GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי לוי אבקסיס: אז הם ימנעו התפתחות של העבודה הזאת בארץ?
אורלי לוי אבקסיס: שהם יוכלו לעשות את הרווח שלהם בחוץ-לארץ?
<פרופ' רוני גמזו: אורלי, דבר שכזה קיים, אני לא יכול להגיד לך שלא.
<פרופ' רוני גמזו: הוא קיים, כנראה הוא בעל עוצמה גם, והדרך לטפל בו היא לא פשוטה כי אני לא יכול למנוע, אני לא יכול להגיד לרופא – אסור לך לנסוע לרומניה.
חיים כץ: אני יוצא לחופש שבוע.
חיים כץ: אני אעשה שם מה שאני רוצה.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה אם הוא מחבל פה.
חיים כץ: לא מחבל פה.
<פרופ' רוני גמזו: מה שאני כן אולי יכול לעשות, במסגרת שירות המדינה, זה לא לאשר עבודה פרטית לרופא, עובד שירות המדינה, שאני יודע שהעבודה הפרטית הזאת - - -
חיים כץ: עבודה פרטית איפה, בחוץ-לארץ?
חיים כץ: לא יודע אם אתה יכול.
חיים כץ: בארץ אתה יכול.
<פרופ' רוני גמזו: לא לא, בתקשי"ר.
<פרופ' רוני גמזו: צריך אישור שלי.
חיים כץ: באיזה קופת-חולים עובדים דרך התקשי"ר?
<עפרה בלבן-קשטלנסקי: אתה יורה למקומות הלא נכונים.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא רוצה למנוע מהם, רק - - -
<פרופ' רוני גמזו: לא, אבל אני אומר – אני לא מכסה אז את כל מדינת ישראל, אני שולט על 11 יחידות IVF בתוך בתי-החולים הממשלתיים, אבל עדיין הבעיה תהיה.
<פרופ' רוני גמזו: לכן, הפתרון כאן הוא מאוד מורכב.
<פרופ' רוני גמזו: חסם נוסף הוא החסם של הקופות, שחלק מהן עשו רעשים בהתחלה שזה לא בסל.
<פרופ' רוני גמזו: כל דבר כזה שהגיע לנציב קבילות הציבור לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, מייד הוגדר שהוא בסל, וקופה שלא תשלם אנחנו ננכה דרך ביטוח לאומי.
<פרופ' רוני גמזו: זו סמכותי, ולכן ההבהרה הברורה ביותר לכל הייעוצים המשפטיים שזה בסל, זה IVF – אם זה בתרומת ביציות או לא בתרומת ביציות – זה IVF וזה בסל.
<פרופ' רוני גמזו: לתת כסף ליחידות, אני חושב שזה לא ראוי.
<פרופ' רוני גמזו: אני לא רואה כאן צורך להתחיל לתת תמריצים, אף על פי שיכול להיות שבתוך בתי-החולים הממשלתיים אני אצטרך אולי למצוא פתרונות לכל מיני בעיות תפעוליות שקיימות כי זה נושא שמטיל עליהם קצת יותר עול מ-IVF רגיל, אבל זה תפקידי וזה חלק מההסדרה שאני הולך לעשות בתוך 11 בתי-החולים הממשלתיים.
רחל אדטו: אם אתה נותן להם התחייבות - - -
חיים כץ: רחל, סליחה.
<פרופ' רוני גמזו: בתוך המקומות שאני הגורם המפעיל שלהם, אני אמצא פתרונות כדי לעזור שם.
<פרופ' רוני גמזו: אם מישהו יגיד לי – בוא תשנה את התעריף של ה-IVF, אם מישהו עכשיו ייקח את התעריף של ה-IVF ויבחן אותו מהתחלה, יתמחרו אותו מהתחלה, יכול להיות שאפילו הוא ירד, כך שאני לא בטוח שאני עוזר בהסתכלות כוללנית.
<פרופ' רוני גמזו: ולכן, הדבר היותר חכם הוא לטפל בתוך המסגרות שלי.
<פרופ' רוני גמזו: חסם אחרון הוא החוק, שבעצם בא והגדיר שאין לנו אפשרות או שהחוק לא עובר דרך בנק ביציות.
<פרופ' רוני גמזו: זה לא שאת כרגע תורמת לבנק, תורמת ושמה את זה בהקפאה, אלא את תורמת טרי וזה הולך - - -
אורלי לוי אבקסיס: לאישה מסוימת.
שולי מועלם-רפאלי: לאישה מסוימת.
<פרופ' רוני גמזו: את תורמת מול אישה.
<פרופ' רוני גמזו: זה נושא שבוועדת מור-יוסף, ולאחר מכן בוועדת היישום שהדוח שלה ממש בימים אלה מועבר אלי ואל שרת הבריאות, אנחנו מנסים לפתור את הבעיה הזאת גם כדי לאפשר יותר גמישות בתהליך ולפתור את זה כפי שיש היום בתרומות זרע, בנק זרע.
אורלי לוי אבקסיס: יש אפשרות לעשות את זה בשני המסלולים?
אורלי לוי אבקסיס: כלומר, שתורמת, אם היא תרצה לאישה ספציפית – לפעמים זה בתוך המשפחה, צריך לזכור - לאישה מסוימת, כי יש לך פה את - - -
שולי מועלם-רפאלי: התמריץ האישי.
<פרופ' רוני גמזו: לאישה ספציפית אין בעיה.
<פרופ' רוני גמזו: יש פתרון לזה.
