GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גל פרוייקט: אבל בכל זאת אני מבקש - - -
חיים כץ: כשאני מדבר אתה לא מתפרץ.
<גל פרוייקט: אבל, ברשותך - - -
חיים כץ: אלה הכללים בבניין הזה, בחדר הזה.
<גל פרוייקט: אבל בכל זאת אני מבקש, ברשותך, שתשקול שהגרייס של 25 או 30 יום יהיה על הדרישה הראשונה, אחרת זה אבסורד.
חיים כץ: יש היגיון רב בדבריך.
<איתיאל מלאכי: אני רק רוצה לחדד.
<איתיאל מלאכי: אמרה היועצת המשפטית לגבי ה-25 יום.
<איתיאל מלאכי: פקודת המיסים (גבייה) חלה על הרשויות המקומיות מכוח הכרזת המיסים (גבייה) ובהכרזת המיסים (גבייה) מופיעים המועדים של 25 יום לאחר הדרישה הראשונה ו-5 ימים לדרישה השנייה שבאה ביחד עם כתב ההרשאה לגובה המס.
<ענת מימון: בדיוק, אבל זה לא בסעיף שאנחנו מתקנים עכשיו.
<ענת מימון: זה בדיוק מה שניסיתי להגיד.
<ענת מימון: זה לא בסעיף 4(1).
<ענת מימון: בוודאות.
<איתיאל מלאכי: כמו שאני מבין, כמו שהצעת החוק מנוסחת כרגע, וגם ככה הבנתי מהיועצת המשפטית, התוספת להוסיף את השובר לדרישת תשלום חלה על הדרישה הראשונה ולא על הדרישה השנייה, של כתב ההרשאה והדרישה המיידית, שברשויות המקומיות יש 5 ימים.
<איתיאל מלאכי: קודם נשאל כמה זמן, ברשויות זה 5 ימים, זה כתוב במפורש בהכרזת המיסים (גבייה).
חיים כץ: מאה אחוז ,אוקיי.
<זאב פורת: אל"ף, אני לא סבור לשנייה אחת שאנחנו מתעמרים במי מאזרחי המדינה.
<זאב פורת: אני חושב שחובתנו לגבות את המס.
<זאב פורת: רק אתמול הופעתי בוועדה לביקורת המדינה שעניינה היה גביית חובות המדינה.
יעקב מרגי: אי גבייה.
<זאב פורת: כן, זאת אומרת הטיפול בגביית החובות.
יעקב מרגי: מעל 100 מיליארד ₪.
יעקב מרגי: יש לנו בור.
<זאב פורת: וסתם להשכלה הבאתי נתון של ה-OECD ואנחנו מקום שביעי בעולם ביחס חוב-גבייה.
<זאב פורת: אנחנו פועלים בצורה אסרטיבית וטוב שכך, על פי המועדים הקצובים בחוק, לגבות את החובות שכלל אזרחי המדינה זכאים להיפרע מהם.
<זאב פורת: זה לא הרי גחמה פרטית של זאב פורת או של אמא שלו.
<זאב פורת: המשמעות של מתן דחייה, אנחנו משתדלים לקצר במועדים, היא התרחקות מן החוב.
<זאב פורת: כל אדם כאן שמתעסק בגבייה מבין שככל שאני מתרחק מן החוב הסיכוי להיפרע ממנו הולך וקטן, לא יעזור כלום, עסקים נסגרים, אנשים עוזבים מן הארץ, אנשים מוכרים את נכסיהם כשנוצר החוב, אנחנו יודעים שמחצית מן הישויות שמערערות בגין השומה לבתי המשפט, כשמסתיים פסק דין לטובתנו אין ממי להיפרע בכלל כי העסק נסגר.
<זאב פורת: זו המשמעות המעשית בכל הדברים האלה.
<זאב פורת: זה לא עניין של 30 יום בתור גחמה, שאנחנו רוצים להעניש מישהו, פשוט הסיכוי שלנו להיפרע הולך ויורד.
<זאב פורת: אצלנו ביחידה הכלכלית, כשעשו את התחשיב, אמדו את הקטע הזה של ההתרחקות מהחוב, לא האובדן התקציבי החד פעמי, ב-60 יום ב-270 מיליון שקלים, וב-30 יום ב-150 מיליון שקל אובדן כתוצאה מההתרחקות מן החוב.
<זאב פורת: זה אובדן כתוצאה מזה שיש לחייב עוד 30 יום או עוד 60 יום.
<זאב פורת: יותר מזה אני לא יכול לומר, השובר מבורך, אני לא נגד שובר, אבל אני לא בעד הקלה, לאפשר לנישום 30 יום זה פרק זמן ארוך מאוד, כי היה לו כבר 30 יום.
<זאב פורת: זה לא שנודע לו על החוב רק היום.
חיים כץ: שמענו את כולם.
חיים כץ: אנחנו נעבור להקראת הצעת החוק.
<ענת מימון: (מקריאה): "הצעת חוק לתיקון פקודת המיסים (גבייה) (צירוף שובר לדרישת תשלום), התשע"ג-2013.
<ענת מימון: "תיקון סעיף 4.
<ענת מימון: 1.
<ענת מימון: בפקודת המיסים (גבייה), בסעיף 4(1), בסופו יבוא "לדרישה בכתב כאמור יצורף שובר המאפשר את תשלומו של החוב תוך 24 ימים".
