GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דוד בן שושן: קלטנו את כולם להסכם הקיבוצי.
<אריה שחם: נאמר כאן לגבי שכר העבודה.
<אריה שחם: ויפה אמרת – אני לא צריך לתת לך ציונים – אתה הבנת יפה מאוד שרוב העובדים בממ"ן עובדים בשכר מינימום, ולכן צריכים לעשות שעות נוספות.
חיים כץ: סמנכ"ל כוח אדם הסביר לך שזה לא ככה.
<אריה שחם: אני הבנתי את יושב-ראש הוועד, לא את נציג ההנהלה.
<אריה שחם: את נציג העובדים אני הבנתי.
<אריה שחם: לכן כשהיו הסכמים – בשנת 1989 היו 270 עובדי קבלן בממ"ן.
<אריה שחם: ההסכם של 2006, כשהתחילו לדבר על כניסת ספק חדש, הייתה אפשרות גם לעובדים לרכוש מניות משום שהבינו שהחוזה יסתיים ביום אחד.
<אריה שחם: ודיברו על תנאי ההעסקה של העובדים, ומה יקרה כשהעובדים יסיימו את עבודתם.
<אריה שחם: דבר נוסף אני רוצה לומר, במרבית החוזים ברשות שדות התעופה, כשיוצאים למכרזים –והחוק מחייב אותם לצאת למכרזים, והוא הזכיר את האחים עובדיה – הספק שנכנס מבין את היתרון של העובדים, ואת רובם הוא קולט בחזרה, ולראייה לגבי האחים עובדיה.
<אריה שחם: ולא זכור לי שמישהו מהם התלונן שהוא קיבל שכר פחות מהעובדים האחרים.
חיים כץ: תקשיב, אתה עורך דין אינטליגנט.
חיים כץ: אתה שמעת מה אמרתי על אכיפת דיני העבודה?
חיים כץ: נגמר הסרט הזה.
חיים כץ: בשביל זה הוא קלט אותם והעלה להם את השכר.
חיים כץ: כל העובדים של האחים עובדיה, פתאום השכר שלהם עלה.
חיים כץ: כי לפני כן עשקו אותם.
חיים כץ: באה כנסת ישראל ואמרה בדיוק אתה מה שאנחנו אומרים לכם היום.
חיים כץ: כי אם היינו משאירים את זה, ולא היינו עושים את זה, אז היה קורה לעובדים האלה מה שקרה לעובדים של האחים עובדיה.
חיים כץ: והיו קולטים אותם בפחות משכר מינימום.
חיים כץ: ואז קלטו אותם בשכר מינימום, ושכר המינימום היה יותר גבוה ממה שהם הרוויחו, אז הם היו מאושרים.
<אריה שחם: ברשות שדות התעופה אנחנו מפקחים – אנחנו בירכנו על השינוי הזה של ועדת העבודה והרווחה.
<אריה שחם: קבלנים בחברות עתירות כוח אדם – יש לנו פיקוח על הקבלן.
<אריה שחם: אנחנו לוקחים את תלושי המשכורת, ובודקים שהוא מקבל את כל התנאים שהוא צריך לקבל.
<אריה שחם: וזה מה שאנחנו עושים.
חיים כץ: כי אתם אחראים היום.
<אריה שחם: נכון - - -
חיים כץ: כי המנכ"ל שלכם ילך לכלא אם לא.
<אריה שחם: מאה אחוז, נכון.
<יעקב גנות: יש הפרדה מוחלטת בין מה שהעובד מרוויח - - -
חיים כץ: היום המנכ"ל שלכם ילך לכלא אם לא.
חיים כץ: זה החוק, אתם אחראיים.
<אריה שחם: את זה אנחנו עושים.
<אריה שחם: אני רק מדבר על המקרה הספציפי הזה.
<אריה שחם: מדובר כאן באפשרות שגוף שיושב 40 שנה – שזה בוודאי נראה דומה למונופול, לא פחות, אם לא יותר מרשות שדות התעופה – והגוף הזה רוצה לשמור על האפשרות שהוא יישאר מונופול במקום הזה, ולא לאפשר תחרות.
<אריה שחם: ואנחנו נוציא מכרז - - -
חיים כץ: יצא מכרז שאחד התנאים שבו שהוא קולט את העובדים.
חיים כץ: זרוק את הבעלים.
חיים כץ: זרוק אותם.
חיים כץ: הנה, אני אומר לך, זרוק את הבעלים.
חיים כץ: גם אם הם ישוו את התנאים, אתה לא חייב לקחת כל הצעה.
חיים כץ: אני לא רוצה את הבעלים האלה יותר.
חיים כץ: הם 40 שנה.
חיים כץ: לא רוצה אותם.
חיים כץ: זרוק אותם, וקח אותם, את העובדים, כתנאי במכרז.
חיים כץ: רק את העובדים.
חיים כץ: בלי הבעלים.
חיים כץ: בלי המנהלים.
<אריה שחם: אבל אנחנו דרשנו תנאים - - -
חיים כץ: בלי סמנכ"ל כוח אדם.
<אריה שחם: אני סיימתי.
חיים כץ: אם סיימת, חבר הכנסת אילן גילאון.
אילן גילאון: אדוני, הדברים שלי מכוונים – בגלל הנסיבות האלה – בעיקר לשר.