אורלי לוי אבקסיס: בדיוק, ותהיה גם האפשרות לא מאישה לאישה, אלא כמו בתרומת זרע.
<פרופ' רוני גמזו: יש היום את שתי האופציות, אבל אין את האופציה לבנק, אין את האופציה להקפאה.
<פרופ' רוני גמזו: גם מתוך הנחה שהייתה לנו בזמנו שהקפאה מקטינה את האיכות של הביציות, מאז בשנה-שנתיים האחרונות יש שיפורים מסוימים בטכנולוגיה, וההקפאה היום – עדיין ביציות אחרי הקפאה הן ביציות עם איכות שניתנת להפריה, אולי בשיעורים יותר קטנים אבל עדיין איכות שניתנת להפריה.
<פרופ' רוני גמזו: אלה החסמים, אנחנו הולכים לטפל בשנה הקרובה בכל אחד מהחסמים הללו.
<פרופ' רוני גמזו: אמרתי לגבי החסם של חוץ-לארץ, שקצת קשה לי לטפל בו.
חיים כץ: אז למה באתם פתאום?
<פרופ' רוני גמזו: אנחנו אבל יודעים שגם הנושא של החזר ההוצאות הוא גבולי מאוד.
<פרופ' רוני גמזו: אנחנו יודעים שהחזר ההוצאות שאנחנו נותנים אותו – תזכרו, האישה יש לה אובדן ימי עבודה, לאישה יש אובדן ימי עבודה לכל החודש לעתים, היא עוברת גירויים שחלתיים שאם אתה לוקח את הגירוי השחלתי בפרוטוקול הארוך, הוא גירוי שחלתי שמתחיל חודש וחצי לפני התהליך.
<פרופ' רוני גמזו: יש הרבה מאוד דברים שהופכים את העול על האישה - - -
<עפרה בלבן-קשטלנסקי: אני מזכירה לך שהתורמת היא - - -
<פרופ' רוני גמזו: הופכים את העול על האישה לכזה - אני הרגשתי לא בנוח, ואמרתי, בואו ניקח את זה לעוד שנה, נעשה את השינוי הזה.
<פרופ' רוני גמזו: אני לא מטיל את זה על הנתרמת, אני מטיל את זה עלי, אני אעקוב לאחר מכן ואחזור לוועדה, ושוב, הזמניות של זה היא בעינינו דבר טוב.
חיים כץ: בדיקה.
<פרופ' רוני גמזו: בדיקה, בהחלט.
רחל אדטו: רוני, אני מבקשת תשובה.
רחל אדטו: אתה נותן עכשיו "קרט בלנש", אתה נותן תקציב, אם פתאום יש לך 50, 70 ו-100 נשים שתרוצנה עם ה-20,000 שקלים, אתה עכשיו נותן תקציב - - -
חיים כץ: הוא לוקח סיכון, הוא אומר: היו שבע, כמה יהיו?
חיים כץ: יהיו 20?
חיים כץ: הוא אומר, 200,000 שקלים.
רחל אדטו: חיים, אתה מכיר את משרד הבריאות.
<פרופ' רוני גמזו: רחל, התשובה היא כן.
<פרופ' רוני גמזו: התשובה הפשוטה היא כן.
חיים כץ: המספרים הם מספרים קטנים.
חיים כץ: מהניסיון שלו, היו שבעה מקרים.
חיים כץ: הוא אומר – נגיד שיהיו 40.
<פרופ' רוני גמזו: תכפילי את זה.
חיים כץ: 40.
חיים כץ: פי-4.
יעקב מרגי: לא יהיו.
חיים כץ: 400,000 שקלים?
חיים כץ: הוא מוסיף.
חיים כץ: הוא לא מדבר על מיליונים.
רחל אדטו: חיים, אתה מכיר את המנגנונים של משרד הבריאות.
חיים כץ: אבל הוא בא בכסף קטן.
יעקב מרגי: אומר לך המנכ"ל ביושר – אני מסוגל לעמוד בזה.
חיים כץ: כן, ב-400,000 שקלים אני עומד.
חיים כץ: זה אפילו לא 400, זה 200.
שולי מועלם-רפאלי: אבל במקביל הוא גם אומר שהוא יסדיר את זה מול הקופות והיחידות, זה לא רק הכסף.
חיים כץ: 200,000 שקלים, אני עומד בזה.
<פרופ' רוני גמזו: אני תקצבתי בצד חצי מיליון שקלים.
<פרופ' רוני גמזו: שמתי לי בצד.
<נועה ברודסקי לוי: "תקנות תרומת ביציות (תשלום פיצוי בעד שאיבת ביציות) (תיקון), התשע"ג–2013
<נועה ברודסקי לוי: תיקון תקנה 3 1.
<נועה ברודסקי לוי: בתקנה 3 לתקנות תרומת ביציות (תשלום פיצוי בשל פעולת שאיבת ביציות ותשלום אגרה בעד אישור רופא אחראי) (הוראת שעה), התשע"ב–2012 (להלן – התקנות העיקריות) – (1) במקום תקנת משנה (א) יבוא: "(א) תורמת מתנדבת זכאית להחזר הוצאות כללי ופיצוי בשל פעולת שאיבת הביציות למטרת השתלה לפי החוק; בית החולים שבו בוצעה פעולת שאיבת הביציות ייתן את החזר ההוצאות הכללי והפיצוי; החזר ההוצאות הכללי והפיצוי יכללו את אלו בלבד: (1) החזר הוצאות כללי, כאמור בתקנה 4; (2) פיצוי כללי בעד נכונותה לתרום ביציות למטרת השתלה, כאמור בתקנה 5."
