GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילן גילאון: כדי שאני לא ארגיש "טמבל" לגמרי כי זה היה דיון שלא הבנתי.
אילן גילאון: למה ערערתם לבית המשפט?
חיים כץ: אני אשב אתך אחר כך באחד על אחד.
חיים כץ: תתייחס לזה ונסיים את הדיון ונגיד שזה תם ולא נשלם, ואת שלושת ההסכמים הקיבוציים האלה, תגמור אותם כבר.
חיים כץ: יש שם 17 איש, תגמור את זה.
<קובי אמסלם: אני עונה לחבר הכנסת גילאון וגם מתייחס לסיכום של אדוני בדקה: קם ארגון בשם "אחדות", שרצה להיות ארגון יציג ולייצג את כל בעלי החוזים האישיים בשירות המדינה.
<קובי אמסלם: מבחינתנו, לפחות, יש בעיתיות מובנית במה ש"אחדות" דורשת במטרות של "אחדות" ולכן, ירדנו לבית הדין הארצי וניתן פסק דין לפני כחודש ימים על ידי בית דין אזורי לעבודה, שאמר שמצד אחד הם ארגון עובדים אבל הם לא ארגון עובדים יציג ולכן הם לא יכולים לייצג את בעלי החוזים האישיים.
<קובי אמסלם: מצד שני, הוא אמר שההסתדרות לא מייצגת ולכן הם נמצאים באזור דמדומים.
<קובי אמסלם: אי אפשר להתקדם בלי שבית הדין הארצי ישחרר אותנו מהפלונטר הזה שנכנסנו אליו.
<קובי אמסלם: לכן ערערנו, לשאלתו של אדוני.
<קובי אמסלם: לגבי מה שאדוני אמר, זה גם משליך: היכולת להתקדם במשא ומתן - -
חיים כץ: תעשה לי טובה, תעזוב אותך.
חיים כץ: אל תיתלה באילנות גבוהים של בית משפט.
חיים כץ: תבוא, תפתור את הבעיה.
חיים כץ: אם אתה, בתפקידך כממונה על השכר, רוצה ליצור שירות ציבורי טוב יותר - -
<קובי אמסלם: רוצה.
חיים כץ: אז תעשה כל מה שצריך לעשות ותזיז את כל המכשולים מהדרך כי ברמה שאתה קולט את האנשים, אתה קולט אנשים ברמה נחותה ולא את מי שאתה רוצה לקלוט באמת בשביל לתת שירות ציבורי טוב.
חיים כץ: אני מקווה שאת שלושת ההסכמים הקיבוציים האלה, שהולכים להסתיים, סיים אותם כבר, תן להם את זה והבעיה היא יותר מקיפה, יותר גדולה.
חיים כץ: לכן, תם ולא נשלם.
חיים כץ: אנחנו בהקדם נעשה דיון נוסף ונקדיש יותר זמן.
חיים כץ: נשתדל לעשות אותו בערב, כמו שאתה רגיל במשא ומתן אבל תבוא מוכן.
חיים כץ: תגיד לאנשים שלך שבאים, שלא יצטרכו להסתובב אחורה ולשאול את המספרים.
חיים כץ: היום יום רביעי בשבוע, כ"ו בחשוון, 30 באוקטובר 2013, ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
חיים כץ: הנושא: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – הארכת חופשת הלידה בגין אשפוז ילד בפגיה), של חבר הכנסת יעקב אשר.
חיים כץ: בוא תציג את מה שיש לך להגיד.
יעקב אשר: בוקר טוב, אדוני.
יעקב אשר: החוק הקיים היום נותן עשרה שבועות נוספים לאישה שילדה פג שמאושפז בבית-חולים, וכמו כן אישה שילדה ילד, לא עלינו, שיש לו מחלה שמחייבת אשפוז מיד אחרי הלידה ולא איזשהו משהו שקורה אחרי חצי שנה.
יעקב אשר: הצעת החוק שלנו מדברת על הארכה בעשרה שבועות נוספים.
יעקב אשר: ההסבר והלוגיקה - אנחנו יודעים שכל אישה שיולדת רוצה להיות עם הילד שלה גם בזמן הגידול ולא רק בזמן שהיא צריכה לרוץ לבית-החולים.
יעקב אשר: היום היא לוקחת את אותם שלושה חודשים ואותם עשרה שבועות נוספים שיש בחוק הקיים ומחלקת אותם ובסופו של דבר יכול להיות מצב שאם התינוק היה מאושפז בבית-חולים חודשיים או שלושה - - -
חיים כץ: כמה מקרים כאלה יש?
יעקב אשר: לפי הבדיקה שלנו יש בערך 370 פגים שנכנסים, פחות או יותר, למשחק הזה.
יעקב אשר: אין לנו עדיין הערכה מלאה לגבי ילדים שהם לא פגים והם מאושפזים.
יעקב אשר: שם המספר הוא הרבה יותר נמוך, כנראה.
יעקב אשר: אבל אני מוכרח לומר בהגינות שאנחנו לא יודעים, גם הממ"מ - - -
<וילמה מאור: אליעזר כבר השיג את המספרים הבוקר.
יעקב אשר: אז אשמח לשמוע ולהתעדכן.
<אליעזר שטראוס: בוקר טוב, אני ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.
<אליעזר שטראוס: על פי הנתונים שקיבלנו הבוקר ממשרד הבריאות, בשנת 2012 היו בסך הכול 437 ילדים שאושפזו בין עשרה ל-20 שבועות עד גיל חצי שנה, ועוד 55 תינוקות שאושפזו לתקופה שמעל 21 שבועות עד גיל חצי שנה.