אילן גילאון: ברור לגמרי שכאן השאלה שהייתה צריכה להישאל מראש בכלל למה במקום שאתה השר אחראי גם על מגדל הפיקוח, גם על המסלול, גם על הכבישים וגם על האווירונים, למה אתה לא אחראי בסופו של דבר גם על 490 העובדים האלה?
אילן גילאון: זו באחריות המלאה שלך.
אילן גילאון: ולמה הם לא עובדים של אותה רשות שעושה את כל הדברים האחרים?
אילן גילאון: השאלה המרכזית נשאלה, ואם כל חטאת, היא מיקור החוץ.
אילן גילאון: אני מכיר את הגישה העסקית.
אילן גילאון: היה לי ויכוח על הנושא הזה פעם, אם בכלל מדינת ישראל היא מפעל רנטבילי או לא, כבוד השר.
אילן גילאון: איך אני יודע שהיא לא?
אילן גילאון: איך אני יודע שהאחריות שלה היא – מר גנות, תקשיב טוב לזה.
אילן גילאון: זה מיועד גם אליך.
אילן גילאון: אתה אמנם עוד לא השר, אבל זה מיועד גם אליך.
אילן גילאון: אם אתם תמכרו את המפעל הציוני במחיר שהושקע בו, אתם אף פעם לא תקבלו את המחיר.
אילן גילאון: ולכן אחד מהשניים: אתה, משרד התחבורה – כי הוא יכול להתכסות באלף ואחת אצטלות משפטיות במבנה שקיים היום – או שאתה מוצא את הדרך לשמר as is מתוך הקפאה את התנאים שיש להם כאן; או שתהפוך את כל העובדים של ממ"ן היום – ולי אין עניין עם ממ"ן, ולא עם שום מערכת אחרת, שתדע לך – לעובדים שלך, גנות.
חיים כץ: של רשות שדות התעופה.
אילן גילאון: אתה תעסיק אותם באופן ישיר.
אילן גילאון: אתה לא תיתן ניקיון בחוץ וסבלות בחוץ.
אילן גילאון: ככה צריך היה להיות מקובל.
אילן גילאון: אגב, גם ככה, בתקופה המיושנת יותר, הלא טובה, זה היה די מקובל.
אילן גילאון: שאנשים לא עבדו במיקור חוץ.
אילן גילאון: זו הבעיה.
אילן גילאון: על בסיס הבעיה הזאת, עכשיו אתם טוענים טענה שמתחילת הדיון היא כבר ממקום אחר לגמרי, שהוא לא צריך להיות.
אילן גילאון: ולכן עיקר הפנייה היא למשרד התחבורה בנושא הזה.
אילן גילאון: וצריך להניח לאנשים שנמצאים בגיל של מוות קליני מבחינת שוק העבודה.
אילן גילאון: זה מה שצריך להיות ברור.
אילן גילאון: והסיוט הכי גדול של האנשים האלה הוא איך המעקלים מתחילים.
אילן גילאון: הם יושבים בסלון הבית – יש לכל אחד מאתנו את הסיוט הזה – ומתחילים המעקלים להיכנס.
אילן גילאון: אבל אני רוצה להיות פרקטי, ואני לא רוצה להיות – נאמרו כאן הדברים בצורה מצוינת טובה.
אילן גילאון: אחריותך ל-490 העובדים האלה, עד האחרון שבהם, לפחות בתנאי ההעסקה שיש להם היום – שזה לא – איך אני אגיד?
חיים כץ: לא אַי-אי-אי.
אילן גילאון: לא אי-אי-אי.
אילן גילאון: אני צריך לחשוב על העבודה, על המאמץ, מול התשלום.
אילן גילאון: זה לא נראה טוב.
אילן גילאון: ולכן לי אין טענה – היועץ המשפטי של רשות שדות התעופה, הוא נסמך על החוק.
אילן גילאון: על-פי המכרז, אגב, הוא לא מחויב למחיר הזול ביותר, אבל הוא חייב לצאת במכרז.
אילן גילאון: אסור לו להכניס את תנאי העבודה.
ישראל כץ: חבר הכנסת גילאון, אתה מציע שאני אעבור על החוק?
אילן גילאון: לא, אני לא רוצה שתעבור על החוק.
אילן גילאון: אתה החוק.
ישראל כץ: הוא נסמך על החוק, ואני צריך לעבור על החוק?
אילן גילאון: אל תעבור על החוק.
ישראל כץ: גם אני כפוף לחוק.
אילן גילאון: אתה בונה את החוק.
אילן גילאון: אתה לא עובר על החוק.
אילן גילאון: אם לך, בתור שר תחבורה, אין פתרון חוקי לסוגיה שישנה כאן, אדוני, אז אנחנו נמשיך להיות תקועים בכבישים הרבה מאוד זמן.
אילן גילאון: האמן לי, אם לך אין פתרון, לדבר הזה – ושוב, זה עניין נורמטיבי.
אילן גילאון: אתה גם יכול להחליט שאתה לא עובד - - -
ישראל כץ: דווקא בכבישים יש לי - - -
חיים כץ: בסדר, אתה תקבל עוד מעט רשות דיבור.
חיים כץ: אילן, משפט המחץ שלך.
אילן גילאון: מה זה משפט מחץ?
אילן גילאון: השר צריך לדעת שמבחינתו, הוא יכול בכלל להפוך את הקערה של מיקור החוץ על פיה.
חיים כץ: תאמין לי, הוא יודע.
