GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שירי חבה: אני רוצה להרחיב רק, לפעמים נלך לתפוס חומר על בסיס מידע שהוא חומר אסור בהפצה.
עדי קול: רק לא להשמיד, הם יכולים לתפוס.
<אתי כהנא: אין לנו סמכויות של השמדה.
<אתי כהנא: תפיסה והשמדה – יש לי רק תפיסה כעבירה פלילית, אבל לא של השמדה.
עדי קול: מסכימה אתכם.
עדי קול: מישהו לימד אותי את זה, עכשיו זה משהו חדש שלמדתי בפוליטיקה To quit –while you're ahead – שכנעת אותי?
עדי קול: עזבי.
<יואל הדר: יאללה, בוא נמשיך, הלאה.
עדי קול: ואני לא טובה בזה, אבל אני אומרת – אבל יש את הנקודה האחרת, האם אחרי שזה פקע אתם יכולים לחזור להשתמש שוב בחלק ב'? שזה כבר בעייתי בעיני.
עדי קול: מסכימה שיש לכם את הסנקציה הפלילית, אבל אני רוצה לשאול את המשטרה – עברה שנה, למה הוא?
<אודי וולף: סתם.
<אתי כהנא: החומר ייתפס במסגרת תיק פלילי – ברגע שהוא נתפס במסגרת תיק פלילי, אז ההליכים שננקטים הם במסגרתו של התיק הפלילי לרבות מה לעשות עם החומר.
<אתי כהנא: אם את שואלת אותי מה קורה אם חלפה שנה, אם עדיין מתקיימת עבירה, אז יש הוראות בחוק העונשין מה קורה בסיטואציה כזו, אבל בגדול אתה בתוך התיק הפלילי.
<שירי חבה: יש לי תשובה מצוינת.
עדי קול: כן, אז תעני, אבל "ריטלין" כולנו לוקחים.
<שירי חבה: כן, אני בטוחה.
<שירי חבה: באופן עקרוני הוא יצא מההכרזה, אבל אנחנו הולכים לתפוס, אנחנו חושדים שזה חומר מסכן, אנחנו עוד לא בהכרח יודעים שזה חומר שהוכרז עליו בעבר ויצא.
<שירי חבה: יכול להיות מצב כזה שתפסנו לפי פרק ב' ורק לאחר שתפסנו, למשל, נטען על-ידי המחזיק: רגע, אבל זה חומר שכבר הוכרז עליו, ובסופו של דבר הוחלט לא להכניס אותו לפקודה.
<שירי חבה: זה מבחינתי הגנה מצוינת בשבילו לקבל חזרה את החומר.
<שירי חבה: אבל אני לא יכולה להיות בטוחה שאוכל לעמוד בנטל מלכתחילה בלהראות: רגע, זה חומר שהוכרז ויצא.
<נועה ברודסקי-לוי: בשלב התפיסה באמת זה בעייתי, כי בשלב התפיסה קשה לדעת באמת לפעמים מה זה.
<שירי חבה: זו טענה, ואז נוכל לבדוק את זה.
<נועה ברודסקי-לוי: אם אתם אמורים להשמיד חומר שהוא לא - - -
<יואל הדר: אני חושב שהסעיף הזה בעייתי כשאנחנו מתחילים לחשוב על הסיטואציות.
<יואל הדר: אם יחשבו בעתיד שיש צורך לתקן את הסעיף הזה, אני חושב שנחזור לזה.
עדי קול: בואו לא נעשה דבר שאם יחשבו בעתיד נצטרך לתקן אותו.
<יואל הדר: אבל הסעיף הזה עכשיו להכניס אותו – אני לא חושב שיש צורך בו, הוא לא נותן משהו ויוצר אצלנו סיטואציות - - -
עדי קול: אבל דרך אגב, הוא גם לא פוגע, כרגע.
עדי קול: לא הצלחתם להראות שזה פוגע אם נגיד שחומר שיצא - - -
<יואל הדר: אבל זה יכול לפגוע לנו בעבודה אחרי זה.
<יואל הדר: למה צריך להכניס סעיף עכשיו שאנחנו לא יודעים מה המשמעויות של זה.
<יואל הדר: הכנסת לנו סד של 20 דקות - - -
<נועה ברודסקי-לוי: כי אנחנו כן מפעילים את זה על חומר שאנחנו לא מצליחים להכניס לפקודה, זה הקושי.
<נועה ברודסקי-לוי: זאת אומרת שחומר שאתה לא מצליח להכניס לפקודה או לא רוצה להכניס לפקודה, ואתה עדיין ממשיך להתייחס אליו כחומר מסכן ואתה לא מאפשר – אתה תופס אותו, פוגע בקניין כאילו של מישהו על סמך זה, על חומר שכבר ניסית להכניס לפקודה ולא עשו את זה.
<איילת אלישר: בואי נדבר רגע באופן תיאורטי מה רע בזה.
<איילת אלישר: מה רע בזה?
<איילת אלישר: אם יש לך מספיק מידע שאומר: כן, החומר הזה – יש כל מיני סכנות, אנחנו יודעים שילדים נפגעו ממנו, ואנחנו עוד לא מצליחים להכניס אותו - - -
עדי קול: חוץ מהחשש מה-20 שנות מאסר לא הצלחתי להבין את תקופת הביניים הזאת שמישהו שאתם אומרים שהוא אסור בהפצה, אבל לא נכנס לפקודה.
