GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דבי גילד-חיו: ובעצם יש פה התניה של קבלת זכויות בסיסיות: החל משוויון, ובכלל כל זכויות האדם שקשורות בחקיקה פה, באיזו תרומה למדינה.
<דבי גילד-חיו: אז יש הרבה דה-לגיטימציה, ודחיקה נוספת לשוליים של הקבוצות האלה, שהן ממילא מוחלשות בחברה.
<דבי גילד-חיו: צריך לזכור שמדובר פה בשלושה תחומים מרכזיים בחיים: תעסוקה, השכלה גבוהה ודיור.
<דבי גילד-חיו: שלושה תחומים – אל"ף: המשאבים בהם מוגבלים, והמדינה מחויבת לתת אותם בשוויון לכולם, על פי חוק.
<דבי גילד-חיו: ואנחנו ראינו את זה בחוות הדעת של היועץ המשפטי לממשלה, שהוא אומר: החוק, יש בו בעיה חוקתית של אי שוויון, והוא מתייחס בדיוק לזה: מתן של משאבים מוגבלים בצורה לא שוויונית, תוך פגיעה בדיוק בקבוצות הכי מוחלשות האלה, שגם היום הן מודרות.
<דבי גילד-חיו: דרך אגב, דווקא הקבוצה של החיילים, לא בהכרח היא קבוצה מודרת ומופלית בתחומים האלה.
<דבי גילד-חיו: מהנתונים ומהמספרים אלה דווקא קבוצות חזקות.
<דבי גילד-חיו: אני לא מדברת אפילו על שהרבה מאוד מהחיילים, ההטבות ומה שהם מקבלים בצבא זה דווקא נותן להם פור בהמשך; ואולי בחשבון, במתימטיקה, שחבר הכנסת יריב לוין עושה, הוא צריך לקזז את זה.
<דבי גילד-חיו: אני חושבת שיש חיילים שמקבלים השכלה בזמן הלימודים, יש חיילים שמשולבים במערכות שונות שנותנות להם ממש קריירות לכל החיים – ראו את שר האוצר שלנו, למשל, כדוגמה.
<דבי גילד-חיו: אז אני אומרת, זה נכון שזה לא משקף - - -
חנא סוייד: שר הכלכלה - - -.
חנא סוייד: שר הכלכלה.
עדי קול: שר הכלכלה?
עדי קול: שר האוצר?
עדי קול: התכוונת - - -
<דבי גילד-חיו: רבים-רבים.
<דבי גילד-חיו: אני חושבת שתמיד - - -
יעקב מרגי: היא לקחה את שתי הקצוות של - - -
יעקב מרגי: היא יודעת מה היא אמרה.
<דבי גילד-חיו: אני חושבת - - - בכתבות האלה על ההייטק, כל המולטי-מיליונרים שמוכרים וזה.
<דבי גילד-חיו: כולם היו ב-8200, משום מה, ויש לזה.
<דבי גילד-חיו: החוק הזה גם לא עושה את ההבחנה הזו בין הקבוצות האלה בתוך הצבא.
<דבי גילד-חיו: בעצם, הוא לוקח את כל קבוצת המשרתים כאילו הם מקשה אחת:
<דבי גילד-חיו: מי שקרבי ומי שלא קרבי; מי שמשרת 16 חודשים, ומי שמשרת שנתיים, ומי שמשרת שלוש שנים או יותר.
<דבי גילד-חיו: כולם מקבלים פה, בעצם, את אותן הטבות.
<דבי גילד-חיו: אין שום הבחנה בין מי צריך לקבל גם איזה סוגי פיצוי.
חיים כץ: תשתדלי לסיים.
<דבי גילד-חיו: עוד כמה, ממש בקצרה.
<דבי גילד-חיו: אבל אני חושבת שהדברים באמת הכי חשובים זה ההתייחסות לעניין הזה שקבוצות הכי חלשות יהיו פה מופלות יותר, יידחקו עוד ועוד החוצה.
<דבי גילד-חיו: כל חוק השוויון, בהמשך לדברים של הגברת ציונה קניג-יאיר, הוא בעצם מרוקן מתוכן לחלוטין.
<דבי גילד-חיו: ואני חושבת שעוד משהו מאוד-מאוד חשוב שצריך לזכור: יש פה העברה לספירה הפרטית של פרקטיקות של אפליה.
<דבי גילד-חיו: וצריך לזכור שרק בכנסת הקודמת תיקנו ושיפרנו חוקים שעוסקים באיסור מתן אפליה בשירותים ובמקומות - - - וזה.
<דבי גילד-חיו: וכולם פה נורא כעסו על הפרופיילינג ועל הסלקציות שעושים בכל המקומות.
<דבי גילד-חיו: רק משפט אחרון: אני חושבת שלהעביר את האחריות לספירה הפרטית, שכל בן אדם בכל מקום, במקום עבודה ובכל מקום, יתחיל לעשות את האפליות ואת הסלקציות האלה, וזה יהיה לגיטימי מבחינת החוק, זה מאוד-מאוד בעייתי.
זהבה גלאון: אני מודה שאני יושבת בדיון, אני מקשיבה להסברים של חבר הכנסת יריב לוין, והוא מדבר על צדק ועל צדק ועל צדק.
זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, במעטה של צדק, הצעת החוק הזו של חבר הכנסת יריב לוין מבקשת לקבע בחקיקה אפליה, גזענות.
זהבה גלאון: ואתה יודע מה, גם אין לי טענה לחבר הכנסת יריב לוין.