<ענת מימון: אני רוצה רק להבהיר שמבחינת הנוסח, כשאומרים 'לדרישה בכתב כאמור', דרישה בכתב, המינוח הזה מופיע בסעיף לפני זה לגבי הדרישה הראשונה שנשלחת לאחר שהוטל סכום כסף, היה לו 15 ימים לשלם, נשלחה הדרישה ולגביה יצורף השובר ויהיו 24 ימים.
חיים כץ: את שאר הדיון נעשה אחרי קריאה ראשונה, בין שנייה לשלישית נעשה את הדיון.
חיים כץ: מי בעד הצעת החוק כפי שהיא הוקראה?
חיים כץ: הצבעה בעד הצעת החוק - רוב ההצעה אושרה תודה רבה.
חיים כץ: כל חברי הכנסת שנמצאים פה אישרו את הצעת החוק, אני מקווה שהיא תעבור במליאה ובקריאה השנייה והשלישית אני מבקש ממך להעביר לי חומר כתוב על מה שאמרת.
<ענת מימון: העלות התקציבית - - -
חיים כץ: כן, הוא אמר מיליארד.
<ענת מימון: מה העלות התקציבית של ההצעה הזאת, של 24 ימים?
<זאב פורת: ל-24 יום להערכתי, שאני עושה כרגע, למעשה 4/5 מחודש, אנחנו מדברים על 4/5 מ-700, כלומר אנחנו מדברים על סדר גודל של 500 מיליון.
<זאב פורת: אני אעביר לך את ה - - -
חיים כץ: תעביר לי חומר כתוב.
חיים כץ: היום יום שלישי בשבוע, ט"ז באב, 23 ביולי 2013 ואני מתכבד לפתוח את ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, והנושא הוא - - -
<נעה בן שבת: יש לנו פה שורה של צווים.
חיים כץ: שורה של צווים, תגמולים, שיכון, העלאת שיעורי שכר קובע, תגמול נכה, מחוסר פרנסה ונצרך, הוראת שעה, התשע"ג 2013.
חיים כץ: לפני זה אני רוצה להתנצל על זה שהבאתי אתכם מוקדם ולא הייתי בדיון.
חיים כץ: הגעתי בזמן, הייתי בזמן, אבל אם כבר חיכיתם, אני אתן לכם אני אתן לכם שיעור כנסת קצת.
חיים כץ: בכנסת החלוקה של הדמוקרטיה, שבכל ועדה יש רוב לקואליציה.
חיים כץ: אנחנו ערב תקציב, הרבה הלכו לישון ב-5:00 וביקשו ממני לבוא לוועדת חוקה ולהצביע על חוק שלא השתתפתי בדיונים שלו.
חיים כץ: זה מקובל בכנסת שבאים להצביע, גם אם לא השתתפת בדיונים, כאחד מהקואליציה, אבל אני 14 שנה חבר כנסת ומעולם לא עשיתי את זה.
חיים כץ: אף פעם לא הצבעתי בדיונים שלא השתתפתי בהם.
חיים כץ: אני לא בא להצביע איפה שאני לא מבין, איפה שלא נגעתי, בין אם זה מקובל עליי ובין אם לא מקובל עליי.
חיים כץ: יחד עם זה אמר לי יריב לוין, 'תשמע, מה שאתה עושה לי, אתה מביא אותי עכשיו חזרה ולוקח לי שלוש שעות שינה'.
חיים כץ: אז אמרתי לו 'תשמע, אני אצביע בשבילך', וחיכינו וחיכינו והדיון שם התנהל, לא יודע, ברור לי שאצלי זה לא היה מתנהל כך, זה היה נחתך הרבה לפני, אבל זה נמשך ונמשך, אז איתכם הסליחה.
חיים כץ: ועכשיו משרד הביטחון.
חיים כץ: תני לנו סקירה למה ואיך.
<קרן ברהום: שמי קרן ברהום, ראש תחום תקציבי שיקום ומשפחות באגף התקציבים ואנחנו אחראים לעדכון התגמולים בהתאם להסכם שנחתם עם ארגון נכי צה"ל ב-1986.
חיים כץ: איזה חודש אנחנו מעדכנים עכשיו?
<קרן ברהום: את אוקטובר 12'
<קרן ברהום: בוא ניגש לתכלית.
<קרן ברהום: ב-10 במרץ 2013 פורסם לראשונה מדד אוקטובר 12'.
חיים כץ: 10 למרץ רק אוקטובר 12'?
<קרן ברהום: מדד סקטור קהילתי מתפרסם באיחור של חצי שנה.
חיים כץ: אני שואל אתכם עוד פעם, הארגונים, אתם לא תחליפו את המדד?
<אלי בן שם: אנחנו רוצים, אבל - - -
חיים כץ: אה, אתם כבר מוכנים להחליף את המדד?
<אלי בן שם: אנחנו מזמן מוכנים.
חיים כץ: משמחת הקהילה למה אתם רוצים לעבור?
<אלי בן שם: אנחנו רוצים לעבור למדד הרגיל, פלוס עדכונים של שכר - - -
חיים כץ: מה שכר?
<אלי בן שם: כי המדד המנהלי הוא קשור - - -
חיים כץ: כמה עלה מדד שמחת הקהילה?
<אלי בן שם: המדד הקהילתי בעשר השנים האחרונות, בדקנו אחורה, הוא מדד המחירים לצרכן פלוס 2.9% בערך.
<אלי בן שם: הגשנו הצעה מסודרת לאגף משפחות והנצחה, גם ארגון האלמנות וגם ארגון יד לבנים ודחו אותנו על הסף.
חיים כץ: הבנתי, הבנתי.