אילן גילאון: אני מדבר חוקית.
חיים כץ: כן גברתי, לפרוטוקול, שם ותפקיד.
נחמה רונן: נחמה רונן, יושבת-ראש ממ"ן.
נחמה רונן: רק לדייק, המאבק הוא מאבק של עובדים.
נחמה רונן: אין פה בעלים.
נחמה רונן: הצביעו עלינו כעל בעלים.
נחמה רונן: המנכ"ל, יושבת-ראש – אנחנו שכירים בחברה הזאת.
נחמה רונן: אנחנו לא בעלים, ואין לנו מניות בחברה.
נחמה רונן: אנחנו הוזמנו לדיון הזה על-ידך, אדוני היושב-ראש, כיוון שגם השר משתתף, חברי הכנסת הנכבדים.
נחמה רונן: ובהחלט, המאבק הוא מאבק של עובדים.
נחמה רונן: נתון נוסף, ממ"ן קיימת 40 שנה.
נחמה רונן: בעלי המניות של ממ"ן – 15 שנה.
נחמה רונן: זה בסדר גמור שיוצאים למכרז.
נחמה רונן: אנחנו מתמודדים בדיוק כמו כל מתמודד אחר.
נחמה רונן: זה בכלל לא קשור לסוגית העובדים שצריכים לפתור אותה.
נחמה רונן: אגב, במסוף המטענים, אין מיקור חוץ, זה לפרוטוקול.
נחמה רונן: כל העובדים הם עובדים של החברה.
ישראל כץ: יש כאן נציג או נציגה של משרד המשפטים?
ישראל כץ: הם נמצאים כאן?
ישראל כץ: אני מבין שיש הליך משפטי של המדינה עצמה.
חיים כץ: מאחר ומתנהלים פה דיונים בוועדה יותר מפעם אחת - - -
ישראל כץ: אולי נציג משרד התחבורה, היועץ המשפטי.
<עופר לינצבסקי: אני יכול להציג טכניקה, אם אתם רוצים.
<עופר לינצבסקי: אולי לפני אדוני השר, אני אתן כמה נקודות למחשבה, על איך עושים את זה.
ישראל כץ: מי אתה?
<עופר לינצבסקי: עופר לינצבסקי, מנכ"ל ממ"ן.
ישראל כץ: אני רוצה דווקא את היועץ המשפטי, נציג משרד התחבורה, לשמוע - - -
חיים כץ: ישראל, מאחר שאני בקושי ממלא פה את התפקיד ארבע שנים וחצי, אני רוצה להגיד לך חד וחלק שהתירוץ הזה שנמצא בדיון משפטי – התנהלו פה - -
ישראל כץ: אני רק רוצה לשמוע אותו.
חיים כץ: - - עשרות דיונים תוך כדי תהליך משפטי.
חיים כץ: והתירוץ הזה לא החזיק מים בשום מקום.
ישראל כץ: בגלל שבאתי לכאן, אני רק רוצה לשמוע את הנציג, אם יש איזשהן - - -
<רון חלפון: אדוני?
<רון חלפון: רון חלפון, מהלשכה המשפטית של משרד התחבורה.
<רון חלפון: כמו שציין היועץ המשפטי של רשות שדות התעופה, הוגשה עתירה נגד רשות שדות התעופה ונגד שר התחבורה.
<רון חלפון: משרד התחבורה, באמצעות הפרקליטות, הגיש הודעה לבית המשפט שהוא מבקש להימחק מהעתירה, או להשאיר את זה לשיקול דעת בית המשפט.
<רון חלפון: הסיבה היא שמשרד התחבורה לא נכנס לפן המסחרי של רשות שדות התעופה.
<רון חלפון: התקציב של רשות שדות התעופה מתחלק באופן גס חצי-חצי.
<רון חלפון: חצי אגרות שקובע השר, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, וחצי מהכנסות מסחריות.
<רון חלפון: כל העניין המסחרי הוא עניין שככלל, משרד התחבורה לא עוסק בו.
<רון חלפון: יש עצמאות לרשות שדות התעופה, למעט בעניינים מסוימים – בטיחות טיסה, חוזים לטווח ארוך.
חיים כץ: זה בדיוק חצי-חצי?
<רון חלפון: פחות או יותר.
<רון חלפון: יתקנו אותי אם אני טועה.
<אריה שחם: 52-48.
<אריה שחם: זה די חריג, האמת היא, בעולם.
<רון חלפון: לכן, ככלל – אדוני יכול לראות גם במכרזים אחרים – משרד התחבורה - - -
חיים כץ: זאת אומרת, אפשר להוריד את האגרות בהרבה.
איציק שמולי: כן, יש לנו דיון בוועדת הכלכלה.
חיים כץ: אמרת יש מקום להוריד את האגרות בצורה דרמטית, ולעזור לאזרחי מדינת ישראל.
<יעקב גנות: רק הערה אחת, כדי שאדוני יבין, מתוך האגרות האלו, כמעט 50% הם שירותים שברוב מדינות העולם המדינה משלמת, ולא רשות שדות התעופה.
<יעקב גנות: לדוגמה, אבטחה, ביקורת גבולות, פיקוח טיסה.
<יעקב גנות: זה 50% מעלות האגרה.
<יעקב גנות: סתם, כדי שפעם אחת כולם יבינו שלרשות שדות התעופה יש אגרות, אבל 50% מהאגרות האלה אלו שירותים שמחר בבוקר משרד הפנים, על-פי חוק הכניסה לישראל, יכול לקחת את ביקורת הגבולות.