זהבה גלאון: יש לו אג'נדה, הוא לא מסתיר אותה, הוא מביע באופן קבוע את דעתו.
זהבה גלאון: הוא מביא יוזמות חקיקה שיש להן שתי מטרות – אנחנו רואים את זה גם בכנסת הקודמת וגם בכנסת הזו: מטרה אחת, עמד עליה חבר הכנסת מיקי רוזנטל, זה לסרס ולפגוע בכוחו של בית המשפט העליון.
זהבה גלאון: והוא הסביר, אני לא אחזור על הדרך והטיעונים.
זהבה גלאון: והמטרה השנייה – לקבע בגזענות, להדיר קבוצות מהחברה הישראלית.
זהבה גלאון: אנחנו ראינו את היוזמות האנטי דמוקרטיות שלו, וזו עוד יוזמה אנטי דמוקרטית.
זהבה גלאון: עכשיו, זו הצעה שגם היועץ המשפטי לממשלה וגם בזמנו היועץ המשפטי של הכנסת התנגדו לה.
זהבה גלאון: אחר כך היועץ המשפטי של הכנסת ואחרים קצת ריככו את ההצעה מהמתכונת המקורית שלה.
זהבה גלאון: כי המתכונת המקורית שלה הייתה הגזענות במרעה, עכשיו אנחנו נשארנו עם גזענות.
זהבה גלאון: על מה אנחנו מדברים כאן?
זהבה גלאון: יושבת כאן נציבת שוויון הזדמנויות בעבודה.
זהבה גלאון: הכנסת הזו, הכנסת הזו חוקקה חוקים, חוקקה חוקים שמבקשים למנוע אפליה, שמבקשים לעשות העדפה מתקנת עם קבוצות מופלות, ועכשיו אנחנו באים ובדלת האחורית, כאילו בשם הדאגה, לרווחתם ולשלומם של חיילי צה"ל, אנחנו מבקשים לקבע אפליה בחקיקה.
זהבה גלאון: עכשיו, אני רוצה להגיד, ואני אומרת את זה, אני אומרת את זה בפניכם: אדוני היושב ראש, יש לי שני בנים, שניהם שירתו בצבא, ואני בעד לצ'פר ולתגמל יוצאי צבא.
זהבה גלאון: מה הקשר בכלל?
זהבה גלאון: החוק הזה, מה החוק הזה לא עושה אפליה מתקנת.
זהבה גלאון: הוא לא מצ'פר ומתמרץ יוצאי צבא, אם חושבים שצריך לתמרץ אותם.
זהבה גלאון: החוק הזה אומר שהקבוצות הכי מוחלשות בחברה: ערבים, חרדים, נשים, אתיופים, אתיופיות – הקבוצות האלה, עכשיו עושים להן אפליה על אפליה, שממילא הן כבר סובלות ממנה.
זהבה גלאון: עכשיו, חיילים שמשתחררים מהצבא, חיילים שעושים שירות סדיר, הם קבוצה הטרוגנית, הם לא קבוצה מופלית.
זהבה גלאון: מה בדיוק ההיגיון?
זהבה גלאון: מתי אתה עושה העדפה מתקנת?
זהבה גלאון: כשיש קבוצה מופלית.
זהבה גלאון: כל החיילים ששירתו בצבא הם קבוצה מופלית?
זהבה גלאון: מה ההיגיון בכלל?
זהבה גלאון: מה, הם זקוקים להעדפה מתקנת?
זהבה גלאון: הם יכולים לקבל תמריצים, הם יכולים לקבל הטבות, אפשר להתחשב בכל מיני דברים.
זהבה גלאון: על מה אנחנו עכשיו מדברים?
זהבה גלאון: וכמו שאמרת, אני מקבלת את ההצעה שלך לא להיכנס לסעיפים הספציפיים – יהיה על זה דיון.
חיים כץ: זה יהיה אחר כך, זמן סעיף-סעיף.
זהבה גלאון: כי גם הסעיפים שרוככו, אני מסתכלת עליהם, אני מקבלת חום מהם.
חיים כץ: יהיה דיון על כל סעיף.
חיים כץ: תהיה לך הזדמנות, על כל סעיף, להביע את דעתך.
זהבה גלאון: כן, כן, אני לא אפספס אותם.
זהבה גלאון: כל סעיף, אדוני היושב ראש.
זהבה גלאון: אני רוצה לסיים ולומר: אני חושבת שזה לא לכבודה של הכנסת שעצם הדיון הזה מתקיים.
זהבה גלאון: זאת אומרת, זה לא יכול להיות שיש כאן שני צדי מתרס.
זהבה גלאון: שיש צד שאומר: גזענות ואפליה הם לגיטימיים, ויש צד שאומר: אי אפשר לתת לזה לקרות.
זהבה גלאון: איפה ועדת השרים?
זהבה גלאון: בכלל ועדת השרים לענייני חקיקה, מתברר בכלל לא שומעת לייעוץ משפטי, מתנהגת כגוף פוליטי, כגוף פוליטי.
זהבה גלאון: במקרה הזה - - -
יריב לוין: אני לא גוף פוליטי.
זהבה גלאון: כן, הם גוף פוליטי.
חיים כץ: חבר הכנסת יריב לוין, אתה צריך להפריע?
יריב לוין: לא, אני רוצה ללמוד.
יריב לוין: מה, אם יש לי - - -
זהבה גלאון: לא, הוא צודק, אדוני.
חיים כץ: תלמד אחר כך.
מיקי רוזנטל: לא, מפעם לפעם איזו הערה, תן לו.