עדי קול: אני חושבת שפה יש מבחינתי סוג של מוצרים שאני לא כל כך מבינה – דברים אסורים בהפצה, אבל אנחנו לא מכניסים אותם לפקודה.
<יפעת רווה: לא, אנחנו רוצים להכניס.
<יפעת רווה: בשאיפה להכניס.
<אתי כהנא: זה יכול לקרות.
עדי קול: אני מבינה שזה יכול לקרות, אני גם מבינה שזה עובר את דרגת הענישה שהיא פחותה – חצי פקודת הסמים, כמו שאמרת, ועדיין אני לא מבינה למה בסמכות הזאת – בשלב הזה אני רוצה לתת לכם את כל הסמכויות של פרק ב'.
<אודי וולף: כי במילים אחרות את מאלצת אותנו להכניס עוד אלמנט - -
עדי קול: נכון, ללכת עוד שלב.
<אודי וולף: - - בשיקול הדעת להכניס חומרים לפקודת הסמים, והוא השעון.
<אודי וולף: שאם עוד מעט תעבור השנה, אנחנו נפסיד את הרכבת עם החומרים האלה.
עדי קול: לא נורא אכפת לי להכניס לכם את השעון.
<אודי וולף: אני לא רוצה.
<אודי וולף: אני רוצה להיות בשיקול דעת נקי בהכנסת חומרים לפקודה, שלא יהווה אמצעי לחץ.
<נועה ברודסקי-לוי: לא, זה קיים לך בכל מקרה לפי - - -
<נועה ברודסקי-לוי: זה קיים לך בכל מקרה לפי זה שאם אתה לא מגיע תוך שנה, זה פוקע.
<אודי וולף: אני רוצה להכניס חומרים לפקודה כי מגיע להם להיכנס לפקודה בין אם זה בהליך ישיר או בין אם זה בהליך דרך הסעיף הזה.
<נועה ברודסקי-לוי: ברור.
עדי קול: בסדר, אני משאירה לך את הזמן הזה, ואז אני אומרת: לא הכנסת - - -
<אודי וולף: הסעיף הזה, מה אמרתי בזה?
עדי קול: אתה יודע, אמרת שזה מסוכן, אבל לא מספיק מסוכן בשביל הפקודה.
<אודי וולף: נכון, ומה רע?
עדי קול: אני רוצה שתתייחס על-פי ההליך הפלילי ולא על-פי ההליך המינהלי, לחזור להיות מסוגל לתפוס ולהשמיד מתי שאתה רוצה.
<אודי וולף: זאת אומרת שבמילים אחרות את שמה בפיו של אותו אחד שאתפוס לו את החומרים תמיד את הטענה: ושמא זה חומר שכבר היה לפני שנה?
עדי קול: אבל כבר הכרזת, הוא כבר חומר שאסור בהפצה, אמרת לי שזה - - - חצי.
<אודי וולף: אני הולך בדרך של יואל, אבל אני לא יודע מהו עד שלא אבדוק אותו.
עדי קול: נועה, אני אתך בדבר הזה, את חומרי הביניים אני לא רוצה להחזיר לפרק ב'.
<אודי וולף: אבל עד שלא נבדוק אותו לא נדע מהו.
עדי קול: אני רוצה לא לאפשר את ההשמדה הזאת אחרי שאנחנו - - -
<יפעת רווה: אבל איך הוא ידע שזה אותו חומר?
<שירי חבה: אבל אם הוא לא בא לטעון.
<אודי וולף: איך אדע איזה חומר זה?
<אודי וולף: בוא נעשה סצנריו.
עדי קול: מה זאת אומרת, הוא כבר עשה את זה שנה בדיקה – אה, על ההוא לא בדק.
<אתי כהנא: על החדש הוא ייפול, החומר החדש שהוא יפגוש אותו.
<אודי וולף: עברה שנה מיום שחוקקנו את החוק - - -
<נועה ברודסקי-לוי: נוותר על זה?
עדי קול: בסדר, אנחנו מוותרים ועוברים הלאה.
<נועה ברודסקי-לוי: "איסור הפצה 7.
<נועה ברודסקי-לוי: (א) לא ייצר אדם חומר אסור בהפצה, לא ימכרו, לא יציגו למכירה, לא ייבאו, לא ייצאו, לא יסחר בו או יעשה בו עסקה אחרת ולא יחזיק בו במטרה לעשות אחת מהפעולות האמורות; העובר על הוראות סעיף זה, דינו – מאסר שלוש שנים.
<נועה ברודסקי-לוי: " "(ב) חזקה על אדם הפועל כאמור בסעיף קטן (א) כי ידע שחומר הוא חומר אסור בהפצה, והטוען להגנתו שלא ידע על כך – עליו הראיה.
<נועה ברודסקי-לוי: " רצית לדבר על החזקה?
עדי קול: כן, והשאלה למה לא הסכמתם על זה.
<נועה ברודסקי-לוי: לא שלא הסכמנו, האמת שזו הייתה חזקה שהם הפנו אליה בפקודת הסמים, ואני חשבתי שיותר טוב שזה יהיה בפנים, כי אחרת עם כל חשש - - -
<יפעת רווה: זה היה קיים כבר, פשוט ביקשה - -
עדי קול: זה היה קיים, אתם מסכימים, אבל שלא יופיע כאן.
<יפעת רווה: - - היועצת המשפטית לכתוב את זה במפורש שזה יהיה גלוי.
עדי קול: אני מסכימה אתה.
