GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מיכל שטיין: עדיין, זה דבר מאוד-מאוד נפוץ, זאת תופעה חברתית שהולכת ומתרחבת.
<מיכל שטיין: אני חושבת שכדאי קצת להעלות כרגע את המודעות לנושא הזה, שכדאי ללכת ולהשלים כרגע את החיסון לפוליו.
<מיכל שטיין: בסך הכול, המידע על ההתפרצות הזאת הוא די מוגבל, לא זוכה לכותרות מאוד ראשיות, - - -
שולי מועלם-רפאלי: אולי במכוון, פרופסור איתמר גרוטו?
שולי מועלם-רפאלי: כאילו סוג של לא ליצור היסטריה או מה?
<מיכל שטיין: שזה בסדר גמור.
<רוני גמזו: אנחנו, במשרד הבריאות, כרגע בתהליך של המשך בדיקה וקבלת החלטות.
<רוני גמזו: והעברנו תגובות בתקשורת, מדודות - - -.
<רוני גמזו: אנחנו בתהליך.
<רוני גמזו: תוך ימים ספורים אנחנו גומרים את כל השיקולים.
<רוני גמזו: אנחנו מתייעצים עם רשויות בעולם.
<רוני גמזו: וכל עוד אני לא סגור עד הסוף, אני לא משחרר הודעות שיתחילו להתפרש - - -
שולי מועלם-רפאלי: מצד שני, אם אני שומעת נכון ממה שאומרת דוקטור מיכל שטיין, אולי אם נשתמש בזה כסוג של מנוף, להביא יותר אנשים.
שולי מועלם-רפאלי: לא המתנגדים המהותיים, אלא "הנמרחים" האלה – להביא אותם יותר, לסיים את החיסון.
שולי מועלם-רפאלי: אלא אם כן, אני - - -
<רוני גמזו: אני מניח שזה יקרה.
<מיכל שטיין: זה סוג של דוגמה הסברתית להורים על למה בכל זאת צריך לחסן, למרות שבחיים הם לא שמעו על פוליו.
<רוני גמזו: דוקטור מיכל שטיין צודקת לחלוטין.
<רוני גמזו: יש אפילו בעיה הסברתית אצל הרופאים.
<רוני גמזו: אפילו, לעיתים, חלק מהרופאים אומרים: טוב, אפשר להבין לליבם של ההורים.
<רוני גמזו: וגם שם יש לי לעשות הסברה.
<מיכל שטיין: משתפים עם זה פעולה.
<רוני גמזו: אבל זה לא דרום.
<רוני גמזו: זה סוג אחר של התנגדות.
שולי מועלם-רפאלי: זה מרכז וצפון.
<מיכל שטיין: זה יותר מרכז וצפון.
<רוני גמזו: היה לנו, בנושא של חצבת, מספר כיסים בצפון.
<רוני גמזו: אני יצאתי בתקשורת, ואמרתי, וכתבתי, ונכנסתי בכמה שאפשר, באחריות, אפילו של ראשי המועצות שם, ובהעברת המסר להורים שזה משחק באש, לעיתים.
<מיכל שטיין: דבר נוסף שרציתי להגיד, זה באמת הנושא של בחירת החיסון, במידה שיצטרכו לחסן בהיקפים יותר רחבים.
<מיכל שטיין: אני חושבת שבאמת צריך להשתדל ולחסן בחיסון המומת, למרות שבעולם הרחב מעולם לא עצרו התפרצות עם החיסון המומת.
<מיכל שטיין: אני חושבת שזו תהיה טעות קשה לחסן עם חיסון חי מוחלש.
אילן גילאון: מה המלצתכם, כרגע, בשפה שנוכל להבין כולנו?
אילן גילאון: מה אתם אומרים, בעצם?
אילן גילאון: מה אתם אומרים להורים לעשות?
<מיכל שטיין: אני אומרת להם להשלים חיסונים.
אילן גילאון: כן, אבל יותר קונקרטי, לאן?
אילן גילאון: להגיע לאן?
<מיכל שטיין: טיפות חלב.
<קריאה: טיפות חלב.
שולי מועלם-רפאלי: טיפות חלב, זה המקום.
