GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי לוי אבקסיס: הורים שאין כסף, הילדים שלהם חולים והרבה פעמים גם מתים, שלא לדבר על ההשלכות אתן הם יצטרכו להתמודד.
אורלי לוי אבקסיס: מי שאין לו כסף, גם לא יוכל להשקיע את הכסף כדי להתמודד עם ההשלכות האלה.
<רומי שחורי: העניין הוא שהעמותה לא מצליחה לגייס מספיק תרומות.
<רומי שחורי: בעונה הנוכחית אנחנו עוזרים לארבעה פגים בלבד מתוך פניות רבות מאוד שהעמותה קיבלה.
<רומי שחורי: מעבר לזה יש את הנושא שחברת הכנסת אורלי לוי ציינה והוא ההפרשים בין פגים קטנים ופגים גדולים ולמה כל פג זכאי.
<רומי שחורי: יש הגדרות שונות לפג.
<רומי שחורי: הפגים הקטנים מקבלים את כל השירותים והפגים הגדולים מופלים ולא מקבלים גם את השירותים בפגייה אלא מועברים לתינוקייה.
<רומי שחורי: מעבר לזה, הם לא מקבלים את כל השירותים בקהילה, להם זכאים הפגים הקטנים.
יעקב מרגי: למרות הגדרתו כפג, הוא עובר לתינוקייה?
<רומי שחורי: פגים, אחרי שבוע 34, מועברים לתינוקייה ולפעמים אפילו משתחררים אחרי 72 שעות ואפילו לא בתאריך לידה משוער.
יעקב מרגי: וכל זה בגלל צוק העתים.
<רומי שחורי: גם וגם בגלל שלא מתייחסים אליהם כפגים אלא מתייחסים אליהם כפגים לייט או תינוקות קטנים.
<שלומית הראל שוורץ: לנתון המספרי שביקשת.
<שלומית הראל שוורץ: בשנת 2012 – 145 פגים נוספו כתוצאה מהרחבת ההתוויה בסל לזכאות החיסון RSV אבל עדיין 4,833 פגים אינם זכאים למימון של החיסון.
<שלומית הראל שוורץ: מדובר על פגים שנולדו בשבועות 34-35.
<שלומית הראל שוורץ: בעניין הזה אני מאוד מצטרפת למה שנאמר כאן קודם.
<שלומית הראל שוורץ: לא מדובר רק בפגים שחולים בפגייה או מתים בפגייה ולאחר מכן יש תחלואה נוספת אלא מדובר בפגים שכאשר הם מגיעים הביתה, הם הרבה יותר רגישים לווירוס וכשהם נדבקים בו, בגלל החולשה הבסיסית שלהם – הריאות שלהם הבשילו מאוחר יותר, הם סובלים מבעיות נלוות – חלק מהפגים חוזרים לאשפוזים חוזרים בבתי חולים, בגלל דלקת ריאות.
<שלומית הראל שוורץ: אני רוצה להוסיף עוד משהו לעניין חופשת לידה, וזה מתחבר לדברים שאמרתי בוועדה לביקורת המדינה.
<שלומית הראל שוורץ: הנושא הזה של חופשת לידה מתחבר לנקודה שאני חושבת שלא בהכרח שמתם לב אליה.
<שלומית הראל שוורץ: אנחנו, ההורים נמצאים בפגיות, במידה רבה בגלל מצוקת הרופאים, ואין לנו ברירה.
<שלומית הראל שוורץ: כל הפגיות נעזרים בהורים מכיוון שיש מחסור באחיות ויש מחסור ברופאים.
<שלומית הראל שוורץ: ההורים נדרשים לעשות פעולות בפגייה שמטבע הדברים הצוות הרפואי היה נדרש לעשותם.
יעקב מרגי: מה למשל?
<שלומית הראל שוורץ: לחתל, להאכיל, למדוד חום, שאלה פעולות שגרתיות בפגייה.
<שלומית הראל שוורץ: זה משחרר את הצוותים לעשות הרבה מאוד דברים אחרים.
<שלומית הראל שוורץ: אנחנו נמצאים שם ושמגיחים.
<שלומית הראל שוורץ: בסופו של דבר אנחנו מדברים על הפגים המורכבים יותר, אלה הפגים שהיו מאושפזים זמן רב יותר וההורים נמצאים זמן רב בפגייה.
<שלומית הראל שוורץ: במקור אפשר אולי לפצל את חופשת הלידה ולחזור לעבודה אבל זה ממש חלום בלהות עבור מי שצריך לעזוב את הפגייה ורואה שהפג שלו באינקובטור נמצא עם אחות אחת על עשרה פגים.
<שלומית הראל שוורץ: אי אפשר לעזוב את המקום.
<שלומית הראל שוורץ: אם אתה תעזוב, אחות לא מספיקה להאכיל פגים שמתחילים רק עכשיו ללמוד איך לאכול מבקבוק כי עד עכשיו הם אכלו באמצעות הזונדה וכושר הספיגה שלהם לא פעיל כמו שצריך, ולכן זה לוקח לה המון המון זמן.
<שלומית הראל שוורץ: לפעמים בקבוק של 10 CC או 20 CC כרוך בעשרים דקות האכלה.
<שלומית הראל שוורץ: אם ההורים לא נמצאים שם ולא עושים את הדברים האלה, זה פשוט לא מתקדם.