<קרן ברהום: המדד שעכשיו אנחנו מדברים עליו לעומת מדד אוקטובר 11' עלה בשיעור של 2.76%.
חיים כץ: לחציון?
<קרן ברהום: לשנה.
חיים כץ: 2.76?
חיים כץ: והמדד הכללי עלה בקושי 2.
<קרן ברהום: נכון, אבל - - -
חיים כץ: תישאר בשמחת הקהילה.
<אלי בן שם: אבל למה לא לשנות את זה?
<אלי בן שם: בכמה פרמטרים?
חיים כץ: אתה משחק ב - - - המדד כנראה הוא יותר טוב.
<אלי בן שם: אני אגיד לך מה הבעיה - - -
חיים כץ: אל תגיד לי.
<אלי בן שם: אני רוצה להסביר שהמדד הזה הוא לא טוב לנו, כי נותנים אותו חצי שנה אחורה ונותנים אחר כך לאלמנות ולהורים מקדמה, השיטה לא טובה, אחר כך מקזזים ואין שקיפות.
<אלי בן שם: וזה מאוד בעייתי.
חיים כץ: יש שקיפות.
<אלי בן שם: לא - - -
חיים כץ: לא, בוא, תקשיב.
חיים כץ: קודם כל יש שקיפות.
חיים כץ: אתה מדבר פה בכנסת ואתה אומר אין שקיפות, אבל יש שקיפות.
חיים כץ: אתה מקבל את זה מאוחר, אבל יש שקיפות, אין קשר לשקיפות.
<קריאה: אפשר גם להישאר במדד שמחת הקהילה וגם שלא יהיה את הפער הזה?
חיים כץ: לא, כי הוא מתפרסם פעמיים בשנה.
חיים כץ: אם הוא התפרסם במרץ, הם משכו עד יולי, שזה הרבה יותר מדי.
חיים כץ: אתם הייתם צריכים לבוא במאי, אבל הייתם עסוקים בתקציב בטח.
<קריאה: האוצר היה עסוק בתקציב, הארגונים פנו לאוצר ישירות, השכם והערב, אנחנו - - -
<קרן ברהום: אני רוצה להתייחס למה שנאמר.
חיים כץ: עזבי, אל תתייחסי למה שנאמר, תתייחסי - - -
<קרן ברהום: אנחנו בעד לעשות שינויים ואנחנו ישבנו עם כל - - -
חיים כץ: אמרנו שאת לא מתייחסת.
<קרן ברהום: אוקיי.
<נעה בן שבת: את רוצה להסביר על הקיזוז שאתם מקזזים, כדי שהדברים יהיו באמת שקופים?
<קרן ברהום: כדי שהדברים יהיו שקופים.
<קרן ברהום: אנחנו מעדכנים את אוקטובר 12' אל מול אוקטובר 11', כי באפריל 12' היה מדד שלילי ובהתאם להסכם אנחנו לא פוגעים בתגמולים, אלא מעכבים את הירידה של השישה חודשים לעדכון הבא.
<קרן ברהום: לכן יש לנו פה עדכון שהוא בשני שלבים, עדכון אחד נמוך לשישה חודשים ואחרי שישה חודשים אנחנו משלימים ל-2.76.
חיים כץ: עוד פעם.
חיים כץ: לא מבין, תסבירי מחדש.
<קרן ברהום: לפי הסכם ארגון נכי צה"ל מ-1986 אנחנו מעדכנים באפריל ובאוקטובר לפי המדד הזה לכשהוא מתפרסם.
<קרן ברהום: ברגע שיש מדד שלילי זה אומר שאנחנו אמורים, על פי ההסכם, להוריד בתגמול.
<קרן ברהום: לעדכן במדד שלילי זה אומר ירידה.
<קרן ברהום: אנחנו לא נוהגים כך - - -
חיים כץ: אבל אתם רושמים חוב.
<קרן ברהום: אנחנו מקזזים מקדמה שניתנה בשישה חודשים - - -
חיים כץ: מתי אתם מקזזים?
<קרן ברהום: בעדכון הבא, כשהוא עולה והוא חיובי.
חיים כץ: בסדר, עושים גמר חשבון, מה זה מקזזים?
<קרן ברהום: אנחנו נותנים מהפער.
<קרן ברהום: לא מקזזים לעולם.
<קרן ברהום: מקזזים, הכוונה לא מפחיתים מהתגמול.
<נעה בן שבת: במכתב שלך את אמרת שתוספת 2011 שניתנה בינואר 2013 תקוזז מהעדכונים הבאים?
<קרן ברהום: כן, כי בינואר 2013, שזה כרונולוגית אחרי אוקטובר 2012, אי אפשר לקזז.
<קרן ברהום: שולמה בינואר 2013 תוספת שהיא תוספת שכר, על פי ההסכם הידוע, ואנחנו לא מקזזים אותו, זה עדיין חוב שאנחנו צריכים לקזז בעדכונים הבאים.
<יונה חסקלוביץ: אני מדברת בשם ארגון עמותת יתומי צה"ל.
<יונה חסקלוביץ: אני מבקשת לומר שני משפטים, בבקשה.
<יונה חסקלוביץ: המשפט הראשון, ארגון האלמנות הוא לא המייצג הבלעדי של יתומי צה"ל בישראל.
<יונה חסקלוביץ: קיים פסק דין בג"צ בנושא.
<יונה חסקלוביץ: המשפט השני, מבקשים מהוועדה לא לתחום את הזכאויות, ההטבות ליתומים, לגיל כלשהו, כפי שזה מתבצע עבור שאר משפחת השכול, אלמנות, אחים והורים שכולים.