איציק שמולי: אף אחד לא חשד בך, חלילה, שאתה לוקח את הכסף למקום אחר - -
איציק שמולי: - - אבל המסלולים האלו לא צריכים להיות על חשבון העובדים.
<יעקב גנות: לא אמרתי.
איציק שמולי: אנחנו רוצים לשאול את היועץ המשפטי אחת לכמה זמן מגיע אישור האגרות לוועדת הכלכלה?
<רון חלפון: לפי הצורך.
איציק שמולי: מה זה לפי הצורך?
<רון חלפון: ברגע שנקבעת אגרה, היא חלה עד שמשנים אותה.
<רון חלפון: היא לא מגיעה שוב לאישור ועדת הכלכלה של הכנסת.
<רון חלפון: האגרות נקבעות בתקנות, וכשהן מאושרות, גובים על-פיהן.
איציק שמולי: אז אולי אנחנו צריכים לדון בזה באופן חוזר, כי כנראה שבפעם האחרונה ועדת הכלכלה אולי לא הפעילה את כל מסכת השיקולים שקשורה בעניין של האגרות.
איציק שמולי: כי ההפרדה המלאכותית שאתם עושים פה בין הצד המשפטי לבין מה שקורה עם העובדים, זה פשוט מצב מעוות.
<רון חלפון: אני לא סבור שהאגרות קשורות לנושא.
<רון חלפון: מה שאני מסביר, שניתנו לשר סמכויות פיקוח בחוק רשות שדות התעופה.
<רון חלפון: והסמכויות הן ברורות.
<רון חלפון: כתוב בחוק באיזה עניינים הוא מתערב, ובאיזה עניינים הוא לא מתערב, מעבר לסמכות פיקוח כללית.
<רון חלפון: השר, מרגע שהוקם תאגיד סטטוטורי, הוא לא אמון על ניהול רשות שדות התעופה.
<רון חלפון: הוא לא אמון על ניהול המכרזים שלה.
<רון חלפון: לכן, על-פי הדין הוא מטפל בעניין האגרות, שזו הסמכות שניתנה לו בחוק רשות שדות התעופה.
<רון חלפון: הוא לא מטפל בעניינים מסחריים.
חיים כץ: השר לא צריך את ההגנה שלך בכיוון שאתה מביא.
חיים כץ: השר לא צריך להצטייר כעושק העובדים של מדינת ישראל.
חיים כץ: השר לא צריך שתדביק לו תווית שהוא שדואג שבממ"ן 500 עובדים לדורותיהם יהיו עניים.
חיים כץ: את זה הוא לא צריך, שתידבק בו תווית שלדורותיהם הם יהיו עניים, כי אף אחד בשום מכרז לא יהיה מעל שכר מינימום.
חיים כץ: השר צריך שיעבדו תחתיו אנשים שיכולים להתפרנס.
חיים כץ: את זה השר צריך.
חיים כץ: לבנות כבישים, לפתח את התחבורה ולדאוג לפרנסה של העובדים אצלו בגזרות שלו.
חיים כץ: הוא לא צריך ייעוץ משפטי.
חיים כץ: זה מה שהוא צריך לעשות.
אילן גילאון: על-פי העיקרון המשפטי הזה אתה יכול גם להביא עובדי חוץ.
אילן גילאון: אתה יכול להביא עובדים סיניים בכל הרמות שלהם, כולל הטייסים, דרך אגב.
אילן גילאון: על-פי העיקרון שאתה מציג כאן.
חיים כץ: כבוד השר.
ישראל כץ: קודם כל, תודה.
ישראל כץ: שמחתי להיענות להזמנת יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה, הבריאות והפנסיה, ולהופיע כאן.
ישראל כץ: אני מבין שאני מופיע בעוד שבוע גם בנושא הנמלים, ששם הבעיות הן הפוכות.
חיים כץ: ביטלנו את הדיון.
ישראל כץ: ביטלתם?
חיים כץ: בגלל התקציב.
ישראל כץ: דווקא שמחתי על ההזדמנות.
חיים כץ: ניתן לך הזדמנות, אל תדאג.
ישראל כץ: שם הבעיות הן הפוכות.
אילן גילאון: מאז שיש אלון חסן, כמה חוגגים על זה.
אילן גילאון: זה בן של אחד שגדל איתי.
חיים כץ: תהיה לך הזדמנות.
חיים כץ: מאחר והדיון נקבע ליום שלישי, ואמרו שההצבעות על התקציב ייגמרו ב-09:00 בבוקר, לא רצינו שתהיה עייף מדי.
חיים כץ: אחרי ההצבעות אנחנו נלך לישון ואתה תבוא לפה לדיון.
ישראל כץ: ניפגש בהנחת אבן הפינה לנמלים החדשים, ואחרי זה נעשה גם דיונים.
ישראל כץ: אני הגעתי לדיון.
ישראל כץ: את ההערות המשפטיות שמעתי עוד קודם.
ישראל כץ: אני מאוד מכבד את העוסקים בתחום הזה, ואני לא אומר את זה במליצה.
ישראל כץ: כך צריך להיות.
ישראל כץ: כך גם אתם צריכים לוודא שכל שר יכבד את המערכת המשפטית.
ישראל כץ: זה לא אומר שאין לי השקפת עולם.