<יפעת רווה: אמרתי לה שזה יכול להיות גם בבולד.
<יפעת רווה: זה דבר שהיה צריך - - -
<אתי כהנא: אבל צריך להוסיף אספקה.
<קובי עזרא: אבל צריך להוסיף אספקה.
<נועה ברודסקי-לוי: מה צריך להוסיף?
<קובי עזרא: איסור אספקה.
<נועה ברודסקי-לוי: "לא ייצר אדם חומר אסור בהפצה, לא ימכרו, לא יספקו"?
<קובי עזרא: כן.
<אתי כהנא: את אותם - - -
<יפעת רווה: זה הרי לקוח מהחוק.
<אתי כהנא: אה, זה ירד בטעות?
<קובי עזרא: זה לא מופיע.
<יפעת רווה: זה לא מופיע אצלם.
עדי קול: בסדר, אני משאירה את הסעיף.
עדי קול: הוספנו אספקה.
עדי קול: אין לנו ויכוח על 8.
<יואל הדר: צריך לקרוא את זה או שאפשר בלי לקרוא?
עדי קול: חמש שנים, סגרנו.
<נועה ברודסקי-לוי: הקראתי את זה גם קודם, אז אין צורך.
<נועה ברודסקי-לוי: אקריא אותם, אבל יש לנו הערה ל-11, אז בכל זאת אקרא.
עדי קול: רק אל תקריאי את הסעיפים, רק בואי נדבר על הבעיות שיש להם, איפה שיש בעיות.
עדי קול: טיפול רפואי, רופא שיניים – בסדר, חזקה – בסדר.
עדי קול: איפה הבעיות?
<נועה ברודסקי-לוי: בסעיף 24: "חזקה על אדם שעבר אחת העבירות לפי סעיף 21 אם עשה אחת מאלה: (1) נתן לידי קטין או לאחר בשבילו כלי הנועד לשימוש בסם מסוכן; (2) הזמין קטין למקום שבו רגילים אנשים להשתמש בסמים מסוכנים;" – לצורך העניין זה יהיה חומר אסור בהפצה.
<נועה ברודסקי-לוי: זה בסדר.
<נועה ברודסקי-לוי: הבעיה הייתה לגבי פסקה 3 ובעקבות זה גם 4.
<נועה ברודסקי-לוי: "(3) הזמין קטין למקום שבו יכול הקטין להשיג סם מסוכן או להשתמש בו;" – הקושי שלנו היה שלמעשה אנחנו מדברים לפעמים במקומות שמוכרים בהם גם חומרים לגיטימיים, ואנחנו לא רוצים להפוך לעבירה הורה שנכנס עם הילד לקנות לו קולה בפיצוצייה.
<נועה ברודסקי-לוי: ולכן חשבנו שהניסוח - - -
<אתי כהנא: בפיצוצייה מוכרים סמים.
<אתי כהנא: בפיצוצייה גם מוכרים סמים לפעמים.
<נועה ברודסקי-לוי: אוקיי, אבל לא נעשה חזקה שאם הורה נכנס עם ילד לקנות שתייה, אז זו כבר חזקה שהוא הדיח קטין, ואז מה שהצענו זה במקום 3 להגיד: הזמין קטין למקום שנועד בעיקרו להשגת חומרים אסורים בהפצה, סליחה, זה לא מסכנים.
עדי קול: "בעיקרו" זה מספיק?
<אתי כהנא: אם הוא מזמין אותו לכוך של "נייס גאי" זה כבר יותר מדי.
<אודי וולף: אם זה מפעל של "נייס גאי" - - -
<נועה ברודסקי-לוי: כן, יש הבדל, בדיוק, זה בדיוק ההבדל בין - - -
עדי קול: יש הסכמה.
<יואל הדר: אמרתם: יש הסכמה.
<יואל הדר: נמשיך, הלאה.
<אתי כהנא: יש הסכמה, הלאה.
<נועה ברודסקי-לוי: "(ב) ההוראות לפי סעיפים 28, 31 עד 36 ו-37 לפקודת הסמים המסוכנים, יחולו, בשינויים המחויבים, לעניין עבירות לפי סעיפים 7 ו-8.
<נועה ברודסקי-לוי: " סעיף 28: "(א) סמכויות שוטר לפי סעיף 25 לפקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)" - - -
<איילת אלישר: למה את קוראת את זה?
<איילת אלישר: יש בעיה?
<איילת אלישר: פשוט לא נגמור אם זה יוקרא.
<יואל הדר: יש בעיות?
<נועה ברודסקי-לוי: אני חושבת שחשוב פשוט שיובהר על מה מדובר, כי יש פה גם סעיפים שכוללים לדוגמה: עבירה על כל אחת מהתקנות של הסמים המסוכנים.
עדי קול: רגע, מה זה "יחולו, בשינויים המחויבים", מה הכוונה "בשינויים המחויבים"?
<אודי וולף: לא 20 שנה, אלא שלוש שנים.
<אתי כהנא: במקום סמים.
<אתי כהנא: כל מה שקשור לאמירת סמים אסור בהפצה.
<נועה ברודסקי-לוי: סעיף 23 מדבר על סמכויות החיפוש לגבי חומרים מסכנים.
עדי קול: עכשיו כשאנחנו כבר חברים, לקחתם את אותו דבר כמו הסמים המסוכנים, לא עשיתם - - -
<איילת אלישר: לא לקחנו דברים שלא רלוונטיים.
<איילת אלישר: לא לקחנו הכול.