<שלומית הראל שוורץ: אני חושבת שזה חלק מהעניין.
<שלומית הראל שוורץ: אי אפשר לאייש את התקנים, זה ייקח זמן עד שיאיישו אותם, אבל שלפחות ייתנו להורים להיות שם בשקט ולהתחיל את חופשת הלידה כשהם מגיעים אחרי שלושה חודשים בפגייה עם תינוק שבסופו של דבר הוא במשקל שני קילוגרם וצריך להתמודד אתו בבית.
יעקב מרגי: חבר הכנסת יעקב אשר, רצית להתייחס.
יעקב אשר: רציתי להשלים את דבריי, ואולי חלק נובע מחוסר ידע, לגבי הטיפול בקהילה לאחר מכן.
יעקב אשר: פג תמיד נשאר פג לשעבר, נקרא לזה כך, לפחות בגילאי ההתפתחות הראשונים.
יעקב אשר: אני לא יודע מה קורה בטיפות חלב, האם יש איזשהו צוות רפואי או צוות שמגיע פעם בשבוע והוא ייעודי לעניין הזה.
אורלי לוי אבקסיס: דיברנו על זה בוועדה לזכויות הילד וגם דיברנו על הצורך שכל הטיפולים יהיו תחת קורת גג אחת.
יעקב אשר: יכול להיות שלא בכל טיפות החלב יהיה מישהו שיטפל אבל תהיה טיפת חלב אחת שהורים לפגים ידעו שהם יכולים להגיע לשם אחת לזמן מה כי שם נמצא כוח האדם המתאים.
אורלי לוי אבקסיס: הוא יכול לקבל את כל השירותים תחת קורת גג אחת.
יעקב מרגי: ראיתי שדוקטור מולי צנגן חייך ואני אתן לו את רשות הדיבור.
<שמואל צנגן: כיוונו לדעת גדולים.
<שמואל צנגן: ההצעה שלו נדונה בוועדה לזכויות הילד.
<שמואל צנגן: ברשותכם, אני אתן קצת נתונים.
<שמואל צנגן: במדינת ישראל, כן ירבו, נולדים 170 אלף תינוקות מדי שנה וזה רק יעלה מדי שנתון.
<שמואל צנגן: לנושא הגדלת הפגים.
<שמואל צנגן: חשוב לדעת שפגים הם ילודים שלא מלאו להם 37 שבועות.
<שמואל צנגן: כלומר, ילוד שנולד בשבוע ה-36 ושישה ימים, הוא מוגדר כפג.
<שמואל צנגן: כאלה יש במדינת ישראל עשרה אחוזים מכלל הלידות.
<שמואל צנגן: אנחנו מדברים על סדר גודל של כ-16 אלף פגים שנולדים במדינת ישראל ויפה צוין כאן, שגם הפגים הגדולים יותר, דהיינו, אלה שנמצאים סמוך להבשלה אבל עדיין לא בשלים, יש להם את התחלואה שלהם ועדיין אין התייחסות נאותה של המערכת לטפל בהם.
<שמואל צנגן: חשוב לציין שעל כל המערכת הזאת שבה יש 16 אלף פגים שנולדים מדי שנה במדינת ישראל, מתוכם 1,600 הפגים הזעירים מופקדים – וזאת תמונת המצב העגומה – בסביבות מאה רופאי ילודים בלבד, במקום שיהיו למעלה מכפליים על פי הסטנדרטים המקובלים.
<שמואל צנגן: לגבי מצב האחיות, המצב הוא אפילו יותר גרוע.
<שמואל צנגן: חסרות לנו מאות אחיות, למעלה מ-500 אחיות כדי לתת את הטיפול המתבקש והדגש הוא על אותם פגים זעירים שזה אחות לכל פג מונשם.
<שמואל צנגן: אנחנו נמצאים בסיטואציה בה אחות מטפלת בחמישה עד עשרה פגים, מטפלת בשלושה עד חמישה פגים מונשמים ובסיטואציה הזאת לצערי הרב אנחנו לא יכולים להשיג תוצאות טובות, מניעת זיהומים וטיפולים בגבול החיות.
<שמואל צנגן: אלו עובדות ואלה נתונים בשטח.
<שמואל צנגן: לצערי הרב בהשוואה למדינות המפותחות, יש לנו יותר זיהומים נרכשים בפגיות, יש לנו פחות הצלחות בפגים הקטנים מאוד שהם סביב גבול החיות ואנחנו מאבדים מדי שנה, לצערי הרב - ואני כמו חבריי הניאומנטולוגים, זה מדיר שינה מעינינו – עשרות פגים בגלל הנושא הזה של הזיהומים הנרכשים ובגלל חוסר ההצלחה היחסי בגבול החיות, בין היתר ובעיקר בגלל שחסר כוח אדם ובגלל שאין לנו תשתיות.
<שמואל צנגן: כשאני מדבר על תשתיות, אני לא מדבר רק על הצפיפות בין האינקובטורים שכולנו יודעים עליה אלא אני מדבר על היעדר חדר שבו מכינים בצורה סטרילית את התרופות, חדר בו מכינים בצורה נאותה את חלב האם, אני מדבר על היעדר יחידות למניעת זיהומים ששולחים אחיות כדי לצפות ולחנך את הצוות להיגיינת ידיים.
יעקב מרגי: יש פרוגרמה כזאת לפגייה?