<אליעזר שטראוס: ממוצע ימי האשפוז היה 93 ימים אלה שאושפזו בין עשרה ל-20 שבועות ו-219 ימים אלה שאושפזו מעל 21 שבועות.
<אליעזר שטראוס: בכל מקרה – וחשוב לשאול אחר כך את המוסד לביטוח לאומי - השאלה היא כמה אימהות יש ולא כמה ילדים, כי לא כולן זכאיות לדמי לידה.
<אליעזר שטראוס: נתון מדויק יש לביטוח הלאומי.
יעקב אשר: החשיבות היא לתת את האפשרות ולא להביא את אותה אם לדילמה האם היא הולכת להפסיד את פרנסתה או שהיא הולכת להפסיד את אותם חודשים ראשונים של גידול הילד.
יעקב אשר: אלמנט נוסף הוא האפשרות לתכנן את זמן החופשה – מתי לעשות אותו ואיך לעשות אותו - כדי לטפל בילד בצורה המיטבית.
חיים כץ: אני מבין שזאת הצעת חוק שעברה בהסכמה.
יעקב אשר: לא היו דיונים להסכמה קודם.
יעקב אשר: זה עבר ועדת שרים.
חיים כץ: אז זה עבר בהסכמה.
חיים כץ: יש פה נציגי האוצר?
חיים כץ: ביטוח לאומי?
<אסתר טולידנו: אני ממינהל המחקר במוסד לביטוח לאומי.
<אסתר טולידנו: רציתי רק לתת נתונים מדויקים.
<אסתר טולידנו: יש לנו 170,000 לידות בשנת 2012, מתוכן שני שליש מקבלים דמי לידה.
<אסתר טולידנו: כלומר, 112,000.
<אסתר טולידנו: היום רובם מנצלים את 14 השבועות ועוד עשרה שבועות.
<אסתר טולידנו: כלומר, יש לנו רק 20 נשים שמגיעות למקסימום של 168 יום.
<אסתר טולידנו: אלה, כנראה שאם נאריך את התקופה בעשרה שבועות - - -
יעקב מרגי: ייהנו.
<אסתר טולידנו: לא בהכרח כולם ייהנו מזה כיוון שחלק לא יצטרכו את עשרת השבועות.
<אסתר טולידנו: אבל אם אניח שכל ה-20 הנשים ייהנו, העלות היא 350,000 שקל בשנה.
חיים כץ: מה אומר האוצר?
<רן רידניק: סוגיה זו, כפי שאמרנו, היא לא סוגיה עם עלות תקציבית ולכן לא תהיה כאן הסתייגות תקציבית.
<רן רידניק: אבל עדיין, זה נוסח ששונה מנוסח שאושר בהסכמה בוועדת השרים.
חיים כץ: מה אושר בהסכמה?
<רן רידניק: יש שינוי של חוק עבודת נשים.
<רן רידניק: זה נוסח שמקובל עלינו, מתואם עם כלל משרדי הממשלה ואין עליו מחלוקת.
חיים כץ: איפה הנוסח שאושר?
<רן רידניק: סעיף 1, שהוא סעיף 6 בחוק עבודת נשים.
<רן רידניק: זה הנוסח שאושר בוועדת השרים לחקיקה וזכה לתמיכת הממשלה.
<רן רידניק: תיקון חוק הביטוח הלאומי, כפי שמופיע כאן, זה נוסח שלא נדון בכלל בוועדת השרים לחקיקה.
<רן רידניק: הצעתנו לוועדה, אם היא תקבל, שהסוגיה הזו לא תעלה לדיון עכשיו, המציע ויושב-ראש הוועדה יבואו בדברים עם מי שצריכים לבוא בדברים לקראת קריאה שניה ושלישית, ואם יחליטו להכניס דבר שכזה זה יעלה לדיון אז.
<רן רידניק: זו הצעתנו.
חיים כץ: תמ"ת, בבקשה.
<דבי ספיר אליעזר: אכן מדובר בהצעת חוק שקיבלה את תמיכת הממשלה בתיאומי נוסח.
<דבי ספיר אליעזר: ההצעה כללה רק את נושא תיקון סעיף 6 לחוק עבודת נשים, משום שזה הסעיף שמדבר על חופשת לידה.
<דבי ספיר אליעזר: נציין שכבר בשנה שעברה הסעיף הזה תוקן אגב הצעת חוק של חברת הכנסת אורלי לוי-אבוקסיס.
<דבי ספיר אליעזר: בשנה שעברה האיזונים היו שצריך להאריך לעשרה שבועות.
<דבי ספיר אליעזר: כשבאנו בדברים לגבי הצעת החוק המקורית הוארכה תקופת האשפוז ללא רף מקסימלי.
<דבי ספיר אליעזר: אנחנו סברנו שצריך לקבוע רף מקסימלי, בהתחשב בנתונים של משרד הבריאות.
<דבי ספיר אליעזר: אם רוצים נתונים אחרים מהנתונים שהתחשבו בהם בשנה שעברה - בשנה שעברה התחשבו בנתונים של הממ"מ של הכנסת לפי ממוצעים של תקופות אשפוז.
<דבי ספיר אליעזר: הסברנו שהמשמעות של התיקון, כפי שהובא בוועדת השרים, זה מתן חופשה ללא תשלום, כל עוד אין תיקון לחוק הביטוח הלאומי, אבל כמובן שצריך לבוא בדברים עם משרד האוצר ועם הביטוח הלאומי.