רחל אדטו: בית חולים ייתן?
<נועה ברודסקי לוי: כן, זה דרך בית החולים.
שולי מועלם-רפאלי: זה כמו היום.
<וילמה מאור: זה דרך בית החולים, זה הצינור.
רינה פרנקל: דרך משרד הבריאות.
יעקב מרגי: זה חוסך ביורוקרטיה.
<אביטל וינר-אומן: אנחנו לא רוצים שהמטופלת תצטרך גם לפנות - - -
<נועה ברודסקי לוי: "(2) בתקנת משנה (ג), אחרי "פיצוי" יבוא "והחזר הוצאות כללי" ובמקם "יועבר" יבוא "יועברו".
<נועה ברודסקי לוי: החלפת תקנה 4 2.
<נועה ברודסקי לוי: במקום תקנה 4 לתקנות העיקריות יבוא: "החזר הוצאות כללי 4.
<נועה ברודסקי לוי: החזר הוצאות כללי לפי תקנות אלה, המבטא את ההוצאה הסבירה הצפויה לתורמת מתנדבת עקב מתן התרומה, יהיה אחיד לכל התורמות בסכום של 10,000 שקלים חדשים".
<נועה ברודסקי לוי: תיקון תקנה 5 3.
<נועה ברודסקי לוי: בתקנה 5 לתקנות העיקריות במקום "9,000" יבוא "10,000".
<נועה ברודסקי לוי: תיקון תקנה 9 4.
<נועה ברודסקי לוי: בתקנה 9 לתקנות העיקריות במקום "כ' בטבת התשע"ג (2 בינואר 2013)" יבוא "ב' בתמוז תשע"ד (30 ביוני 2014)".
<נועה ברודסקי לוי: " אני רוצה לציין בהקשר הזה שהבקשה של משרד הבריאות היא להחיל ברצף את התקנות כי הן כבר פקעו למעשה.
<נועה ברודסקי לוי: הן היו אמורות לפקוע ב-2 בינואר.
<נועה ברודסקי לוי: בגלל הבחירות זה נדחה ל-5 במאי.
<נועה ברודסקי לוי: הם בעצם מבקשים להחיל את זה ברצף.
<נועה ברודסקי לוי: אני חושבת שכדאי לשמוע את ההצדקות לכך.
אורלי לוי אבקסיס: רטרואקטיבית?
יעקב מרגי: רטרואקטיבי, או רק ברצף?
<נועה ברודסקי לוי: זה בעצם רטרואקטיבי, כולל גביית אגרה, ולכן אני חושבת שכדאי כן לשמוע את הסיבה.
חיים כץ: כמה נשים כאלה היו?
חיים כץ: היו בכלל נשים בחודש, חודשיים האחרונים?
<פרופ' רוני גמזו: לא.
<אביטל וינר-אומן: לא.
חיים כץ: אז זה לא משנה.
<נועה ברודסקי לוי: אבל יש כמה תורמות שהבנתי שהן בדרך.
<אביטל וינר-אומן: יש תורמות בדרך, אבל הן עוד לא הגיעו לשלב.
<פרופ' רוני גמזו: אפשר גם שנה מהיום.
<פרופ' רוני גמזו: למה לא שנה מהיום?
<פרופ' רוני גמזו: כי אם אתם מחילים את זה רטרואקטיבית?
<אביטל וינר-אומן: לא, אנחנו רוצים שזה יהיה תקף ברצף בעצם מחודש מאי, שזה פקע, עד עוד שנה.
<פרופ' רוני גמזו: מאה אחוז.
חיים כץ: זאת אומרת, את הולכת לעשרה חודשים.
אורלי לוי אבקסיס: לא, ל-14 חודשים.
שולי מועלם-רפאלי: שנה וחודשיים.
חיים כץ: 14 חודש.
חיים כץ: אבל לא יהיו נשים שם.
רחל אדטו: לא יקרה שום דבר.
<נועה ברודסקי לוי: אנחנו חוששים שיש נשים שייגבו מהן אגרה.
<קריאה: יש נשים שהן בהליך.
חיים כץ: בתהליך זה לא רטרואקטיבי.
חיים כץ: הן יקבלו.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה היחידה היא מהרגע שפקעו התקנות.
<אביטל וינר-אומן: בכל מקרה, הן מודעות לזה שהן צריכות לשלם.
רחל אדטו: מאחר שהתקנות האלה לא מסדירות מחדש – שוב, לא מסדירות בצורה מסודרת את מערכת היחסים בין קופות-החולים ומשרד הבריאות - -
<קריאה: הוא אמר שהוא יבדוק את זה.
רחל אדטו: - - אני אומרת כמו שאמרתי לפני שנה – לא יקרה שום דבר בתקנות האלה.
<פרופ' רוני גמזו: רחל, זה בסל.
חיים כץ: מי בעד התקנות, כפי שהוקראו?
חיים כץ: 5 חברי כנסת שיש להם זכות הצבעה ונמצאים פה, כולם אישרו את התקנות.
חיים כץ: יום רביעי בשבוע, י' באב, 17 ביולי 2013, ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא:
חיים כץ: הצעת חוק המאבק בתופעת השימוש בחומרים מסכנים, התשע"ג-2013, הצעת חוק ממשלתית שעברה קריאה ראשונה ועולה פה כהכנה לקריאה השנייה והשלישית.