ישראל כץ: זה לא אומר שלא צריך לשאוף למצוא פתרונות.
ישראל כץ: זה לא אומר שאין לי אחריות.
ישראל כץ: זה לא אומר שאין לי גישה לדברים.
ישראל כץ: אבל בהחלט, אי-אפשר לומר – ואני לא אומר את זה כמסקנה סופית – עזבו עכשיו את כל העניינים המשפטיים.
ישראל כץ: עם כל הכבוד, פעם זה הולך לכיוון אחד שאוהבים אותו, ופעם אחרת, לכיוון אחר שלא אוהבים אותו.
ישראל כץ: יש מסגרת שבנו, היא לא נבנתה בזמני.
ישראל כץ: אני אמנם שר ותיק במשרד התחבורה, קדנציה שנייה, אבל הפריטו את ממ"ן.
ישראל כץ: עשו את כל הדברים האחרים.
ישראל כץ: יש כאן יועץ משפטי לרשות שדות התעופה, שאני מכבד אותו, הוא מלווה את הדברים הרבה שנים.
ישראל כץ: כל אחד מגן על עמדתו.
ישראל כץ: יש כאן אפילו הליך משפטי שקורה כתוצאה מעתירה, שאנשים פונים למקום שהם חושבים שאולי יצליח למנוע את הגזרות.
ישראל כץ: מצד שני, זה מכניס את הכול לאיזשהו תיחום מסוים.
ישראל כץ: אני אומר את זה – אתה לא יכול לומר את זה כי אתה מהתעשייה האווירית – זה נכון גם לגבי הסיפור של שלוש חברות שרוצים להפוך אותן לשתיים.
ישראל כץ: גם שם נתקלתי בדבר הזה.
ישראל כץ: וגם שם יש הליכים משפטיים ואחרים.
ישראל כץ: אני בהחלט רואה כאחריותי לוודא שכולנו, כולל רשות שדות התעופה, עושים את המקסימום בשביל לא לפגוע בעובדים.
ישראל כץ: לא להביא לפיטורי עובדים.
ישראל כץ: רצוי לשמר את שכרם של העובדים.
ישראל כץ: זה לצד תפעול נכון, יעיל ועסקי של כל הגופים, כולל ודאי רשות שדות התעופה.
ישראל כץ: אני האחרון שיפטור את רשות שדות התעופה משיקולים עסקיים.
ישראל כץ: אני מביא דרישות כבדות מאוד אל רשות שדות התעופה.
ישראל כץ: הוטל עליכם לבנות שדה תעופה חדש, ליד אילת, שדה התעופה רמון.
ישראל כץ: זה דבר שיש לו חשיבות מכל הבחינות.
ישראל כץ: שם נשמר העיקרון – משיקולים ענייניים – שעובדי רשות שדות התעופה הם אלה שיפעילו את כל מקצועות הליבה.
ישראל כץ: אני חושב שמבחינה עניינית הדבר הזה הוא נכון.
ישראל כץ: היו כאן ויכוחים של שנים בעניין, לכן התעכבה הקמת השדה החדש.
ישראל כץ: הוויכוח האידיאולוגי הזה – האם ינוטרלו פקחי רשות שדות התעופה בהזדמנות הזאת.
ישראל כץ: אנשי האוצר היו מוכנים להשקיע הרבה מאוד כסף – הרבה מאוד כסף – רק כדי שהם ינוטרלו.
ישראל כץ: חשבתי שזה לא נכון.
ישראל כץ: חשבתי שבפיקוח הכללי במדינת ישראל ראוי שגם בשדה התעופה הזה יישמר אותו פיקוח ואותו משטר של פיקוח, עם כל ההיבטים הנוספים שיש במדינה הזאת.
ישראל כץ: אנחנו עושים את זה.
ישראל כץ: וגם ברפורמות אחרות ובפעולות שעשינו ברכבת – אם יש דבר שהאשימו אותי בו, זה לא בכך שלא קידמנו דברים.
ישראל כץ: כולם יודעים שקידמנו שם דברים.
ישראל כץ: הכנסנו גם מיקור חוץ, אגב.
ישראל כץ: להשקפתי, ראוי שיהיה שם, וזה לגיטימי שיהיו חילוקי דעות.
ישראל כץ: 30% מהתחזוקה יהיו במיקור חוץ.
ישראל כץ: שתהיה תחרות, שתהיה השבחה של הדברים, אבל התחייבנו, נוכח השדרוג שאנחנו עושים לרכבת – והפיתוח של אותן מסילות שאתם מדברים עליהן, בסופו של דבר, האזרחים והעובדים נהנים מהדברים האלה – שכמות העובדים לא תפחת בטווח של הרבה מאוד שנים, ואפילו תעלה על המספר הקיים.
ישראל כץ: והרכבת הוא גוף שקולט כל שנה עובדים.
ישראל כץ: גוף שקולט בשכר שהוא לא שכר מינימום.
אילן גילאון: השר, זה אמור להרגיע אותו, מה שאתה אומר?
חיים כץ: רגע, הוא יגיע אליו.
ישראל כץ: רגע, אני אומר את זה כמבוא מאזן, כי בכל זאת, נדמה לי שיש אפילו שידור.
ישראל כץ: אזרחי מדינת ישראל רואים, וכאן דברים נאמרים.
ישראל כץ: ויש פרוטוקול, וכדאי להציג את הדברים.