יעקב אשר: הייתי רוצה לדעת את עמדת הביטוח הלאומי, לא רק את החלק הסטטיסטי.
חיים כץ: אקבל את הצעת האוצר.
<אופיר שטרן: אני לא מצליח להבין את הצעת האוצר.
<אופיר שטרן: שמי אופיר שטרן, מתנדב של עמותת להב למען הפגים בישראל.
חיים כץ: עמדת האוצר היא שנדון על הקטע של הביטוח הלאומי בין קריאה שניה לשלישית, ואני מקבל את עמדת האוצר.
חיים כץ: אם האוצר יתנגד אחר כך – אם נעביר בוועדה והוא יתנגד – אז הוא יוכל להגיש הסתייגות במליאה, ואם הוא יצליח להעביר במליאה - - - בסדר, הבנו את הסיפור ואנחנו יודעים שזה עולה 350,000 שקלים.
יעקב אשר: וזה לא ייקרא נושא חדש.
חיים כץ: נעבור להקראה של החוק.
<שמרית שקד: "הצעת חוק עבודת נשים (תיקון - הארכת חופשת הלידה בגין אשפוז ילד בפגיה), התשע"ג-2013.
<שמרית שקד: תיקון סעיף 6. 1.
<שמרית שקד: בחוק עבודת נשים, התשי"ד-1954, בסעיף 6 – (1) בסעיף קטן (ד)(1), במקום "מעשרה שבועות" יבוא "מעשרים שבועות".
<שמרית שקד: " אני מסבה את תשומת לב הוועדה לכך שלא מדובר רק על אשפוז ילד בפגייה אלה אשפוז ילד באופן כללי בחופשת לידה, בשונה מהנוסח שהונח בקריאה הטרומית.
<שמרית שקד: זה בתיאום עם המשרדים.
חיים כץ: ולפרוטוקול, את סעיף (2) של תיקון הביטוח הלאומי לא נקרא עכשיו.
<וילמה מאור: אפשר שזה יופיע בדברי ההסבר.
חיים כץ: מאחר שהיתה פנייה של האוצר שנדון בזה, ובכל מקרה זה לא ייחשב לנושא חדש, אז גם לא נקריא את זה עכשיו ונשאיר את זה להכנה בין השניה לשלישית.
חיים כץ: חבר הכנסת יעקב אשר מצביע במקום חבר הכנסת ליצמן.
חיים כץ: הצעת החוק אושרה.
חיים כץ: כל חברי הכנסת פה, ארבעה במספר, אישרו את הצעת החוק של חברנו יעקב אשר.
חיים כץ: ברכות.
חיים כץ: זו הצעת חוק ראשונה שלך שעוברת פה בוועדה.
חיים כץ: הוועדה מאשרת את הצעת החוק להכנה לקריאה ראשונה.
חיים כץ: אני מקווה שזה יעבור במליאה ואז נרד במהרה להכנה לקריאה שניה ושלישית.
חיים כץ: פותחים שבוע חדש.
חיים כץ: יום שני בשבוע, כ"ד בחשון, ה-28 באוקטובר 2013.
חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הבריאות והרווחה.
חיים כץ: הנושא: גיבוש הסדר שכר לחיילים בשירות קבע – אופק שירות.
חיים כץ: מה אני אגיד לכם?
חיים כץ: בוגי – אפשר לקרוא לך בוגי?
משה יעלון: כן, זה בסדר.
חיים כץ: אדוני שר הביטחון.
חיים כץ: חיכינו הרבה זמן לישיבה הזאת, מאחר ואני – אני – די מרגיש מרומה.
חיים כץ: אני לא יודע אם זה היה לפני שלוש שנים, או שנתיים וחצי, או שלוש שנים וחצי.
חיים כץ: הלכנו למהלך של הארכת תקופת השירות של משרתי הקבע, כשהייתה התחייבות של משרד האוצר לקבוע אופק שירות חדש למשרתי הקבע, שייתן מענה להארכת השירות והישארותם של אנשי הקבע בפרק זמן ארוך בלי אפשרות להתקדם, ואני לא מדבר בדרגות.
חיים כץ: דיברנו על כך שנעשה איזה מבנה שכר.
חיים כץ: אחרי שהגענו להסכמות, התברר לי במהלך התקופה שלפחות פעם אחת לקחו את אנשי הקבע בשבי.
חיים כץ: זה היה בקטע של תשלום של 2,000 מענק.
חיים כץ: בא אגף התקציבים ואמר אני לא משלם, אחרי שהממונה על השכר התחייב בוועדה שהוא משלם.
חיים כץ: הוא אמר לא רוצה לשלם, מה תעשו לי?
חיים כץ: יש לכם ועד עובדים?
חיים כץ: אתם יודעים לשבות?
חיים כץ: אתם צעצוע שלנו.
חיים כץ: אני מרגיש – אני מרגיש – שהצבא ומה שקורה סביבו הוא צעצוע של אגף התקציבים, ואני אישית לא חי עם זה טוב.
חיים כץ: לא שמעתי את אגף התקציבים מדבר על כך שרבע מאוכלוסיית משרתי הקבע מקבלת השלמת הכנסה.
חיים כץ: אני לא רוצה להגיד רעבים.
חיים כץ: לא שמעתי את התקשורת.
חיים כץ: רבע מאוכלוסיית הצבא מקבלים השלמת הכנסה.
