GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<פרופ' רוני גמזו: זה היה אחד מהיסודות של החוזר.
<פרופ' רוני גמזו: זה בפנים.
<ד"ר שרה פרידמן-חגבי: אבל הוא לא מיושם בפועל.
<פרופ' רוני גמזו: החוזר עוד לא יצא.
<רויטל טופר חבר טוב: זה מופיע גם בחוזר הקודם.
<פרופ' רוני גמזו: תזכרו, אנחנו נכנסנו לשוק – הנושא הזה נכנס ב-2011 עם טירוף שקרה במערכת בשנת 2011.
<פרופ' רוני גמזו: אני לא אגיד לכם את ההוצאה של הקופות בשנת 2011.
<פרופ' רוני גמזו: התעמקנו ב-2012 וישבנו על הקופות כדי להרחיב שירותים, כדי להרחיב זמינויות, גם על-פי הערות שלכם.
<פרופ' רוני גמזו: למדנו את זה.
<פרופ' רוני גמזו: ב-2013 אורלי נכנסה.
<פרופ' רוני גמזו: התחלנו ליצור את החוזר.
<פרופ' רוני גמזו: אנחנו רוצים להפיץ אותו.
<פרופ' רוני גמזו: בשלב מסוים של יצירת החוזר היינו במגעים עם האוצר בשאלה האם בכלל כדאי לאחד את כל הזכאות של מכשירי שמיעה, שהיום היא מפוצלת – ילדים, משרד הבריאות, מבוגרים וקשישים, קופות החולים.
<פרופ' רוני גמזו: הפיצול הזה לא טוב לאף אחד.
<פרופ' רוני גמזו: הוא לא חכם.
<פרופ' רוני גמזו: התחלנו במהלכים.
<פרופ' רוני גמזו: כמעט הגענו לסוף הדרך.
<פרופ' רוני גמזו: לא הצלחנו לבצע את זה כי יש כאן עלות תקציבית.
<פרופ' רוני גמזו: לא היה לנו את העלות התקציבית המסוימת הזו בסוף שנת 2013.
<פרופ' רוני גמזו: אבל זאת המגמה שלנו.
<פרופ' רוני גמזו: ולכן החוזר התעכב טיפה.
שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה, אדוני המנכ"ל.
שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת ליצמן, בבקשה, סגן שר הבריאות.
יעקב ליצמן: הבלגן התחיל, אם אני זוכר טוב, כשהעלנו את ההשתתפות למכשירי שמיעה.
<פרופ' רוני גמזו: הוספנו לתוך הסל.
יעקב ליצמן: החברות ניצלו את זה לא טוב.
יעקב ליצמן: הם ניצלו את זה מעבר למה שהתכוונו.
יעקב ליצמן: זה מה שאני זוכר.
יעקב ליצמן: קבענו אז לטפל בזה, ואחר כך היו בחירות.
יעקב ליצמן: ולכן לדעתי, חד-משמעית, יכול להיות שהסכום היום גם לא מספיק.
יעקב ליצמן: הבנתי שאין תקציב, סוף 2013.
יעקב ליצמן: אבל צריך באיזשהו שלב לדאוג להגדלה בתקציב הזה.
יעקב ליצמן: לעומת זאת, אני אומר שוב, גם את החברות וגם את קופות החולים – בעיקר את החברות – צריך לרסן.
יעקב ליצמן: צריך להוריד את המצב, שלא ינצלו את זה על המכשירים.
יעקב ליצמן: הגדלנו את זה – זה היה המון אחוזים, אני לא זוכר בדיוק כמה, פי שתיים אפילו.
<רויטל טופר חבר טוב: פי שלוש.
יעקב ליצמן: פי שלוש.
שולי מועלם-רפאלי: יכול להיות שחלק מהשיח שצריך להיווצר – כיוון שלכולנו בסוף אכפת מהמטופלים – איזה רעיונות יכולים להיות בפיקוח גם על החברות.
יעקב ליצמן: לדעתי – אני לא יודע לגבי היום – אנחנו לא בשלב של פיקוח עדיין.
יעקב ליצמן: פיקוח זה צעד דרסטי.
יעקב ליצמן: אבל כדי שהם יבינו – בספורט אתם קוראים לזה "כרטיס אדום".
יעקב ליצמן: צריך להוציא להם כרטיס אדום, ולהגיד להם רבותי, תיזהרו, אם זה יימשך וזה ייצא משליטה, בהחלט נעשה משהו.
<פרופ' רוני גמזו: משרד הבריאות יכול להוביל מהלך של רישוי מכוני שמיעה, עם כל המשמעויות שיהיו להרבה מאוד גורמים.
עפו אגבאריה: ואז תהיה יותר תחרות.
עפו אגבאריה: זה מוריד.
יעקב ליצמן: לא תהיה יותר תחרות, אבל יהיה יותר פיקוח.
שולי מועלם-רפאלי: רויטל, תסיימי את מה שרצית להגיד ונעבור לקופות ולארגון מיח"א.
<רויטל טופר חבר טוב: גם היום, לפי החוזר שהופץ כבר, ולא החוזר שמחודש, המבוטח יכול לבחור ממגוון המכשירים שהקופה מציעה במסגרת המכרז שהיא עשתה, ושקיבל אישור שלנו, משהו שונה ממה שהומלץ לו.