עדי קול: מה לא לקחתם?
<איילת אלישר: לקחנו רק הוראות שממש חיוניות לצורך אכיפה, לא לקחנו את כל פקודת הסמים ושמנו כאן.
<אתי כהנא: לא, לא כל פקודת הסמים.
עדי קול: בסדר, זה ברור לי, אני שמחה, רק אם אתם רוצים להסביר לי באופן כללי, כדי שלא נקרא את הכול, איזה סמכויות כן נתתם.
<שירי חבה: הסמכויות כתובות מפורשות בחוק, לא הוספנו סמכויות חדשות.
עדי קול: בסדר, העברתם אחד לאחד את הכול.
עדי קול: פרק ד', לא עברתי על זה, אני מניחה שאת אותן סמכויות שצריך לגבי סם מסוכן - - -
<שירי חבה: זה רק הוראות איך להפעיל סמכויות.
<יפעת רווה: כן, וגם הייעוץ המשפטי עבר על זה.
<נועה ברודסקי-לוי: לא, יש שם עניין של עבירה על כל אחת מהתקנות לפי פקודת הסמים, יש שם דברים משמעותיים.
עדי קול: השאלה אם יש לך דברים מהותיים שאת רוצה - - -
<נועה ברודסקי-לוי: "פרק ד': הוראות שונות שמירת דינים 10.
<נועה ברודסקי-לוי: הוראות חוק זה באות להוסיף על הוראות כל דין ולא לגרוע מהן.
<נועה ברודסקי-לוי: ביצוע ותקנות 11.
<נועה ברודסקי-לוי: (א) השר לביטחון הפנים ממונה על ביצוע הוראות חוק זה, למעט סעיפים 5 ו-6, והוא רשאי, בהסכמת שר המשפטים, להתקין תקנות לביצועו.
<נועה ברודסקי-לוי: (ב) שר הבריאות ממונה על ביצוע סעיפים 5 ו-6, והוא רשאי, בהסכמת שר המשפטים, להתקין תקנות לביצועם.
<נועה ברודסקי-לוי: 12.
<נועה ברודסקי-לוי: תיקון חוק בתי משפט לעניינים מינהליים" – ופה צריך לעשות תיקון בהתאם לכך שהסמכנו את בית-המשפט השלום, אז למעשה יש שינוי בסעיף הזה.
<נועה ברודסקי-לוי: צריך לנסח את זה, אבל בעיקרון הסמכות לא תהיה - - -
עדי קול: של בתי-הדין המינהליים?
<נועה ברודסקי-לוי: הם רצו – ואז שינינו לבית-משפט שלום – בכל מקרה זה יישאר.
<נועה ברודסקי-לוי: לגבי סעיפים 5א ו-6ב הייתה בקשה של משרד הבריאות, זה יישאר לבג"ץ – הסמכות לגבי הכרזה דחופה, והם רוצים שהסמכות תהיה לבג"ץ לעתור נגד ולא לבית-המשפט לעניינים מינהליים.
<נועה ברודסקי-לוי: התחילה).
<נועה ברודסקי-לוי: (ב) הוראות פרק ב' יעמדו בתוקפן שלוש שנים מיום התחילה.
<יואל הדר: למה באמת צריך 14 יום?
<יואל הדר: למה לא מיידי?
עדי קול: למה אתם כל כך לחוצים?
<יואל הדר: הקיץ הגיע.
<אודי וולף: החופש הגדול.
<אתי כהנא: זה עניין של הקיץ, רוצים לתפוס את הקיץ.
<יפעת רווה: זה ממש עניין של פיקוח נפש.
<יואל הדר: אנחנו בקיץ, בשביל זה את יושבת פה עד השעה הזאת בלילה.
עדי קול: אני שואלת באמת, אתם לא צריכים – לא שאלתי כמשהו קנטרני, שאלתי למה היה צריך את מפכ"ל המשטרה להתקשר לחיים כץ או את השר לביטחון פנים להגיד לנו.
<יפעת רווה: מסיבה פשוטה, זה באמת באמת עניין של פיקוח נפש הדבר הזה.
<יפעת רווה: שמענו בישיבה הקודמת מנציגי משרד הבריאות על ילדים שמגיעים מדי שבוע לבתי-חולים, - -
<אתי כהנא: פסיכוזות.
<נועה ברודסקי-לוי: זה היה בכחול, אגב, זה לא מה שאנחנו קוראים.
<יפעת רווה: - - ולכן אני גם לא רואה צורך - - -
<יואל הדר: לא, בסדר, אבל בכחול לא התכוונו להגיע להיום, התכוונו להגיע לפני שלושה חודשים.
<יפעת רווה: למה עשינו 14 יום?
<יפעת רווה: בדרך כלל חוקים - - -
<נועה ברודסקי-לוי: אתם ביקשתם בכחול.
<אתי כהנא: גם בתיקון של ההכללה של חומרים חדשים לפקודה ויתרו על 14 יום, כבר היה פה בדיון קודם.
<יפעת רווה: לא רואה סיבה, יפרסמו את זה בתקשורת, אני מניחה - - -
<אתי כהנא: יפורסם ברשומות.
<יואל הדר: כן, עדיף מיידית.
<אתי כהנא: מיידי, תחולה מיידית.
<יואל הדר: עם פרסומו ברשומות.
<אתי כהנא: מיום פרסומו ברשומות.
<יואל הדר: מי צריך להתארגן?
<יואל הדר: הפיצוציות?