חיים כץ: עוד מעט הם ירוצו כמה מקבל הרמטכ"ל, כמה האלופים.
חיים כץ: אנחנו לא מדברים על אלה.
חיים כץ: רבע – מקבלי השלמת הכנסה.
חיים כץ: הדיון הזה – קובי, אני מדבר אליך – נקבע לפי בקשה שלך לדחות.
חיים כץ: אז דיברנו שאנחנו נביא לזה פתרון.
חיים כץ: אז בדרך היה לנו את זה, והיה לנו גם התניית הסכם של אנשי הקבע בהסכם של השב"כ-מוסד.
חיים כץ: תשמע, אין כאלה דברים במשק הישראלי.
חיים כץ: לא יכול להיות שתבואו לרשות שדות התעופה ותגידו לרשות שדות התעופה אם הצבא לא מיירט שני משגרי טילים או רקטות, לא תקבלו תוספת שכר.
חיים כץ: כי אתה יודע מה יקרה.
חיים כץ: אתם יודעים יפה מאוד מה יקרה.
חיים כץ: עכשיו אני חושב שכל דבר – כל דבר – גם אם זה כבר מעבר למועדו, צריך לעשות לו סוף.
חיים כץ: זה כבר הרבה-הרבה-הרבה יותר מדי רע.
חיים כץ: אמרתם שלושה חודשים, זה הולך לשלוש שנים.
משה יעלון: תן לאוצר.
חיים כץ: קובי, אתה אגף התקציבים.
קובי אמסלם: לא, אני הממונה על השכר, אדוני.
חיים כץ: בתור הממונה על השכר, יש לך את ההמשכיות.
חיים כץ: מה שאילן לוין התחייב, אתה עומד מאחורי זה.
קובי אמסלם: גם אני התחייבתי.
חיים כץ: מתי התחייבת?
קובי אמסלם: בינואר.
חיים כץ: תן לנו, דבר, קובי.
קובי אמסלם: קובי אמסלם, ממונה על השכר באוצר.
קובי אמסלם: כמה אמירות, שיהיו ברורות ושישמעו.
קובי אמסלם: הדברים שאדוני אמר, אני חותם עליהם מילה במילה.
קובי אמסלם: צריך - - -
חיים כץ: גם על רבע מהאוכלוסייה, שהם מקבלי הבטחת הכנסה?
30681: יותר.
קובי אמסלם: יש לזה גם משמעויות אחרות.
קובי אמסלם: אני אגע בזה.
קובי אמסלם: אולי נסיר את זה כבר.
קובי אמסלם: זה שמקבלים השלמת הכנסה היום – יש בעיות בחוק שכר מינימום ובתוספות השכר.
קובי אמסלם: זה לא אומר שהם מקבלים פחות משכר המינימום ושהשכר מושלם עד לגובה שכר המינימום ובזה זה נגמר.
קובי אמסלם: זה ממש לא.
קובי אמסלם: ממוצעי השכר דווקא הרבה יותר גבוהים.
קובי אמסלם: הם כמעט פי 2 - - -
חיים כץ: לא ממוצעים.
חיים כץ: דבר איתי על רבע מהאוכלוסייה.
קובי אמסלם: יש לנו בערך בין 25%-15% תוספות שכר שמוחרגות משכר המינימום.
קובי אמסלם: לכן השכר מאוד גבוה, אבל עדיין מקבלים השלמת הכנסה.
חיים כץ: מה זה גבוה?
חיים כץ: 7,000 ברוטו זה גבוה?
קובי אמסלם: למי שאין לו תואר אקדמי, והוא מתגייס - - -
קובי אמסלם: הכול תלוי.
קובי אמסלם: זה היצע וביקוש .
חיים כץ: עזוב, תענה לי, 7,000 ברוטו זה גבוה?
קובי אמסלם: הכול מאופיין בשאלה מיהו - - -
חיים כץ: לא מאופיין בכלום.
חיים כץ: 7,000 שקל ברוטו בשביל לחיות זה גבוה?
חיים כץ: מי שאין לא תואר אקדמי לא אוכל?
קובי אמסלם: אוכל.
חיים כץ: הוא לא הולך לרופא שיניים?
קובי אמסלם: הולך.
חיים כץ: הוא לא נוסע לחו"ל פעם בשבע שנים?
קובי אמסלם: כן, אבל אנחנו מאפיינים את זה, אדוני, עם - - -
חיים כץ: לא משווה את זה לכלום.
חיים כץ: דרך אגב, זה שאין לו תואר אקדמי, כשהוא הולך לקנות במכולת, יש לו מחיר אחר ללחם?
חיים כץ: אז מה אתה אומר לי זה גבוה, תואר לא תואר?
קובי אמסלם: אני לא אומר שזה גבוה.
חיים כץ: 7,000 ברוטו – הוא לא יודע לחיות עם זה.
חיים כץ: רבע מאוכלוסיית אנשי קבע שאין להם הגנה, ואתה יכול לפטר אותם מתי שאתה רוצה, ואם אתה רוצה, אתה נותן להם תוספת שכר, ואם אתה לא רוצה, אתה לא נותן להם תוספת שכר.
חיים כץ: פקידי האוצר לוקחים את כל הקבע בשבי.
קובי אמסלם: לא, לא, לא.
חיים כץ: אל תגיד לי לא, לא, לא.
קובי אמסלם: קודם כל, זה לא פקידי האוצר, אדוני, זו ממשלת ישראל.