חיים כץ: הייתי מבקש מנציג המשרד לביטחון פנים שיציג את הצעת החוק ויגיד מה שיש לו להגיד.
<יואל הדר: שלום, אני היועץ המשפטי של המשרד לביטחון הפנים.
חיים כץ: קרב את המיקרופון אליך וצעק אלינו.
<יואל הדר: אני משתדל לא לצעוק על חברי הכנסת.
חיים כץ: צעק, צעק, שנשמע אותך.
<יואל הדר: במקרה הזה ודאי אני לא חושב שיהיה צורך כי אני חושב שיש תמימות דעים לגבי חשיבות החוק הזה וראיתי שהוועדה עצמה זירזה את הקידום של ההליך לדיון של היום אז אני בהחלט מודה לוועדה על כל הפעילות, אני חושב שכולנו רואים עין בעין בחשיבות העניין.
יעקב מרגי: יש כאלה שמכירים אותו יותר מאשר הבכירים במשרדו.
<יואל הדר: זו מחמאה, אני לא מופיע הרבה בוועדה הזאת אבל אנחנו אולי דווקא נשמח להופיע פה.
<יואל הדר: העניין הוא כזה, מדי פעם מגיעות לאדוני כל מיני הצעות להוסיף סמים כאלה ואחרים לתוספת.
חיים כץ: אני יכול לשאול אותך שאלה?
<יואל הדר: ודאי.
חיים כץ: למה לא הנחתם הצעת חוק שאוסרת מכירה של כל חומר בפיצוציות אלא באם הוא קיבל אישור?
<יפעת רווה: זה לא רק בפיצוציות.
יעקב מרגי: מי יאשר?
חיים כץ: המשטרה.
<נעה בן שבת: זה די דומה לזה.
חיים כץ: אני לא יודע די דומה, תשמעי, אני בעד פשטות, לא פרשנות לעורכי הדין.
חיים כץ: עורכי הדין רוצים להגיד: זה מותר לי, זה אסור לי, - - -
עדי קול: זה לא רק בשוטרים אבל יש פרשנות לשוטרים, זו הבעיה, הבעיה שיש - - -
<יפעת רווה: זה לא רק בפיצוציות, יש גם באינטרנט.
<יואל הדר: אדוני, דבר ראשון, הפיצוציות לא מוכרות רק את זה.
<יואל הדר: בי"ת, זה לא רק בפיצוציות.
חיים כץ: נוגעים בנושאים שגורמים לשיבוש החשיבה, להזיות.
<יואל הדר: אז אני חושב שזאת המטרה של מה שהבאנו פה היום.
חיים כץ: שינוי תודעה.
חיים כץ: אבל לכתוב בעברית פשוטה: לא יימכר כל חומר שגורם לשינוי תודעה אלא באם קיבל אישור.
עדי קול: בזה אתה משנה את כל המקצוע שלהם.
<נועה בן שבת: זה בהחלט רוח הדברים שנאמרים פה.
חיים כץ: איך הוא אמר?
חיים כץ: בכימיה יש לו 2C.3O ואז הוא אומר: רק רגע, אני אזיז את ה-O, ואנחנו כל היום במרדף/ כמו בגשש, טיל חומוס-קרקע והוא יעשה לו טיל הגנה של חומוס-קרקע ואנחנו במרדף, 5 שנים במרדף.
חיים כץ: אז, הנה, יוכלו להוריד כמה תקנים מהמשטרה, יוכלו להוריד כמה תקנים ממקום אחר ולשים את השוטרים ברחוב, הם יוכלו לשמור עלינו מפני פשיעה.
<איילת אלישר: אני אולי אני אענה לאדוני?
<איילת אלישר: אני מהמשטרה.
חיים כץ: במשטרה אני לא יודע איך זה מתנהל, פה בוועדה אם את רוצה לדבר את מרימה את היד.
<איילת אלישר: הרמתי.
חיים כץ: ואם את מקבלת רשות דיבור את מדברת, אם את לא מקבלת רשות דיבור את לא מדברת.
<יואל הדר: טוב, אדוני, זאת בדיוק המטרה של החוק הזה, להפסיק את המרדף, להניח את כל האפשרויות שיהיו לממשלה, לגורמי הממשלה, כדי למנוע את המכירה של כל החומרים שכל שניה משנים את ההרכב שלהם כדי ליצור איזשהו מנגנון אחר.
<יואל הדר: המטרה בחוק הזה היא בדיוק לעצור את זה, למנוע את הדבר.
<יואל הדר: זה לא רק בארץ, גם בחוץ לארץ לקחנו - - -
חיים כץ: נראה לך שהחוק הזה ילך לבג"ץ?
עדי קול: כן, אין סיכוי, לפי מה?
עדי קול: אין סיכוי.
<יפעת רווה: אה, יעבור בבג"ץ?
עדי קול: אם הוא יעבור בבג"ץ.
חיים כץ: יהיו כאלו שיפנו אותו לבג"ץ?
<יואל הדר: אני חושב שלא, לדעתי דווקא לא.
<איתן גורני: יכול להיות.
<יפעת רווה: כן, יכול להיות.
עדי קול: כן, יהיו אנשי שיגישו.
עדי קול: אתה חושב שזה יעבור ביקורת עם סעיף "על פי פרסומו ברבים" – איפה פרסומו?
עדי קול: על-ידי מי?
<יואל הדר: אני מניח שזה יעבור, בג"ץ לא מנותקים גם מהעם.