<שמואל צנגן: הנה, אני מתקדם.
<שמואל צנגן: כאן אני מתחבר ליוזמה.
<שמואל צנגן: אני שוב חייב להגיד שגם רוני, חברת הכנסת אורלי וההסתדרות הרפואית, כולם מבינים את הבעיות האלה כי העובדות קיימות ואין כאן ויכוח לגבי העובדות.
<שמואל צנגן: מה שחשוב מאוד, וזה אנחנו צריכים לקדם, זה באמת חוזר שיגדיר את הסטנדרטים, את התקנים, את התשתיות, מה צריך להיות כדי שיהיו לנו את הכלים, ואת הידע יש לנו.
יעקב מרגי: מעון יום היום לא מקבל רישיון של משרד התמ"ת וגם לא של משרד הבריאות אם אין לו פרוגרמה מסודרת.
יעקב מרגי: כל שכן זה צריך לחול לגבי פגייה.
יעקב מרגי: מה שאתה אומר לי, זה דבר מזעזע.
יעקב מרגי: זה אומר שאני כמנהל בית חולים יכול להקצות אולם, מתאים או לא מתאים, לפגייה.
<מיכאל דור: יש פרוגרמות מסודרות.
<מיכאל דור: לפני פתיחת פגייה בא צוות של מהנדסים עם פרוגרמה מאוד מסודרת שאומרת מה צריך להיות, מרחקים וכולי.
<שמואל צנגן: בהמשך לדבריו של מיקי.
<שמואל צנגן: אכן, יש פרוגרמה אבל הפרוגרמה הזאת היא פרוגרמה מלפני שלושים שנים, פרוגרמה שלא מתאימה לסטנדרטים העדכניים ולתשתיות עכשיו.
<שמואל צנגן: לכן יש חובה להצמיד לכל התכניות של צביעת הכסף פרוגרמה או חוזר שמגדיר איך צריכה פגייה עדכנית להיראות, כמה מיטות טיפולים צריכים להיות בה, מה יחס הרופאים והאחיות למיטות טיפות נמרץ, חייב להיות חדר להכנת תרופות, חייבות להיות יועצות הנקה, כל הדברים שצוינו.
<שמואל צנגן: אני שמח לציין שלפחות שמענו רובנו כאן התחייבות של מנכ"ל משרד הבריאות להוציא את החוזר הזה עד סוף השנה האזרחית הנוכחית.
<שמואל צנגן: זה תנאי.
<שמואל צנגן: בלי זה אנחנו לא נוכל להתקדם.
יעקב מרגי: אנחנו מדברים על סוף דצמבר השנה.
<שמואל צנגן: חודש וחצי מהיום.
<שמואל צנגן: ללא החוזר הזה, לא יהיה מצפן למנהלי בתי החולים על פיו הם ידעו איך לפתח את הפגיות שלהם.
<שמואל צנגן: לכן זה דבר בסיסי וצריך להפנות את כל המשאבים והמאמצים שהחוזר הזה אכן יצא.
<שמואל צנגן: בנושא צביעת הכסף.
<שמואל צנגן: בכל זאת, צריך מימון לנושא הזה ואני רוצה לתת נתונים.
<שמואל צנגן: הלידות במדינת ישראל תורמות לבתי החולים, לפי החישוב שלי, שניים וחצי מיליארד שקלים מדי שנה, מתוכם חצי מיליארד שקלים רק עבור הפגים.
<שמואל צנגן: זה המון כסף.
<שמואל צנגן: כמו שכולנו יודעים, והנושא הזה הועלה, הכסף הזה לא מגיע לקצה שלו.
<שמואל צנגן: הזכיר יונתן גרין את המיטות שניתנו אבל המיטות הגיעו ערומות.
<שמואל צנגן: הן הגיעו עם פחות מרבע רופאים ופחות מחצי האחיות.
<שמואל צנגן: לא הגיעו האחיות והרופאים שצריכים להגיע.
<שמואל צנגן: על זה אנחנו עכשיו שוברים את הראש יחד עם משרד הבריאות איך אנחנו מאלצים או איך אנחנו מעודדים – נשתמש במונחים חיוביים – את מנהלי בתי החולים לקחת את הכסף הזה שהם קיבלו, את חצי מיליארד השקלים מתוך השניים וחצי מיליארד שקלים שזה סל הלידה, ולהשקיע את זה בתוך הפגיות.
<שמואל צנגן: זה פחות או יותר הניסיון.
<שמואל צנגן: לדעתי זה ניסיון מהפכני אבל מותנה בחקיקה.
<שמואל צנגן: בעניין הזה משרד הבריאות יוביל את הצעת החקיקה אבל אני מבקש מכם חברי הכנסת לעזור ולעשות את הכול כדי שהצעת החוק תוגש ותעבור עד ה-1 בינואר 2014, שזה התאריך שקבע מנכ"ל משרד הבריאות.
יעקב מרגי: צריך לומר בהגינות שזה כמו אותו המשל עם השמיכה הקצרה, אתה מושך מכאן, היא נמשכת לך מהצד השני.
יעקב מרגי: כולנו ערים לחובות של קופות החולים ואנחנו משיתים עליהן מטלות נוספות.
יעקב מרגי: ראינו את הגירעונות וראינו את הדוחות.
יעקב מרגי: יהיה דיון על זה.