חיים כץ: לא, אלו פקידי האוצר.
חיים כץ: תן לפקידים שלך קרדיט.
קובי אמסלם: אני גם לא לוקח קרדיטים שהם לא.
קובי אמסלם: זה עובד לשני הכיוונים.
חיים כץ: אגף התקציבים לא?
קובי אמסלם: ברשותך, אדוני, לפחות נעשה טיפה סדר מתודולוגי.
קובי אמסלם: אנחנו בעולם יחסי.
קובי אמסלם: אין אבסולוטי של גבוה או נמוך.
קובי אמסלם: אני מסכים אתך שהשאיפה הטבעית של כולנו בהקשר הזה היא תמיד לשאוף לשכר יותר גבוה.
קובי אמסלם: אבל כשאתה מדבר על מקבלי השלמת הכנסה, אנחנו מדברים על קבע ראשוני.
קובי אמסלם: אלו השנים הראשונות בקבע.
קובי אמסלם: גם בשוק הפרטי אתה לא תמצא שכר אלטרנטיבי גבוה יותר למי שאין לו תואר אקדמי ולמי שאין לו גם ניסיון מקצועי.
קובי אמסלם: לכן, אדוני, עולם העבודה יודע יותר טוב ממני.
קובי אמסלם: הוא יותר מורכב מאשר - - -
חיים כץ: הממונה על השכר, אני יודע יותר טוב ממך?
חיים כץ: אתה "מסתלבט" עכשיו?
קובי אמסלם: אתה יודע יותר טוב ממני.
קובי אמסלם: אין לי בכלל ויכוח אתך בעניינים האלה.
קובי אמסלם: נגעת בנקודה קריטית, שברשותך אני רוצה לחדד אותה.
קובי אמסלם: אלו החלטות שממשלת ישראל מקבלת כל שנה ביחד עם תקציב הביטחון.
קובי אמסלם: במיוחד עכשיו, אנחנו נמצאים בתקופה שבה גיבוש תקציב הביטחון טיפה התעכב.
קובי אמסלם: אחר כך ירחיב על זה חברי, מאיר בינג, מאגף התקציבים.
קובי אמסלם: אנחנו צריכים לשים לדבר הזה סוף.
קובי אמסלם: הכול בתוך מקשה אחת, בלי שאני נוגע כרגע בשירותי הביטחון האחרים.
קובי אמסלם: אני תוחם את הדיון לצה"ל.
קובי אמסלם: נמצא כאן שר הביטחון.
קובי אמסלם: הדיון עם צה"ל – צריך בסוף להתכנס בישורת האחרונה סביב שולחן הממשלה כמו שקבענו במתווה המקורי.
קובי אמסלם: שם תתקבלנה החלטות מה יהיה גובה תקציב הביטחון, אילו הסכמי שכר ייכנסו לתוקף.
קובי אמסלם: אנחנו חתמנו והמלצנו, כמובן, להביא את זה לממשלה כדי שתקבל החלטה בעניין הזה.
קובי אמסלם: אני, כמובן, אעשה את כל המאמצים שזה יקרה כמה שיותר מהר.
חיים כץ: כמה זה מהר?
קובי אמסלם: עברנו את לוחות הזמנים, אבל הבעיה היא שכל גיבוש מסגרת תקציב הביטחון - - -
חיים כץ: הם יקבלו קנס?
קובי אמסלם: - - מאיר בינג - - -
חיים כץ: הרוקחים שיעברו את לוחות הזמנים – בא השר שלך, הטיל עליהם קנס לפי ימים.
חיים כץ: גם עליכם יטילו קנס?
קובי אמסלם: לא, אז אני אומר, בסוף זה סביב שולחן הממשלה.
קובי אמסלם: אם אתה רוצה לקנוס את הממשלה, זה בסדר.
קובי אמסלם: יכול להיות שצריך - - -
חיים כץ: לא, לקנוס את אלה ישירות.
חיים כץ: כמו שקנסו את הרוקחים.
קובי אמסלם: הדיון בסוף צריך להגיע למיצוי סביב שולחן הממשלה.
קובי אמסלם: אם תרצה אדוני, ברשותך, מאיר בינג יכול להרחיב על דיוני תקציב הביטחון, לאן הגענו ולאן נקלענו באירוע הזה.
חיים כץ: הוא ירחיב על מה שהוא רוצה אחר כך.
חיים כץ: אבל אני רוצה לדעת למה – מי ייתן לי תשובה, אתה או הוא?
קובי אמסלם: תלוי בשאלה.
חיים כץ: למה ההסכם לא מיושם?
חיים כץ: ישבנו, ישבתם עם סגן שר האוצר דאז, איציק כהן.
חיים כץ: הגעתם להסכמות.
חיים כץ: למה זה לא מיושם?
חיים כץ: זה אתה?
שולי מועלם-רפאלי: ואיך הגענו לפער הזה שבין שלושה חודשים לבין שלוש שנים?
שולי מועלם-רפאלי: כשאמרת קודם שעברנו את הזמן, זה פחות או יותר האנדרסטיטמנט של השנה.
קובי אמסלם: לא, יש יותר.
קובי אמסלם: אפשר יותר.
שולי מועלם-רפאלי: יש לי עוד מה ללמוד, בעזרת ה'.
קובי אמסלם: ההסכם לא מיושם.
קובי אמסלם: מלכתחילה, אני אומר זה לא טוב שהסכמים לא מיושמים.
קובי אמסלם: זה לא צריך לקרות לנו.