<רויטל טופר חבר טוב: ב"כללית" הייתה לנו איזושהי בעיה באיזושהי תקופה, וזה הובא לידיעתנו גם במסגרת הישיבה עם ארגוני זכויות חולים אצל המנכ"ל.
<רויטל טופר חבר טוב: אנחנו פתרנו את זה.
<ד"ר שרה פרידמן-חגבי: לא בפועל בשטח, סליחה.
<רויטל טופר חבר טוב: רגע, קודם כל, אם יש פניות, אנחנו נשמח לקבל אותן.
<רויטל טופר חבר טוב: בשביל זה יש גם את נציבות קבילות הציבור לחוק ביטוח בריאות ממלכתי.
<רויטל טופר חבר טוב: כשמגיעות אלינו פניות כאלה, אנחנו פותרים אותן.
<רויטל טופר חבר טוב: יכו להיות שיש מקום להגיד לקופות בבקשה תפרסמו את זה יותר.
<רויטל טופר חבר טוב: אנחנו עברנו על כל אתרי האינטרנט של הקופות.
<רויטל טופר חבר טוב: בכל האתרים יש מידע.
<רויטל טופר חבר טוב: אם אתם שמים לב למידע מסוים שחסר, אז בבקשה תפנו את תשומת ליבנו.
<רויטל טופר חבר טוב: ממה שאנחנו ראינו, המידע קיים.
<רויטל טופר חבר טוב: יכול להיות שאותו מבוטח לא מודע לזה כי הוא לא שמע, אבל בסופו של יום, הרעיון של ההמלצה - - -
<ורדית דנציגר: צריך לתת להם את המידע בצורה מסודרת.
<רויטל טופר חבר טוב: הוא לא קיבל את המידע הזה - - -
שולי מועלם-רפאלי: אני לא רוצה שזה יהפוך לדיון בין רויטל לבין ארגון "בקול".
שולי מועלם-רפאלי: זה לא לטובת העניין.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להגיד שאני מאוד שמחה – הבוקר ברדיו דיברה אימא, במקביל אלי, באחת התכניות לכבוד היום בזה ב"רשת ב'", ואמרה: אחת התחושות הקשות שלנו, של הורים לילדים חרשים – הבן שלה הוא חרש –היא שאין מישהו לפנות אליו.
שולי מועלם-רפאלי: קודם כל, דוקטור הרצברג, אני שמחה שמשרד הבריאות הבין שצריך להיות מישהו שזה התחום שלו.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לחזק גם את אורלי וגם את המנכ"ל, שכבר הלך.
שולי מועלם-רפאלי: אני כן רוצה דו-שיח פתוח תמידי בין דוקטור אורלי הרצברג לבין ארגוני זכויות חולים, לבין הקופות.
שולי מועלם-רפאלי: שיהיה שיח פתוח על מה קורה בשטח.
שולי מועלם-רפאלי: כולנו מסכימים עם זה שזה כתוב.
שולי מועלם-רפאלי: איכשהו, לידיעת המטופלים, או לביצוע המטופלים – שם הפער.
שולי מועלם-רפאלי: ולכן זה לא יעזור שעכשיו תסגרו ביניכם בהסכמה – זה כמובן לא במציאות – שכל מי שיש לו בעיה יפנה עכשיו לנציב קבילות הציבור.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו יודעים שאפשר לעשות את זה.
שולי מועלם-רפאלי: יש פה נוהל טוב.
שולי מועלם-רפאלי: ב-2011 עשו מעשה מצוין.
שולי מועלם-רפאלי: בואו נוודא שהמעשה המצוין הזה מגיע בסוף למשתמש הקצה באופן המצוין שלו.
<רויטל טופר חבר טוב: אני רק רוצה לציין שהשיח קיים.
<רויטל טופר חבר טוב: אנחנו נפגשים אחת לתקופה, בראשות המנכ"ל, זה אפילו לא בראשותי או בראשותה של אורלי.
<רויטל טופר חבר טוב: אלינו אפשר לפנות כל הזמן, באופן שוטף, וגם למנכ"ל.
<רויטל טופר חבר טוב: אנחנו נפגשים אחת לתקופה עם כל ארגוני זכויות החולים, והם מעלים בפנינו.
<רויטל טופר חבר טוב: אנשים אפילו יושבים אתנו.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לשמוע נציגי קופות.
שולי מועלם-רפאלי: נתחיל מגברתי.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: דוקטור ריקי טייטלבאום, קלינאית ראשית ב"מאוחדת".
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: אני רוצה להתייחס למה שארגון "בקול" העלו לגבי הנקודות השונות בתהליך.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: אצלנו מכוני ההסדר, תורים לבדיקות שמיעה, שם מתבצעות בדיקות השמיעה והייעוץ – בדקתי אתמול, ביקשתי שיבדקו כלקוחות סמויים.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: התור הוא בין יום – תבוא מחר – לבין עשרה ימים.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: מהבחינה הזאת, אנחנו עומדים בנוהל.
<ד"ר שרה פרידמן-חגבי: זה מתבצע במכונים חיצוניים.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: זה מתבצע במכונים חיצוניים בפריסה ארצית רחבה.
שולי מועלם-רפאלי: זה בסדר שהקופות יתנהלו באופן שהן בוחרות.