אורלי לוי אבקסיס: הכסף הזה לא מגיע מהקופות אלא מהביטוח הלאומי.
אורלי לוי אבקסיס: לכן אנחנו לא משיתים את זה על הקופות.
יעקב מרגי: אני לא משית, אבל אם אני לא מאפשר לו לקחת את זה למקום אחר, השמיכה היא קצרה.
יעקב מרגי: אני חותר לנקודה מסוימת.
יעקב מרגי: אני הגשתי הצעה לסדר דחופה וביום רביעי נדבר גם על העודפים – לפעמים יש שנים ברוכות בהכנסות – שאי אפשר להוציא אותם כהוצאה.
יעקב מרגי: חוץ מהחזר החוב הלאומי, אנחנו נדבר על זה מחר בכנסת.
יעקב מרגי: הלוואי שמההצעה לסדר יצא משהו, אבל לפחות הכיוון הוא שבשנים בהן יש עודפים, להפנות אותם לתחום הבריאות ולתחום הרווחה.
יעקב מרגי: נראה מחר מה תהיה התגובה של משרד האוצר.
יעקב מרגי: מאחר שבסוף אנחנו מדברים על כסף, נמצאים כאן נציגי האוצר ונציגי ביטוח לאומי והייתי רוצה לשמוע מכם מה המגמות שלכם בקטע של גמישות בסוגיה הזאת במתן אפשרות לבתי החולים.
יעקב מרגי: גם אם המוסד לביטוח לאומי יסכים להשוות את ההגדרה שלו, אני לא יודע אם אתם תאפשרו לו.
יעקב מרגי: אם יש לך ידע שיוכל להחכים אותנו, בשמחה רבה.
<שירה גרינברג: רכזת בריאות באגף התקציבים, משרד האוצר.
<שירה גרינברג: לגבי הנושא של צביעת מקורות לנושא מסוים.
<שירה גרינברג: כמו שגם אתה ציינת, ציינת את זה בהקשר של קופות החולים אבל זה גם נכון לגבי בתי החולים, וכאן כאשר מדובר בכספים שמועברים לבתי החולים, לבתי החולים יש צרכים רבים ויש כאלו שהם לא פחות חשובים מהנושא הזה.
<שירה גרינברג: צביעת מקורות מסוימים לנושא ספציפי, זה משהו שיש לו גם חסרונות.
<שירה גרינברג: לכן צריך להקדיש מחשבה רבה.
יעקב מרגי: לכן אנחנו מצפים מהאח הגדול באוצר שייתן מענה לאותו חוסר.
אורלי לוי אבקסיס: לזהות איפה החוסר.
<שירה גרינברג: לכן זה מצריך התייחסות שהיא רחבה יותר בהיבט של מדדים ומדידה ובקרה מצד הרגולטורים, על מנת להבטיח שאיכות השירות בתחום הזה ובתחומים אחרים תהיה נאותה.
<שירה גרינברג: התוספות הרבות שציין מר יונתן גרין בתחילת דבריו, שציין בבוקר מנכ"ל משרד הבריאות, גם אני הרחבתי בנושא בישיבת הוועדה שהתקיימה הבוקר, אכן אנחנו מודעים לכך שהנושא הזה דורש גם תשומת לב מיוחדת ולכן נעתרנו גם לנושא הזה בהיבט - כפי שציינו הגורמים – של רבע מהמיטות הכלליות, תוספת של תקנים, תוספת של מענקים ותוספות שכר על מנת להביא אנשים למקצוע הספציפי הזה.
<שירה גרינברג: כמו כן התוספת של השמונים מיליון שקלים בבסיס שתוארה שבעצם תיועד לנושא של תעריפים של לידות ופגים מתוך הראייה הזאת.
<שירה גרינברג: המודל שנבחן לגבי מדדי איכות ומדידה ובקרה על מנת להוביל לשיפור בנושא הזה.
<שירה גרינברג: כל הנושאים האלו יחדיו נועדו להוביל לשיפור שיהיה שיפור משמעותי בתחום הזה מתוך ראייה והבנה שיש לעשות צעדים על מנת לשפר את המצב.
<שירה גרינברג: אני חושבת שהכיוון הוא בהחלט כיוון חיובי ומשמעותי ואני מאוד מקווה שאנחנו גם נראה תוצאות בתום השנים הללו בהשקעה הזאת.
<שירה גרינברג: זאת בהחלט המטרה.
יעקב מרגי: אני מסופק אם התמרוץ כפי שנקבע יביא לתוצאות המיוחלות.
יעקב מרגי: אולי יביא שיפור מסוים.
יעקב מרגי: אנחנו מבינים שהיעד שלנו הוא להגיע למצב – אני מתבייש לומר אופטימלי כי תחשבו שאני הזוי אבל מתבקש זה האופטימלי ולא נגיע אליו – בו יהיה שיפור משמעותי, אם אפשר להגדיר זאת בלשון יותר מדויקת.
יעקב מרגי: אני מסופק אם רק התמרוץ והמדדים שנקבעו יביאו לתוצאה המיוחלת.
<שירה גרינברג: והתקציב.
יעקב מרגי: זה תקציב רב שנתי.
יעקב מרגי: אני חייב להביא את זה מתחום אחר בחיים.
יעקב מרגי: כולנו אזרחי מדינת ישראל ונוסעים בכבישים.