ישראל כץ: כל אחד אומר את הדברים כמו שהוא חושב, להציג את זה בהקשר הנכון.
ישראל כץ: גם בנמלים, באותה רפורמה – שיכולים גם לחלוק עליה, אבל מבחינתי, בהשקפתי, אנחנו בונים עוד נמלים, תוספת עובדים.
ישראל כץ: לא נוגעים בעובד אחד שקיים בנמלים הקיימים.
ישראל כץ: לא נוגעים בשכר שלהם.
ישראל כץ: אנחנו רוצים שיהיה תהליך של התייעלות, של תחרות, והדברים האלה צריכים לקרות.
ישראל כץ: זכויות היתר שיש שם לשכבה מסוימת – לא כדאי להרחיב עכשיו על הנושא, ולא כדאי להגן גם על רמות השכר וזכויות היתר של חלק מהמקורבים שם לוועדי הנמלים וכולי.
ישראל כץ: אני אמרתי למנכ"ל רשות שדות התעופה, ליושב-ראש הרשות, אני רוצה שימצא פתרון.
ישראל כץ: אני רוצה שימצא פתרון לסיפור שלוש החברות.
ישראל כץ: אני חושב שאם - - -
חיים כץ: אני מבקש ממך לא להיכנס לעניין הזה פה.
חיים כץ: ישראל, אני מבקש ממך - - -
ישראל כץ: אבל אני אומר את המדיניות שלי.
ישראל כץ: בסדר, מאחר ואתה נוכח?
חיים כץ: כן, עזוב.
חיים כץ: אני לא רוצה להתעסק אתו.
ישראל כץ: אני לא אעלה את הדבר הזה כרגע, אבל אני מדבר כמדיניות.
ישראל כץ: אבל אני מדבר גם לגבי הדבר הזה.
ישראל כץ: כמובן, אי-אפשר להתעלם ממצבים משפטיים, אילן, זה לא יעזור.
ישראל כץ: וגם אסור להתעלם ממצבים משפטיים.
ישראל כץ: אתה יודע, היום נוח – זה תואם את השקפת העולם - -
ישראל כץ: - - ומחר, כשיעשו משהו כלפי הפלסטינים בניגוד לחוק, אתה תקום ותזעק על הדברים.
אילן גילאון: אבל בוועדה הזאת אין את זה, ישראל.
אילן גילאון: כאן בוועדה אנחנו עקביים כל הזמן.
ישראל כץ: השלטון הוא מוגבל, והוא צריך להיות מוגבל, ויש עליונות המשפט.
ישראל כץ: וכך אנחנו מקבלים את זה.
ישראל כץ: ואנחנו מתמודדים עם זה.
ישראל כץ: ואנחנו יכולים לערער על זה, ואנחנו יכולים לפנות.
ישראל כץ: אני לא יודע - - -
אילן גילאון: אתה יודע, החוק היחיד שאי-אפשר לחוקק אותו הוא החוק שאנשים יהיו בני אדם.
אילן גילאון: השאלה אם על-פי החוק הזה הבחור הזה שנמצא בטראומה שהוא נמצא כרגע - - -
ישראל כץ: אני מקבל את הגישה שלך.
ישראל כץ: אני רק אומר, נאמר ואני חושב שצריך לשנות את כל המבנה הזה – אבל ודאי זה לא יהיה מחר, ביום שנפתח המכרז הזה, וודאי שאני לא יכול לומר לשופטים תפסיקו את הדיונים שלכם, ואל תדונו בעתירה שהגישו דווקא עובדי ממ"ן, שרוצים למצוא סעד בעניין הזה.
אילן גילאון: מה אתה תעשה אם ייקחו לך את הנמל?
חיים כץ: אילן, אני מבקש ממך.
ישראל כץ: האמן לי, אנחנו לא זקוקים לפרנסות נוספות.
ישראל כץ: יש לי הרבה עיסוקים, אילן.
חיים כץ: תן לו לסיים.
חיים כץ: הודיעו לי שעוד מעט מפטרים אותי כי יש מליאה.
ישראל כץ: אילן, אנחנו לא זקוקים לעוד תחומי סמכות ולעוד תחומי אחריות.
ישראל כץ: מה שאני אחראי עליו, אני צריך לטפל בו.
ישראל כץ: וגם אם אחרים נמנעו מלעשות את זה עשרות שנים, צריך לעשות.
ישראל כץ: יש כאן מבנה מסוים – אני עצמי למדתי מהדיון הזה.
ישראל כץ: שמחתי לבוא.
ישראל כץ: אני הכרתי היבט מסוים.
ישראל כץ: ההיבט הזה הוא היבט, ואני לא מקל בו ראש.
ישראל כץ: יש כאן היבט יותר רחב.
ישראל כץ: אם מנכ"ל רשות שדות התעופה, אם הנהלת הרשות, יודעים –אני יכול להגיד למשל שכשנכנסתי לתפקידי – וזה תואם את השקפת העולם שלך, אילן.
ישראל כץ: גם שלי וגם שלך, בשילוב, ביחד.
ישראל כץ: נושא חברות האוטובוס, חברות הסעות ציבוריות.
ישראל כץ: התחילה הרפורמה לפני זמני.
ישראל כץ: דווקא אלה שהובילו אותה די הקפיאו אותה אחרי זה, כל מיני לחצים פוליטיים לצמצם ל"אגד" ו"דן" את הפעילות, ולאפשר לחברות פרטיות אחרות – גם הן פרטיות.