שולי מועלם-רפאלי: חברים, אם זה נעשה, אז אדרבה ואדרבה.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: קודם המבוטח הולך כמובן לאף אוזן גרון.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: הוא לא צריך לחזור לאף אוזן גרון.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: דרך אגב, אצל אף אוזן גרון הוא מקבל עם ההפניה לבדיקת השמיעה גם את השלבים בתהליך.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: שם גם מצוין שהוא יוכל להחליף קטגוריה אם תיקבע לו קטגוריה נמוכה או גבוהה יחסית למה שהוא רוצה.
שולי מועלם-רפאלי: למטופל שלך ב"מאוחדת" יש אדם אחד שהוא יוצא ממנו וחוזר אליו בתהליך הזה?
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: הוא הולך למכון שמיעה חיצוני.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: אצלנו מכוני השמיעה הם חיצוניים.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: גם את ההתאמה הוא עושה במכון חיצוני.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: המידע מתנקז לקלינאית המחוזית, אבל היא לא פונקציה בתהליך של המובטח.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: הוא פונה לסניף.
שולי מועלם-רפאלי: מבחינת "מאוחדת", הפריסה הארצית היא כזאת שכל אדם, איפה שהוא לא גר, יש לו מכון כזה שבו הוא יקבל עד עשרה ימים את המענה?
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: כן.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: יש פריסה ארצית מאוד רחבה.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: אם כי, אני אומרת לך, אנחנו צריכים מאוד להקפיד על הרמה המקצועית של המכונים החיצוניים.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: יש מקומות – ואני עושה בקרות – שהמכונים לא עומדים בקריטריונים מבחינה מקצועית.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: אז אני לא יכולה לאשר מכון, גם אם הוא קרוב, מול הבית של המבוטח, אם הוא לא עומד בדרישות שלנו מבחינה מקצועית.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: אז יש פריסה מאוד רחבה.
שולי מועלם-רפאלי: איפה את רואה את הבעיות?
שולי מועלם-רפאלי: אחרי שאמרנו את כל הדברים הטובים על "מאוחדת", יש בעיות בתהליך?
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: אני חושבת שעד שהתהליך נכנס היו לנו בעיות כי המידע לא עבר.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: היום, אני מרגישה מהשטח שהדברים נכנסו לאיזושהי רוטינה.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: יש פחות בעיות.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: בהתחלה היו פניות של מבוטחים שלא ידעו למי הם פונים.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: יש פחות.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: עדיין, פה ושם, בנקודות מסוימות יש חוסר בהירות לגבי מה מגיע.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: אז אנחנו מבהירים את זה, והקלינאית המחוזית תמיד זמינה לפציינטים.
<ד"ר ריקי טייטלבאום סויד: אבל בסך הכול, אני חושבת שהתהליך עובד די טוב.
<טובה ארצי: שמי טובה ארצי, אני מ"הכללית".
שולי מועלם-רפאלי: מה התפקיד שלך ב"כללית"?
<טובה ארצי: אני קלינאית התקשורת הארצית של "הכללית".
<טובה ארצי: רציתי להגיד ש"הכללית" - - -
שולי מועלם-רפאלי: דרך אגב, "הכללית" הם היחידים שלא שלחו תשובות לוועדה.
<טובה ארצי: אז אני אגיד לכם שבמשך שלוש השנים האחרונות, מאז שיצא הנוהל, "הכללית" שילמה עבור 100,000 מכשירי שמיעה.
<טובה ארצי: אני מסתכלת כאן על המספרים של "מכבי" ושל "מאוחדת" שהוצאתי.
<טובה ארצי: "מכבי" סיפקה 5,080, אנחנו סיפקנו 62,000.
<טובה ארצי: 8,085 – אנחנו סיפקנו 18,000.
<טובה ארצי: השנה זה 15,000, לעומת "מכבי", 7,000 ו"לאומית", 3,106.
<אבי בלאו: אפשר לקבל את הנתונים האלה באיזושהי דרך?
שולי מועלם-רפאלי: הוועדה תעביר לך אותם.
שולי מועלם-רפאלי: יש את הנתונים האלה בוועדה.
שולי מועלם-רפאלי: כש"כללית" יעבירו לנו את הנתונים שלהם, נעביר את זה בצורה מסודרת.
<טובה ארצי: ברור, אפילו מהנתונים, שאם אנחנו מספקים 100,000, שזה 77% יותר מיתר הקופות, שאצלנו התהליך דורש הרבה יותר עבודה והרבה יותר נקודות בדרך.
<טובה ארצי: התהליך הזה דרש הרבה יותר עבודה כנגד מבוטחים שמראש היו עם מכשירי שמיעה, והם באו אלינו בגלל הגילאים.
<טובה ארצי: אצלנו מרוכזת גם שכבת הגילאים הגדולה מאוד של המבוגרים.
<טובה ארצי: לכן התהליך דרש הרבה יותר.
<טובה ארצי: הפריסה של מכוני השמיעה שלנו כוללת כיום 26 מכונים, מתוכם 20 של "הכללית", שישה ממשלתיים ואחד עירוני.
<טובה ארצי: הזמינות הולכת וגדלה.
<טובה ארצי: יש לנו כל יום - - -
שולי מועלם-רפאלי: מה זה הולכת וגדלה?
שולי מועלם-רפאלי: תני לי לוח זמנים.