יעקב מרגי: לפני שלושה עשורים מצב התשתיות בכבישים היה קטסטרופלי.
יעקב מרגי: המדינה דשדשה, עוד תיקון, עוד כביש פה ושם, אבל כשלקחו את זה לידיים, היינו במצב שאנחנו לא מדביקים את קצב ההתפתחות של המדינה.
יעקב מרגי: בשנים האחרונות, בעשור האחרון, לא יכולים לומר שאנחנו לא מדביקים את הקצב.
יעקב מרגי: נכון, יש שגשוג, יש צמיחה, אבל עדיין אלה שנוסעים בכבישים רואים שיפור משמעותי ובמיוחד צפון, דרום ומרכז.
יעקב מרגי: אני חושב שזה מה שמתבקש.
יעקב מרגי: יש מצב חירום בתחום הרפואה.
יעקב מרגי: תחום הפגיות עוד יותר זועק.
יעקב מרגי: כמו שהאוצר ידע להתגמש בקדנציה הקודמת ולהעביר סכומי עתק – ואני מברך על כך והצבעתי בעד – להשכלה גבוהה ולחינוך, ויש תוצאות, אני חושב שהיום נושא הבריאות והרווחה, הוא על סדר היום והוא על השולחן.
אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע מה הכי כואב?
אורלי לוי אבקסיס: סליחה שאני מתפרצת.
אורלי לוי אבקסיס: בימים בהם אין גירעון, לא רק שאומרים אין מאיפה להביא אלא לוקחים מהם.
אורלי לוי אבקסיס: כדי לכסות את הגירעון לקחו את רפואת השיניים לילדים, לקחו כספי ילדים בסך ארבעה מיליארד כדי לכסות את הגירעון.
אורלי לוי אבקסיס: בימים שיש טיפת עודף תקציבי, במקום להחזיר למקומות מהם לקחו, הם אפילו לא חושבים על זה.
אורלי לוי אבקסיס: הם לא בלופ.
אורלי לוי אבקסיס: חושבים אולי ייתנו עוד כמה הטבות לטייקונים אבל אני לא רוצה לקחת את זה למקומות האלה.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שדווקא ללכת למקומות של הרווחה ושל הבריאות, זה מתבקש בימים שיש טיפה עודפים כי בטח לא נביא את זה לשם בימים שיש גירעון.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לוקחים מהם בימים שיש גירעון, אז בימים שיש עודף – קודם כל להחזיר לשם.
<שירה גרינברג: ראוי לציין שתקציב משרד הבריאות גדל משמעותית בשנים האחרונות.
<שירה גרינברג: נוספו לשם מיליארדים של שקלים.
<שירה גרינברג: היה דיון שלם בוועדת הכספים בזמנו עת אושר תקציב 2013 ו-2014 וניתן לראות את התוספות המשמעותיות.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא ביחס למצב באוכלוסייה.
אורלי לוי אבקסיס: כל כך הרבה שנים לא נתנו, אז ברגע שנותנים אומרים שנתנו הרבה, אבל זה לא מדביק את הפער שנצבר לאורך השנים.
<שירה גרינברג: רציתי לציין כדי שידעו, כי חלק אולי לא מודעים, שהנושא כן נמצא בסדרי העדיפויות.
<שירה גרינברג: אני חושבת שמשרד האוצר גם הוביל מגמה כזאת ואפשר היה לראות את זה גם בדיונים לגבי התוספות לביטחון לעומת המשרדים החברתיים, אפרופו חברת הכנסת אורלי לוי שדיברה על כך שכאשר צריך לקצץ, אז מקצצים.
<שירה גרינברג: האוצר בעד לא לקצץ בדרך כלל מתחומים שהוא חושב שפחות נכון לקצץ בהם.
<שירה גרינברג: אני חושבת שניתן היה לראות את זה גם בתקציב האחרון.
אורלי לוי אבקסיס: לקחו ארבעה מיליארד שקלים.
אורלי לוי אבקסיס: זה כסף של ילדים, שזה רווחה, ונתתם, כמה?
אורלי לוי אבקסיס: מאה מיליון שקלים.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא פרופורציונאלי.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא בא אליך בטענות כי לא את בנית את התקציב.
יעקב מרגי: אני קורא לפעול להתאמת ההגדרות מול המוסד לביטוח לאומי ומשרד הבריאות כי אם לא, מה זה יעזור לי בתחום הפגיות?
יעקב מרגי: אני לא אומר שאני לא אעשה את זה.
יעקב מרגי: אני אעשה את זה אם אני לא אקבל את הגמישות ואם אני לא ארגיש שיש לכם את התובנה וכי הפנמתם שיש כאן מצב חירום שצריך לשדד מערכות, אולי לפחות לתחום את זה במספר שנים שהן שנים קשות.
יעקב מרגי: בואו נאמר שהצלחנו ופעלנו מול הביטוח הלאומי ואולי – בחלום הכי טוב שלנו – הסכמתם ואפשרתם להם לעדכן ולהיצמד להגדרה של הפג, נאפשר להם להזרים את זה לטובת התקינה ולטובת התחום הזה של הניאונטולוגיה והפגים.
<מיכאל דור: אני סגן ראש מינהל רפואה במשרד הבריאות.
<מיכאל דור: אני אחראי – למעשה בשלבי מסירת תפקיד לדוקטור ורד עזרא - על בתי החולים, כללית, פגיות וחברי מיון.