<יונה חסקלוביץ: יש לי עוד הרבה, אבל אני אסתפק בזאת ותודה רבה.
<נעה בן שבת: זה לא נוגע לצווים, כי אנחנו עכשיו לא בעדכון חקיקה.
<יונה חסקלוביץ: הקדמתי, שמא אני אאחר את האמירה.
<עדי כספי: מה שיונה אמרה זה עקרוני.
<עדי כספי: שמי עדי כספי, אני מייסד עמותת היתומים.
<נאוה שוהם סולן: אני יושבת ראש ארגון אלמנות ויתומי צה"ל, הארגון היציג שהוכר על ידי מדינת ישראל, מקבל תמיכה של מדינת ישראל, מייצג את כלל אלמנות ויתומי צה"ל.
<נאוה שוהם סולן: אנחנו הרי מכירים כבר שש שנים פה ואנחנו הגשנו הצעה למשרד הביטחון לשנות את השיטה של עדכון התגמולים.
<נאוה שוהם סולן: ההצעה נדחתה, לא ישבו איתנו בצורה אמיתית כפי שאת אומרת, מראש אתם כל הצעה שלנו דוחים, בסוף אנחנו נאלצים להגיע לכנסת, לאנשים יקרים כמו חבר הכנסת חיים כץ, ורק פה אנחנו יכולים להזיז דברים.
<נאוה שוהם סולן: צר לי.
<נאוה שוהם סולן: זה מה שיקרה, רק פה אנחנו נשנה את הדבר הזה.
<נעה בן שבת: אנחנו נקרא עכשיו בקיצור את הצווים, רק נציין את השינויים בסכומים.
<נעה בן שבת: אז אני אקרא, צו בהוראת שעה - - -
חיים כץ: לא צריך לקרוא את הכול.
<נעה בן שבת: לא נקרא את הכול, לכן אני רוצה רק לציין את הסכומים.
<נעה בן שבת: צו בהוראת שעה ומולו הצו הקבוע.
<נעה בן שבת: אז אנחנו מדברים על צו משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (מענק נישואין ליתום), התשע"ג-2013.
<נעה בן שבת: אני קוראת קודם מהוראת השעה: הוראת השעה עדכנה מסכום של 124,794 שהיה בעבר, לסכום של 126,617 שקלים חדשים, מענק הנישואין, וזה היה בתוקף מ-1 באוקטובר 2012 עד 31 במרץ 2013.
<נעה בן שבת: ההוראה שתחול החל מ-1 באפריל 2013 היא מענק בסכום של 128,239 שקלים חדשים.
<נעה בן שבת: אנחנו עוברים לתקנות משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תשלום למימון צרכים מיוחדים), התשע"ג-2013, קודם אקרא את הוראת השעה ואחרי זה את התיקון הקבוע: הוראת השעה עדכנה כך, בסעיף 7 ל-337.37; סעיף 8(ב) 647.16; סעיף 8(ג) 647.16 בתוספת 414.40 בעד כל יתום שלאחר הילד הראשון; סעיף 8(ד) 337.37; סעיף 9(א) 414.40; סעיף 13ב(1) 414.40; סעיף 13ב(2) 414.40 בתוספת 414.40 בעד כל יתום שלאחר הראשון.
<נעה בן שבת: לאלמנה של נספה והיא אם ליתום שמלאו לו 18 וטרם מלאו לו 21 זה גם 414.40; לאלמנה של נספה שהיא אם ליתום שמלאו לו 21 וטרם מלאו לו 24, אנחנו מדברים על 1,024.94 בתוספת 686.
<נעה בן שבת: 64 בעד כל יתום שלאחר הראשון; לאלמנה של נספה שטרם מלאו לה 60 שהיא אם ליתומים או ליתומים של הנספה שמלאו להם 24 ויותר, 1,080.
<נעה בן שבת: 82 ועכשיו יש תיקון בתקנה 1(א) במקום 620.22 יבוא 629.28 ובתקנת משנה (ג)(8) במקום 601.
<נעה בן שבת: 99 יבוא 610.79 ובמקום 481.
<נעה בן שבת: 60 יבוא 488.64, ובתקנה 1(ב) במקום 18,057 יבוא 18,321.
<נעה בן שבת: זה מאוקטובר 2012 עד סוף מרץ 2013.
<נעה בן שבת: הסכומים בהתאמה, סעיף 7, 341.69.
<נעה בן שבת: זה הסכום המעודכן החל מאפריל 2013.
<נעה בן שבת: סעיף 8(ב) 655.45; סעיף 8(ג) 655.45 בתוספת 419.71 בעד כל יתום שלאחר הילד הראשון; סעיף 8(ד) 341.69; סעיף 9(א) 419.71; סעיף 13ב(1) 419.71; סעיף 13ב(2) 419.71 בתוספת אותו סכום בעד כל יתום שלאחר הראשון.
<נעה בן שבת: לאלמנה של נספה שהיא אם ליתום שמלאו לו 18 וטרם מלאו לו 21, זה גם 419.71; לאלמנה של נספה שהיא אם ליתום שמלאו לו 21 וטרם מלאו לו 24, אנחנו מדברים על 1,038.07 בתוספת 695.
<נעה בן שבת: 44 בעד כל יתום שלאחר הראשון; לאלמנה של נספה שטרם מלאו לה 60 שהיא אם ליתומים או ליתומים של הנספה שמלאו להם 24 ויותר, 1,094.67.