זהבה גלאון: לא, זה בסדר.
זהבה גלאון: הוא יכול לעשות הערת אגב אורחא, זה בסדר גמור.
זהבה גלאון: הוא גם צודק – זה גוף פוליטי.
זהבה גלאון: אבל גם בגוף פוליטי תמיד היה שיקול דעת שייעוץ משפטי צריך להסב את תשומת ליבה של הוועדה האם הדבר הזה עומד בקריטריונים של חקיקה שהכנסת הזו בעצמה קיבעה.
זהבה גלאון: למה אמרתי מקבל החלטה פוליטית?
זהבה גלאון: כשיושב ראש הקואליציה מצליח לגבור על הייעוץ המשפטי, ומתוקף שיקולים פוליטיים מאפשר, מאפשר עכשיו לגרום לכך שתהיה קבוצה שלמה או קבוצות שלמות באוכלוסייה, שהן מוחלשות ממילא – יש כאן דפי עמדה של כל הארגונים, שהם מתארים את החסמים בכניסה לשוק העבודה.
זהבה גלאון: אני בכלל לא רוצה להיכנס לזה – אבל כשהכוח הפוליטי של חבר הכנסת יריב לוין גובר על שיקול דעת של ייעוץ משפטי של מדינה שלמה, של הכנסת – בשביל מה אנחנו מחוקקים כאן חוקים שמבקשים למנוע אפליה?
זהבה גלאון: ואנחנו מנהלים כאן דיון שלו האם מדובר בגזענות או האם מדובר בעשיית צדק.
זהבה גלאון: איזה צדק זה?
זהבה גלאון: זה צדק?
זהבה גלאון: אם זה צדק שיופע מיד.
יעקב מרגי: תודה אדוני היושב ראש.
יעקב מרגי: לכאורה, הייתי צריך לקחת את דבריה של עורכת הדין ציונה קניג-יאיר, והייתי אומר: מאמץ מילה-מילה, והייתי פוטר את עצמי, אבל אי אפשר.
יעקב מרגי: ואני אומר ואני אפתח: אני, כחבר כנסת חרדי, חייב לתת, מה לעשות, פתיח.
יעקב מרגי: אז שוב, אני שירתתי בצבא, הבן שלי חייל סדיר, והבן הקטן גם ילך לצבא.
יעקב מרגי: אבל לא משם אני בא.
יעקב מרגי: אני רוצה לומר, לחיילי צה"ל יש להם גם את הערך המוסף.
יעקב מרגי: אני הרגשתי פה תחושה לא נוחה שאני פספסתי משהו בחיים.
יעקב מרגי: ואני, תתפלאו לשמוע, אומר: מי שלא שירת בצה"ל פספס משהו בחיים.
<ציונה קניג יאיר: אמת.
יעקב מרגי: עכשיו, בפתיח הייתי גם רוצה לתקן תיקון: כמי שמכיר בשדרות החברה ובשדרות צה"ל, העדה האתיופית מיוצגת בגאווה שם, בשירות הצבאי הזה.
יעקב מרגי: הכנסתם את זה בנשימה פעם-פעמיים, שלא יישמע.
יעקב מרגי: אני מתקן את זה.
יעקב מרגי: ועדת השרים, יש לי מה לומר עליה.
יעקב מרגי: זו הזדמנות לומר שוב שיש לפרסם את הפרוטוקולים.
יעקב מרגי: אם יש צביעות אחת גדולה של ועדת השרים לענייני חקיקה, והייתי חבר בה ארבע שנים, מתגלמת פה, בהחלטה הזו, ואני אסביר - - -
<קריאה: - - - שם.
זהבה גלאון: - - - הוא צודק.
יעקב מרגי: ואני אומר לכם, לכן ההחלטה לאמץ את החוק היא החלטה צבועה.
יעקב מרגי: לכן, הייתי אומר: זו ההזדמנות לחוקק את החוק הזה, לחייב את ועדת השרים לענייני חקיקה לפרסם את הפרוטוקולים, עם שמות, מי אומר, מה אומר ולמה.
יעקב מרגי: כי לפעמים הצעות החוק בוועדת השרים לענייני חקיקה מאושרות לגופם של מציעים, לא לגופו של עניין.
יעקב מרגי: בדרך כלל, לא לעיתים.
יעקב מרגי: רבותיי, בחוק הזה יש תחושה של יד ימין לא יודעת מה יד שמאל עושה.
יעקב מרגי: מצד אחד, פתחנו בקמפיין לפני כמה שנים, אולם, קטן, מעט, לטעמי, של שילוב האוכלוסייה הערבית בשוק העבודה.
יעקב מרגי: רבותיי, אני אומר לכם, אין תחושת אפליה צורמת ובועטת יותר מאשר בקבלה לעבודה.
יעקב מרגי: רק מי שהיה שם יכול להביע זאת בצורה תקיפה.
יעקב מרגי: ואני אומר לכם, להוסיף עוד חסם כזה?
יעקב מרגי: לתת לחיילי צה"ל?
יעקב מרגי: אני חושב שצריך לתת להם.
יעקב מרגי: צריך לתגמל אותם במהלך השירות.
יעקב מרגי: אני חושב שהגיע הזמן להוציא את חיילי צה"ל עם תגבורי השכלה.
יעקב מרגי: לתת להם את הדלתא הזו כבר בשירות הצבאי.
יעקב מרגי: עושים זאת לחלק מהאוכלוסיות, אפשר לעשות את זה ברוחבי לכל חיילי צה"ל.