<מיכל שטיין: טיפות חלב, ולשכות הבריאות.
<מיכל שטיין: לילדים יותר גדולים, בלשכות הבריאות.
שולי מועלם-רפאלי: גברת הייג'ר אבו שארב, מעמותת יסמין אלנגב, לבריאות האישה והמשפחה בנגב.
<הייג'ר אבו שארב: שלום לכולם.
<הייג'ר אבו שארב: אני מהדרום, ואני קצת מודאגת מהנתונים.
<הייג'ר אבו שארב: אני יודעת, החברה הערבית-הבדווית בנגב.
<הייג'ר אבו שארב: אני אומרת שהפזורה, הכפרים הבלתי מוכרים, זה ממש העולם השלישי בתוך ישראל.
<הייג'ר אבו שארב: אם אנחנו מדברים על הכפרים הבלתי מוכרים – 33 כפרים בלתי מוכרים אין בהם טיפת חלב.
<הייג'ר אבו שארב: ואמרו שיש ניידת שמגיעה לכולם, לחיסון.
<הייג'ר אבו שארב: אז זה לחיסון לילדים.
<הייג'ר אבו שארב: אני לא יודעת מה הנגישות של האנשים לניידת, ואני לא יודעת אם ניידת אחת תספיק ל-33 כפרים בלתי מוכרים בנגב.
<הייג'ר אבו שארב: אני קצת לא יודעת גם מה מידת החיסונים: אם זה 90%, 80% – בכפרים הבלתי מוכרים.
<הייג'ר אבו שארב: אז על זה אולי אנחנו - - -
עפו אגבאריה: אין נתונים?
עפו אגבאריה: אין נתונים כמה ילדים לא מחוסנים?
<הייג'ר אבו שארב: לא, - - -
מיקי רוזנטל: - - - דווקא יש נתונים.
עפו אגבאריה: יש?
שולי מועלם-רפאלי: דוקטור מיכאל גדלביץ' ייתן נתונים מדויקים.
<קריאה: יש מלא, יש נתונים מדויקים.
עפו אגבאריה: גם הבלתי מוכרים?
<רוני גמזו: כל האוכלוסייה.
עפו אגבאריה: טוב.
שולי מועלם-רפאלי: כל תינוק שנולד במדינת ישראל, אני מניחה גם כשהוא גר בכפר בלתי מוכר, הוא ידוע.
<הייג'ר אבו שארב: מה עם החיסונים, החיסונים?
<הייג'ר אבו שארב: מה שהוא צריך.
<הייג'ר אבו שארב: אני לא יודעת אם האנשים מגיעים, ובאיזה גילאים.
<הייג'ר אבו שארב: אני גם לא יודעת, לפי המסמך הזה, שיש 18,200 מתוך רהט שחוסנו.
<הייג'ר אבו שארב: אז ברהט גרים 55 אלף תושבים.
<הייג'ר אבו שארב: אני לא יודעת אם זה - - -
<איתמר גרוטו: אבל חלק היו מחוסנים מלכתחילה.
<איתמר גרוטו: רק השלמות.
<קריאה: השלמות.
<קריאה: זה השלמות.
<הייג'ר אבו שארב: זה השלמה של - - -
שולי מועלם-רפאלי: זה השלמת חיסון.
שולי מועלם-רפאלי: המספר הזה מתייחס להשלמה בעקבות האירוע.
אילן גילאון: זה מה שלא ברור – השלמת החיסון.
<הייג'ר אבו שארב: בדיוק.
אילן גילאון: יש אנשים שהסתכלו וראו שארבע פעמים הם חוסנו לזה.
אילן גילאון: הם צריכים שוב?
<מיכל שטיין: לא, לא.
<מיכל שטיין: לא.
<הייג'ר אבו שארב: לגבי הבדיקות, אנחנו יודעים שאין בכפרים הבלתי מוכרים ביוב.
<הייג'ר אבו שארב: זאת אומרת, אני לא יודעת איך הם בודקים.
<הייג'ר אבו שארב: איך משרד הבריאות בודק אם יש את המחלה.
<הייג'ר אבו שארב: אני קוראת גם שערוער, גם התגלה בו נגיף.