<נעה בן שבת: בתקנה 1(א) במקום 629.28 יבוא 637.34 ובתקנת משנה (ג)(8) באותה תקנה עיקרית, תקנה 1(א), במקום 610.79 יבוא 618.
<נעה בן שבת: 61 ובמקום 488.64 יבוא 494.90.
<נעה בן שבת: בתקנה 1(ב) במקום 18,321 יבוא 18,556.
<נעה בן שבת: נעבור עכשיו לצו צו הנכים (תגמולים ושיקום) (העלאת שיעורי השכר הקובע והתגמול לנכה מחוסר פרנסה ונצרך), התשע"ג-2013: בהוראת השעה, שכאמור חלה מ-1 באוקטובר 2012 עד 31 במרץ 2013 השכר הקובע הוא 146%.
<נעה בן שבת: התגמול של מחוסר פרנסה, כאמור בסעיף 6(ג) ו-(ד) לחוק יהיה, לנכה שדרגת נכותו מ-10% עד 18%, זה 57.8%, ואם יש לנכה ילד זה 84.5%; לנכה שדרגת נכותו מ-19% עד 39% - 84.5% מהדרגה הקובעת, ואם יש לו ילד - 120.4%.
<נעה בן שבת: לנכה שדרגת נכותו מ-40% עד 100%, האחוזים יהיו 120.4% מהדרגה הקובעת ואם יש לו ילד אז 156% מהדרגה הקובעת.
<נעה בן שבת: הדרגה הקובעת לעניין סעיף 6(ג) נשארת אותו הדבר.
<נעה בן שבת: אנחנו לא משנים ממה שכתוב פה.
<נעה בן שבת: הדרגה לעניין סעיף 7(א), התגמול לנכה נצרך לפי סעיף 7(א) יהיה 178% ולנכה שיש לו ילד אז 197.7%.
<נעה בן שבת: התוספת המיוחדת עקב פרישה מוקדמת, כאמור בסעיף 7 (ד) לחוק, לא תעלה על 110.3%.
<נעה בן שבת: עכשיו אנחנו עוברים להוראה הקבועה של אותו צו.
<נעה בן שבת: השכר הקובע הוא 147.9%.
<נעה בן שבת: התגמול של מחוסר פרנסה לנכה שדרגת נכותו מ-10% עד 18% זה 58.5%, ואם יש לנכה ילד זה 85.6%.
<נעה בן שבת: לנכה שדרגת נכותו מ-19% עד 39% - 85.6 מהדרגה הקובעת, ואם יש לו ילד - 125.9%.
<נעה בן שבת: אם דרגת הנכות מ-40% עד 100%, האחוזים יהיו 121.9% מהדרגה הקובעת, ואם יש לנכה ילד אז 158% מהדרגה הקובעת.
<נעה בן שבת: התגמול לנכה נצרך לפי סעיף 7(א) לחוק יהיה 180.
<נעה בן שבת: 3% ואם יש לנכה ילד אז 200.2%.
<נעה בן שבת: התוספת המיוחדת עקב פרישה מוקדמת לפי סעיף 7 (ד) לחוק, תהיה 111.7%.
<נעה בן שבת: תחולתו מ-1 באפריל 2013.
<נעה בן שבת: תקנות הנכים (טיפול רפואי), התשע"ג-2013.
<נעה בן שבת: הוראת השעה בתקנה 14א(א)(1) במקום 118.
<נעה בן שבת: 7% יבוא 120.4%, ובמקום 153.
<נעה בן שבת: 8% יבוא 156%.
<נעה בן שבת: בהוראה הקבועה, שתחול מ-1 באפריל 2013, זה יהיה באותה תקנה במקום 120.4% יבוא 121.9%, ובמקום 156% יבוא 158%.
<נעה בן שבת: תקנות הנכים (תגמולים ושיקום) (לימודים לרכישת מקצוע) (הוראת שעה), התשע"ג-2013.
<נעה בן שבת: אנחנו קודם כל נקרא את הוראת השעה.
<נעה בן שבת: אנחנו מתקנים בתקנה 17(א)(3) לתקנות הנכים, באותו שם, בפסקת משנה (א), במקום 57% יבוא 57.8%, במקום 83.3% יבוא 84.5%.
<נעה בן שבת: בפסקת משנה (ב) במקום 83.3% יבוא 84.5%, ובמקום 118.7% יבוא 120.4%.
<נעה בן שבת: בפסקת משנה (ג) במקום 118.
<נעה בן שבת: 7% יבוא 120.4% ובמקום 166% יבוא 168.4%.
<נעה בן שבת: זאת הוראת השעה עד מרץ 2013.
<נעה בן שבת: ההוראה הקבועה אומרת, בפסקת משנה (א), במקום 57.8% יבוא 58.5%, במקום 84.5% יבוא 85.6%.
<נעה בן שבת: בפסקת משנה (ב) במקום 84.5% יבוא 85.6%, ובמקום 120.4% יבוא 121.9%.
<נעה בן שבת: בפסקת משנה (ג) במקום 120.4% יבוא 121.9% ובמקום 168.4% יבוא 170.6%.
<נעה בן שבת: צו משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (העלאת שיעורי תגמולים), התשע"ג-2013.
<נעה בן שבת: בהוראת השעה התגמול החודשי לעניין סעיף 8(ב) לחוק הוא 249.9% מהדרגה הקובעת.
<נעה בן שבת: התגמולים לשכול הוא 99.9% מסך המשכורת הנהוגה לגבי עובד המדינה שדרגתו 19 ומעלה.
