטטיסטים בהצגה הזאת.
מיקי רוזנטל: הם יריבו על הסכומים ואנחנו רק תפאורה.
<אלי דפס: לגמרי לא.
יעקב ליצמן: כל מילה שהוא אמר – אמת.
<אלי דפס: בגדול, אני לא זוכר דיון אמיתי שנעשה עם משרד הבריאות בשנה האחרונה, שישב איתו כמנכ"ל קופה ודנתי בגירעון הקופה.
<אלי דפס: היה דיון אחד עם השרה לפני חצי שנה.
<אלי דפס: אם אני לא טועה היא הזמינה לדיון לחודש הבא על בתי החולים של הקופה שהם בגירעון.
<אלי דפס: אבל, על הקופה כולה, אף אחד לא מדבר אתנו, אף אחד לא נפגש אתנו.
<אלי דפס: אני מתדיין כל הזמן עם משרד האוצר שהוא קשוב ושומע רק לא עזר בכלום.
<אלי דפס: עם משרד הבריאות אני מתנגח בהוראות שהוא מוציא כי יש להן עלויות כספיות.
<אלי דפס: השבוע הוא הוציא חוזר, שהוא מאוד נכון לעם ישראל.
<אלי דפס: בכלל, לשבחו, כל החוזרים שמוציאים נכונים, טובים לעם ישראל, אבל הם באים בלי כסף.
<אלי דפס: אחר-כך אני צריך לשבת פה ולהסביר את הגירעון.
<אלי דפס: לדוגמה, יצא השבוע חוזר שמי שצריך טיפול פיזיותרפיה, יתקשר ישירות לפיזיותרפיסט.
<אלי דפס: אין דבר כזה בעולם.
<אלי דפס: אני מכיר מה נעשה בעולם.
<אלי דפס: היום אתה הולך לרופא משפחה, הולך לאורתופד.
<אלי דפס: במקום ללכת ביום שישי למכון כושר ולפיזיותרפיה, אתה הולך לפיזיותרפיסט.
<אלי דפס: יהיו תורים איומים, עלויות מטורפות.
<אלי דפס: בלי הפנייה, אתה הולך לפיזיותרפיה ומבקש טיפול.
חיים כץ: מי משלם?
<אלי דפס: הקופה.
<אלי דפס: בעוד שנה אני אסביר למה זה עלה לי עוד 30 מיליון שקלים כי הוא הוציא חוזר.
<אלי דפס: כל החוזרים טובים.
<אלי דפס: כל החוזרים נכונים וטובים.
<אלי דפס: יצא חוזר שצריך להחזיק מומחה במיון עד 11 בלילה.
<אלי דפס: המשמעות לכללית זה 11 מיליון.
<אלי דפס: אני יכול להראות לכם עשרות חוזרים, ששקולים לעשרות מיליוני שקלים.
<אלי דפס: אם אני לא מקיים הוראת מנכ"ל משרד הבריאות, יבוא מבקר המדינה.
<אלי דפס: אני מקיים את רובם אבל את חלקם אני לא ממלא.
<אלי דפס: אני מודיע את זה פה.
<אלי דפס: חוזרי מנכ"ל משרד הבריאות, בחלקם הכללית לא ממלאה אחריהם.
<אלי דפס: האם זאת המערכת שאנחנו רוצים?
חיים כץ: היא לא ממלאה אותם לא בגלל שאתה לא אדם רע אלא בגלל שאין לך כסף ואתה לא רוצה לעשוק ספקים כי אתה יודע שלא תוכל לשלם להם, בשוטף 90 או בשוטף 120.
<אלי דפס: מאוד מוזר שמשרד הבריאות כובל את הקופות בחוק ההסדרים.
<אלי דפס: חוק ההסדרים מחייב אותי לרכוש בבתי חולים ממשלתיים, פותר למשרד הבריאות את הגירעונות של בתי החולים שלו.
<אלי דפס: זה שהקופה צריכה לשלם לא מעניין את אף אחד.
<אלי דפס: לסיכום: קופות החולים בישראל יעילות ביותר.