<הייג'ר אבו שארב: אז אני לא יודעת מה החיסונים שם, אם אתם מתחילים לתת חיסונים.
<הייג'ר אבו שארב: גם אם אתם אומרים שזו השלמת חיסונים ברהט, מה אחוז האנשים שלא חוסנו עדיין בתוך רהט?
<רוני גמזו: תראו, הפעולה שביצענו בהשלמת חיסונים ברהט היא לא סוף הדרך.
<רוני גמזו: היא פעולה ראשונית, מיידית.
<רוני גמזו: מהרגע שראינו את הנגיף ברהט, זו הייתה פעולה אינטואיטיבית, מהירה דחופה, חשובה, שאין עליה מחלוקת.
<רוני גמזו: מה אתה עושה עכשיו, הלאה?
<רוני גמזו: זאת שאלה שמונחת כרגע על שולחני.
<רוני גמזו: האם אני מרחיב, איפה אני עושה, באיזה חיסון – כל מיני שאלות שכאלה, הן שאלות שאנחנו מתייעצים עם ארגון הבריאות העולמי, ואנחנו נקבל החלטות בימים הקרובים.
<רוני גמזו: השאלה ששאלת, האם גם בערוער, תישאל גם: האם גם בבאר שבע, לדוגמה, כי גם שם התגלה נגיף.
<רוני גמזו: ושם עוד לא עשינו תהליך של השלמת חיסונים.
<רוני גמזו: אף על פי ששיעור החיסונים ברהט ובבאר שבע די דומה: פה 89%, פה 92%.
<רוני גמזו: אין הבדל בין יהודים לבדווים, אגב.
עפו אגבאריה: שיעור הבלתי מחוסנים.
<רוני גמזו: שיעור המחוסנים.
עפו אגבאריה: בין הילדים.
<רוני גמזו: שיעור המחוסנים - - -
עפו אגבאריה: לא, אני שואל שאלה אחרת: הבלתי מחוסנים?
<רוני גמזו: כן, כן – הבלתי מחוסנים אותו דבר.
<רוני גמזו: אותו דבר.
<רוני גמזו: אותו דבר, פחות או יותר, זה סביב ה-10%.
<רוני גמזו: האם זו הפעולה הסופית שלי?
<רוני גמזו: האם זאת ההחלטה הסופית – השלמות ברהט?
<רוני גמזו: ממש לא.
<רוני גמזו: בימים הקרובים ממש אנחנו נבוא ונקבע את המדיניות הכוללת בהקשר - - -.
<רוני גמזו: זו הייתה פעולה מיידית, ראשונית, שהיא ברורה מאליו.
<רוני גמזו: ברגע שאתה רואה את הריכוז ואת המוקד, אתה מיד אומר: קדימה, שם להתרכז.
<רוני גמזו: אבל זאת לא הפעולה האחרונה.
<רוני גמזו: אנחנו עוד שוקלים, מתייעצים.
<רוני גמזו: החלטות מאוד מורכבות, כפי שדוקטור מיכל שטיין אמרה, וכפי שפרופסור אלון מוזס תיאר, ופרופסור איתמר גרוטו – כל אנשי המקצוע כאן.
<רוני גמזו: בהחלט החלטות מורכבות.
<רוני גמזו: תראו, התגובות שלנו הן מאוד-מאוד מהירות.
<רוני גמזו: מהרגע שקיבלנו את החידוש הזה, את השינוי, מיד פעלנו ולא חיכינו.
<רוני גמזו: אבל זה לא סוף התגובות שלנו.
שולי מועלם-רפאלי: בעיקר מה ששמעתי בדברים שלה זה את נושא הפזורה.
שולי מועלם-רפאלי: ענית על זה קודם וגם המנכ"ל ענה על זה, אבל טוב יהיה לנו שנמשיך לשים שם פוקוס.
<רוני גמזו: חד משמעית.
<רוני גמזו: אנחנו, בשלוש-ארבע השנים האחרונות, נלחמנו לאייש את טיפות החלב בפזורה.
<רוני גמזו: אני לא ראיתי בניידות כפיתרון.
<רוני גמזו: זה פיתרון שהוא בעיניי פשרה.