<יפעת רווה: לא, השאלה רק אם הוא - - -
חיים כץ: גברת, זוכרת מה אמרתי לגברת מהמשטרה?
חיים כץ: זה חל גם עליך.
עדי קול: אתה לא צריך לשכנע אותנו בחשיבות של החוק, רק בניסוח באופן הבלתי הגיוני שבו הוא - - -
<יואל הדר: לא הייתי מגיש משהו אם אני חושב שזה לא יעבור בג"ץ, כך אנחנו עובדים.
עדי קול: אני בספק.
חיים כץ: בוא דבר על החוק, הדיון יהיה פה, כל אחד שירצה להגיד משהו יוכל להגיד, יהיה דקלרטיבי היום, אני לא יודע אם נעבור היום להקראה, יכול להיות שכן, תלוי כמה אנשים ירצו לדבר פה.
<יואל הדר: אדוני, אם זה תלוי בי ומה שאני מדבר פה ימנע את ההקראה אני רוצה שיעבירו את החוק כמה שיותר מהר.
חיים כץ: אנחנו נעשה את כל הדיונים ואת כל הזמן שצריך להקדיש נקדיש לחקיקה תוך כדי שזה יעבור בזמן סביר.
<יואל הדר: אנחנו צריכים, אדוני, שזה יעבור במושב הנוכחי כי הקיץ מתקרב, הקיץ הוא התקופה הכי בעייתית.
חיים כץ: דבר על החוק.
עדי קול: אז יש לנו בעיות אתו, בוא נתקדם.
<יואל הדר: אני ממש אגיד בקצרה.
<יואל הדר: יש לנו שני ראשים לחוק הזה: הראש האחד של החוק הזה בא וקובע שמנהל במשרד הבריאות, הממונה, גורם מסוים במשרד הבריאות, אחרי שהוא מתייעץ עם שני גורמים של המשטרה והרשות למלחמה בסמים ואלכוהול, אותו ממונה קובע שחומר מסוים הוא מסוכן בלי שהוא בדק אותו, בלי ההרכב.
<יואל הדר: הוא קובע על סמך שיקול דעת שלו שלמשך שנה החומר הזה מוכרז כמסוכן.
<יואל הדר: במסגרת השנה הזאת, ויש צורך בשנה הזאת, עושים את כל הבדיקות כדי להוכיח באמת שזה חומר מסוכן ובסופו של דבר או שהחומר הזה יוכרז כמסוכן או שהוא לא יוכרז כמסוכן, אבל באותה תקופה מתייחסים אליו כסם ומונעים את המכירה שלו.
<יואל הדר: זאת בדיוק המטרה למנוע את השינויים בהרכב שהם עושים, שאז זה הופך למשהו שצריכים לבדוק מחדש, זאת המטרה של ההכרזה.
<יואל הדר: זה בשפה פשוטה ולא בשפה מורכבת עם כל מיני אותיות לטיניות ואותיות לועזיות.
<יואל הדר: הראש השני בא ונותן אפשרות לשוטר להיכנס, הוא רואה משהו שנחשד על פניו להיות חומר, כפי שאדוני ציין מהו החומר הזה, שגורם להתעלות הנפש, ואז מיד הוא מחרים את החומר הזה ויש אפשרות לערער בפני קצין משטרה תוך 7 ימים.
<יואל הדר: עשינו מנגנון קצר גם בעניין הזה.
<יואל הדר: אחרי זה יש את המנגנון של בית המשפט למי שחושב שנעשה לו עוול, איזשהו מוכר חושב שנעשה לו עוול.
<יואל הדר: זאת המטרה של החוק בפשטות, אנחנו ניכנס לסעיפים ואני מקווה שהדבר הזה עם שני הדברים האלה שלא נעשים בחלל ריק – יש גם מקומות אחרים בעולם שראינו שעושים דברים דומים – נקווה שזה ייתן את הפתרון שלא כל יומיים נצטרך לבוא ולבקש להוסיף לתוספת.
<יואל הדר: שבאים לפה אחרי יומיים זה לוקח שנה כדי לבדוק את החומר ולכן אני מקווה שזה ייתן מענה.
חיים כץ: יש פה מישהו שמתנגד לחוק?
עדי קול: לעקרונותיו או לנוסחו?
<נועה בן שבת: הסנגוריה הציבורית הגישה הרבה הצעות לשינויים.
יעקב מרגי: יש לנו כמה שאלות לפני.
חיים כץ: אני אגיד לכם איך אני רוצה לעשות את המתכונת, אני אסביר לכם איך אני רוצה לנהל את הדיונים בחוק: באנו עכשיו לשמוע קצת תומכים, מתנגדים ולעבור לקראה.
חיים כץ: עוברים להקראה – כל סעיף שיש מישהו באולם, ואני לא רוצה שינמק לי גם למה, אומר "מתנגד אני", אותו סעיף זז הצידה.
חיים כץ: כל סעיף שיש בו הסכמה, מאשרים אותו.
חיים כץ: סעיף שכל מי שנמצא פה או כל מי שיבוא מסכים נאשר אותו.
חיים כץ: בסוף, אחרי שנאשר הכול נרד סעיף סעיף ונעשה דיונים על כל סעיף שלא הסכמנו עליו.
חיים כץ: ככה אני יודע שנסיים אותו.
חיים כץ: אם נעשה דיונים ודיבורים ודיבורים ודיונים לא נגיע לשום מקום מניסיוני הדל.