<אתי כהנא: איזה היערכות צריך לתת פה לאנשים?
<אתי כהנא: מכירת חיסול?
<שירי חבה: ליבואנים.
<אתי כהנא: למכירת חיסול של החומרים?
<אתי כהנא: זה ההיערכות שאנחנו צריכים לתת? לא.
עדי קול: נעשה שבעה ימים.
<אתי כהנא: למה?
<אתי כהנא: להיערכות למה?
<אודי וולף: מהפרסום ברשומות, זה לפחות ייקח שבועיים.
<אתי כהנא: גם הפרסום ברשומות לוקח זמן, פרסום ברשומות גם לוקח זמן.
<שירי חבה: פרסום ברשומות – לכנסת ואז פרסום ברשומות, ייקח איזה שבועיים.
<אודי וולף: בפעם הקודמת שעשינו את השינוי בפקודה והפרסום ברשומות היה ביום חמישי, נטלנו על עצמנו וזה היה מיידי, אמרנו: אנחנו מתחילים רק מיום ראשון.
<אודי וולף: כי יש פייריות מסוימת.
<אודי וולף: אני חושב שגם פה עמדנו במבחן הפייריות.
<אודי וולף: מיידי יכול להיות.
עדי קול: מתי היה המבחן?
<אודי וולף: אני אומר:
<אודי וולף: בפעם הקודמת רצנו מהר מאוד, היה פרסום ברשומות - - -
<יואל הדר: אתם מעבירים לרשומות, לא אנחנו.
<אפרת חקאק: יש פה הצעה שאתם לוקחים משהו שהוא בעצם חוקי ותופסים את החומר הזה, זה לא דבר הכי פשוט בעולם.
עדי קול: אני מחליטה על שבוע.
עדי קול: בעיני זה פרק בעל סמכות מאוד מאוד רחבה, ואני חושבת שצריך לתת שבוע שיפרסמו על זה, לפחות שיהיה שיח ציבורי בנושא הזה.
<נועה ברודסקי-לוי: "(ב) הוראות פרק ב' יעמדו בתוקפן שלוש שנים מיום התחילה.
עדי קול: אני יודעת שזו הוראת שעה שלוש שנים, השאלה - - -
<נועה ברודסקי-לוי: של פרק ב' בלבד, פרק ג' הוא קבוע.
עדי קול: ולמה שלוש שנים?
עדי קול: תסבירו לי למה אתם מבקשים שלוש שנים.
<יואל הדר: כי חשבנו שחמש שנים זה יותר מדי זמן, זה ירד מהפרק.
עדי קול: ולא נגיד אחת או שתיים?
עדי קול: אבל זה הסבר מצוין?
<אתי כהנא: גם חוק האלכוהול היה שלוש שנים.
<יואל הדר: גם האלכוהול זה היה שלוש שנים.
עדי קול: זה טיעונים של: עשינו את אותה טעות בעבר.
עדי קול: תמצא טיעון מהותי למה.
<יואל הדר: לא, לא טעות.
<אתי כהנא: לא טעות, למה טעות?
<יואל הדר: לוקח זמן להיערך.
<יואל הדר: א', זה לוקח זמן להיערך – לוקח זמן עד שאנשים מכירים את זה, לקבוע את זה קודם - -
<אתי כהנא: זה לוקח זמן.
<יואל הדר: - - וגם רוצים לעקוב אחרי היישום של החוק.
<אתי כהנא: זה לא נותן פרספקטיבה.
עדי קול: כמה זמן לוקח למשטרה לנסח את הנוהל?
עדי קול: כי צריך נוהל.
<איילת אלישר: צריך נוהל, צריך להטמיע, צריך להכשיר, זה לוקח את הזמן שלו.
<איילת אלישר: זה לוקח זמן.
<שירי חבה: להסמיך אנשים.
<איילת אלישר: אני לא חושבת ששנה זה פרק זמן מספיק.
<קריאה: שנה זה כלום.
<יפעת רווה: אני יכולה להגיד בניסיון של חוק האלכוהול שבאמת גם בהתחלה, בכל חקיקה כזאת, אגיד על השולחן, יש חבלי לידה, יש תלונות אם מפעילים את זה ככה, אם מפעילים את זה אחרת, לוקח זמן עד שאפשר באמת להסיק את המסקנות - - -
עדי קול: אני מבינה שזה לוקח זמן, רק אתם לא אומרים את פרק הזמן, והשלוש שנים האלה - - -
<אתי כהנא: שלוש שנים זה נותן פרספקטיבה.
<אודי וולף: זה הרבה או מעט?
עדי קול: זה הרבה בעיני לסמכות שאני רוצה לבדוק את השימוש שלכם בה.
עדי קול: אני רוצה לראות שלא יהיה שימוש נחפז מדי לקחת ולהחזיק חומרים מתוך - - -
<אתי כהנא: כל שנה את מקבלת דיווח.
<אודי וולף: אבל אחת ל-12 חודשים יהיה דיווח, הסעיף הבא מדבר על זה.
<יואל הדר: יש לך דיווחים כל הזמן.
עדי קול: יהיה דיווח אחת לחצי שנה.
עדי קול: אמרנו חצי שנה, לא שנה.
<נועה ברודסקי-לוי: לא, חצי שנה דיברנו על - - -
<יואל הדר: יש סוגים שונים של דיווחים.