<רוני גמזו: בעיניי צריך לאייש את טיפות החלב בפזורה, וזו הייתה מלחמה מאוד-מאוד קשה.
<רוני גמזו: אני ביקרתי שם, לא היה פשוט.
<רוני גמזו: בסופו של דבר, עם התמריצים, הלכנו סבב אחד.
<רוני גמזו: נעזרנו בבג"ץ פה.
<רוני גמזו: שיתפנו פעולה עם בג"צים שהוגשו על ידי הקהילה.
<רוני גמזו: ואנחנו, בסופו של דבר, קיבלנו באמצעות זה הסכמה של הממונה על השכר על שלושה סבבי תמריצים: בהתחלה זה היה שרק האחיות מצטרפות.
<רוני גמזו: דפקנו על השולחן, ביקשנו גם על הקיימות.
<רוני גמזו: קיבלנו גם על הקיימות.
<רוני גמזו: דפקנו על השולחן וביקשנו גם הרחבה של זה, קיבלנו עוד תוספת תמריץ והצלחנו לאייש את התקנים.
<רוני גמזו: לקחנו על עצמנו את הבעלות על בריאות התלמיד בדרום, כי הרגשנו שאנחנו רוצים את זה בשליטתנו.
<רוני גמזו: עשינו את זה בצורה טובה.
<רוני גמזו: שיעור החיסונים שהגענו לשם הוא שיעור חיסונים יחסית גבוה, בוודאי יותר ממה שהיה בעבר.
<רוני גמזו: ועדיין אנחנו לא שלמים.
<רוני גמזו: עדיין אני לא מרגיש בנוח עם 10% לא מחוסנים.
<רוני גמזו: 10% לא מחוסנים – אמנם יש עדר, וכפי שפרופסור איתמר גרוטו תיאר, אבל זה עדיין לא מספיק בתוך המערכת הזאת.
<רוני גמזו: במיוחד שכרגע יש לי שם נורת אזהרה, ובנורת האזהרה הזו מדינה מתוקנת חייבת לטפל במלוא הרצינות, וזה מה שאנחנו עושים, וזה לא סוף פסוק.
שולי מועלם-רפאלי: דוקטור ענבל פוקס, יועצת למחלות זיהומיות.
<ענבל פוקס: שלום.
<ענבל פוקס: אני יועצת למחלות זיהומיות של מחוז דרום של "שירותי בריאות כללית", איפה שהייתה עכשיו הפעילות.
<ענבל פוקס: אני רציתי להוסיף כמה דברים שלא נאמרו:
<ענבל פוקס: כל עובדי הבריאות בדרום, ספציפית חטיבת הילדים ב"סורוקה", כולם חוסנו ומתחסנים גם עכשיו.
<ענבל פוקס: כל מי שנותן שירות, כולל לאנשים מרותקים בבית: ברהט, בטראבין, ביישובים שהיו מעורבים, גם אלה מתחסנים בעזרת השירותים לרפואה תעסוקתית לבריאות העובד.
<ענבל פוקס: זה מבחינת עובדי הבריאות, ומבוגרים שרוצים להשלים חיסונים.
<ענבל פוקס: ובהחלט בהתייחס למה שאמרת, יש טיפות חלב שהן באחריות קופת החולים.
<ענבל פוקס: למשל, בקיבוצים, בדרום-באשקלון, בעוד כמה מקומות, ששם בהחלט יש תמריץ עכשיו להשלים חיסונים, לאו דווקא לסרבנים, אלא לאנשים שפספסו איזשהו חיסון בגלל שלילד היה חום או שלא הצליחו להגיע באותו יום וזה איכשהו התפקשש.
<ענבל פוקס: אז גם האנשים האלה עכשיו מגיעים, ויש קריאה, וזה גם פרואקטיבי, וזה גם בא מהאנשים עצמם.
<ענבל פוקס: אז בהחלט יש השלמת חיסונים אקטיבית שמתרחשת עכשיו.
שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת עפו אגבאריה.
עפו אגבאריה: אני כמובן שאלתי בכוונה על האחוז הזה, שהם בלתי מחוסנים.