חיים כץ: כל סעיף שיש פה מישהו באולם שמתנגד, שלא יסביר למה הוא מתנגד, שום דבר, שיגיד "מתנגד אני" ומיד הוא זז הצידה.
חיים כץ: מה שמסכימים מסכימים, אחר כך ניכנס לדיון בכל סעיף, נדון על כל סעיף, נקבל החלטות, נשנה, לא נשנה, מסכימים, לא מסכימים, על כל סעיף בחוק.
חיים כץ: מה רצית להגיד?
<גיל שפירא: בוקר טוב, אדוני.
<גיל שפירא: חלילה לנו כמובן מלהתערב בסדרי עבודתה של הוועדה, רציתי רק לציין בהקשר להצעה של אדוני שישנם סעיפים שעלולים להיות מושפעים מסעיפים אחרים.
חיים כץ: בסדר, תעצור אותם.
<גיל שפירא: כלומר, היכולת להתנגד לפעמים או היכולת להסכים לסעיף מסוים תלויה בסעיפים אחרים.
חיים כץ: תעצור אותם, תגיד "מתנגד אני", הקשבת, סנגוריה ציבורית?
חיים כץ: הקשבת מה אמרתי?
<גיל שפירא: כן, אדוני, הקשבתי.
חיים כץ: אל תסביר לי למה אתה מתנגד, בסעיף הראשון שנדון עליו שיהיה נדמה לך שיש השפעה תגיד: תשמע, הסעיף הזה משפיע על סעיף 17(א), 19(ג), 96(ז), כל הסעיפים שזה משפיע, תתנגד לכל הסעיפים האלה עד שלא נמצה את הדיון בסעיף הזה.
חיים כץ: נעבוד מסודר.
חיים כץ: וואלה, תאמין לי, כבר עבדנו, העברנו פה חוקים יותר מורכבים מהחוק הזה.
חיים כץ: עוד מישהו רוצה להגיד משהו לפני שנעבור להקראה?
חיים כץ: אף אחד לא רוצה להגיד.
<נועה בן שבת: אדוני, אני רק רוצה להגיד שאני חושבת שהמטרה והתכלית של החוק היא ברורה, רק אני חושבת שצריך לעשות פה עוד כמה איזונים, אנחנו מציעים פה לעשות עוד כמה איזונים ותיקונים כדי באמת לאזן.
חיים כץ: וכמו שכל אחד יוכל להגיד בחקיקה, בהקראה, גם גברתי תוכל להעיר את ההערות שלה, המלומדות והלא מלומדות, ולהגיד מה שהיא חושבת ואנחנו נתייחס בכבוד גם למה שהיא אומרת.
<נועה בן שבת: תודה רבה.
עדי קול: רק לשאול לפני שאנחנו מתחילים אם אתה יכול להגדיר מה ההבדל, חוץ מההגדרה של הסם, מה ההבדל בתהליך הפרוצדורלי בין החוק הקיים לחוק הזה?
עדי קול: היום שוטר יכול, אם הוא מרגיש שחומר גורם לתופעות האלה, האם הוא יכול גם היום להחרים?
חיים כץ: רק אם הוא הולך למוגדרים, למוגדר.
עדי קול: להגדרות ה-CO.
<יפעת רווה: יש את סעיף 338 לחוק העונשין שמדבר על חומרים שהם מסכנים, על מכירה ואספקה של חומרים שמסכנים, הבעיה שגם בשביל להשתמש באותו סעיף צריך לבדוק את החומר ולראות אם הוא מסכן וחזרה הקושיה.
עדי קול: ואז, אם יש חשד לקיום העבירה, השוטר נכנס וחושב שיש חשד שזה חומר כזה, הוא יכול להחרים אותו כדי להביא אותו לבדיקה, נכון?
<יואל הדר: זה ייקח שנה עד שיגמרו לבדוק.
<יפעת רווה: כן, אבל העובדה היא שזה לא עובד היום ולא נותן היום את המענה.
עדי קול: אני רק רציתי לחדד שיש לשוטר היום את הסמכות הזו כביכול להיכנס ולהגיד, זה ייקח יותר זמן.
חיים כץ: כן, אבל זמן התגובה בינתיים.
חיים כץ: מאה אחוז, אנחנו עוברים להקראה.
תמר זנדברג: אנחנו מקריאים את הנוסח של הוועדה?
<יואל הדר: של הוועדה או מה שאנחנו הגשנו?
<נועה בן שבת: אנחנו מציעים לקרוא את הנוסח שלנו שהוא בעצם הנוסח שלכם עם הצעות לתיקונים והערות, ואז יתאפשר לנו ביתר קלות להתייחס לשאלות.
חיים כץ: גם אתה תגיד את מה שיש לך להגיד.
<נועה בן שבת: כל התיקונים מסומנים ב"עקוב אחר שינויים".
<נועה בן שבת: "הצעת חוק המאבק בתופעת השימוש בחומרים מסכנים, התשע"ג–2013 <הבאנו פה את ההגדרה, היא בעצם די רחבה, כל שליטה של אדם בחומר.
<נועה בן שבת: >
חיים כץ: תקריאי.
<נועה בן שבת: את ההגדרה?
<נועה בן שבת: למרות שהיא לא מופיע פה בחוק.