יעקב מרגי: לתת - - -
עדי קול: לא, לא, עומדים להפסיק גם את זה.
יעקב מרגי: אז - - -
עדי קול: נותנים את ההשכלה, אז יש - - -
יעקב מרגי: אבל אני רוצה לסיים ולא להאריך, ואני רוצה לדבר בתחושה: אנחנו לעיתים שומעים על שלא מנעו מאזרח ישראלי להיכנס לאיזה מועדון, וכל הזעקה שהוא חייל צה"ל או יוצא צה"ל.
יעקב מרגי: רבותיי, הפכנו את המושג הזה של שירות צבאי – ואני לא בא מהצד החרדי.
יעקב מרגי: ואני אומר לכם, שירתתי בצה"ל, ובניי שירתו בצה"ל – ואני אומר לכם, הפכנו את זה למעין סגידה, עבודת אלילים.
יעקב מרגי: עוד נראה פה, במדינה הזו, בשיח שאנחנו קוראים לאחרונה ושומעים, שני תורים: לא של גברים ונשים – יוצאי צבא ולא יוצאי צבא.
יעקב מרגי: אנא.
יעקב מרגי: לכן, אני אומר: יש לצ'פר את חיילי צה"ל, יש דרכים לתגמל אותם.
יעקב מרגי: גם חיילי צה"ל לא ירצו בזה לתגמל אותם.
יעקב מרגי: יש להם ערך מוסף כיוצאי צבא, מובנה.
יעקב מרגי: ערך מוסף מובנה, ולא צריך לתת להם את זה.
יעקב מרגי: כמו האומר, כמו בנבואת הנביא: "האומר לדבק טוב הוא ויחזקו במסמרים".
יעקב מרגי: זה מיותר החוק הזה.
חיים כץ: מר ת'אאר אבו ראס, מנהל פרויקט ייצוג הולם ושוויון בתעסוקה.
<ת'אאר אבו ראס: נכון.
<ת'אאר אבו ראס: זה עמותת "סיכוי".
<ת'אאר אבו ראס: תודה לך, אדוני היושב ראש.
<ת'אאר אבו ראס: תראה, אדוני היושב ראש וחבר הכנסת יריב לוין, אני בן החברה הערבית שסובלת מאפליה בשוק התעסוקה, בהכרת הממשלה והמשרדים הרלוונטיים לכך.
<ת'אאר אבו ראס: והחוק הזה רק נותן גושפנקא חוקתית לאפליה כנגד ערבים, בעיקר בשוק התעסוקה אבל לא רק.
<ת'אאר אבו ראס: אנחנו מדברים על העדפה מתקנת ליוצאי צבא או שירות לאומי.
<ת'אאר אבו ראס: הרי גם כך זה קיים כבר עכשיו.
<ת'אאר אבו ראס: וחוק זה רק מקבע אפליה - - -
שולי מועלם-רפאלי: זה נוגד את מה שאמרה קודם נציבת שוויון הזדמנויות בעבודה, היא אמרה שזה לא קיים בחוק.
שולי מועלם-רפאלי: אז בוא רק נדייק.
<ת'אאר אבו ראס: אני לא אומר - - -
שולי מועלם-רפאלי: אמרת שזה קיים?
מיקי רוזנטל: הוא אומר שההעדפה פה - - -
יעקב מרגי: לא, - - - סמוי.
יעקב מרגי: היא לא - - -
שולי מועלם-רפאלי: לא, לא, הוא אמר שזה קיים היום בחוק, והיא אמרה קודם שזה לא קיים.
שולי מועלם-רפאלי: רק בואו נדייק.
חיים כץ: חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי - - -
<ת'אאר אבו ראס: אם אני אמרתי דבר כזה אני חוזר בי.
<ציונה קניג יאיר: - - - להפלות על רקע גזע ולאום.
<ציונה קניג יאיר: זה מה שהוא אמר.
חיים כץ: חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי, עוד מעט את מדברת.
שולי מועלם-רפאלי: לא, אין בעיה.
שולי מועלם-רפאלי: רק הוא מדבר על חוק, והיא אומרת דברים הפוכים.
יעקב מרגי: הוא דיבר על דה-פקטו.
אחמד טיבי: הוא דיבר על - - -.
אחמד טיבי: הוא לא מדבר על - - -
יעקב מרגי: הוא דיבר על דה-פקטו, זה קיים.
<ת'אאר אבו ראס: אני מדבר דה-פקטו.
<ת'אאר אבו ראס: אני חוזר בי.
יעקב מרגי: דה-פקטו זה קיים.
<ת'אאר אבו ראס: חוק זה רק מקבע אפליה, וגם מנוגד להצעות בכירי המדינה: הן בדרג המקצועי והן בדרג הממשלתי.
<ת'אאר אבו ראס: נגיד בנק ישראל לשעבר סטנלי פישר דיבר על כך שאחת מהבעיות שניצבת בפני השוק הישראלי בכלל בשנים הבאות היא איך לדעת לשלב ערבים בשוק התעסוקה באופן כללי.
<ת'אאר אבו ראס: אפילו ראש הממשלה, רק לפני שלושה שבועות הוא היה בכנס הרשות לפיתוח כלכלי במשרד ראש הממשלה שהתקיים בצפון, והוא דיבר על כך שאחד מהנושאים הכי בוערים שעל שולחנו, של ראש הממשלה נתניהו, הוא איך לשלב ערבים בשוק התעסוקה.
<ת'אאר אבו ראס: חבר הכנסת יריב לוין, זה לא יעזור.