קובי אמסלם: צריך ככל האפשר להימנע מאירועים כאלה.
קובי אמסלם: אני ודאי לא ישן בשקט כשהסכם לא מיושם.
קובי אמסלם: אגב, זה לא משנה אם זה בצה"ל או במקומות אחרים.
קובי אמסלם: ההסכם לא מיושם כי קבענו - - -
חיים כץ: תגיד לי, כמה זמן אתה בתפקיד?
קובי אמסלם: ככה, ליד כולם?
חיים כץ: כן, כמה?
קובי אמסלם: שנה וחצי.
חיים כץ: שנה וחצי.
חיים כץ: אתה מכיר הרבה גופים שאם ההסכם שלהם לא היה מיושם שנה וחצי אחרי הבטחות היו יושבים בשקט?
30681: מעל שלוש שנים.
חיים כץ: אני שאלתי כמה זמן הוא בתפקיד.
חיים כץ: זה גם מתגלגל על אילן לוין.
חיים כץ: אתה מכיר הרבה גופים עם יכולות ואיכויות – אני חושב שלצה"ל יש יכולות ואיכויות – שאפשר לדרוך עליהם ככה?
חיים כץ: זאת השאלה שלי, אם אתה מכיר הרבה גופים שאפשר לדרוך עליהם ככה שלוש שנים, והם לא עושים כלום, ואתם לא ממהרים לשום מקום, והכול בסדר?
חיים כץ: אבל אם חלילה קורה משהו, אז תתעורר צעקה.
חיים כץ: "פאשלות" בצבא, לא היו מוכנים, אין נשק, אין תחכום, צבא קטן.
חיים כץ: על זה אחר כך הוא ייתן לי תשובות, אגף התקציבים שלך.
חיים כץ: על הנזק, אולי, שייעשה בעתיד לקיום שלנו פה.
חיים כץ: אבל נרוויח כסף.
חיים כץ: אתה מכיר הרבה גופים כאלה?
קובי אמסלם: לא, לא.
קובי אמסלם: זה גם לא צריך לקרות אדוני.
קובי אמסלם: זה לא צריך לקרות.
חיים כץ: אז בוא נעבור לאגף התקציבים שיסביר לנו.
חיים כץ: אגף התקציבים, בואו תסבירו לנו למה לא מחילים את ההסכם, ומתי לדעתם ההסכם הזה ייצא לפועל?
חיים כץ: מי יש פה מאגף התקציבים?
חיים כץ: קח את המיקרופון אליך.
מאיר בינג: מאיר בינג, סגן הממונה על התקציבים.
חיים כץ: קודם כל, לפני שאתה מתחיל את הסיפורים, תענה על השאלות ששאלתי אותך.
מאיר בינג: אני אענה בקצרה.
מאיר בינג: בימים אלו מתקיים דיון על גובה תקציב הביטחון.
מאיר בינג: הממשלה החליטה בתקציב האחרון לקבוע מתווה רב-שנתי לתקציב הביטחון.
מאיר בינג: מערכת הביטחון חזרה בתקופה האחרונה ואמרה שהיא לא יודעת לעמוד במתווה הנוכחי ולהתכנס אליו.
מאיר בינג: היא דורשת תוספות שכר במיליארדים כדי לספק ביטחון.
חיים כץ: תוספת מה?
מאיר בינג: סליחה, תוספות תקציב במיליארדים.
חיים כץ: אני לא הבנתי איזה תוספות שכר הם מבקשים.
מאיר בינג: אתה צודק, טעות שלי.
מאיר בינג: תוספות תקציב במיליארדים.
מאיר בינג: הדיון מתנהל בימים אלה ממש.
מאיר בינג: אני מעריך, למיטב ידיעתי, שההחלטה תתקבל בתקופה הקרובה.
מאיר בינג: במסגרת הדיונים בממשלה, כפי שנכתב גם בסיכום, כשזה יעלה לאישור הממשלה, הממשלה תצטרך לקבל החלטות בתעדוף מה היא עושה עם תקציב הביטחון ומה היא לא עושה, לאור זה שלא הכול מתכנס, והאם מכניסים את הסכמי השכר האלה לתוקף.
חיים כץ: זאת אומרת, אפשר לסגור את הצבא.
חיים כץ: הממשלה יכולה להחליט שאנחנו מדינה ששוויץ יכולה להתקנא בה, ואנחנו או שנבנה לנו צבא של דרג אחרי ו', או שאפשר לסגור אותו גם.
מאיר בינג: הממשלה צריכה לקבוע את סדרי העדיפויות בסוף.
מאיר בינג: בין השאר, היא יכולה לקבוע - - -
חיים כץ: אז למה ישבתם איתם על הסכם העלאת גיל הפרישה?
חיים כץ: למה רימיתם את הכנסת?
חיים כץ: לא אותי, למה רימיתם את הכנסת?
חיים כץ: למה באתם והולכתם את הכנסת שולל?
חיים כץ: עמדתם פה ודיברתם לפרוטוקול ולא התכוונתם למה שאמרתם.
חיים כץ: אתה יודע להגיד לי למה?
קובי אמסלם: אני רוצה לענות.
חיים כץ: איך יש לכם עוז לבוא לפה לכנסת ולשקר במצח נחושה?
חיים כץ: כשאתם יודעים שאתם לא מתכוונים לבצע את מה שאתם אומרים?
מאיר בינג: אני לא אומר את זה.
חיים כץ: אתה לא אומר את זה?
חיים כץ: מעבר לשלוש שנים.