<נעה בן שבת: גרושה שיש עמה את היתומים של הנספה, התגמול החודשי לפי סעיף 13ב(1) הוא 131.1%.
<נעה בן שבת: זה חל עד 31 במרץ 2013.
<נעה בן שבת: ומ-1 באפריל התגמול החודשי לעניין סעיף 8(ב) הוא 253.1%.
<נעה בן שבת: התגמול החודשי לעניין סעיף 10(א) לעניין שכולים, זה 101.2% ולעניין סעיף 13ב(1) לעניין גרושה עם יתומים של הנספה, הוא 132.8%.
<נעה בן שבת: עכשיו אנחנו בתקנות משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (חינוך יתומים לשם רכישת מקצוע או השכלה כללית או מקצועית), התשע"ג-2013.
<נעה בן שבת: הוראת השעה שעד 1 במרץ 2013 היא קובעת שבתקנה 11(א), בפסקה (4), במקום 57.4% יבוא 58.2%.
<נעה בן שבת: בהוראה הקבועה, מ-1 באפריל, הסכום יעלה עד 58.9%.
<נעה בן שבת: תקנות משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (הקלות ליתומים להשתלמות במוסדות להשכלה על תיכונית), התשע"ג-2013.
<נעה בן שבת: הוראת השעה מעדכנת בתקנה 10(א), במקום 57.4% יבוא 58.2%.
<נעה בן שבת: זה עד 31 במרץ 2013 ומ-1 באפריל 2013 הסכום יעלה ל-58.9%.
<נעה בן שבת: תקנה אחרונה.
<נעה בן שבת: תקנות הנכים (תגמולים ושיקום) (תוספת למימון צרכים מיוחדים), התשע"ג-2013.
<נעה בן שבת: הוראת השעה קובעת שבהגדרה משקולת בתקנה (1) במקום 76.28% יהיה 77.39%.
<נעה בן שבת: זה עד 31 במרץ 2013.
<נעה בן שבת: ומ-1 באפריל 2013 זה יהיה 78.38%.
חיים כץ: כולם שמו לב למספרים, ראיתי.
חיים כץ: כל אחד גם רשם.
חיים כץ: אבל מאחר שאנחנו יודעים שבשורה התחתונה זה יעודכן לפי האחוזים המוגדרים וכל אחד יידע לחשב את האחוזים שלו, אז אנחנו נעבור להצבעה.
חיים כץ: הצבעה בעד אישור התקנות - רוב הסעיף אושר תודה רבה.
חיים כץ: כל חברי הכנסת שנמצאים פה ויש להם זכות הצבעה אישרו את התקנות ונחכה למדד שמחת הקהילה הבא.
חיים כץ: בוקר טוב, יום רביעי בשבוע, כ"ד אב, 31 ביולי 2013.
חיים כץ: הנושא: מצוקת כח אדם בענף החקלאות.
חיים כץ: התחלנו את הדיונים הבוקר ב-08:00, וזה היה על סגירת מפעל טקסטיל בשדרות.
חיים כץ: נכון שזה מפעל לא גדול מדי, יש שם 50 עובדים, אבל הוא באופן עקיף, עובדים סביבו עוד אלף איש בכל הארץ.
חיים כץ: העלויות שם קטנות.
חיים כץ: אחרי שהעובדים מוכנים להוריד 25 אחוז משכרם – לא אלה שבשכר מינימום אלא אלה שמעל – שמעתי פה את נציג סגן מנכ"ל משרד הכלכלה או התמ"ת, אני לא יודע, והם באו בהמון עצות: תעשה ככה, תבוא מפה, תבוא משם.
חיים כץ: ועכשיו יש לנו דיון שנולד בעקבות פנייה של חקלאי, שאומר: הקדשתי 15 שנים מחיי, ובניתי לי מפעל חיים, שהוא סביב החקלאות, וכמוני יש עוד רבים.
חיים כץ: אני רואה את המכשול של משרד הכלכלה, שהוא בא וסוגר את החקלאות במדינת ישראל.
חיים כץ: הוא ביודעין, עקב צמצום האפשרות להעסיק עובדים זרים, יוצר מצב שאין עובדים ישראליים שימלאו את מקומם, ואולי הוא רוצה לסגור גם את החקלאות.
חיים כץ: חבל שהמנכ"ל או סגנו איננו.
חיים כץ: אגיד למה זה מפריע לי – כי כל יום חדשות לבקרים אני שומע מכם: מה עם ויסקונסין?
חיים כץ: אנחנו רוצים להכניס אנשים למעגל העבודה, אנחנו רוצים.
חיים כץ: יד אחת לא יודעת מה היד השנייה רוצה?
חיים כץ: מצד אחד, אתם רוצים להכניס אנשים למעגל העבודה, וזה מבורך.
חיים כץ: כולנו רוצים שאנשים יבואו בבוקר, יתפרנסו, ויחזרו הביתה.
חיים כץ: מצד שני, אתם פוגעים בתעסוקה במדינת ישראל.
חיים כץ: בשביל זה החלפתם מתעשייה לכלכלה, מתעסוקה לכלכלה – משהו מופשט כזה, באוויר, לא מוגדר.
חיים כץ: אז לפני הכול, מה המשרד שלכם רוצה?
חיים כץ: ואותך שלחו לחקלאות, אז תסבירי על החקלאות, ואם יהיה לנו זמן, תסבירי גם על התעשייה.