<נועה בן שבת: "ס' 34כד: "החזקה" - שליטתו של אדם בדבר המצוי בידו, בידו של אחר או בכל מקום שהוא, בין שהמקום שייך לו ובין אם לאו; ודבר המצוי בידם או בהחזקתם של אחד או כמה מבני חבורה בידיעתם ובהסכמתם של השאר יראו כמצוי בידם ובהחזקתם של כל אחד מהם ושל כולם כאחד;" אם אנחנו מדברים על פיצוציה אז גם האדם שנמצא שם ומוכר כמובן, או אדם שנמצא במקום או אחראי על המקום, גם אם הוא לא הבעלים של המקום, אז הוא גם ייחשב כמחזיק.
יעקב מרגי: אבל גם אם הוא מסתובב ברחוב ויש בכיסו?
יעקב מרגי: מהי כמות מסחרית?
יעקב מרגי: מהי כמות צריכה אישית?
יעקב מרגי: את תיכנסי פה – ההגדרה של ההחזקה היא מאוד רחבה, השאלה אם זו הכוונה שלך.
יעקב מרגי: אם זה רק פיצוציות אז ההגדרה פה מרחיבה.
<נועה בן שבת: ההגדרה פה היא מאוד רחבה ואני חושבת, אם הבנו נכון, שהיא אמורה לכלול גם את המוכר, המפיץ.
יעקב מרגי: אבל את כבר הולכת – זה לא סמים מסוכנים שאדם מכניס, הוא לא מוכר, אדם רוצה לצרוך גת לעצמו, הוא נכנס לזה.
<נועה בן שבת: אבל כרגע אנחנו לא מדברים על חומר שהוא גת אז זה לא.
חיים כץ: למה הוא מסתובב עם השתיל של הגת בפיצוציה?
יעקב מרגי: לא, הוא לא בפיצוציה, היא לא הלכה לפיצוציה, היא יצאה כבר מהפיצוציה.
תמר זנדברג: למה הלכת לגת, מה עם "קוקה קולה"?
יעקב מרגי: חכי, חכי פה.
יעקב מרגי: גם ג'אנק פוד לפי ההגדרה אבל לא רציתי להגיע עכשיו לשם.
<נועה בן שבת: נכון, ההחזקה כוללת גם את ההחזקה האישית וגם את ההחזקה - - -
יעקב מרגי: אז זה לא פיצוציות.
יעקב מרגי: אז, רבותי, שימו על השולחן, זה לא פיצוציות.
תמר זנדברג: עוד יותר גרוע כי זה ממתיק מלאכותי.
<נועה בן שבת: אבל גם, גם וגם.
יעקב מרגי: השאלה אם זה הרציונל, כי את מרכיבה על חוק העונשין את החידוש, את התוספת הזו.
<נועה בן שבת: אני לא קובעת את זה בחוק העונשין, להפך, דווקא פרק ב' שנראה אותו תכף הוא בכלל אפילו לא עבירה פלילית כשלעצמו אלא הוא רק נותן סמכויות תפיסה והשמדה אחרי זה גם, חיפוש, תפיסה והשמדה.
יעקב מרגי: אני חושב שזה מרחיב אבל בואו נמשיך.
חיים כץ: תגיד "מסתייג אני".
יעקב מרגי: אם החזקה הולכת להיות חלק מהחקיקה פה היום זה מרחיב ואני חושב שצריך לדון בכך.
חיים כץ: "מסתייג אני", שלום, הלאה.
<נועה בן שבת: "חומר מסכן"" – אנחנו רוצים להגיד כל תכשיר וכל חומר, זה כמובן נתון לניסוח אחר כך – "כל תכשיר וכל חומר, שנועדו לשימושו של אדם, בדרך של אכילה, שתייה, לעיסה, הזרקה, החדרה, עישון או הרחה, ואשר קיים יסוד סביר להניח כי השימוש בהם עלול להביא להפרת הסדר הציבורי או לפגיעה בשלום הציבור, בביטחונו או בבריאותו," – או יש אפשרות לקרוא לזה "לרבות", תכף נברר מה ההבדל ביניהם – "לפגיעה בשלומו או בבריאותו של האדם המשתמש בהם;".
חיים כץ: לא נברר, אנחנו קוראים, אלא אם תגידי שאת מסתייגת.
יעקב מרגי: שוקולד חלב, שוקולד חלב.
עדי קול: הוא אמר לא להגיד מה, תגיד שאנחנו מסתייגים.
<יפעת רווה: אפשר להעיר הערה?
חיים כץ: לא, ממש לא, אפילו לא משרד המשפטים.
יעקב מרגי: שוקולד מסכן את בריאותי, את יודעת?
תמר זנדברג: אבל, אדוני, היושב-ראש - - -
חיים כץ: אנחנו נדון בכול, אני רוצה לראות אם יש פה סעיף - - -
תמר זנדברג: כן, אבל שאלה עקרונית תוך כדי, יש שאלות הבהרה.
יעקב מרגי: הוא צודק, שיהיה סדר.
חיים כץ: אני לא רוצה, יכול להיות שיהיה סעיף שכולם, בלי שאלות הבהרה וכל הדיון אחר כך, יסכימו, אחר כך נבין איפה אנחנו חיים.
<נועה בן שבת: נדמה לי שעם שלוש ההגדרות האלה לא היתה בעיה.
<נועה בן שבת: חוק העונשין, המנהל ופקודת הסמים המסוכנים.
עדי קול: אנחנו בסדר אתכם.
חיים כץ: חוק העונשין, פקודת הסמים, המנהל – אין בעיה?
יעקב מרגי: רק צריך לבדוק אם התקן לא בוטל.
חיים כץ: בסדר, אין, אתם רואים.
עדי קול: אישרנו.