<טובה ארצי: יש מקומות שבדיקת השמיעה נעשית תוך יומיים, ויש מקומות שהיא יכולה להיעשות תוך חודש, שזה יותר בפריפריה.
<טובה ארצי: מדובר על "סורוקה" למשל.
<טובה ארצי: כיום עומד לקום מכון שמיעה נוסף של "הכללית" באשקלון.
<טובה ארצי: כך שגם בדרום יש.
<טובה ארצי: כיום אנחנו חושבים על רכישה של ניידת שמיעה על מנת להגיע למקומות הכי נידחים בארץ, שם נוכל לבצע בדיקות שמיעה, כולל ייעוץ למכשירי שמיעה.
<טובה ארצי: קלינאיות התקשורת של "הכללית" – שהן קלינאיות מאוד טובות מבחינת ידע, הן כל הזמן קולטות ידע – לא מתאימות מכשירי שמיעה, אין להן את הידע.
<טובה ארצי: הן עושות ייעוץ למכשירי שמיעה, לפי הנוהל הזה, שלדעתי הוא נוהל טוב מאוד.
<טובה ארצי: הן נותנות ייעוץ לאנשים.
<טובה ארצי: מתוך מכתבי התודה, לא רק מתוך התלונות, הם מאוד מודים על הייעוץ טרם התאמות מכשירי השמיעה.
<טובה ארצי: הם לא ידעו שהם יכולים לרכוש מכשירי שמיעה ללא תשלום בכלל, כי הם קוראים פרסומים בעיתונות, והם משלמים 17,000-16,000 וכולי.
<טובה ארצי: אני חושבת שיש בחוזר הזה, ובכל התהליך, דברים מאוד חיוביים.
<טובה ארצי: זה תהליך מצוין.
שולי מועלם-רפאלי: מה צריך לתקן בו מבחינתך?
<טובה ארצי: מבחינת התיקון, אני חושבת שמה שצריכים לתקן זה אולי לנסות לקצר את הזמן בין בדיקת שמיעה לבין הייעוץ.
<טובה ארצי: אנחנו מנסים להגיע למצב שאדם לא יצטרך לעשות בדיקת שמיעה ולהיות מוזמן אחרי זה, שבוע וכולי, לייעוץ.
<טובה ארצי: זאת אומרת, לנסות למזג את שני התהליכים ביחד, ואז נקצר את התהליך עד שהוא מגיע להתאמת מכשיר שמיעה.
<טובה ארצי: הבעיה היא שצריכים להגדיל את כוח האדם והתקינה, שזה לא פשוט בימים האלה.
<טובה ארצי: גם על זה אנחנו עובדים עם המנכ"ל של הקהילה ומנכ"ל "הכללית".
שולי מועלם-רפאלי: אני אחות במקצועית, מומחית בטיפול נמרץ ילדים.
שולי מועלם-רפאלי: שיטת העבודה לפני הרבה שנים – אני כבר עשר שנים לא אחות – היא שיש לכל מטופל מישהו אחד שמרכז.
שולי מועלם-רפאלי: האם ב"כללית" יש מישהו אחד שמרכז עבור המטופלים שזקוקים למכשירי שמיעה, או שגם הם מתניידים ואין את אותו רצף טיפולי שעליו אני שומעת הכי הרבה תלונות.
<טובה ארצי: מה שקורה בדרך כלל, זה מתחיל ברופא אף אוזן גרון, שהוא מרכז, או רופא המשפחה, שהוא בסך הכול הכתובת הראשונית, והם חוזרים אליו אחרי זה.
<טובה ארצי: אנחנו עושים את הבקרה אחרי זה הרבה מאוד פעמים, לשאול אותם על שביעות רצון וכולי מהשירות.
<טובה ארצי: הם לא חוזרים אלינו אחרי זה לבקרה.
<טובה ארצי: אולי זה דבר שצריכים לעשות אותו.
<טובה ארצי: זאת אומרת שאחרי שהם כבר מקבלים את מכשיר השמיעה ורוכשים אותו, אז אפשר להזמין אותו אלינו שוב לשאלון.
שולי מועלם-רפאלי: אם מישהו רכש את מכשיר השמיעה אחרי התהליך הזה, שדובר בו רבות, של ההתאמה – אני מבינה שזה לא כמו משקפיים, זה תהליך הרבה יותר ארוך – למי הוא בא?
<טובה ארצי: את ההתאמה הוא עושה בחוץ.
<טובה ארצי: את ההתאמה הוא עושה בחברות שמוכרות את מכשירי השמיעה.
<טובה ארצי: מה שקורה, כאן צריכה להיות יותר בקרה מבחינתנו.
<טובה ארצי: זה דורש כוח אדם.
שולי מועלם-רפאלי: זה מה שרציתי.
<טובה ארצי: את צודקת.
<טובה ארצי: אבל זה דורש יותר כוח אדם.
שולי מועלם-רפאלי: זה נראה שאנחנו שולחים לחמנו על-פני המים במובן הפחות טוב במקרה הזה, ומקווים שהוא יסתדר במים הסוערים האלה לבדו.
שולי מועלם-רפאלי: אז אם הוא בן 65 וגר בתל-אביב, הוא כנראה מסתדר יותר טוב, אפילו שיש תור ב"איכילוב".