<קריאות: <- - ->
<יואל הדר: אתם יכולים לערוך דיונים, אבל חבל לפגוע בחוק אם לא נותנים את השלוש שנים, כי זה הזמן שלוקח ביישום שלנו, של הממשלה.
<יואל הדר: אנחנו לא מספיק זריזים כמו הכנסת, לכן יש צורך בשלוש שנים.
<אתי כהנא: הוועדה תוכל ליזום.
עדי קול: השאלה היא בין שנתיים לשלוש.
עדי קול: מסכימה שלוקח חצי שנה לפחות עד הטמעה, ואז שנה וחצי, לדעתי – אני מחליטה על שנתיים.
<יואל הדר: זה לא מספיק.
<יואל הדר: הבעיה העיקרית זה זמן הקיץ גם כן, אנחנו צריכים שלושה קייצים יותר - - -
עדי קול: אבל נתנו לך עוד שבוע, יהיה לך את כל הקיץ.
<יואל הדר: לא, זה לא מספיק.
<יואל הדר: לא קיץ אחד.
<אתי כהנא: לא, אנחנו כבר בסוף יולי.
<אתי כהנא: אנחנו כבר באוגוסט.
<יואל הדר: לוקח שלושה קייצים.
<יואל הדר: באמת, יש דברים שאמרנו שזה – פה אין לנו, תני לנו - - -
עדי קול: גם זה לא יהיה לך שלושה קייצים, כי את הקיץ הראשון אתה מאבד על החצי שנה, ואז יש לך שני קייצים.
<אתי כהנא: שלושת רבעי חופש גדול כבר עבר.
<יואל הדר: על השבעה ימים שלך, אבל זה השבעה ימים.
עדי קול: לא, על החצי שנה שייקח לו לעשות נוהל.
<אתי כהנא: שבעה ימים יגמרו את החופש הגדול.
עדי קול: קודם כול אנחנו מאריכים.
עדי קול: אמרו שלוקח איזו תקופה עד שיהיה נוהל, כבר תפספסו את הקיץ, הקיץ נגמר בעוד שלושה שבועות.
עדי קול: אני מחליטה על שנתיים, זה היה טיעון לא הגיוני.
<יואל הדר: לא מספיק, זה לא מספיק לנו.
<שירי חבה: צריך לקחת בחשבון גם את הזמן שייקח לנו לקבל אישור של הכנסת שוב, אז זה אומר שזה נותן לנו חצי שנה בפועל.
<יואל הדר: אנחנו צריכים להיערך, לוקח לנו זמן להיערך, כל התהליך של התזכיר, כל התהליך הזה לוקח המון זמן, עד שבאנו לפה לקח המון זמן.
<יואל הדר: אנחנו מבקשים פה שלוש שנים, זה חשוב גם השלוש שנים.
<שירי חבה: כי זה צריך לעבור את כל התהליך גם עד שזה יגיע לפה שוב.
<שירי חבה: אנחנו צריכים להפיץ שוב תזכיר ושוב ועדת שרים ושוב פעם להגיע לכנסת ודיונים בכנסת.
<אפרת חקאק: שלוש שנים.
עדי קול: היא אומרת שלוש שנים, כן, שלוש שנים, בסדר.
<אפרת חקאק: זה בהנחה שתבואו עם מספיק זמן לפני כן כדי לקיים דיון מהותי.
<יואל הדר: נשתדל לבוא.
עדי קול: בדיוק, שאם זה יגיע, פשוט עברתי לוועדה הזאת מוועדת הכספים, ועדת הכספים מגיעים יום אחרי.
<יואל הדר: נשמח לבוא בזמן, כי הלחץ אצלנו הרבה יותר גרוע מאשר אצלכם.
<יואל הדר: יש לנו הרבה יותר הליכים – שלוש שנים.
עדי קול: טוב, שלוש שנים.
<נועה ברודסקי-לוי: "דיווח לכנסת 14.
<נועה ברודסקי-לוי: אחת לשנים עשר חודשים מיום התחילה יימסר לוועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת דיווח כמפורט להלן: (1) דיווח השר לביטחון הפנים על – (א) השימוש בסמכויות תפיסה והשמדה של חומר מסכן לפי פרק ב', לרבות תדירות השימוש בסמכויות כאמור והיקף החומרים המסכנים שנתפסו והושמדו לפיו;
<נועה ברודסקי-לוי: "הארכת תוקפן לפי סעיף 6, ועל חומרים אסורים בהפצה שלא הוספו לרשימת הסמים המסוכנים.
<מוריה בן צור: רגע, מה זה אומר הסיפא "ועל חומרים אסורים"?
עדי קול: למה שזה לא יהיה שניהם אחת לחצי שנה?
<נועה ברודסקי-לוי: השאלה אם זה מספיק זמן.
עדי קול: אני עושה את זה אחת לחצי שנה.
<יואל הדר: מה?
עדי קול: את הדיווח של שניהם, גם את פרק ב'.
עדי קול: אני רוצה תוך חצי שנה לדעת גם מה הנוהל ומה עשיתם עם זה, אני רוצה את זה בתוך חצי שנה את שניהם – זה יהיה ב-14, שניהם יהיו בתוך חצי שנה.
<יואל הדר: - - - אפסי בהתחלה.
עדי קול: כן, אני רוצה לדעת מה הנוהל, אני רוצה לדעת איך נערכתם.
עדי קול: יש לך גם קיץ, אני רוצה לדעת מה עשית בקיץ.
עדי קול: אמרת שיש לך מלא קייצים.