<ת'אאר אבו ראס: הצעת החוק הזאת לא תעזור.
זהבה גלאון: דיבורים זה בחינם.
<ת'אאר אבו ראס: תראו, יש מחלוקת, יש מחלוקת בתוך החברה הישראלית בכלל לגבי השירות הלאומי.
<ת'אאר אבו ראס: אתם יודעים מה?
<ת'אאר אבו ראס: יש אפילו מחלוקת בתוך מקום העבודה שלי, בתוך עמותת "סיכוי" שהיא עמותה יהודית-ערבית.
<ת'אאר אבו ראס: אבל ההצעה הזאת היא רק ניצול ציני של אותו ויכוח שקיים במרחב הישראלי בכלל לגבי השירות הלאומי.
<ת'אאר אבו ראס: אז אני פשוט אסכם ואגיד שכולם יודעים שלא שירות של ערבים, הן בשירות הלאומי או בשירות הצבאי, כפי שחלק מחברי הכנסת מעוניינים, לא ייצא מזה.
<ת'אאר אבו ראס: אבל, בעיקר, זה גם לא ייטיב עם המשק הישראלי בכלל, וזו הנקודה המרכזית שרציתי להבהיר.
<ת'אאר אבו ראס: תודה לכם.
חיים כץ: חבר הכנסת אחמד טיבי.
אחמד טיבי: אני עסקתי בנושא הזה שנים רבות כיושב ראש הוועדה לקליטת ערבים בשירות הציבורי, כך שאני מכיר את הנושא, את החסמים, את המגבלות העומדות בפני צעיר או צעירה ערביים שלא שירתו בצבא בצורה מעמיקה.
אחמד טיבי: החוק הזה בא לומר שמי ששירת בצבא יש לו עדיפות להתקבל לעבודה.
אחמד טיבי: זו התוצאה והתרגום המעשי של הצעת החוק.
אחמד טיבי: אני רוצה להזכיר – חלק לא יודעים.
אחמד טיבי: חבר הכנסת יריב לוין זוכר היטב – את המשך המשנה של חבר הכנסת יריב לוין.
אחמד טיבי: אני העברתי הצעת חוק בכנסת הקודמת שמדברת על ייצוג, חובת ייצוג של ערבי בנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה.
אחמד טיבי: חבר הכנסת יריב לוין ראה בהצעה הזאת, שהתקבלה בתמיכת הממשלה, אגב.
אחמד טיבי: התקבלה; ראה בה סכנה גדולה.
אחמד טיבי: הוא ראה בה אפליה.
אחמד טיבי: הוא אמר שלעגן בחוק ערבי בשוויון, בנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה – לא לעבור.
אחמד טיבי: הוא אמר לי: אני לא אתן לך להעביר את הצעת החוק.
אחמד טיבי: לזכותו ייאמר, הוא שייך למפלגת קואליציה.
אחמד טיבי: הוא גם חבר כנסת יהודי, לכן יש לו השפעה.
אחמד טיבי: גם חבר כנסת יהודי, גם מהימין, גם מהקואליציה – הוא קבר את החוק.
אחמד טיבי: הוא העמיד את עצמו, יחד עם חבר כנסת אחר, כיושב ראש ועדה משותפת, לטיפול בחוק.
אחמד טיבי: הוא קבר אותו.
אחמד טיבי: לכן, הוא לא עבר.
אחמד טיבי: אין בחוק חובה למנות ערבי - - -
אחמד טיבי: ולכן יש כאן משנה סדורה של חבר הכנסת יריב לוין.
אחמד טיבי: זו סדרה של חוקים, גם נגד בג"ץ, גם נגד הציבור הערבי.
אחמד טיבי: ויש כאלה שיסבירו את החוק הזה בהסבר מגוחך.
אחמד טיבי: למשל: החוק הזה הוא אפליה מתקנת למי ששירת בצבא או העדפה מתקנת למי ששירת בצבא.
אחמד טיבי: יש משהו שיותר מגוחך, כי אפליה מתקנת, העדפה מתקנת, ניתנת לאנשים בלתי שווים, לאנשים שהופלה נגדם.
חנא סוייד: מוחלשים.
אחמד טיבי: אוכלוסיות מודרות, מוחלשות.
אחמד טיבי: ההצעה הזאת היא העדפה מנקרת, לא העדפה מתקנת.
אחמד טיבי: היא מדירה ציבור שלם, ערבים אבל לא רק ערבים: חרדים, נשים חרדיות, נשים דרוזיות, למשל.
<דבי גילד-חיו: נשים - - -.
<דבי גילד-חיו: רק 50% מהנשים משרתות - - -
אחמד טיבי: לא, לא, אני מודה על העזרה.
אחמד טיבי: למה אני אומר?
אחמד טיבי: כי יש חבר כנסת דרוזי שתומך בהצעת החוק.
אחמד טיבי: אז הוא מדיר את האוכלוסייה שלו, את הנשים שלו, משוק העבודה, והאפליה נגדם.
אחמד טיבי: יש משמעת קואליציונית, חברת הכנסת זהבה גלאון.
אחמד טיבי: עכשיו, מה אמר ה-OECD?
אחמד טיבי: אמר שבישראל, מבחינת תעסוקה, יש שתי קבוצות שהן בעיה: ערבים וחרדים.
אחמד טיבי: למרות שהוא אמר, הוא קיבל את ישראל על תנאי ואמר: נעקוב.