שולי מועלם-רפאלי: אם הוא בן 75 או 83 – כמו אחד המכתבים שקיבלנו מניצולת שואה, שבכלל לא ידעה שהולך להיות דיון, ולא ידעה על היום הזה, קיבלנו את זה לשדולה של ניצולי השואה – אז זה קשה יותר.
שולי מועלם-רפאלי: התחושה הנושבת מהציבור היא בעיקר שאין אבא ואימא בסיפור.
<טובה ארצי: קודם כל, אני רוצה להגיד לך, חברת הכנסת מועלם, בתור קלינאית תקשורת, רוב קלינאי התקשורת, גם בחברות מכשירי השמיעה, הם קלינאי תקשורת מיומנים מאוד.
<טובה ארצי: באמת.
<טובה ארצי: על רובם אין לי מה לדבר, ואני בטוחה שכל אחד מהם עושה את עבודתו נאמנה ולא רוצה לרמות אף אחד.
<טובה ארצי: כמובן שישנם שיקולים כלכליים שאין מה להתעלם מהם.
<טובה ארצי: זאת אומרת, כל אחד - - -
<קריאה: למי, לקופות או למכשירים ?
<טובה ארצי: למכשירי השמיעה.
<טובה ארצי: אי-אפשר להתעלם מזה.
שולי מועלם-רפאלי: השאלה אם אין שיקולים כלכליים גם לקופות, אם כבר הלכת לשם.
<טובה ארצי: שיקולים כלכליים?
שולי מועלם-רפאלי: בהתאמת המכשיר.
<טובה ארצי: בניגוד למה שאמרו קודם, אנחנו מאפשרים לחולים, אם הם רוצים וזה מתאים להם, לשנות את הקטגוריה.
<טובה ארצי: לא תמיד.
<טובה ארצי: הם חוזרים אלינו אחרי זה - -
<ורדית דנציגר: הם לא יודעים על זה.
<טובה ארצי: - - הרבה מאוד פעמים, והם אומרים שכנעו אותנו לקנות מכשירי שמיעה מאוד יקרים.
<טובה ארצי: הוצאנו עוד כסף, ואנחנו לא שבעי רצון.
<טובה ארצי: יש כאלה ויש כאלה.
שולי מועלם-רפאלי: אז אנחנו שוב נחזור לזה שאם אפשר יהיה ליידע יותר את המטופלים על הזכות שלהם, שהדברים יהיו ברורים, מובהרים, שתהיה אפשרות לשיח הזה יותר פעמים, וכמו שאמרת, יותר פיקוח ובקרה.
<ד"ר שרה פרידמן-חגבי: ושלא יאריכו את התהליך ויקשו על התהליך.
<דבורה בראנד: אני רוצה להעיר על אי-בהירות.
<דבורה בראנד: דבורה בראנד.
<דבורה בראנד: אני קלינאית תקשורת במכללת "הדסה".
<דבורה בראנד: יש לנו הסכם עם "כללית".
<דבורה בראנד: מגיעים אלינו מטופלים שלא מיודעים שהבדיקה שמתבצעת אצלנו לא קבילה לקבלת מכשיר שמיעה.
<דבורה בראנד: הם מרגישים מטורטרים מאוד.
<דבורה בראנד: אני יכולה להגיד גם בצד השני שאחר כך כשהם הולכים וקובעים עוד פעם תור לעשות בדיקת שמיעה נוספת, עושים להם בדיקת סקרינינג.
<דבורה בראנד: עושים להם ארבעה תדרים, בדיקה חלקית מאוד-מאוד, שלא מסייעת להתאמת מכשיר שמיעה.
<דבורה בראנד: לא ברור לי, אם בדיקת השמיעה הראשונית הייתה קבילה, שיקבלו אותה, ושלא יטרטרו אותם.
<דבורה בראנד: אם בדיקת השמיעה לא קבילה, אז שיעשו להם בדיקת שמיעה כמו שצריך, כי הם לא דומות.
<דבורה בראנד: אני כבר לא יודעת איך להתאים להם את המכשיר.
<טובה ארצי: דבורה, את יודעת יפה מאוד שאת יכולת להתקשר אלי, ויכולת לדווח לי.
<דבורה בראנד: אני רק רוצה לתת עוד דוגמה איך חוסר הידע לא מועבר למטופלים וגם לא לפקידים השונים - - -
שולי מועלם-רפאלי: דבורה, אני יכולה לבקש ממך להעביר את המידע שיש אצלך גם ל"כללית" וגם לדוקטור אורלי הרצברג באותו שיח שאנחנו מקווים שיפתח פה היום?
<אבי בלאו: אני אשמח אם גם אלינו.
שולי מועלם-רפאלי: יש לי עוד חובה לשתי קופות, ואז מנכ"ל מיח"א.
שולי מועלם-רפאלי: אני רק רוצה לשאול את "הכללית" שאלה אחרונה.
שולי מועלם-רפאלי: כמה זמן בממוצע ב"כללית" – אל תיתני לי את האיש שלקח לו שנתיים – אורך התהליך הזה?
<טובה ארצי: אדם גומר אצלנו תוך חודש את הסיפור של בדיקת שמיעה וייעוץ.
<טובה ארצי: עשינו סקר בין האנשים שעשו אצלנו את הייעוץ של טופס ב'.
<טובה ארצי: עד שהוא קונה מכשיר שמיעה – לפעמים אחרי חצי שנה הוא עדיין לא קנה מכשיר שמיעה.