עפו אגבאריה: הרי זה שונה בין אלה שמסיבות עקרוניות, מעמדות עקרוניות, שלא רצו להתחסן, ואלה שפשוט לא הגיעו אליהם כדי לחסן אותם בזמן או שהם לא יכלו להגיע.
עפו אגבאריה: זכור לי שאנחנו, עם פרופסור איתמר גרוטו, עשינו פעם סיור בכפרים הבלתי מוכרים, כדי לאייש את המרפאות האלה, שהיה באמת מחסור של אחיות.
עפו אגבאריה: ואי אפשר היה לתת את הטיפול הזה או החיסונים בכפרים הבלתי מוכרים בזמן הנכון, ואת החיסונים הנכונים.
עפו אגבאריה: אני מודע לזה שבמקומות האלה היה מחסור של מרפאות וגם מחסור של אחיות.
עפו אגבאריה: וזה נכון מה שהדגשת, פרופסור רוני גמזו, את כל ההטבות שרצינו לתת.
<רוני גמזו: - - -
עפו אגבאריה: כן, ניתנו.
עפו אגבאריה: אבל השאלה האם המחסור – אני זוכר שהיה מחסור של 22 אחיות במרפאות האלה.
עפו אגבאריה: אז 22 אחיות, איך לפזר אותן כדי שהן יגיעו לכל הילדים האלה.
עפו אגבאריה: אני בטוח שהן לא הגיעו לכולם, ויש עוד הרבה ילדים שאולי הם לא נכנסו לסטטיסטיקות.
עפו אגבאריה: ואנחנו יודעים איך זה בכפרים הבלתי מוכרים, שהם אפילו, לפעמים יש נישואים בלתי מוכרים בכפרים האלה.
עפו אגבאריה: אבל הילדים נשארים ילדים, שצריך לחסן אותם – צריך לחסן אותם.
עפו אגבאריה: היות ואנחנו יודעים שבמיוחד בפזורה בנגב יש תמותת תינוקות פי שלושה או פי ארבעה מתמותת התינוקות הכללית במדינה, אני חושב שזה היה צריך גם כן להדליק לנו את הנורה האדומה, ולהגיע כמה שיותר מהר לילדים האלה מכל הבחינות: גם מבחינה של להציל את האנשים האלה, את הילדים האלה; ומבחינה שנייה, תאר לעצמך שילדים כאלה שנהיו חולים, מה הנזק הבריאותי שלהם, ומה הנזק הכלכלי באשפוזים, ובטיפולים ובמשהו אחר.
עפו אגבאריה: לכן, אני מקווה שבאמת יש איזושהי תכנית להגיע לכל הילדים האלה, למרות שאין לנו סטטיסטיקה מדויקת.
עפו אגבאריה: אמנם, אתה אמרת שיש לך סטטיסטיקה מדויקת במאה אחוז, אני לא כל כך בטוח.
עפו אגבאריה: אבל עדיף, וכמה שיותר מהר, להגיע למוקדים האלה, לילדים האלה.
עפו אגבאריה: אם זה רק עכשיו התגלה בערערה נאקב, אז כנראה שיש בעוד מקומות מסוימים שעוד לא גילו אותם.
עפו אגבאריה: ומוטב כמה שיותר מהר לגלות את המקרים האלה, ולתת את הטיפול ואת החיסון, במה שאחר כך להתחיל לטפל ויגיעו מקרים מוזנחים וחולים לאשפוזים בבתי חולים.
<מיכאל גדלביץ: לגבי הסוגיה הזאת אני רוצה להגיד נתונים, שאנחנו, אתמול, הקדשנו חלק משמעותי מכוח האדם שלנו – לא כל כך משמעותי אבל עבדו קשה – לספור מה המצב שלנו כרגע.
<מיכאל גדלביץ: ופה אני רוצה להתייחס, פרופסור רוני גמזו, המנכ"ל שלנו, אמר שיש לנו 10% לא מחוסנים.
<מיכאל גדלביץ: הוא מתייחס בחומרה, וכך אנחנו רואים את הדברים.
<מיכאל גדלביץ: אבל בתוך 10% האלה נכללים אנשים שקיבלו מנה אחת, שתי מנות ושלוש מנות, שזה לא אפס.