ישראל כץ: גם "אגד" ו"דן" הן פרטיות.
ישראל כץ: לאפשר להתחרות במכרזים על אשכולות חדשים.
ישראל כץ: אגב, בכל מקום כזה, כולל באשדוד, המחירים ירדו, הפעילות שודרגה.
ישראל כץ: מה קרה בהתחלה?
ישראל כץ: כשאני נכנסתי לתפקיד עוד היה מצב – אתם זוכרים אותו – שהרווח היה על חשבון שכר הנהגים.
ישראל כץ: באו גורמים חדשים, והלכו לפתרון הקל.
ישראל כץ: בדיוק דיברתם עליו עכשיו.
ישראל כץ: אני נכנסתי והנחיתי – וזה כן היה בסמכותי, כי זה היה עניין של מדיניות.
ישראל כץ: נדמה לי שגנות היה עוד המנכ"ל אפילו.
ישראל כץ: ואני הנחיתי, וזה בוצע, שכאשר יוצאים למכרז, הנושא של שכר העובדים יהיה חלק מהתנאים, ויהיה גם בסיס.
ישראל כץ: שלא יהיה על חשבון הנהגים.
ישראל כץ: נדמה לי שבאותו רגע העלו ל-32 שקלים לשעה את השכר, ואפילו חברות "אגד" ו"דן" נאלצו בעקבות זאת להעלות את השכר שהן שילמו.
ישראל כץ: אבל זו הנורמה שקבעתי.
ישראל כץ: זו לא נורמה שהמדינה צריכה לעשות, אגב, גם מול עובדי קבלן.
ישראל כץ: אני בכלל מתפלא שבמסגרת ההסדר עם ההסתדרות – ואני הצעתי את זה אז בממשלה.
ישראל כץ: שתקבע נורמה מסוימת של הכרח לשלם לעובדים סכום מסוים לפחות, ואפשר לעשות אותו בחישוב מול איזו חברה זה עובד.
ישראל כץ: ואחר כך תתחרו על היעילות, על ההנהלה, על מקורות המימון.
ישראל כץ: על כל הדברים האחרים.
אילן גילאון: אז למה זה לא ישים אצלם?
ישראל כץ: לא על חשבון שכר העובדים.
ישראל כץ: המדיניות ההיא, שהייתה נכונה לגבי ענף התחבורה הציבורית, והיא עובדת שם גם, הדברים באמת השתנו מהבחינה הזאת, מבחינתי, היא גם צריכה להיות נכונה כאן.
ישראל כץ: אני בהחלט רואה את עצמי כאחראי.
ישראל כץ: אני השר המופקד.
ישראל כץ: גם צריך ליצור את הכלים במכרזים כדי להגדיר את שכר העובדים כתנאי במכרז.
ישראל כץ: וכל השאר זה דברים נוספים.
ישראל כץ: חברה קיימת, אולי זה יותר מורכב, אבל יש כלים לעשות.
ישראל כץ: אני אומר, אני נמצא כאן כרגע בין שני מסלולים.
ישראל כץ: האחד, זה כל המסלול המשפטי שקיים, ואי-אפשר לפתור אותו.
ישראל כץ: וגם אתה, אדוני היושב-ראש, לא מציע להתעלם מדברים משפטיים.
חיים כץ: ישראל, אלו דברים פשוטים.
חיים כץ: אם היית אומר אני הולך לפתור את בעיית העובדים, סביר להניח שהנהלת ממ"ן הייתה מושכת - - -
<דוד הימלפרב: לא ההנהלה, הוועד היה מושך את העתירה.
חיים כץ: הוועד היה מושך את העתירה, ולא הייתה עתירה, וכל האצטלה הזאת, הכיסוי הזה - - -
ישראל כץ: רגע, אני רוצה להמשיך.
<דוד הימלפרב: לפני כן פנינו לשר, והוא לא ענה לנו בכלל.
ישראל כץ: כי השר, עם כל הכבוד, לא עוקף את המערכות האלה.
ישראל כץ: אני יכול להתוות מדיניות.
ישראל כץ: אני לא עוקף את המערכת.
ישראל כץ: כשיש מקרים, למשל של סכנה לפיטורי עובדים, בהחלט, אני דנתי עם כל הגורמים שעוסקים בדבר הזה, ואני אומר מה המדיניות שממנה יגזרו גם הנושאים המשפטיים לאחר מכן.
ישראל כץ: המדיניות צריכה להיות לוודא שהעובדים משתכרים – כל חברה בהתאם ליכולות שלה – שכר ראוי.
ישראל כץ: זאת אומרת שבתוך מכרז שמוציאים, אדוני מנכ"ל הרשות, שכר העובדים – מראש, לא ההפרדה המשפטית הזאת, שהיא בדיעבד – יהיה חלק מתנאי המכרז.
ישראל כץ: יש לכם אחריות, יש לי אחריות, ששכר העובדים יהיה חלק מתנאי המכרז.
ישראל כץ: אם יש הבדל בין חברה שתשלם שכר מינימום ותרוויח ככה, לבין חברה שתשלם יותר ותרוויח פחות, ועל זה הם יתחרו – על היעילות שלהם, של ההנהלה.
ישראל כץ: איך זה קרה באוטובוסים?