<טובה ארצי: זאת אומרת, הוא בא אלינו, עושה את ההתייעצות - -
<דבורה בראנד: זה כל כך לא - - -
<טובה ארצי: - - לא.
<טובה ארצי: הוא מחליט בדרך שהוא לא בטוח.
שולי מועלם-רפאלי: תאפשרו לה לדבר בבקשה.
<טובה ארצי: הוא לא בטוח שהוא רוצה מכשיר, והוא לא קונה מכשיר שמיעה כי הוא קיבל את הייעוץ.
<טובה ארצי: זאת אומרת, הרבה מאוד פעמים הוא עושה את החשבון שלו, והוא לא קונה מכשיר שמיעה מיד.
<טובה ארצי: התהליך כאן קורה הפוך ממה שהיה פעם, כתוצאה מהחוזר הזה.
<טובה ארצי: זאת אומרת, הוא לא נכנס קודם לחנות וקונה, ואז חוזר בחזרה.
<טובה ארצי: יש לזה מינוסים, ויש לזה פלוסים.
<טובה ארצי: אני לא אומרת שהתהליך הזה טוב יותר מהשני.
<טובה ארצי: אבל כיום אנחנו רואים כשאנחנו עושים סקר, שלפחות שליש מהאנשים שעשו את הייעוץ תוך 60 יום, כמו שצריך, לא קונים את מכשיר השמיעה.
<טובה ארצי: הם לא פונים אפילו להתאמת מכשיר שמיעה.
שולי מועלם-רפאלי: ל-66% הנותרים, שני שליש, מה ממוצע הזמן שזה לוקח?
שולי מועלם-רפאלי: חברים, אל תפתחו דיונים מקיפים, כי אי-אפשר לרשום את זה בפרוטוקול.
<טובה ארצי: אנחנו עושים עכשיו סקר מקיף מאוד, ונשמח להעביר את התוצאות.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מאוד נשמח לקבל את תוצאות הסקר הזה.
שולי מועלם-רפאלי: קופת חולים "מכבי".
<דוד עוזר: רציתי להשלים עוד משהו.
<דוד עוזר: אני מ"הכללית".
שולי מועלם-רפאלי: אז בקצרה ממש, כי אנחנו צריכים להתכנס.
שולי מועלם-רפאלי: שם בבקשה.
<דוד עוזר: דודו עוזר, ראש אגף בקרה ב"כללית".
<דוד עוזר: אני רק רוצה לציין שאני חושב שלכל המערכת יש דווקא במה להתגאות.
<דוד עוזר: הנתון שטובה אמרה, 100,000 מכשירים – מדובר ב-60,000 מטופלים מאז שמשרד הבריאות פרסם את החוזר המפורט, שנבדקו רפואית, נבדקו אודיולוגית, קיבלו ייעוץ, והלכו לחברות לביצוע התאמה, חברות שעברו מכרזים.
<דוד עוזר: המחירים ירדו.
<דוד עוזר: אם אנחנו נשים בצד את הסכום שהקופה משלמת ונסתכל על מה המבוטחים שילמו, מחירי המכשירים נע בין 6,000 שקלים ועד 17,000 וגם 20,000 שקלים.
<דוד עוזר: המחירים כרגע ירדו להשתתפות כמעט זניחה של המטופלים.
<דוד עוזר: משרד הבריאות דאג להבהיר לנו שבנושא הקטגוריה למטופל יש זכות לבחור, וזה מפורסם באתר האינטרנט שלנו.
<דוד עוזר: יחד עם זאת, באותה מידה, משרד הבריאות ביקש שנפקח, היות והועבר מידע גם למשרד הבריאות וגם אלינו שיש עמלות לסוכנים.
<דוד עוזר: עמלה כזו למחיר כזה, ועמלה אחרת למכשיר אחר.
<דוד עוזר: הלקוח לא יודע מה העמלה שהלקוח מקבל.
<דוד עוזר: ולכן אנחנו התבקשנו לפקח על התחום הזה.
שולי מועלם-רפאלי: את כל הדברים הטובים, אם לא היה ברור, אני אגיד את זה שוב – הנוהל, וההכנסה של קבוצות אוכלוסייה נוספות הוא דבר ברוך וראוי.
שולי מועלם-רפאלי: כל מי שיושב פה מכיר את חשיבות התאמת מכשירי השמיעה לעילא ולעילא יותר ממני.
שולי מועלם-רפאלי: בצד הדברים הטובים, אני חושבת שהמטרה שלנו היא גם להתקדם בטוב.
שולי מועלם-רפאלי: יש סור מרע – את זה כבר עשו.
שולי מועלם-רפאלי: עשה טוב שלנו הוא בהתקדמות.
שולי מועלם-רפאלי: קופת חולים "מכבי", בבקשה.
<חנה ביבי: חנה ביבי, אני הקלינאית הראשית ב"מכבי".
<חנה ביבי: אנחנו עשינו עבודה של מיזוג של שני השלבים – בדיקת השמיעה והייעוץ.
<חנה ביבי: ולכן כל התהליך יעיל.
<חנה ביבי: המבוטח מקבל את ההפניה מהרופא לשיקום שמיעה.
<חנה ביבי: מפה הוא עושה בדיקת שמיעה ומקבל ייעוץ.
<חנה ביבי: ברגע שהוא מקבל את הייעוץ שלנו, הוא פונה לאחת מ-110 נקודות קצה שבהסכם עם "מכבי" בכל הארץ.