<אלי דפס: לאחרונה פורסם שאנחנו מקום רביעי בעולם: הונג קונג, סינגפור, יפן ובמדד היעילות ישראל רביעית בעולם.
חיים כץ: במדינה החמישית מחכים 3 שנים עד שרואים רופא?
<אלי דפס: זאת היעילות.
חיים כץ: שנה זאת יעילות, הבנתי.
יעקב מרגי: זה ביחס הפוך לצרכים של החולה בישראל.
<אלי דפס: הלקוח משלם על היעילות הזאת, חד משמעית.
<אלי דפס: חבר הכנסת מרגי צודק.
<אלי דפס: זה שהיינו אומה צעירה עם ממוצע גיל 30, זה קשקוש.
<אלי דפס: אנחנו אומה מזדקנת בקצב 40% יותר ממדינות ה-OECD.
<אלי דפס: יש צורך בשינוי בסדר עדיפות לאומית.
<אלי דפס: תפסיקו להיכנס לכיס של האזרח במיסים, באגרות, בגבייה.
<אלי דפס: צריך לקחת כסף ממקורות אחרים במדינה.
<אלי דפס: ראיתי בעיתון שמשקיעים חצי מיליארד שקלים בחיזוק המצוקים בחוף נתניה-הרצליה.
<אלי דפס: זה חשוב.
<אלי דפס: הגיאולוגים אומרים שלא צריך את זה בארבעים השנה הקרובות.
<אלי דפס: אז כנראה יש כסף במערכת, השאלה מי משתלט עליו ומי לוקח אותו?
<אלי דפס: האם מטרת הכלל או מטרות בודדות?
חיים כץ: תשאל את ההורים של זה ששכב על החוף והמצוק נפל עליו.
שולי מועלם-רפאלי: ד"ר דפס, אני במקומך לא הייתי נותנת את הדוגמאות האלה כי אתה יודע שעלות של ילד אחד שימות – האמירה שלך חשובה, שיש כסף במערכת ויש תפקיד גדול לשני המשרדים להעביר אותו למערכת הבריאות.
שולי מועלם-רפאלי: אל תיתן דוגמאות שמדברות על מקומות בעייתיים אחרים, שראוי היה לתקן אותם.
<אלי דפס: המעלה היחידה שלי היא שאני לא דוקטור.
<אלי דפס: המעלה השנייה היא, שאנחנו מדברים פה על חיי אלפי בני אדם.
<אלי דפס: אני דיברתי על שינוי בסדר העדיפות.
<אלי דפס: זה חשוב וזה חשוב, תעשו אתם את הסדר.
חיים כץ: לפני שנעבור לקופ"ח מכבי.
חיים כץ: מיקי, בבקשה.
מיקי רוזנטל: עוד מעט נשמע את האוצר ואת משרד הבריאות.
מיקי רוזנטל: אלה יגידו שנכון שיש גירעון לקופות.
מיקי רוזנטל: בחלק מהגירעון הן אשמות בעצמן, הן לא מספיק יעילות.
חיים כץ: מה זה יעילות?
מיקי רוזנטל: אני לא אקח את התפקיד של השרה ואני לא אקח את התפקיד של המנכ"ל.
מיקי רוזנטל: אני יכול להגיד לך שמבדיקה שעשיתי, אכן קופות החולים מתייעלות בשנים האחרונות ואין חולק על-כך.
מיקי רוזנטל: האם הן מתייעלות מספיק או לא?
מיקי רוזנטל: תכף יגיד את זה כבוד השר לשעבר, ליצמן.
מיקי רוזנטל: אני לא רוצה לדבר על ההיבט הזה.
מיקי רוזנטל: אני אומר לך, שמהבדיקה שלי, קופות החולים מתייעלות בצורה סבירה בשנים האחרונות.
מיקי רוזנטל: אף אחד גם לא יחלוק על העובדה שהאוצר שוחק את המקדם כל השנים.
חיים כץ: מה זה מקדם?
מיקי רוזנטל: הסביר את זה מר דפס.
מיקי רוזנטל: האוכלוסייה גדלה כל שנה בשיעור של 2% לערך.
מיקי רוזנטל: הפיצוי שמקבלות הקופות בגין הגידול באוכלוסייה עומד על 1.2%.