ישראל כץ: איך השכר של הנהגים כבר לא הפקטור היחידי לזכייה במכרז מהבחינה הזאת שישלמו פחות, אלא להיפך, שישלמו יותר?
ישראל כץ: כי הנחינו כקו של מדיניות.
ישראל כץ: אז אני מבקש – כי כל פעם זה צץ.
ישראל כץ: וכל פעם זה צץ באמצע הליך משפטי, שמי שיוזם אותו או העובדים או אתם, או חברה אחרת.
ישראל כץ: ואז אומרים זה באמצע הליך משפטי, קשה להתערב.
ישראל כץ: באמצע מכרז, בוודאי שקשה להתערב.
ישראל כץ: אני אומר את זה ככלל מנחה.
ישראל כץ: אני אומר את זה כאן, כמו שאמרתי, מספר פעמים כבר דיברנו על זה.
ישראל כץ: אני מבקש למצוא את הכלים הנכונים.
ישראל כץ: אני אומר גם כן ללשכה המשפטית.
ישראל כץ: כמו שמצאנו את זה בנושא חברות האוטובוסים.
ישראל כץ: כמו שאני חושב שבמפעלי כימיקליים לישראל, ובכל מקום, המדינה והמשרד האחראי צריכים להיות מעורבים בשכר עובדי הקבלן, או איך שקוראים לזה שם.
ישראל כץ: אם הם בגדר עובדים שנותנים מיקור חוץ, חייבים להיות קשורים לשכר שהם מקבלים.
ישראל כץ: רשות שדות התעופה – אני אומר עוד פעם – ממלאת היטב את תפקידה, והיא צריכה לשאוף למקסם הרווחים.
ישראל כץ: אבל אני אגיד לכם עוד דבר שהוא מענייני – ורק התחלתי לדבר – גם מכין הסנדוויצ'ים הוא מענייני.
ישראל כץ: וצודק יושב-ראש הוועדה – אני לא יודע אם להשתמש באותם ביטויים שהוא השתמש – אתם מונופול.
חיים כץ: כשאני אהיה שר, אני גם לא אשתמש.
ישראל כץ: אתם מונופול שיש לו הרבה כוח.
ישראל כץ: כולם טסים, וכולם רעבים.
ישראל כץ: לכולם יש יצר קנייה, לישראלים בכלל.
ישראל כץ: אז מי שהולך וקונה נעלי ספורט וכולי, שישלם ויתחרה.
ישראל כץ: אבל יש מוצרים בסיסיים שהם לא יכולים – אני אומר את זה ליועץ המשפטי של הרשות.
ישראל כץ: אתה צריך לתרגם את מה שקובעים כמדיניות קודם.
ישראל כץ: גם בזה צריך להתחשב.
ישראל כץ: צריך שיהיו דברים שווים לכל נפש גם בשדה התעופה למי שידו לא משגת.
ישראל כץ: אז הוא הצליח לארגן כרטיס טיסה – אנחנו עושים שמיים פתוחים, ונוזיל את הדברים, ויהיו כאן חברות, וכל אחד יוכל לטוס ולחזור, וכך צריך – אבל צריכים להיות מוצרים שקונים אותם במחירים שווים לכל נפש.
ישראל כץ: לא רק על בסיס התחרות.
ישראל כץ: אם זה על בסיס התחרות, ואין לאנשים ברירה והם משלמים הרבה, אז כל אחד לוקח 20 שקלים או 30 שקלים על דברים שצריכים לעלות שקלים בודדים.
ישראל כץ: לכן אני אומר, העיקרון של הכנסה עצמית הוא עיקרון חשוב.
ישראל כץ: הדרישות שהגיעו כלפיכם, ולא ימותנו, גם לבצע, גם לעשות, הן דרישות – אגב, מה שאתה נותן לאזרח זה לא רק הלחם שאתה נותן לו לפה, או האוכל באופן סמלי.
ישראל כץ: גם התשתיות, שלכאורה הן בכלל מגיעות מכיוון אחר, מאפשרות לאנשים חיים טובים יותר במדינה הזאת.
ישראל כץ: אם יש לו בסוף את הנגישות, אז יותר עסקים מגיעים לשם, ויכולים יותר לגור שם, החיים בטוחים יותר, והעיר מתפתחת.
ישראל כץ: ואנחנו רואים את זה באשדוד או בכל מקום אחר בארץ, אם זה בגליל, בנגב.
ישראל כץ: ומאחורי הפעילות שלנו יש הרבה אידיאולוגיה לחבר מקומות שהם פחות חזקים, לתת להם את התשתיות, את ההטבות, את הכבישים, את המחלפים ואת שאר הדברים.
ישראל כץ: זו פעילות חברתית משמעותית.
ישראל כץ: אני לא יודע אם יש חברתית ממנה היום במדינה בכל השנים האלה, בתוצאות שלה.
ישראל כץ: אני אומר, ברשות שדות התעופה צריך להימצא איזון.
ישראל כץ: והאיזון במסגרת המדיניות שאני דוגל בה, כמו שעשינו – עוד פעם אני חוזר – בתחומים אחרים, למצוא את האיזון.
ישראל כץ: איך אתם עושים את זה?
ישראל כץ: תוך כדי הסבך המשפטי, חכמי המשפט יודעים לעשות את הדברים האלה.
ישראל כץ: התוצאה צריכה להיות תוצאה של מניעת זריקת אנשים לרחובות.
ישראל כץ: למנוע פיטורי עובדים.