<חנה ביבי: כך שהוא גם מקבל את המידע מהקלינאית שעושה לו את בדיקת השמיעה ורואה שאכן יש צורך בשיקום שמיעה.
<חנה ביבי: הוא גם עושה את בדיקת השמיעה במקום ניטרלי.
<חנה ביבי: אסור לנו לשכוח את מה שמבקר המדינה אמר, שצריך להפריד בין ביצוע בדיקת השמיעה וההמלצה לבין המקום שאחר כך עושה את המכשיר ומוכר אותו.
<חנה ביבי: פשוט צריך לבדוק.
<חנה ביבי: אז בדקנו, וזה מה שאנחנו עושים.
<חנה ביבי: הוא פונה לאותה נקודת קצה, ושם יש לו אפשרות לבחור איזה מכשיר שהוא רוצה מתוך 700 מכשירי שמיעה שיש ברשימה של "מכבי".
<חנה ביבי: המידע הזה זמין באתר "מכבי" באינטרנט.
<חנה ביבי: אנחנו לא מגבילים.
<חנה ביבי: אנחנו לא אומרים למבוטח איזה מכשיר לרכוש.
<חנה ביבי: הוא זה שמחליט על סמך הייעוץ שהוא מקבל באותה נקודת קצה שאתה יש לנו הסכם.
<חנה ביבי: יש שם קלינאים שעושים את עבודתם.
שולי מועלם-רפאלי: איך הפריסה של ההסכם שלכם?
<חנה ביבי: יש לנו חמישה ספקים.
<חנה ביבי: חמשת הספקים הגדולים.
<חנה ביבי: כל מגוון המכשירים שלהם נמצא אצלנו בהסכם.
<חנה ביבי: לא רק זה, כל מכשיר חדש שהם מייבאים לארץ, הם חייבים מידית להכניס להסכם עם "מכבי".
<חנה ביבי: כך שאין מצב שמגיע מכשיר חדש לארץ ומבוטח של מכבי לא יכול לרכוש אותו.
שולי מועלם-רפאלי: איך אתם מקיימים את הבקרה כקופה על המטופלים האלה?
<חנה ביבי: יש לנו כמה דרכים לבקרה.
<חנה ביבי: דרך אחת היא על-ידי סקרים.
<חנה ביבי: אנחנו פונים למבוטחים שלנו ושואלים אותם סדרת שאלות לגבי שביעות הרצון שלהם, לגבי התהליך שהם עברו, לגבי השימוש שלהם במכשירים.
<חנה ביבי: חשוב לציין פה שחלק גדול מהאנשים בסופו של דבר לא משתמשים במכשירים.
<חנה ביבי: זאת נקודה חשובה כיוון שהם גם לא משוקמים, וגם הקופה הוציאה כספים.
<חנה ביבי: זה חבל.
שולי מועלם-רפאלי: בדרך כלל זה גם כרוך בהוצאה נוספת של האדם עצמו.
<ד"ר שרה פרידמן-חגבי: לא תמיד.
<חנה ביבי: גם הלקוח משלם.
<חנה ביבי: שוב, לא תמיד.
<חנה ביבי: פה חשוב לציין שבבדיקה שעשינו לאחרונה ראינו שמתוך 80% מהמבוטחים שרוכשים מכשיר, 40% מכשיר עילית, שזה המכשיר הטוב ביותר.
<חנה ביבי: עוד 40% מכשיר ביניים, שהוא מכשיר טוב מאוד, כי היום מכשירי הביניים הם מצוינים.
<חנה ביבי: ורק 20% רוכשים מכשיר ברמת בסיס, שאותה הוא יכול לקבל מעל גיל 65 ללא השתתפות עצמית.
<חנה ביבי: כל מכשירי הבסיס ב"מכבי" הם ללא השתתפות עצמית, וגם חלק ממכשירי הביניים.
<ד"ר שרה פרידמן-חגבי: רק צריך להגיד שהקטגוריות האלה מטעות מאוד את הצרכנים.
<ד"ר שרה פרידמן-חגבי: להגיד "עילית" נשמע משהו, בפועל, המכשירים האלה זה משהו אחר.
<ד"ר שרה פרידמן-חגבי: צריך לזכור את זה.
<חנה ביבי: אבל לא ב"מכבי".
<חנה ביבי: אני מייצגת את "מכבי".
<חנה ביבי: ב"מכבי" כל המכשירים של חמשת הספקים שלנו נמצאים ברשימה.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שמה שהיא אומרת זה שהבחירה תהיה מותאמת לאדם.
שולי מועלם-רפאלי: יכול להיות שעילית זה סבבה בכל מיני דברים אחרים, אבל אם זה לא מתאים לו, אז כמה עילי שזה לא יהיה, זה לא רלוונטי.
<רויטל טופר חבר טוב: בשביל זה היה חשוב הייעוץ בתוך החוזר.
<חנה ביבי: נכון.
<חנה ביבי: לכן חשוב מאוד הייעוץ וההתאמה, והיושר האישי של מי שעושה את התאמת המכשיר.
<חנה ביבי: כחלק מהבקרה שלנו, אנחנו עושים ביקורים פיזית.
<חנה ביבי: גם אני עצמי הולכת למכוני קצה, ואני מדברת שם עם אנשי המקצוע.