יעל גרמן: 1.5%.
מיקי רוזנטל: אני מתווכח על הנתון הזה, אבל בפועל האוכלוסייה גדלה ב-2% ולכן יש שחיקה.
מיקי רוזנטל: יש שחיקה ולא יעזור כלום.
מיקי רוזנטל: השאלה, מה המחיר של השחיקה?
חיים כץ: מחיר השחיקה זה מותם המהיר יותר של אנשים מבוגרים.
מיקי רוזנטל: אני לא יודע כמה אנשים מתים.
מיקי רוזנטל: אני רוצה לומר כמה אנשים נהיים חולים יותר בגלל המצב הזה.
מיקי רוזנטל: אדם שהיתה לו סוכרת והיו מטפלים בה בזמן, והתור לרופא המומחה הוא 3 חודשים ולא 8 חודשים, לפעמים זה כל ההבדל.
מיקי רוזנטל: אז המחלה שלו מידרדרת ואז המצב שלו הוא כזה, שקשה להוציא אותו מהמצב רק בגלל שהוא לא קיבל את התור בזמן.
מיקי רוזנטל: אתם לא מאמינים כמה המערכת משלמת על זה.
מיקי רוזנטל: אבל, משרד הבריאות כמדיניות, שולח את האנשים במדינת ישראל לבתי חולים במקום לרפואה מונעת.
מיקי רוזנטל: אם היינו מקימים מערך של רפואה מונעת סבירה במדינת ישראל היינו משלמים הרבה פחות כסף.
מיקי רוזנטל: אבל משרד האוצר, באופן שיטתי, ולא רק בתחום הבריאות - - -
חיים כץ: עושה תחזוקת שבר - - -
מיקי רוזנטל: לא עוסק בכמה אנחנו יכולים לחסוך אלא בכמה זה עולה לנו.
מיקי רוזנטל: שמענו שזה עולה לנו במחיר מותם של אנשים.
מיקי רוזנטל: אני רוצה לדבר דווקא על אלה שנהיים חולים.
מיקי רוזנטל: מי נהיה חולה?
מיקי רוזנטל: מי שאין לו את האמצעים.
מיקי רוזנטל: למי שיש אמצעים הולך לרפואה פרטית.
יעקב מרגי: יש לו גם מודעות עצמית.
מיקי רוזנטל: הנתון הזה מופיע בכל מדד, מה-OECD דרך משרד הבריאות, אין בכלל שאלה.
מיקי רוזנטל: אין בכלל שאלה שהמדינה מוציאה פחות מכיסה עבור שירותי הבריאות והציבור מוציא יותר מכיסו ובאחוזים ניכרים.
מיקי רוזנטל: התהליך הזה הולך וגדל כל הזמן במדינת ישראל.
מיקי רוזנטל: אז מי שיש לו, חי לא רע ויש לו מערכת בריאות מפוארת.
מיקי רוזנטל: מי שאין לו, או שהוא מת, או שהוא גווע במחלות.
מיקי רוזנטל: יש קורלציה נוראית ופערים בלתי נסבלים במערכת הבריאות במדינת ישראל בין אנשים שיש להם לבין אנשים שאין להם.
מיקי רוזנטל: יש גם פריפריה גיאוגרפית וגם פריפריה אחרת, שמשלמת על זה מחיר נוראי, גם בתוחלת החיים.
מיקי רוזנטל: הפער בין הישובים בסוציו אקונומי הגבוה לנמוך, מגיע לחמש-שש שנים.
מיקי רוזנטל: זה התפרסם רק לאחרונה.
מיקי רוזנטל: ברעננה חיים ב-7 שנים יותר מאשר ברהט.
יעל גרמן: גם יותר מאשר בחדרה.
מיקי רוזנטל: וגם יותר מאשר בחדרה.
מיקי רוזנטל: 7 שנים, זאת המשמעות בתוחלת החיים.
מיקי רוזנטל: אבל אני לא מדבר עכשיו רק על תוחלת החיים אלא גם על איכות החיים.
מיקי רוזנטל: בפריפריה חולים הרבה יותר ברוב המחלות.