חיים כץ: אני מקבל המון פניות בקשר למשרד שלכם, שגורם לפגיעה בתעסוקה במדינת ישראל.
חיים כץ: אם זה הייעוד שלכם, תגידי, שנדע.
<חן כהן: אני מהלשכה המשפטית של משרד הכלכלה.
<חן כהן: מדיניות ההפחתה ממספר העובדים הזרים שמגיעים לעבוד בענף החקלאות בארץ היא מדיניות שגובשה בהחלטת ממשלה.
<חן כהן: נכון לעכשיו מדיניות ההפחתה הוקפאה.
חיים כץ: מה זאת אומרת, הוקפאה?
<חן כהן: היתה אמורה להיעשות הפחתה הדרגתית במספר העובדים הזרים.
חיים כץ: למה הוקפאה?
<חן כהן: במקביל לזה המדינה התחייבה להעביר כספים לחקלאים, שבמקביל להפחתה יסייעו להם.
חיים כץ: בטח בדקתם, שזה לא יביא את התוצאות.
חיים כץ: מי לקח כסף – זה אולי רק בני משפחה, שיעבדו בין כה וכה בעסק.
חיים כץ: הם קיבלו שיפורים.
<חן כהן: אנחנו מודעים לעובדה שהבעיות הקשות קיימות בפריפריה.
חיים כץ: אפילו, לדעתי, גם שר החקלאות יודע שאין כמעט חקלאות במרכז תל-אביב.
<חן כהן: במרכז תל-אביב – לא, אבל באזורים קרובים, ולא באזור הערבה ובאזורים הצפוניים מאידך.
<חן כהן: פתרון אחד שאנחנו חושבים שהוא אפשרי, וליישם אותו כבר עכשיו, זה לשנות את ההקצאה בין האזורים.
<חן כהן: אם באזור המרכז, ואנחנו מקבלים פניות מכל מיני ארגונים של נשים ערביות שמוכנות לעבוד, ולא מוכנים להעסיק אותן – אלה פתרונות אפשריים באזור המרכז, לעומת אזור הערבה ואזור הצפון, ששם קיימים הרבה יותר קשיים למצוא ולהעסיק עובדים.
<חן כהן: יש אפשרות לשנות את ההקצאה, ולהקצות מכסה גדולה יותר לאזורים הבעייתיים.
<חן כהן: זה פתרון אחד, שאנחנו חושבים שהוא אפשרי.
יאיר שמיר: חקלאות זה - האמצעים שניתנים לחקלאים הם אדמה, מים ועובדים.
יאיר שמיר: יש לנו האדמה שיש לנו, מים – כמה שאנחנו מצליחים לגרד מהמקום הזה, וזה לא תלוי בנו – לא גודל האדמה ולא גודל המים.
יאיר שמיר: עובדים – זה כן תלוי.
יאיר שמיר: אז יש X עובדים ישראליים בחקלאות.
יאיר שמיר: לצערי, המספר הזה לאורך שנים בירידה.
יאיר שמיר: היחס בין העובדים הישראליים, כולל הבעלים, לעובדים זרים, זה 0.4, כלומר על כל עובד ישראלי יש 0.4, כולל הבעלים, כולל החקלאים, עובד זר.
יאיר שמיר: בספרד, למשל, זה 1 ל-8: על כל חקלאי ספרדי יש שמונה או תשעה עובדים זרים.
יאיר שמיר: אי-אפשר לנהל חקלאות בלי עובדים זרים.
יאיר שמיר: זה לא רק אצלנו; זה גם בכל המדינות שבהן סטנדרט החיים ועלות החיים ומה שאנשים מצפים – צריכים, כנראה, עבודה זרה כזו או אחרת.
יאיר שמיר: בישראל זה ברור לגמרי.
יאיר שמיר: לפני כמה שנים התחילו להוריד את המספרים, בהנחה שאפשר בעזרת כסף- - - כלומר רובוטיקה ואחרים, לסדר את העניינים.
יאיר שמיר: זה לא עבד.
יאיר שמיר: המספרים של העובדים הזרים ירדו באלפים, והתוספות של עובדים ישראליים שבאו לעבוד, הם במאות.
יאיר שמיר: הפערים הלכו וגדלו.
יאיר שמיר: עלתה הצעקה השמיימה, ונעצרה כביכול ההקפאה.
יאיר שמיר: היום הייצוא של מדינת ישראל בחקלאות הוא 1.8 אחוז מכלל הייצוא של מדינת ישראל.
יאיר שמיר: זה ביזיון.
חיים כץ: אולי זה כי אחרים גדלו.
יאיר שמיר: לא.
יאיר שמיר: 1.8.
יאיר שמיר: זה כלום.
יאיר שמיר: מדינה שיכולה, ויש לה חקלאות מתוחכמת וידע וכו'.
יאיר שמיר: המספרים יורדים.
יאיר שמיר: החקלאים בוכים.
יאיר שמיר: פה חייבים לפתוח את זה.
יאיר שמיר: זה לא עולה כסף למדינה.
יאיר שמיר: זו סתם רשעות.
יאיר שמיר: אני לא רוצה לומר מילים אחרות, כי זו החלטת ממשלה כזו או אחרת.
יאיר שמיר: פה צריך לשנות את העסק.
יאיר שמיר: פה צריך לתת חופשי, שוק חופשי.
יאיר שמיר: התאילנדים לא נשארים פה, ולא מתחננים לישראליים.
יאיר שמיר: הם באים והולכים.
יאיר שמיר: צריך לשנות את המכסה.