אחמד טיבי: באה הצעת החוק, בתמיכת הממשלה, כמו שאמר עמיתי, חבר הכנסת יעקב מרגי, ממשלת ישראל, כדי לשים אצבע אחת-שתיים-שלוש בעיניים של הציבור הזה שלא משרת בצבא בגלל שיקול אידיאולוגי או בקבוצות האחרות המודרות, ולדחוק אותם עוד יותר למטה.
אחמד טיבי: נתן דוגמה, חבר הכנסת יריב לוין – מעונות לסטודנטים.
אחמד טיבי: העדפה במתן מעונות לסטודנטים.
אחמד טיבי: מי מאלה שיושבים כאן או מיליוני הצופים בערוץ הכנסת לא מכיר את החוויה של ערבי שרוצה לשכור דירה בתל אביב, בחיפה, בירושלים.
אחמד טיבי: מה הוא עובר כדי לשכור דירה.
אחמד טיבי: לרוב הוא לא מצליח או שמצליח בניסיון העשירי.
אחמד טיבי: ותמיד אומרים לו: לא רלוונטי.
אחמד טיבי: כבר הזכרנו והם לא הזכירו או שעונים לו בצורה הגונה – הגונה בגרשיים – וישירה: אני לא משכיר לערבים.
אחמד טיבי: לא משכירים לערבים.
אחמד טיבי: יש מישהו מאיתנו שלא עבר את החוויה?
אחמד טיבי: כולנו היינו סטודנטים.
אחמד טיבי: אני עברתי, הוא עבר, היא עברה.
אחמד טיבי: ולכן לתת את הדוגמה ולגרום למצב שבו יהודי יוצא צבא יהיה מופלה עוד יותר לטובה בקבלה למעונות הסטודנטים מול סטודנט ערבי, שבדרך כלל בא מהצפון, במרחק של עשרות קילומטרים, זה להשתין מהמקפצה.
אחמד טיבי: גזען שמשתין מהמקפצה.
אחמד טיבי: תשמע, יש גזענות בוטה, יש גזענות סמויה - - -
חיים כץ: יצא לו.
אחמד טיבי: התכוונתי לכל מילה.
חיים כץ: כן, בסדר, אבל למה אתה צועק?
חיים כץ: - - - שומעים.
חיים כץ: מוקלט.
יעקב מרגי: לא, לא, סוף-סוף יצא לו.
חיים כץ: אתה יודע, "דברי חכמים בנחת נשמעים".
אחמד טיבי: ולכן אדוני היושב ראש, יש גבול לכמה אפשר לדחוק אותנו לפינה.
אחמד טיבי: גם בשוק העבודה.
אחמד טיבי: תשמע, עבודה היא הכלי להביא פרנסה בכבוד למשפחה ולאדם.
אחמד טיבי: כאשר אתה מונע מצעיר, צעירה או מבעל משפחה את הכלי הזה של חיים בכבוד באמצעות - -
אחמד טיבי: - - אפליה מנקרת, - -
אחמד טיבי: - - זה רע מאוד.
חיים כץ: מסכים איתך.
אחמד טיבי: ההרגשה האישית - - -
חיים כץ: אני מסכים איתך.
אחמד טיבי: ההרגשה האישית היא נוראה.
אחמד טיבי: עכשיו, לפני כמה שנים פורסמה מודעה, אדוני היושב ראש, של בנק ישראל, מודעת דרושים: דרושים סטודנטים וסטודנטיות.
אחמד טיבי: התפקיד – מונה כספים.
אחמד טיבי: בקטן, למטה, היה כתוב: עדיפות ליוצאי צבא.
אחמד טיבי: מה קשור מונה כסף בבנק ישראל - - -
זהבה גלאון: צריך לדעת להסתער.
אחמד טיבי: מה, מונים כסף תחת אש בבנק ישראל.
זהבה גלאון: כן, צריך לדעת להסתער.
אחמד טיבי: עכשיו, אחרי שמתחנו ביקורת – שינו, הוציאו את הסעיף.
אחמד טיבי: עכשיו, עם החוק הזה, כל הודעה תהיה כזאת.
אחמד טיבי: ומי שלא התביישו ועשו את זה עד היום במסעדות, בבתי חולים, במקומות עבודה שונים, יעשו את זה בריש-גלי ויגידו: זה החוק.
אחמד טיבי: כך שיש המשך ישיר בין התזה והפרקטיקה של חבר הכנסת יריב לוין, לצביעות של שרי ממשלת ישראל שנתנו יד להצעת החוק הזאת, להתחייבות של ישראל ל-OECD.
אחמד טיבי: אנחנו נפנה ל-OECD ונבקש להעניש את ממשלת ישראל אם החוק הזה יתקבל.
חיים כץ: וזאת תהיה פנייה קולקטיבית.
חיים כץ: נבקש להעניש את ממשלת ישראל, שהיא הפרה את תנאי הקבלה ל-OECD, אם החוק הזה יתקבל.
חיים כץ: אבל לזכותו של חבר הכנסת יריב לוין, הוא רוצה להיכנס להיסטוריה: בכל מדינה יש חבר פרלמנט ימני, אני לא רוצה להגיד הזוי, קיצוני, פשיסט – הולנד, אוסטריה.
חיים כץ: אתה מוביל בתחרות הזאת בתוך מדינת ישראל.
חיים כץ: תודה רבה לך, אדוני.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שכל המילים היפות והחשובות שאנחנו שומעים שוב ושוב בדיון הזה: הדרה, אפליה, דה-לגיטימציה, מופעלות, קודם כל, ביחס למי שמשרתים.