<איתמר גרוטו: - - - עכשיו על שלוש.
עפו אגבאריה: אז איך זה מתפלח בתוך ה-10%?
<מיכאל גדלביץ: אני יכול לתת לך פר תחנה.
<מיכאל גדלביץ: ניתן דוגמה של תחנת אבו-רביע בבאר שבע, שמשרתת רק את הפזורה.
<מיכאל גדלביץ: מעל 300 תינוקות מידי שנה רשומים שם.
<מיכאל גדלביץ: ילידי 2009 – 94%.
<מיכאל גדלביץ: 2010 – 95%.
<מיכאל גדלביץ: 2011 – 93%.
<מיכאל גדלביץ: וזה ארבע מנות, חיסון מלא מוחלט.
<מיכאל גדלביץ: אם אנחנו עושים ספירה, ועשינו, כמה קיבלו שלוש או ארבע מנות, בארצות הברית וכל זה, אנחנו עולים ל-96%, ל-97%, ל-98%.
<מיכאל גדלביץ: אז המצב שלנו הוא לא מאה אחוז, אוקיי?
<מיכאל גדלביץ: ויש כיסים, ויש פה ושם כיסים, וזיהינו כיס בטראבין ואנחנו נעשה שם action.
<מיכאל גדלביץ: אבל המצב שלנו הוא לא רע.
<מיכאל גדלביץ: נקודה נוספת, שלא הזכיר אותה פרופסור אלון מוזס: אני חושב שזה נכון וחשוב לדעת למה ב-2005 הופסקו חיסוני ה-.V.P.O, החיסון האוראלי.
<מיכאל גדלביץ: זה בגלל, מה שנאמר, שאנחנו במצב טוב מבחינת כיסוי חיסון והתכנית.
<מיכאל גדלביץ: אבל ה-.V.P.O לכשעצמו הופסק בגלל תופעות הלוואי, שהחיסון הזה, אחת ל-x, אחת למיליון, יכול לתת בעצם את המחלה עצמה.
<מיכאל גדלביץ: אבל - - -
עפו אגבאריה: כן, אבל הייתה תופעה לפני כ-20 שנה, 20 ומשהו שנה, שהחיסון הוא דווקא שגרם למחלה.
<מיכל שטיין: על זה הוא מדבר.
שולי מועלם-רפאלי: בדיוק על זה הוא מדבר.
שולי מועלם-רפאלי: בדיוק על זה הוא מדבר, שאחד למיליון - - -
עפו אגבאריה: כן, זה בדיוק על זה.
<מיכאל גדלביץ: נו זה מה שאני אומר.
<קריאה: זה קורה - - -
עפו אגבאריה: זה 20 ומשהו שנה, כן?
עפו אגבאריה: הייתה תופעה של איזה 20 מקרים במדינה או 25.
עפו אגבאריה: משהו כזה.
<קריאה: הייתה פעם בכמה שנים.
<מיכל שטיין: הבעיה היא שאצל מדוכאי חיסון זה הרבה יותר שכיח, מאשר אצל אנשים בריאים.
<מיכאל גדלביץ: זהו, אנחנו מדינה מערבית שנהנית מרמת רפואה מאוד-מאוד גבוהה, ורמת חיים גבוהה.
<מיכאל גדלביץ: ואחת הנגזרות של זה, שתוחלת החיים, כמות החולים הכרוניים, כמות החולים הפוסט-כימותרפיים, ופוסט מדוכאי חיסון באוכלוסייה הולכת ועולה.
<מיכאל גדלביץ: והסיכון קיים.
עפו אגבאריה: אבל זה היה אצל תינוקות, לא אצל מבוגרים.
<קריאה: אבל העניין הוא שיכול - - -
<קריאה: זה יכול להיות גם אצל - - -
עפו אגבאריה: אז זה היה אצל תינוקות.
<מיכל שטיין: לא רק.
<קריאה: זה יכול להדביק.
<קריאה: התינוק יכול להדביק את הסבא או את הסבתא.
עפו אגבאריה: זה נכון - - -
<מיכל שטיין: וזה גם עובר, זה עובר בצורה.