<אתי כהנא: לא יהיה מה לדווח אחרי שישה חודשים.
<יואל הדר: את יכולה לזמן אותנו מתי שאת רוצה, אנחנו נבוא.
<יואל הדר: השאלה למה צריכים את הדיווח זה.
<נועה ברודסקי-לוי: לגבי 3 יש פה תיקון.
<נועה ברודסקי-לוי: 3 היה: "דיווח השר לביטחון הפנים או שר המשפטים, לפי העניין, על כתבי אישום שהוגשו לפי סעיפים 7 ו-8 ועל העונשים שהוטלו בהליכים כאמור שהסתיימו בהרשעה.
<נועה ברודסקי-לוי: " בעצם במשרד המשפטים - - -
עדי קול: מה, על החומרים שלא הוכנסו לפקודה, שאסורים בהפצה, אתם מדברים כאן?
עדי קול: אתה מדבר כאן על נוהל ב'.
<נועה ברודסקי-לוי: אבל בעצם למשרד המשפטים יש בעיה עם הדיווח.
<נועה ברודסקי-לוי: לצערנו, עד היום אין מערכת של משרד המשפטים שבעצם רשום בכל תיק אם הוגש כתב אישום או לא.
עדי קול: תסבירו.
<יפעת רווה: דיברתי עם הפרקליטות בנושא הזה, יש להם בעיה טכנית, ואנחנו לא רוצים להיות במצב של הפרת חוק או במצב שאנחנו לא יכולים לדווח, ולכן ביקשנו שלאותן עבירות שהן בסמכות המשטרה זה יישאר, אבל כרגע לפחות נכון לעכשיו מה שנמסר לי שיש מערכת שהיא בפיתוח וכרגע זה לא עובד, ולכן הם יכולים רק ידנית להתחיל – זה בקיצור - - -
עדי קול: רק שאבין, המצב זה שהיום לא רק על העבירה הזאת, אני מניחה, על כל העבירות אי-אפשר לדווח.
<אתי כהנא: אי-אפשר לדווח.
עדי קול: מטריד.
<נועה ברודסקי-לוי: בהגשת כתבי אישום אין שלבים, אז יש - - - ויש את התוצר הסופי.
<יפעת רווה: אני מזכירה, זה בפיתוח, אבל אני לא רוצה להיות במצב שאנחנו מפרים את החוק, ולכן זאת בקשתנו.
<איילת אלישר: מבחינת המשטרה אין בעיה של דיווח, אבל עכשיו הוספתם את נושא העונשים בנוסח של היום ב-4, ואת זה אני פשוט לא מבינה.
<נועה ברודסקי-לוי: מה?
<נועה ברודסקי-לוי: לא הוספתי משהו חדש.
<אתי כהנא: זה מערכת בתי-המשפט, הנהלת בתי-המשפט היא זאת שמדווחת על הדברים האלה.
<איילת אלישר: לכן הענישה היא לא שלנו, אז תורידו את הענישה.
<קריאה: ועליה אני לא מטילה יותר כלום היום.
<אתי כהנא: על העונשים לא כדאי שזה יהיה חלק - - -
<יפעת רווה: אז תורידו את העונשים.
עדי קול: אבל את אומרת שאת יכולה את זה ולא יהיה כתוב – בלי העונשים את יכולה?
<נועה ברודסקי-לוי: ולא כתוב לכם על עונשים?
<נועה ברודסקי-לוי: זה משהו שלא מופיע במערכת?
עדי קול: כי זה שני שלבים אחרים?
<איילת אלישר: לא ביררתי את זה, אני לא יודעת, ולכן הגשת כתבי אישום שהוגשו, את זה ביררתי, אני יודעת שאנחנו יכולים לעשות.
<איילת אלישר: לגבי ענישה אני לא יודעת.
<איילת אלישר: זה פשוט נוסף עכשיו.
<אתי כהנא: לדעתי זה מידע שמגיע תמיד מהנהלת בתי-המשפט.
עדי קול: אשמח אם תבדקי לגבי זה.
<יפעת רווה: אני רוצה להציע הצעה.
<יפעת רווה: כיוון שיש דברים שאולי אחר כך כן אפשר יהיה לספק, הרי ממילא הוועדה יכולה לקיים דיונים גם כשזה לא כתוב בחוק, דיונים לפי בקשה, ואז אתם שואלים אותנו, וככל שיש מידע כמובן שנותנים לכם את זה, זה רק לא מובא בחוק שאנחנו מאיימים להפר אותם - - -
עדי קול: לתת לוועדה לחזור, לשאול, אני לא חושבת שאני צריכה את זה.
עדי קול: אבל השאלה אם את יכולה לחזור אלינו עד מחר בבוקר, ואז נחליט.
<נועה ברודסקי-לוי: נאשר את זה בצורה כזאת שאם יש לכם אפשרות תדווחו לנו על עונשים, תודיעי לי אם להכניס את זה.
<איילת אלישר: אם תהיה לי תשובה, בסדר.
<איילת אלישר: אני רק לא יודעת אם תהיה לי תשובה.
<איילת אלישר: שוב, בדרך כלל המידע על העונש הוא מידע חיצוני למשטרה, המשטרה שולטת בכתבי האישום, העונשים מגיעים מבית-משפט, ואז זה דיווח חוזר כזה.
<איילת אלישר: לכן אני לא בטוחה שיהיה לי, אני יכולה לברר.
עדי קול: אני מבינה את המורכבות, זה מסובך, אם יהיה אז כן.