<מיכאל דור: זה אומר שאנחנו מקבלים את הטלפונים בערב, בלילה ובשבת לגבי פגייה שנסתמה ויש צורך במקום חלופי.
<מיכאל דור: מצוקת האשפוז בפגיות היא גדולה.
<מיכאל דור: לא במקרה באותן הפגיות עם מינימום כוח אדם יש כאלה מרחקים קטנים כי מנסים לתת טיפול ומעט מדי כוח אדם למספר הפגים.
אורלי לוי אבקסיס: אז הזיהומים חוגגים.
<מיכאל דור: עם כל המשמעות החמורה של זה.
<מיכאל דור: פגיות נסתמות.
<מיכאל דור: השבוע היו לי שתי פגיות בבתי חולים גדולים שפנו אלינו וביקשו שנוציא הודעה למד"א כי הם לא יכולים לקלוט יותר יולדות בהריון בשלבים מוקדמים שבאות ללדת כי לא יהיה להם היכן להשכיב את הפגים.
<מיכאל דור: זה אומר שבשלב מסוים נתתי הוראה להעביר פגים מירושלים לרמב"ם כי רק שם היו מיטות פנויות ומבאר שבע לירושלים ואנחנו כל הזמן עושים שמיניות באוויר בין בתי החולים.
<מיכאל דור: המחסור במיטות פגייה הוא קשה ולהערכתנו אנחנו זקוקים בהקדם האפשרי – ואני מנסה להישמע מתון – לסדר גודל של 300-400 מיטות פגייה נוספות.
<מיכאל דור: כמובן עם כל כוח האדם כי הבעיה היא לא להביא מיטה אלא להביא את כוח האדם.
<מיכאל דור: המצב של הפגיות הוא קשה.
<מיכאל דור: כך גם יחידות טיפול נמרץ ילדים שגם הן באותו מצב.
<מיכאל דור: כל מה שאני מנסה בכל פורום שאני מופיע בו זה לצעוק את הדבר הזה.
יעקב מרגי: בסוגיה הזאת של מיטות לטיפול נמרץ וטיפול מיוחד, יש לכם כוונה להגדיל את זה?
<מיכאל דור: האמת היא שאני בדעה הפוכה.
<מיכאל דור: יתכן שיהיו אנשי מקצוע שיחלקו על דעתי.
יעקב מרגי: אדרבה, נשמע.
<מיכאל דור: לדעתי מיטת טיפול מיוחד בילוד, מיטת פג, בעיני הן מה שנקרא באנגלית אינטר צ'נז'בל.
<מיכאל דור: אתה משתמש וזה לשיקולו של רופא הפגייה אם זה בקטע הזה ובמרבית הפגיות זה אפילו נמצא באותו מקום וההבדל ביניהם הוא פונקציונאלי בלבד.
<מיכאל דור: מבחינתי צריך להעלות את התקינה.
יעקב מרגי: אתה מבין שזה לא מצב נורמלי.
<מיכאל דור: אני מדבר כאן על שימוש במשאבים בצורה הטובה ביותר לשיקול מנהל הפגייה.
<מיכאל דור: צריך להגדיל את כוח האדם שם, כפי שנאמר שם בצורה מאוד מאוד ברורה.
<שמואל צנגן: חשבתי בהתחלה שהמחלוקת היא גדולה אבל היא לא גדולה.
<שמואל צנגן: אין ספק שהתקנים של רופאים, אחיות, סל טכנולוגי ותשתיות עבור פג מונשם שזה הפג בטיפול נמרץ הם גדולים משמעותית מהפג שנמצא בטיפול מיוחד.
<שמואל צנגן: לכן עבור כל פגייה צריך לחשב על פי מספר הלידות לאותו מרכז את מספר המיטות של טיפול נמרץ, מספר המיטות של טיפול מיוחד ולתקנן את המיטות האלה בהתאם כאשר התקנון הוא דיפרנציאלי.
<שמואל צנגן: כל זה מופיע בחוזר שאנחנו רוצים להפיץ, החוזר החדש, שבפירוש מבחין ועושה דיפרנציאציה בין התקנים הנדרשים למרכיב של הטיפול הנמרץ בפגייה.
יעקב מרגי: זה יהיה בחוזר?
<שמואל צנגן: זה יהיה בחזור, אינשאללה.
<ורד עזרא: אני אומרת שבחוזר זה יהיה, אבל בסופו של דבר לא יעלה על הדעת שתהיה מיטה ריקה פה ועומס של פג על פג במקום אחר.
<ורד עזרא: לזה התכוון מיקי בדבריו.
<מיכאל דור: תרשה לי לספר סיפור אחד יפה.
<מיכאל דור: סודנית הגיעה לבית חולים יוספטל עם תאומים, לידה בשבוע ה-26-27.
<מיכאל דור: בית חולים יוספטל לא מסוגל להתמודד עם אתגר כל כך קשה.
<מיכאל דור: הפעלנו מסוק של חיל האוויר להטיס אותה משם לאסף הרופא וזה מסוק ענק ולא מסוק פינוי קטן, כי אלה שני אינקובטורים, שתי אחיות ושני רופאים ניאונטולוגים.
<מיכאל דור: הצלחנו להציל את שני הפגים האלה.