חיים כץ: מתי היה התאריך הזה?
30681: אוגוסט 2010.
חיים כץ: תלך לפרוטוקולים.
חיים כץ: התחייבתם.
חיים כץ: אתם – אני לא אומר אתה.
חיים כץ: המשרד התחייב שתוך שלושה חודשים הם באים עם תכנית של אופק שירות ופותרים את העניין.
חיים כץ: אם לא, לא הייתי מעלה את גיל הפרישה.
חיים כץ: אתם יכולים לחזור בחזרה לגיל פרישה ישן?
חיים כץ: אולי אתם תלכו לממשלה ותגידו אנחנו לא יודעים לעמוד בהתחייבויות שלנו, אנחנו רימינו אותם, בואו נחזור לגיל פרישה ישן.
חיים כץ: רימינו את הכנסת.
חיים כץ: תקשיב מה אני אומר לך.
חיים כץ: אתם ישבתם פה בוועדה, ולא רימיתם אותי, רימיתם את הכנסת.
חיים כץ: אולי אתם רגילים לעשות את זה בוועדות אחרות, אבל פה אני לא מוכן שזה יקרה.
חיים כץ: אולי בקדנציה הבאה אם אני לא אהיה, אז תעשו את זה פה.
חיים כץ: אני לא מוכן.
חיים כץ: כמו שאני דורש מעצמי, אני דורש מכם לכבד את מה שאתם אומרים.
חיים כץ: אתה יודע לחזור לממונים שלך ולהגיד בואו נבטל את העלאת גיל הפרישה?
חיים כץ: אתם לא צריכים יותר מדי, תגידו לי פה אנחנו מוכנים לבטל.
חיים כץ: אני מניח מחר הצעת חוק.
חיים כץ: תדאגו להעביר אותה בוועדת שרים לענייני חקיקה, ואין לי טענות אליכם.
חיים כץ: אין לי טענות.
חיים כץ: תגידו אנחנו לא יכולים לבטל חוק, אין חיה כזאת, אנחנו מתחייבים לך.
חיים כץ: תניח הצעת חוק.
חיים כץ: אני אחכה 45 יום, לא אבקש פטור מחובת הנחה.
חיים כץ: תעבירו לי ואתה בוועדת שרים, ותוך חודש נבטל את מה שהיה, ונגמר הסיפור.
חיים כץ: זה בסדר לכם באגף התקציבים?
חיים כץ: אתה יודע להביא את זה?
חיים כץ: שמע, אתה לא יודע להביא הסכם שכר.
חיים כץ: אתה לא יודע לבטל את מה שלקחתם שלא ביושר.
חיים כץ: שלא ביושר.
חיים כץ: לא הייתם מקבלים את זה.
חיים כץ: אני אומר לך, לא הייתי נותן לכם.
חיים כץ: אני מרגיש שאני יחד אתכם, כאילו כשותף, עבדתי על הצבא.
חיים כץ: אני האמנתי בכם כגורם שלטוני.
חיים כץ: עבדתם עלי, עבדתם על הכנסת.
חיים כץ: אחרת לא הייתי מצביע.
חיים כץ: מה אתה רוצה שאני אענה להם?
חיים כץ: מה אתה רוצה שאני אגיד כשראש אכ"א באה אלי ואומרת לי אני צריכה את הסכם השכר.
חיים כץ: אתה היית אחד מהגורמים שבגללו העלו את גיל הפרישה.
חיים כץ: אולי אחד ה-.
חיים כץ: כי אם לא הייתי מצביע, לא היה לכם.
חיים כץ: הייתי יכול לעשות דיונים כמו שאתם עושים על השכר.
חיים כץ: אז אם לך אין מה להגיד לי בזה, אז אולי לשר הביטחון יהיה מה להגיד לנו בעניין.
חיים כץ: אדוני השר.
משה יעלון: נעניתי לבקשתך, יושב-ראש הוועדה, לבוא הנה לוועדה.
משה יעלון: לצערי, כשר בממשלה, אני בהחלט בוש ונכלם שבתוך המערכת הממשלתית יש אי-עמידה שיטתית בהסכמים חתומים מצד האוצר.
משה יעלון: חבל ששר האוצר לא נמצא כאן.
חיים כץ: הוא לא הוזמן.
וילמה מאור: הזמנו אותו.
משה יעלון: אני אומר שיטתית, משום שלצערי, זה הפך לשיטה.
משה יעלון: אני חושב שזה עניין שחייב להיות מלובן גם בממשלה.
משה יעלון: אני העליתי את זה בממשלה.
משה יעלון: משום שכאשר אינך יכול להיות בטוח שהסכמים שאתה חותם עליהם יתקיימו, כשמילה היא לא מילה, כך קשה לנהל ממשלה או מדינה.
משה יעלון: וזה המצב כעת.
משה יעלון: אנחנו מדברים על הסכם מלפני שלוש שנים.
משה יעלון: לנסות לחבר אותו לדיון על התקציב הנוכחי, זה ניסיון נואל.
חיים כץ: כבר היו כמה תקציבים.
משה יעלון: שלוש שנים התקיים הדיון על התקציב הנוכחי?
משה יעלון: זו פשוט הפרה בוטה של הסכם, של התחייבות, שניתנה כאן.
משה יעלון: הסכם חתום גם.
משה יעלון: והשיטה הזאת – אני יכול לעבור על רשימה שלמה של הסכמים בין משרד הביטחון לבין האוצר, בעיקר בנושא כוח אדם, אבל לא רק.