<מיכל שטיין: זה יכול להדביק את בני הבית.
<מיכל שטיין: זה מאוד בעייתי.
שולי מועלם-רפאלי: מר דורון קוטלר, שמענו פה בהרחבה על ההחלטה של משרד הבריאות להחזיר את שירותי בריאות התלמיד בדרום אל המשרד, והעבודה המאוד אינטנסיבית שנעשית.
שולי מועלם-רפאלי: רציתי לשאול ולהבין ממך מה קורה בשאר אזורי הארץ כשזה באחריות שלכם?
<רוני גמזו: זו האחריות שלנו, הם רק ספקים.
<רוני גמזו: זו אחריות שלנו.
<קריאה: - - - הם מבצעים.
שולי מועלם-רפאלי: אוקיי, אחריות של המשרד והביצוע שלכם.
שולי מועלם-רפאלי: אז איך הביצוע מתבצע?
שולי מועלם-רפאלי: ובאיזה אחוזים מדובר?
שולי מועלם-רפאלי: איך נעשה התהליך?
<דורון קוטלר: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם משרד הבריאות.
<דורון קוטלר: מקבלים את ההנחיות ממשרד הבריאות.
<דורון קוטלר: קיבלנו גם הנחיה, כפי שהזכיר פרופסור איתמר גרוטו, לתגבר את החיסונים בכיתות ב'.
<דורון קוטלר: כרגע, הממוצע הארצי לחיסונים בכיתות ב' עומד על 93%, שבאזור המרכז – גם בגלל הסיבות שהזכירה – זה קצת פחות, ובאזור הצפון הרבה יותר.
<דורון קוטלר: אבל הממוצע הארצי כרגע הוא 93%.
<דורון קוטלר: אנחנו עכשיו בשלבים של תגבור ומחפשים ילדים ממש בפינצטה, אחד-אחד, כדי לחסן אותם.
<דורון קוטלר: כי את המסות הגדולות בעצם סיימנו, ואנחנו מקווים גם להגביר את זה עד 95% - - -
שולי מועלם-רפאלי: אוקיי, תודה רבה.
שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת לסכם את הישיבה.
שולי מועלם-רפאלי: הוועדה קוראת למשרד הבריאות לפעול להשלמת החיסונים באזור הדרום ובכל הארץ כולה.
שולי מועלם-רפאלי: הוועדה קוראת להורים להשלים לאלתר חיסונים של ילדיהם.
שולי מועלם-רפאלי: החשיבות של חיסונים ידועה, גם ביחס לעצמם וגם ביחס לסביבה שבה הם חיים.
שולי מועלם-רפאלי: הוועדה קוראת למשרד הבריאות להגביר פעולות הסברה בנושא בטיחות ויעילות חיסונים באמצעי התקשורת הכלליים, ועל ידי סוכני השירות: רופאים ואחיות בקהילה, וחומרי הסברה שיופצו במרפאות ובטיפות החלב.
שולי מועלם-רפאלי: הוועדה משבחת את משרד הבריאות על הפתרונות המיידים שנתן בהתפרצות הנוכחית, וקוראת לו להמשיך את הפיקוח ההדוק בנושא, שזאת בעצם הייתה המטרה – לדעת שהנושא נמצא תחת עינינו הפקוחות תמיד.
שולי מועלם-רפאלי: תודה, הישיבה נעולה.
חיים כץ: היום יום חמישי בשבוע, י"ט בתמוז, 27 ביוני 2013.
חיים כץ: הנושא הצעת חוק להשתתפותם של עובדים, נושאי המשרה ובעלי תפקיד אחרים בשירות הציבורי, בצעדים לייצוב המצב הפיסקאלי במדינה במהלך השנים 2013-2014 (הוראת שעה), התשע"ג-2013 – הצעה שפוצלה לנושא משכורתם של נושאי המשרה ומי שמשכורתם נקבעת לפי משכורת של נושאי משרה.
חיים כץ: שתיים, הצעת חוק להשתתפותם של העובדים, נושאי המשרה ומעלי תפקיד אחרים בשירות הציבורי, בצעדים לייצוב המצב הפיסקאלי במדינה במהלך השנים 2013 ו-20134 (הוראת שעה), התשע"ג-2013, גם כן הצעה שפוצלה לנושא משכורתם של העובדים בשירות הציבורי.