אורלי לוי אבקסיס: נשאר כוח אדם בבית החולים ההוא?
<ירון מושקט: בית החולים יוספטל שילם עבור המסוק.
יעקב מרגי: אין לכם הסכם שיתוף פעולה עם מצרים?
יעקב מרגי: זה יותר קצר.
<שמואל צנגן: לא הייתי שולח את הפגים שלנו לשם.
יעקב מרגי: במקרה הנדון.
יעקב מרגי: לא באופן קבוע.
<שמואל צנגן: בכל מקרה.
<רומי שחורי: אני רוצה להגיב לדברי הדוקטור לגבי העברת אימהות בשלבי לידה לפגיות רחוקות.
<רומי שחורי: אני יכולה לספר מהניסיון שלי שהבת שלי נולדה בסוף עופרת יצוקה והפגיות בדרום היו סגורות.
<רומי שחורי: בילינו 110 ימים במרחק של שעה וחצי מהבית.
<רומי שחורי: היום הקו החם שלנו מקבל עשרות פניות של אימהות שיולדות רחוק מהבית והקשיים שמתווספים למשפחה שגם כך מתמודדת עם המון קשיים, הם פשוט לאין שיעור.
אורלי לוי אבקסיס: אם יש להם עוד ילדים בבית, מי יטפל בהם.
<רומי שחורי: זה משהו מטורף.
<רומי שחורי: אני כמייצגת את עמותת לה"ב ואת ההורים אומרת שלדעתי אסור שמקרים כאלה יקרו בגלל מצוקות בפגיות.
<רומי שחורי: אם זה קורה בגלל טיול, ניחא, אבל לא בגלל שפגייה צריכה להיסגר כי אין מקום.
<ציפי שטראוס: אני מנהלת הפגייה בתל השומר, אחת מהפגיות שבזה הרגע סגורה ובהפסקה הייתי עסוקה בהעברת תינוק שנולד אצלי עם מום לבבי, לנסות להעביר אותו לטיפול נמרץ אצלי.
<ציפי שטראוס: אני סגורה מיום שישי היות ו-14 עמדות של טיפול נמרץ שלי מלאות עם פגים ששוקלים 600 גרם ו-700 גרם, קילו, אחרי ניתוח או עם מומים מולדים ואין אפשרות להוציא אותם לחדרים שהם 1, 2, 3 של פגים שהם בגדילה.
<ציפי שטראוס: מיום שישי אנחנו עסוקים ובשבת בלילה העברנו תינוק לוולפסון, אם אני לא טועה.
<ציפי שטראוס: אישה שהגיעה לחדר לידה בפתיחה, לא הייתה לי מיטה ופשוט העברנו אותה.
<ציפי שטראוס: עוד מצב חמור הוא שיש לי גם ארבעה ילדים עם זיהום ויש להם אחות ייעודית.
<ציפי שטראוס: זאת אומרת, אחות שמטפלת רק בהם.
<ציפי שטראוס: בגלל העומס נאלצתי לוותר על כך שתהיה אחות ייעודית וזאת מאחר שלא היו אחיות.
יעקב מרגי: במלים עממיות, אנחנו נותנים שירות פחות טוב ובמלים עוד יותר לא עממיות, שירות גרוע וזה בגלל המצוקה.
<ציפי שטראוס: אמת.
יעקב מרגי: זה אפילו מסכן חיים.
<רומי שחורי: לגמרי.
<אמיר קוגלמן: אני רופא בכיר בפגייה בבני ציון בחיפה.
<אמיר קוגלמן: רציתי להעמיד דברים על דיוקם.
<אמיר קוגלמן: קודם כל, הפגים המאוחרים, שבוע 34, 36 פלוס 6, מקבלים מקום וטיפול מיוחד.
<אמיר קוגלמן: אף אחד לא יוצא מהפגייה בגלל שיש מצוקה או לא נכנס לפגייה בגלל מצוקה.
יעקב מרגי: הפגייה סובלת ממצוקה?
<אמיר קוגלמן: יש מצוקה ויש עומס.
<אמיר קוגלמן: התינוקות האלה מהווים 75 אחוזים מהתינוקות שנמצאים בפגייה.
<אמיר קוגלמן: מצד שני, הם נמצאים בפגייה אבל אין תקצוב מיוחד לתינוקות האלה.
<אמיר קוגלמן: הסל שהם מקבלים הוא סל שמקבל תינוק רגיל.
<אמיר קוגלמן: התינוקות האלה נמצאים בפגיות, ממלאים את הפגיות וצריכה להיות התייחסות מיוחדת אליהם כי אם דיברנו על הפגים הקטנים שהם אחוז אחד מהתינוקות כאשר יש בעיה עם האחיות, לגבי התינוקות האלה יש אחות לשמונה ועשרה תינוקות, לא מספיקים להאכיל אותם, צריך להכניס זונדות וזה גלגל שמתקדם ודורש עוד טיפול שלא ניתן.
<אמיר קוגלמן: במקום שנוכל לשחרר אותם הביתה, הם לא מגיעים למצב של מסוגלות להשתחרר.
<אמיר קוגלמן: המערכת תהיה יותר יעילה אם יהיו יותר אחיות ואז ישוחררו יותר תינוקות הביתה.
<אמיר קוגלמן: להיות בבית חולים זה לא מקום בריא.