משה יעלון: לאחרונה ראינו גם בתע"ש.
משה יעלון: אחרי עבודת מטה של שנה אנחנו מגיעים להפרטת תע"ש, וברגע האחרון תירוצים ותירוצים שונים, כאילו שום דבר לא קרה.
משה יעלון: והכול פתאום קשור לתקציב.
משה יעלון: ותמיד תוקפים את כוח האדם בצה"ל.
משה יעלון: כי אפשר.
משה יעלון: אין ועד, אין הסתדרות, אז אפשר להתנפל.
משה יעלון: אני אחראי לכוח האדם, הרמטכ"ל אחראי, ואנחנו לא ניתן.
משה יעלון: וזה נמאס.
משה יעלון: אנחנו מדברים על דיון בנושא גיל פרישה, פנסיה, גמלאות, שלא מתחיל היום.
משה יעלון: כשהייתי רמטכ"ל התחלנו את הפנסיה הצוברת.
משה יעלון: כבר אז התחלנו בהארכת גיל הפרישה - -
חיים כץ: ב-2004 היית הרמטכ"ל?
משה יעלון: - - כן.
משה יעלון: ואמרנו זה דבר שצריך לנהוג בו באחריות, בזהירות.
משה יעלון: לקחנו על עצמנו – אני לקחתי על עצמי כרמט
משה יעלון: כ"ל – את הפנסיה הצוברת.
משה יעלון: היה ברור שצריך לדחות את גיל הפרישה.
משה יעלון: קיבלתי את זה על עצמי.
משה יעלון: היה ברור שזה צריך להתבצע בהדרגה.
משה יעלון: זה לא משהו שעושים בבת-אחת.
משה יעלון: ובדרך, מכל הדיונים והמשאים והמתנים, האוצר את חלקו לא מילא.
משה יעלון: וכשזה הגיע להסכם הקבע של 2010 – שהוא מונח כאן לפני, והוא חתום גם על-ידי האוצר וגם על-ידי נציגי מערכת הביטחון – אז בעוד שלושה חודשים.
משה יעלון: אנחנו כבר שלוש שנים אחרי, והחלק של האוצר איננו ממולא.
משה יעלון: צה"ל ומשרד הביטחון עמדו בהתחייבויות שלהם לכל אורך הדרך.
משה יעלון: למה עושים את זה?
משה יעלון: כי אין זכות שביתה למשרתים.
משה יעלון: ואין זכות התאגדות למשרתים.
משה יעלון: ואפשר.
משה יעלון: זה לא מקובל עלי.
משה יעלון: ואני פה כי אני אומר לכם, אני אלחם על זה.
משה יעלון: וכל פעם כשעולה עניין התקציב, או לא משנה מה, אז רואים כתבות בעיתונים שמכפישות את משרתי הקבע.
משה יעלון: כאילו הם זוללי הקופה הציבורית.
משה יעלון: אז הנה הנתונים.
משה יעלון: רבע מאוכלוסיית הקבע מקבלת השלמת הכנסת.
משה יעלון: אני מגיע לביקור בבסיס חיל האוויר.
משה יעלון: עומד רב סמל ואומר לי תשמע, המתדלק בתחנת הדלק חייל משוחרר – שזה מקצוע בעדיפות – מקבל משכורת יותר ממני.
משה יעלון: ותמיד מראים את המשכורות של האחוז האחד הגובה.
משה יעלון: כן, הייתי רמטכ"ל שקיבל שכר גבוה.
משה יעלון: אני לא התגייסתי בגלל השכר.
משה יעלון: אבל יש אחוז אחד בצבא שמקבל את השכר גבוה, אלוף משנה ומעלה, רבע זה השלמת הכנסה, השאר, זה שכר – אתם יודעים מה?
משה יעלון: יש קושי להתחרות עם המשק האזרחי.
חיים כץ: מה זה יש קושי?
חיים כץ: הצבא מתחת לשכר הממוצע במשק.
משה יעלון: ויותר מזה, אתה מסתכל רב-שנתית, מי שנפגע בשכר בראייה רב-שנתית – אפילו במגזר הציבורי – הם משרתי הקבע.
משה יעלון: שם, במגזר הציבורי יש יכולת התאגדות, הם עובדים.
משה יעלון: אז הם קיבלו שכר גבוה יותר.
משה יעלון: וכל פעם כשעולה עניין התקציב – כשמדברים בו על מיליארדים, אני לא אכנס אליו כאן – אז עוד פעם מעלים את אנשי הקבע ויוצרים כבר דימוי כזה – בהצלחה, לצערי – כאילו משרתי הקבע זוללי הקופה הציבורית.
חיים כץ: בוגי, עוכרי ישראל.
חיים כץ: זה הדימוי שמייצרים לאנשי הקבע.
משה יעלון: ומזהירים אותנו – אם תתווכחו אתנו על המיליארדים, אנחנו עוד פעם נתקוף את אנשי הקבע, ואתם יודעים שאתם בנחיתות.
משה יעלון: כי הצליחו בשנים האחרונות לפגוע בדימוי של משרתי הקבע.
משה יעלון: אני טרחתי והגעתי הנה משום שהנושא הזה נמאס עלי.
משה יעלון: קודם כל, לא יכול להיות שלא עומדים בהסכמים.
משה יעלון: דבר שני, לא יכול להיות שהאוצר ימשיך לתקוף ולתקוף ולתקוף בחוסר אחריות את משרתי הקבע.