יאיר שמיר: כשעובדים במכסות, באות השחיתויות, באות המסחרה וכל השטויות האלה.
יאיר שמיר: אנחנו רוצים לקבל גיבוי – גם מהוועדה הזאת וגם מהממשלה – נשתדל לעשות אותה.
יאיר שמיר: אין לי אוזן קשבת במשרד הכלכלה, גם לא באוצר.
יאיר שמיר: אנחנו רוצים לשנות את השיטה, וכמה שצריך, שיקבל, כמו בכל דבר אחר.
יאיר שמיר: זה אפשרי, זה בידינו.
יאיר שמיר: לא צריך לזה משאבי אנוש ושום דבר.
יאיר שמיר: אי-אפשר רק לקצץ, לראות תוצאות, ולומר: כלום לא קרה.
יאיר שמיר: מדינה בלי חקלאות מאבדת את אדמותיה, מאבדת את בניה, והכול נעלם.
יאיר שמיר: נישאר בסוף במדינת תל-אביב.
חיים כץ: משרד האוצר, שמעת את דברי השר.
חיים כץ: הוא אומר: מדינת ישראל – נכנס עכשיו לנושא כלכלי – יכולה להרוויח כסף מייצור חקלאי.
חיים כץ: לייצר מעט מקומות עבודה, כי אתה מביא עובדים זרים, נגיד – תרוויח כסף, יסגור חור קטן בתקציב, לגלגל משק, לייצר חקלאות, ולעשות רוטציה על עובדים זרים, שהיום זה כמו היצע וביקוש – יש פחות עובדים זרים, אני בעד לתת להם את מה שמגיע להם, ולהתייחס אליהם כמו לאנשים.
חיים כץ: אני נגד לנצל אותם.
חיים כץ: אבל אני נגד שהם ינצלו את המצב.
חיים כץ: אם מגדירים שהם צריכים לקבל כך וכך כסף ותנאים כאלה וכאלה – אם הם מרגישים שיש חוסר גדול, הם אומרים: נכון, זה היה אתמול.
חיים כץ: היום אני רוצה פעם וחצי.
חיים כץ: לא מתאים לך – אני הולך.
חיים כץ: ואז אותו חקלאי רואה איך העסק שלו קורס, ואין לכם עניין שיקרוס.
חיים כץ: אז תסביר לי, למה משרד האוצר לא בא למשרד הכלכלה, אומר לו: אני חושב שפה יש מקור של יצירת מקורות עבודה, ומקור להכנסה – לא להוצאה כספית.
<עמית סדן: ביד אחת אנחנו מקדמים ויסקונסין, ורוצים להכניס את האנשים למעגל העבודה, ואני לא רואה היגיון בזה שביד השנייה נגדיל עובדים זרים, בטח באופן פתוח וחופשי לכולם.
<עמית סדן: הרי אנחנו יודעים איך זה עובדים זרים.
חיים כץ: למי מיועד ויסקונסין בעיקר?
חיים כץ: לחרדים.
חיים כץ: כלומר אתה רוצה את החרדים בחקלאות.
חיים כץ: אני לא מבין כל כך טוב מה שאתם מדברים.
<עמית סדן: אני רוצה להכניס אוכלוסייה שלא עובדת היום, להיות מועסקת.
חיים כץ: יש במדינת ישראל שר אוצר.
חיים כץ: קוראים לו יאיר לפיד.
חיים כץ: הוא שר אוצר של כל הארץ, גם שם הפקידים.
חיים כץ: לי הוא הודיע: המגמה בוויסקונסין – להכניס חרדים לעבודה.
חיים כץ: כלומר אתה בוויסקונסין רוצה ליצור מצב שאותו חרד יבוא לעבוד בחקלאות?
חיים כץ: אתה התחלת לדבר על ויסקונסין.
<עמית סדן: המטרה של צמצום עובדים זרים היא לא מטרה של פגיעה בחקלאות אלא כניסת ישראלים לתחום ולשמר את הישראלים שקיימים בתחום.
<עמית סדן: אנחנו ראינו מה היה לפני עשרים שנה, כשהיתה פריצה של כל גבולות העובדים הזרים – למשל, בבניין היינו ב-80 אלף עובדים זרים בבניין.
חיים כץ: אל תהיה קיצוני לשום צד.
חיים כץ: תהיה מאוזן.
<עמית סדן: אף אחד לא אומר לבטל לגמרי את כמות העובדים הזרים בישראל.
<עמית סדן: גם ההסכם, ויש לנו הסכם עם משרד החקלאות והחקלאים בנושא ההפחתה – אנחנו הולכים במתווה הזה.
חיים כץ: שמעת את השר?
חיים כץ: הוא אומר: החקלאות במדינת ישראל נגמרת.
חיים כץ: אנחנו לא יודעים להרים את החקלאות במצב הקיים כיום.
חיים כץ: נשאלת השאלה, האם פקידי האוצר מבינים שהם סוגרים את החקלאות או לא?
חיים כץ: אני אומר כל הזמן שפקידי האוצר הם מצוינים.
חיים כץ: ברובם הגדול הם מצטייני דיקן, גמרו בית ספר לכלכלה.
חיים כץ: אני לא יודע אם הם יודעים לנהל קיוסק.
חיים כץ: באים מהאוניברסיטה למשרדים, ומנסים לנהל את המדינה.
חיים כץ: זה לא סביר.
חיים כץ: הם תלמידים מצוינים, אנשים איכותיים, אבל אין להם שום ניסיון ביצירת מקום עבודה אחד.