<חנה ביבי: אנחנו משוחחים על איך נעשית ההתאמה, איזה מידע נותנים למבוטח, האם נותנים לו קודם מכשיר עילי או ששואלים אותו באיזה רמה של מכשיר הוא מעוניין.
<אבי בלאו: שאלה קטנה לחנה, כמו שאני יודע, הבעיה ב"מכבי" היא התורים הארוכים לבדיקות השמיעה.
<אבי בלאו: חודשים רבים.
<אבי בלאו: השאלה היא אם יש לכם פתרון.
<אבי בלאו: מה אתם מתכוונים לעשות כדי לקצר את התורים האלה?
<חנה ביבי: קודם כל, אנחנו פותחים עוד מכונים שלנו.
<חנה ביבי: מכון שלנו שבו המבוטח יכול לבוא ולעשות את בדיקת השמיעה.
<חנה ביבי: יהיה לנו עכשיו מכון בדרום.
<חנה ביבי: מכונים נוספים שאנחנו מתכננים לפתוח.
<חנה ביבי: חשוב לציין שכל מבוטח שמגיע אלינו ואומר שהוא צריך תור לבדיקת שמיעה לצורך מכשיר שמיעה, אנחנו נותנים לו קדימות, והוא נכנס לתורים מיוחדים.
<דבורה בראנד: הם לא תמיד יודעים.
<חנה ביבי: אוקיי.
<חנה ביבי: אז אני בהחלט אשמח לשמוע על מקומות או על מצבים שבהם נתקלתם שאנשים לא ידעו, ונראה איך לטפל בזה.
<חנה ביבי: אבל ברמת התהליך או העיקרון, אנחנו נותנים לזה קדימות.
<חנה ביבי: כל המכונים שלנו יודעים שברגע שאדם זקוק לבדיקה לצורך מכשיר שמיעה, יש תורים ייעודיים, או שהם שמים אותו על נדחה.
<אבי בלאו: חנה, אני עצמי עברתי את ההליך הזה בחודשים האחרונים, ונאלצתי להמתין כמה וכמה חודשים לבדיקה.
<אבי בלאו: אי-אפשר היה להקדים את זה, אפילו אם רציתי.
<אבי בלאו: אני מדבר על המכון היחיד שפועל באזור המרכז, "במכבי השלום".
<אבי בלאו: הוא משרת כמיליון אנשים.
שולי מועלם-רפאלי: אבי, אני אבקש שתדברו על זה אחר כך.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו צריכים להתכנס לסיום.
<אבי בלאו: מה "מכבי" מתכוונת לעשות?
שולי מועלם-רפאלי: אני אדבר על זה בסיכום שלי, על העניין הזה שבין המטופלים לקופות.
שולי מועלם-רפאלי: יש שלושה אנשים נוספים שאני אבקש מהם עכשיו לדבר.
שולי מועלם-רפאלי: אדוני, גברתי ואדוני.
שולי מועלם-רפאלי: נתחיל דווקא מהאדון שם.
<בועז הרמן: תודה לך.
<בועז הרמן: קודם כל, אני מברך אותך על העלאת הנושא לסדר-היום.
<בועז הרמן: זה נושא חשוב.
<בועז הרמן: שמי בועז הרמן, מנכ"ל מרכז מיח"א, ארגון שעוסק כבר 60 שנה בשיקום פעוטות וילדים עם לקויות שמיעה.
<בועז הרמן: כיוון שאנחנו מתעסקים עם אוכלוסייה של לקויי שמיעה, אני רוצה להשמיע את קול הילדים.
<בועז הרמן: מה שקורה בפועל, לצערי, יש לפעמים התנהגות מעט שלומיאלית של חלק מקופות החולים.
<בועז הרמן: אני אסביר.
<בועז הרמן: אנחנו מתמקצעים בנושא של בדיקות שמיעה והתאמות מכשירים, ושיקום על מגוון הכלים והמוצרים שיש לנו, ממעונות יום שיקומיים ממשרד הרווחה, ועד גנים משולבים ובדיקות שמיעה, ויש לנו מכון אודיולוגי מתקדם.
<בועז הרמן: חלק מקופות החולים שולחות למכונים ילדים עם לקויות שמיעה שלא מתמקצעים.
<בועז הרמן: זאת אומרת, בדיקה של נוזלים באוזניים – אחת מקופות החולים, לפחות לאחרונה, פרסמה מכרז סודי שאנחנו לא ידענו עליו.
<בועז הרמן: אני גם לא הצלחתי לקבל תשובה מתי הוא פורסם.
<בועז הרמן: אנחנו לא קיבלנו את התשובות.
<בועז הרמן: כיוון שאנחנו מוסד ללא כוונות רווח, אז אף אחד לא יחשוד שהאינטרס שלי כאן הוא אינטרס כספי.
<בועז הרמן: אנחנו רק רוצים לסיים את השנה מאוזן.
<בועז הרמן: ולכן אני לא אדבר על התעריפים הלא ריאליים, ואני לא אדבר על השותף פלוס 90 או 120 וכדומה.
<בועז הרמן: אני מדבר מתוך הראייה של הילד.
<בועז הרמן: קופת חולים "לאומית" – יש לה נציג כאן?
<דורון גולדפרב: כן.
<בועז הרמן: בבקשה, בואי תעני כבר אחר כך.