חיים כץ: אנחנו נצביע עליהם אחר כך.
עדי קול: מתנגדת.
חיים כץ: ולסעיף הראשון, סעיף 2, יש לכם הערות?
<איילת אלישר: גם לנו יש הערות.
עדי קול: השאלה אם הן התקבלו, התקבלו כל ההערות?
<נועה בן שבת: לא, עדיין לא.
חיים כץ: אין בעיה, שום דבר לא התקבל.
חיים כץ: לאט לאט, בואי נתקדם לאט לאט.
<גבריאלה פיסמן: לנו יש הסתייגות.
<יואל הדר: יש הסתייגות.
תמר זנדברג: כן, גם לי יש הסתייגות ל-3א.
<נועה בן שבת: "(ב) הוראות סעיפים 26 עד 29 ו-45 לפקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) [נוסח חדש], התשכ"ט–1969‏ יחולו, בשינויים המחויבים, על חיפוש לפי סעיף זה.
<נועה בן שבת: "
חיים כץ: אתה מסתייג?
חיים כץ: אז הלאה, תעברי לסעיף 4, החלטה על השמדת חומר מסכן.
חיים כץ: יש למישהו הערות על זה?
חיים כץ: וואלה, הסכמנו.
<נועה בן שבת: זה רק נותן סמכות תפיסה של החוק.
חיים כץ: 4(א), כן, תפיסה.
עדי קול: בינתיים יש סעיף אחד בחוק, בהגדרות.
חיים כץ: כן, 4(א) הסכמנו, 3 הגדרות ו-4(א).
<נועה בן שבת: רק צריך להזכיר שהתפיסה היא בעצם חלק מההוראות שבסעיף.
חיים כץ: בסדר, אבל בואי נתפוס, תפסנו.
חיים כץ: לא תפסנו?
<נועה בן שבת: לגבי תפסנו היתה שאלה כי זה היה בסעף 3(א).
עדי קול: וגם יש לו זימון לקבל.
<נועה בן שבת: הזימון, בסדר.
חיים כץ: 4(א) בסדר, (ב).
<נועה בן שבת: "(ב) קצין משטרה יורה על השמדתו של חומר שנתפס כאמור בסעיף קטן (א), לאחר שהופיע לפניו מי שהחזיק בחומר כאמור או לאחר תום התקופה האמורה באותו סעיף קטן, לפי המוקדם מביניהם, אלא אם כן שוכנע כי החומר אינו חומר מסכן;"
חיים כץ: אם הוא אינו חומר מסכן?
חיים כץ: אה, הוא בדק והוא שחרר.
<נועה בן שבת: אז הוא יכול לא להשמיד את החומר.
עדי קול: השתמש, ניסה וראה שזה לא.
<נועה בן שבת: אנחנו מציעים להוסיף: "על החלטה כאמור רשאי המחזיק בחומר לערור בפני בית המשפט; הורה קצין משטרה על השמדתו של חומר שנתפס לאחר שהופיע בפניו מי שהחזיק בחומר, יודיע לו על החלטתו ועל זכותו לפנות לבית המשפט השלום בתוך 21 ימים.
יעקב מרגי: בעל הפיצוציה היה עסוק, לא בא שבוע, לפי ההגדרה הזו הלך החומר.
<איילת אלישר: אנחנו מתנגדים.
חיים כץ: מתנגדים, עזבי, תמשיכי הלאה, (ג).
חיים כץ: מתנגד?
חיים כץ: אל תסביר לי, תגיד.
עדי קול: אני יכולה רק שאלה?
חיים כץ: תראו, בסיבוב הראשון כולם מתנגדים, תנצלו עכשיו הרבה את זכות ההתנגדות כי אחר כך לא יהיה לכם כל כך הרבה אז תחגגו חופשי.
עדי קול: אני רק רוצה להבין, הוא נכנס לפיצוציה, ראה 3 שקיות של משהו, הוא לוקח את זה או שהוא יכול גם לקחת כל מה שיש לו מאחורה ובבית ובכל הסטוקים?
חיים כץ: לא חשוב, על זה נדון כשנדון בסעיף, מה הוא לוקח נראה אחר כך.
<יפעת רווה: את החומרים.
עדי קול: כן, אבל יש לו עוד בבית ויש לו סטוק.
<שיר חבה: בבית לא.
<קריאה: במקום מגורים לא.
<יואל הדר: לא לבית, אין כניסה לבית.
רינה פרנקל: לא עושים חיפוש בבית.
עדי קול: ברור שלא חיפוש אבל שוב אני אומרת, אם יש לו סטוקים, הוא הזמין עוד?
חיים כץ: עדי, אנחנו רצים.
<יואל הדר: אין כניסה למגורים בכלל, אלא אם כן הכנסת תרצה להוסיף את זה.
חיים כץ: תשמעי, הדיון הוא דיון מעניין אבל בשביל להיכנס לדיון נעשה ריצה ראשונית, בואי נראה איפה אנחנו חיים.
חיים כץ: סעיף (ד).
<נועה בן שבת: דווקא בעניין הזה אנחנו גם תוהים אם זו הדרגה המתאימה לסמכויות שניתנות פה להשמדה.
חיים כץ: מפקח זו דרגה כלום, נכון?
<יואל הדר: מה זה כלום?
<יואל הדר: קצין.
חיים כץ: סרן, מקביל לסרן.
<יואל הדר: סגן, סגן.
<יואל הדר: זה לא אותו דבר אבל, זו לא הצבא, לא הכמויות של הצבא.