שולי מועלם-רפאלי: יש אי שוויון בסיסי במדינת ישראל שמדיר, ומפלה ועושה דה-לגיטימציה למי שמשרת.
שולי מועלם-רפאלי: יש פה חובת שירות במדינת ישראל, ודווקא אלה שנושאים אותה בנטל, הם המודרים והם המופלים.
שולי מועלם-רפאלי: וחבר הכנסת טיבי, מול החבר'ה שבאים מהצפון, אז אני אביא את הבת שלי, שאמנם לא באה מהצפון, רק מגוש עציון, ומנסה לקבל - - -
אחמד טיבי: את גרה בחוץ לארץ.
שולי מועלם-רפאלי: ומנסה לקבל מעונות באוניברסיטה העברית ולא מקבלת מעונות, למרות שהיא עשתה שנתיים שירות לאומי.
שולי מועלם-רפאלי: אז דוגמאות יש למכביר לכולנו.
שולי מועלם-רפאלי: והצביעות הזאת שכל אחד פותח פה את המילים שלו באמירה שחובה, וחייבים לתמרץ את חיילי צה"ל.
שולי מועלם-רפאלי: אז אם כל כך "חובה" ו"חייבים" אז למה ההתנגדות הזאת?
שולי מועלם-רפאלי: למה האחיזה במילות השוויון היא נכונה רק כשזה מתאים לאג'נדה פוליטית מצד אחד.
שולי מועלם-רפאלי: ועדת שרים, חברים, היא פוליטית.
שולי מועלם-רפאלי: זה שרי ממשלת ישראל שנבחרו.
שולי מועלם-רפאלי: אנשים מובילים דרך ואותה הם מנסים ליישם: בחוקים, בהצעות חוק, בדיבור הכללי.
שולי מועלם-רפאלי: אז אני מרגישה שצריך לזעוק פה את זעקת המופלים האמיתיים.
שולי מועלם-רפאלי: את אלה שנושאים פה בנטל השירות: שירות צבאי, שירות לאומי ושירות אזרחי.
שולי מועלם-רפאלי: ויש פה אנשים שבוחרים לא לעשות אותו.
שולי מועלם-רפאלי: אידיאולוגית זה בסדר.
שולי מועלם-רפאלי: אני תמיד מעדיפה אנשים שאני יכולה להתווכח איתם מבחינה אידיאולוגית, ולא איזה דברים באוויר.
שולי מועלם-רפאלי: כבר אמרנו את זה לא מעט - - -
אחמד טיבי: מי מקבל יותר, תת אלוף או ראש ממשלה – משכורת?
חיים כץ: חבר הכנסת אחמד טיבי - - -
שולי מועלם-רפאלי: האמת, אני לא יודעת.
שולי מועלם-רפאלי: אני לא יודעת.
שולי מועלם-רפאלי: הבעל שלי לא היה תת אלוף, אז אני לא יודעת.
אחמד טיבי: לא, אני שואל שאלה - - -
חיים כץ: עזוב, אמרת שהיא תשמע.
חיים כץ: דיברת על דברים טובים, נתנו לך כבוד, שמעו אותך בקשב, שמעו - - -
זהבה גלאון: יש ראשי ממשלה שהיו - - -
חיים כץ: חברת הכנסת זהבה גלאון, חברת הכנסת זהבה גלאון, שנייה.
חיים כץ: תני לה גם להתבטא.
חיים כץ: יש מישהו אחד שאומר: לא חושב כמוכם, אתם כבר מתנפלים עליה.
זהבה גלאון: מי התנפל - - -
אחמד טיבי: התנפלנו?
חיים כץ: - - - תני לו.
חיים כץ: חבר הכנסת אחמד טיבי אמר דברים קשים על חבר הכנסת יריב לוין.
חיים כץ: חבר הכנסת יריב לוין לא הגיב.
יריב לוין: לא, לא, הוא נהנה מכל - - -
חיים כץ: עזוב אותך, לא הגיב.
חיים כץ: כיבד אותך.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שהאמירות על אפליה, יש להן מקום ביחס לכולם.
שולי מועלם-רפאלי: ואם מפלים את הבת שלי כשהיא באה לקבל מעונות סטודנטים אחרי שנתיים שהיא עשתה שירות לאומי, אז אני רוצה לתקן את זה.
שולי מועלם-רפאלי: כמו שאתה - - -
זהבה גלאון: לא מפלים אותה.
שולי מועלם-רפאלי: בדיוק מפלים אותה.
שולי מועלם-רפאלי: מפלים אותה כי היא עשתה שנתיים שירות לאומי, והיא לא הלכה בגיל 18 לאוניברסיטה.
שולי מועלם-רפאלי: ולא יכול להיות מצב שפה כולם יסכימו - - -
עדי קול: - - - היית צריכה - - -
עדי קול: - - - למעונות - - -
חיים כץ: חברת הכנסת עדי קול, נראה לי שאת - - -
שולי מועלם-רפאלי: לא, זה לא מה שאמר חבר הכנסת אחמד טיבי.
שולי מועלם-רפאלי: זה לא מה שהוא אמר.
עדי קול: על הרקע הזה.
שולי מועלם-רפאלי: חברת הכנסת עדי קול, אם האפליה היא כי מישהו בא מהצפון, אז הבת שלי לא באה מהצפון ועדיין היא מופלית שם.
שולי מועלם-רפאלי: אז אם אנחנו רוצים לדבר על אפליה, אני חושבת - - -
<ציונה קניג יאיר: זו לא הגדרה של אפליה.