מיקי רוזנטל: הדבר הזה לא יכול להיות במדינה מתוקנת.
מיקי רוזנטל: אני לא רוצה לנקוט עמדה מי צודק, האוצר או הקופות.
מיקי רוזנטל: אני אומר שזה לא יכול להיות על הגב שלנו.
מיקי רוזנטל: המאבק הזה לא יכול להיות יותר על הגב של הציבור הישראלי.
חיים כץ: מנכ"ל קופ"ח מכבי.
<רן סער: אני מנכ"ל מכבי.
<רן סער: אלי דפס הציג מצגת מצוינת, מעולה וחסך ממני הרבה מילים ודברים.
<רן סער: אני רק אחזק קצת את דבריו ולא יותר מזה.
<רן סער: ההוצאה הציבורית על בריאות במדינת ישראל היא מהנמוכות בעולם והיא הכי נמוכה מכל מדינות אירופה.
<רן סער: אנחנו לפני אתיופיה, לפני מקסיקו ופולין וכאלה מן מדינות.
חיים כץ: פולין זה בינתיים.
<רן סער: יכול להיות.
<רן סער: כל המדינות היותר מתקדמות, משיקות אותנו בהרבה.
<רן סער: זה נתון שאני רוצה להדגיש אותו.
<רן סער: אני רוצה להגיד עוד דבר.
<רן סער: יש פה תהליך שיטתי וברור של המדינה ששוחק קודם כל את קופות החולים.
<רן סער: צריך להבין, קופות החולים הן אלה שמשלמות לשאר המערכת.
<רן סער: קופות החולים, באמצעות התקציבים שלהן, משלמות לבתי החולים כך שבבתי החולים גם יש בעיות.
<רן סער: צריך להבין שהשחיקה של קופות החולים היא היא השחיקה של המערכת.
<רן סער: השחיקה הזאת מתבצעת באמצעות שני מדדים שאלי הציג מצוין.
<רן סער: לגבי המדד הדמוגרפי, אני אגיד מילה אחת.
<רן סער: אנחנו גם מתבגרים אבל אנחנו גם נעשים יותר חולים.
<רן סער: נעשה איזה מהלך קטן בשנה האחרונה או בשנתיים האחרונות, אבל המהלך הזה הוא טיפה בים.
<רן סער: הוא גם מטעה בצורה שהוא מוצג.
<רן סער: משום שאם אנחנו התבגרנו וגדלנו בשנים האחרונות ב-2.2 וקיבלנו 1.2, אז עכשיו נקבל 1.5.
<רן סער: אבל גם התגברנו ונעשינו חולים ב-2.4.
<רן סער: זאת אומרת, שהתוספת שמדובר עליה לאחרונה, 0.1%, זה כלום, ממש ממש כלום.
חיים כץ: בכמה גדל הגירעון שלך כל שנה?
<רן סער: בהוצאה לנפש הגירעון גדל כל הזמן בסביבות 4%-5%.
<רן סער: זה פחות או יותר ההוצאה לנפש שגדלה בשנים האחרונות.
חיים כץ: כמה אחוז מכלל ההוצאות שלך זאת ההוצאה לנפש?
<רן סער: ההוצאה לנפש זאת חלוקה של כל ההוצאה - - -
חיים כץ: אז הגירעון שלך גדל ב-4%-5% בשנה?
<רן סער: נכון.
חיים כץ: כמה פיצוי אתה מקבל?
<רן סער: זה תלוי לאיזה הסכם אני מגיע עם האוצר.
חיים כץ: נגיד שקיבלת הסכם טוב.
<רן סער: חצי.
חיים כץ: 2%?
<רן סער: משהו כזה.
<רן סער: אני מעריך, אני שולף מהמותן ואני מקווה שאני מדייק.
<רן סער: משה ברסימנטוב יושב פה.
חיים כץ: בן אדם טוב.
<רן סער: כל אחד עושה את תפקידו מצוין.
<רן סער: הבעיה היא שמשה יש לו תפקיד לשמור על הכסף ומשרד הבריאות יש לו תפקיד לדאוג לבריאות של הציבור, אבל אין חיבור.