<נועה ברודסקי-לוי: הורדנו את "שר המשפטים".
עדי קול: למה הוא שם?
<יפעת רווה: בגלל הפרקליטות.
עדי קול: אה, בגלל הפרקליטות.
<יפעת רווה: צריך לכתוב גם שזה עבירות שבסמכות המשטרה, כי אחרת את מטילה על השר לביטחון פנים דיווח על עבירות שבסמכות המשטרה.
<נועה ברודסקי-לוי: "כתבי אישום שהוגשו על-ידי המשטרה".
עדי קול: אם את מכניסה את העונשים, אז את צריכה להחזיר את שר המשפטים אם אחרי זה היא תדווח על - - -
<יפעת רווה: לא נוכל לדווח, לא בשלב הזה, לא כרגע.
עדי קול: הם בכל מקרה לא.
<נועה ברודסקי-לוי: על עונשים גם לא?
עדי קול: לא, כי המשטרה תישאר רק, לא - - -
<אתי כהנא: הם לא יכולים לדווח על כתבי אישום, אז על העונשים?
<יפעת רווה: שהם ידווחו על שלנו?
<יפעת רווה: בהצלחה.
<נועה ברודסקי-לוי: על עונשים גם אין?
<נועה ברודסקי-לוי: זאת אומרת, אין גם את זה?
<יפעת רווה: אם על זה אי-אפשר, אז אני בטח לא יכולה להתחייב על זה בלי - - -
<אתי כהנא: זהו, זה על אחת כמה וכמה.
<נועה ברודסקי-לוי: לא, כי זה בסגירת התיק, אבל לא, אי-אפשר.
<אפרת חקאק: אז את נשארת רק עם כתבי אישום?
<נועה ברודסקי-לוי: על כתבי אישום הם עובדים בתביעות, הם לא יודעים בפרקליטות.
עדי קול: בתביעות אני מבינה.
עדי קול: אי-אפשר לדעת אפילו באיזה שלב זה?
<אתי כהנא: כל חצי שנה - - -
<יפעת רווה: בפרקליטות מה שנאמר לי, שכרגע הם לא יכולים לעמוד בחובת דיווח.
<יפעת רווה: בפרקליטות אני מדברת, המשטרה זה כבר - - -
<נועה ברודסקי-לוי: לא, הם עובדים על מערכת, הם מפתחים מערכת כבר הרבה זמן.
עדי קול: אבל אני שואלת, על הפרקליטות היא לא יכולה להגיד שום דבר על איזה שלב זה נמצא אצלם.
<יפעת רווה: הם יכולים לבדוק תיק תיק, אבל כרגע הם עובדים על פיתוח של מערכת, זה - - -
<נועה ברודסקי-לוי: על הרשעות גם לא?
<יפעת רווה: אני לא יודעת.
<שירי חבה: הדיווח עובר אחר כך למשטרה.
<יפעת רווה: אני יודעת שכרגע, גם בדברים אחרים שאנחנו מתעסקים כרגע, כשאנחנו צריכים נתונים מהפרקליטות, בשלב הזה יש בעיה.
<יפעת רווה: הטענה היא זה ייפתר, אבל אני לא יודעת מתי.
עדי קול: על הרשעות לדעתי יש לכם דרך.
<יפעת רווה: אני לא יודעת, אני לא רוצה - - -
<שירי חבה: לא במשרד המשפטים.
<שירי חבה: בכל מקרה לא במשרד המשפטים.
<יפעת רווה: אני יודעת שאנחנו לפעמים כשאנחנו צריכים נתונים כרגע, זה מערכת בפיתוח, כרגע יש בעיה.
<שירי חבה: המערכת לא יכולה להניב נתונים.
<שירי חבה: זה עניין טכני.
עדי קול: זה מוזר לי שאין לכם על הרשעות.
<יפעת רווה: לא אמרתי שאין, אני לא יודעת.
<יפעת רווה: בדקתי לגבי כתבי האישום.
<שירי חבה: לא, אין, המערכת לא יכולה להניב את הנתונים האלה פשוט, זה עניין טכני מחשובי, לא משהו שהוא - - -
<נועה ברודסקי-לוי: את רוצה לבדוק לגבי הרשעות?
עדי קול: זה רק לגבי הרשעות.
<נועה ברודסקי-לוי: איילת גם צריכה להודיע לי על - - -
<יואל הדר: עדי, יש לי בקשה, אני יודע שאת לא חייבת לענות ואת יכולה לדחות את זה - - -
<יפעת רווה: אתם רוצים שאבדוק עכשיו טלפונית?
<יואל הדר: העומס של הכנסת על דיווחים בנושא הזה בכלל הוא – כל הזמן מבקשים מאתנו דיווחים, לא בטוח שזה – אני מבין שבחצי שנה הראשונה את רוצה לראות איך נערכנו, אז אם אפשר חצי שנה ראשונה ואחרי זה כל שנה, פשוט העומס עלינו בלתי רגיל.
עדי קול: אז אתם לא יכולים לאגד את כל הדיווחים ביחד לעשות: היום אנחנו מדווחים גם הסמים, גם על - - -
<יואל הדר: זה לא, זה עומס אדיר, אין לך מושג באמת כמה - -
עדי קול: זו הייתה בדיחה.
<יואל הדר: - - אנחנו רצים למפכ"ל – הם כל הזמן עמוסים רק בדיווחים, אז אם אפשר חצי שנה ראשונה ואחרי זה כל שנה.