<אמיר קוגלמן: נקודה שנייה, לגבי החיסון של ה-RSV.
<אמיר קוגלמן: אני רוצה לציין שביקשנו השנה – אני גם יושב ראש האיגוד של קומנולוגיה ילדים, חוץ מהכובע שלי שאני ניאונטולוג – מכל האיגודים להוסיף תקציב בנושא של החיסון של ה-RSV.
<אמיר קוגלמן: לא ביקשנו לכולם אלא רק לשבוע 34 פלוס שש כי אנחנו מבינים את מגבלות התקציב.
<אמיר קוגלמן: כל שבוע שנוכל להוסיף הוא חשוב כי בכך מונעים תחלואה וכאשר מונעים תחלואה זה פחות אשפוזים ופחות תחלואה בבית כאשר גם ההורים מפסידים ימי עבודה.
<אמיר קוגלמן: התחלואה לפגים האלה גם משליכה וגורמת נזק לטווח הארוך.
<אמיר קוגלמן: יותר תחלואה דמוית אסטמה ואפילו תחלואה בגיל המבוגר.
<אמיר קוגלמן: לכן חשוב מאוד שהם יקבלו את ההתייחסות המיוחדת.
יעקב מרגי: אין ספק שלא מיצינו את הנושא אבל חשפנו כמה טפחים ונגענו.
יעקב מרגי: בגלל השעה, אני מתכנס לדברי הסיכום.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למוסד לביטוח לאומי ולבתי החולים, למשרד הבריאות וכמובן שזה בגיבוי של האוצר, לשקול את הסוגיה הזאת של משק סגור בתחום, לפחות באותם בתי חולים, באותן מחלקות שהן לא גירעוניות בתחום הפגיות, לצבוע את הכסף הזה כך שכולו יחזור לטובת תחום הפגיות.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת ליצור תמריצים לרופאים, במיוחד לאחיות כי המצוקה שם גדולה, וכפי ששמענו רק עכשיו ככל שיהיו יותר אחיות מטפלות, נוכל לשחרר יותר מהר את הפגים.
יעקב מרגי: זה מעגל חוזר שיכול להיטיב עם הסוגיה ולכן אנחנו קוראים למשרד הבריאות, לבתי החולים ולקופות החולים ליצור תמריצים לרופאים ואחיות על מנת שיפנו לתחום הזה של עבודה בפגיות.
יעקב מרגי: אנחנו ממליצים וקוראים לוועדת הסל – אני לא יודע אם זה נכון לעשות אבל אנחנו נחרוג ממנהגנו ונזעק בגלל המצב הקשה – לכלול בסך הבריאות הקרוב שיפורסם את החיסון RSV גם לפגים שנולדו בשבוע ה-34-35 ו-36, אבל אם הצלחנו לעשות זאת בשבוע ה-34-35, לא נכעס אליכם.
אורלי לוי אבקסיס: היום זה בשבוע ה-34.
<יונתן גרין: היום זה ניתן בשבוע ה-36.
<יונתן גרין: רוצים להוסיף שזה יהיה בשבוע ה-34.
<יונתן גרין: 34 פלוס שש.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לזרז – כמו שהתחייבתם עד סוף השנה – את הוצאת חוזר מנכ"ל משרד הבריאות שאמור לקבוע את כל סוגיית התקינה בתחום המיטות.
אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב ראש, אני חושבת שביחד עם מנהלת הוועדה אנחנו הבנו שההמלצה אמורה להיות 35 ו-36.
<יונתן גרין: 34 שבועות ושישה ימים.
<יונתן גרין: זאת המשמעות.
אורלי לוי אבקסיס: 35 פלוס שישה ימים.
<יונתן גרין: 34 פלוס שישה ימים.
יעקב מרגי: אנחנו רוצים 35 פלוס.
יעקב מרגי: אני מתקן.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לוועדת הסל לכלול בסל את הזכאות לטיפול מונע כנגד הווירוס RSV לפגים שנולדו בשבוע ה-34-35 פלוס שש.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למנכ"ל משרד הבריאות לזרז את פרסום חוזר מנכ"ל שיכלול את כל התקינה בכל מכל כל בתחום הפגיות.
<שמואל צנגן: אני מבקש לא רק תקינה אלא גם סטנדרטים ותשתיות.
אורלי לוי אבקסיס: כתבנו.
יעקב מרגי: כמו כן תקן של רופאים ואחיות פר מיטה, שדרוג הסטנדרטים, הצטיידות, בינוי שזה כולל גם בנייה חדשה וגם שיפוץ או רענון המקום.
<ורד עזרא: זה לא יהיה בחוזר מנכ"ל.
יעקב מרגי: אנחנו קוראים לכם לעשות זאת.
יעקב מרגי: כמו כן פרוגרמות שיתאימו לפחות למדינות אליהן אנחנו שואפים לדמות ולא למדינות אחרות.
יעקב מרגי: אנחנו קוראים למשרד הבריאות לפעול להשגת תוספת תקציבית, בנוסף לזו שהושגה, שתהיה ייעודית לתחום הפגים.
יעקב מרגי: אני מודה לכל המשתתפים.
יעקב מרגי: למרות השעה המנומנמת, שמרנו על רמת דיון ערנית.
חיים כץ: יום שני בשבוע, אנחנו מתחילים שבוע נוסף, כ"ב בכסלו, 25 בנובמבר 2013.