מרב מיכאלי: זה שמישהו מקבל תשובה שלילית זה לא אפליה - - -
שולי מועלם-רפאלי: מה?
<ציונה קניג יאיר: יש הגדרה חוקית - - -
חיים כץ: גברת, גברת.
שולי מועלם-רפאלי: אז גם זה שהוא קיבל תשובה שלילית זה לא אפליה.
שולי מועלם-רפאלי: סליחה, לא יכול להיות שפה - - -
עדי קול: אם אומרים שפה - - - משכירים דירה לערבים, זו אפליה.
עדי קול: אם אומרים לי, את לא יכולה - - -
שולי מועלם-רפאלי: אני לא דיברתי על זה.
שולי מועלם-רפאלי: חברת הכנסת עדי קול, שימי לב - - -
אחמד טיבי: אני דיברתי על זה.
שולי מועלם-רפאלי: לא, אתה דיברת על מעונות הסטודנטים, שמישהו בא מהצפון ומפלים אותו בקבלת מעונות.
זהבה גלאון: כי הוא ערבי.
זהבה גלאון: תגידי: הוא ערבי.
אחמד טיבי: לא, - - - הוא ערבי - - -
זהבה גלאון: הוא בצפון לא בגלל שהוא יהודי, הוא בגלל שהוא ערבי.
זהבה גלאון: - - - אותו בגלל שהוא ערבי.
שולי מועלם-רפאלי: בצפון, חברת הכנסת זהבה גלאון, גרים גם כמה יהודים.
זהבה גלאון: נכון, אבל לא מפלים אותם.
שולי מועלם-רפאלי: אז אני רוצה לתת דוגמה של נערה יהודייה או בחורה יהודייה שגם מופלית במעונות.
מרב מיכאלי: את לא רוצה לתת - - -
עדי קול: היא לא מופלית - - -.
עדי קול: היא לא מופלית, היא לא עומדת בתנאים לקבלת מעונות.
עדי קול: לא נוח - - -
זהבה גלאון: נכון - - -
שולי מועלם-רפאלי: כם, כל המקרים שחבר הכנסת אחמד טיבי מביא לי, הם תמיד יהיו אפליה.
שולי מועלם-רפאלי: זאת מידת הקושי שלי אתכם.
עדי קול: אבל את מציגה - - -.
עדי קול: - - - בשל אפליה.
חיים כץ: חברת שולי מועלם-רפאלי, תבקשי מהן פתק ותקריאי מה שהן רוצות.
שולי מועלם-רפאלי: לא, זה בדיוק הקטע, שאם - - -
זהבה גלאון: רק אם היא עושה את - - -, את האבחנה - - -
חיים כץ: היא רוצה להגיד את מה שהיא רוצה.
חיים כץ: היא כל כך לא הסכימה איתך אבל היא ישבה בשקט.
זהבה גלאון: הכול ברור, אבל היא אומרת דברים לא מדויקים.
חיים כץ: אז תשבי גם את בשקט.
אחמד טיבי: אגב, אני מאוד - - - את מה שהיא אומרת.
חיים כץ: לא, אני לא מביע דעה.
אחמד טיבי: אני, אני.
חיים כץ: בסדר, אז תן לה לדבר.
שולי מועלם-רפאלי: רק כשאחרים אומרים דברים לא מדויקים אז לא מתקנים אותם.
שולי מועלם-רפאלי: אבל אם יש פה מישהו שאומר דברים לא מדויקים כי הם לא מדויקים לטעמך, חברת הכנסת זהבה גלאון, אז צריך לתקן אותו.
עדי קול: זה לא - - -
שולי מועלם-רפאלי: אז בואו, תאפשרו לי לדבר עד הסוף.
שולי מועלם-רפאלי: גם אם אתן חושבות שאני טועה, תאפשרו לי לדבר.
שולי מועלם-רפאלי: תנו לי את הזכות להביע פה את עמדתי, שהיא מנוגדת לעמדתכם, אבל תנו לי את הזכות להביע אותה.
אחמד טיבי: נא לתת לה עוד חצי דקה, אדוני היושב ראש.
שולי מועלם-רפאלי: תודה, חבר הכנסת טיבי.
אחמד טיבי: הפרענו - - -
חנא סוייד: העדפה מתקנת.
שולי מועלם-רפאלי: אני יודעת שאתה דואג לי תמיד.
אחמד טיבי: אז בבקשה.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאם ניקח את הפתיח של כל הדוברים עד עכשיו, אני חושבת שלבד מחבר הכנסת אחמד טיבי, ואם אני טועה אז אני מתנצלת בפניך, שפתחו את הדברים שלהם באמירה הכאילו מן הפה ולחוץ: שכולם מסכימים עם זה שצריך לתגמל את מי שנושא בנטל השירות.
שולי מועלם-רפאלי: שצריך - - -
יעקב מרגי: למה מן הפה ולחוץ?
שולי מועלם-רפאלי: רגע, שנייה.
יעקב מרגי: אדרבה, שהקרן לחיילים משוחררים, שמשרד האוצר יעביר לשם מיליארדים כדי לתגמל, ואני בעד לתגמל: לתת להם השכלה, לתת.
יעקב מרגי: שייתנו להם מענק שכר דירה שלוש שנים אקדמיות.
עדי קול: אנחנו גם בעד.
שולי מועלם-רפאלי: כולם פתחו את הדברים שלהם באמירה שחשוב לתגמל את מי שנושא בנטל השירות במדינת ישראל.
שולי מועלם-רפאלי: ואני - - -