<נעה בן שבת: אנחנו דנים בהצעת החוק הגדולה פוצלה לשני חלקים, אחד מהם זה העובדים ואחד מהם זה נושאי המשרה.
<נעה בן שבת: אנחנו נתחיל עם נושא העובדים.
חיים כץ: כן, אנחנו נתחיל עם נושא העובדים, יותר מעניין נושא העובדים.
חיים כץ: ההצעה הזאת, ההצעה או המפגש הזה התקיים לאור בקשתו של האוצר.
חיים כץ: אנחנו רוצים שתרשמו את זה במסגרת ההיענות של ועדת העבודה והרווחה למצב במשק.
חיים כץ: לאחר שהממשלה לא מיהרה לדון בהצעת התקציב, הצעת החוק הזאת לא עלתה אז היינו יכולים לדון בזה בשבוע הבא וזה היה גורם לבעיות של רטרואקטיביות, אבל אנחנו היינו אנשים טובים.
חיים כץ: תרשמו את זה.
חיים כץ: וגפני, תרשום, אנחנו היינו אנשים טובים, שיהיה לך - - -
<קריאה: באירוע הזה, אני מבקש.
<קריאה: אפשר לרשום את זה לגבי האירוע הזה, לא נשליך מזה עכשיו על הכלל.
חיים כץ: אנחנו בדרך כלל אנשים טובים.
חיים כץ: אנחנו באים לפה ואומרים שהסתדרות חתמה עם האוצר, לא שאנחנו עובדים בהסתדרות, שתבין, אבל ההסתדרות חתמה עם האוצר על הסכם דחייה של תשלום שהיה אמור להיות משולם ב-1 ביולי 2013, כחלק אינטגרלי מהסכם שנחתם בינואר 2011 לתקופה מוגדרת של 18 חודשים.
חיים כץ: הדחייה, שהיא 0.93241, זה הדחייה של התשלום.
חיים כץ: יש לנו כמה בעיות בהצעת החוק הזאת.
חיים כץ: קודם כל עשיתם מהלך יפה ועשיתם שכר וירטואלי, זאת אומרת שאף אחד לא ייפגע בהפרשותיו הפנסיוניות.
חיים כץ: אמרתם יש שכר בפועל ויש שכר וירטואלי.
חיים כץ: אני רוצה שאתה כממונה על השכר תזכור שיש גופים נוספים שיש להם שכר וירטואלי בגין עברם ותגיד שיש שכר וירטואלי.
חיים כץ: שכר וירטואלי לגבי הפנסיה אין בעיה.
חיים כץ: יש לנו בעיה בשכר הווירטואלי, שאין הפרשות לביטוח הלאומי ואנחנו עומדים על זה שתהיינה הפרשות לביטוח הלאומי.
חיים כץ: אם לא תהיינה הפרשות לביטוח הלאומי חבל שנשחית את הזמן שלכם ואת הזמן שלנו ונלך הביתה, כל אחד בדרכו, ותעשו את שיעורי הבית שלכם.
חיים כץ: אם אתה אומר שיהיו הפרשות לביטוח הלאומי אנחנו נתקדם בחקיקה.
חיים כץ: אז תעשה את מצבך.
חיים כץ: הסיבות שלנו שאנחנו רוצים הפרשות לביטוח הלאומי, למה יש יולדות, יש נפגעי תאונות עבודה, לא יכול להיות שתשלום שהיה אמור לרדת ל-18 חודש יהיה נפגע בתאונת עבודה והוא יקבל שכר מופחת לכל החיים.
חיים כץ: אני לא יודע אם זה נוח לביטוח הלאומי, אם זה עולה לו כסף, אם זו פרוצדורה לעשות את העבודה, אבל כשאנחנו מחוקקים אז החוקים צריכים להיות מסודרים ומלאים, ולא מחוררים ושאנחנו נעשה נזק לאנשים.
חיים כץ: כי אחר כך אנחנו רבים כמה מטר מהבית הבן אדם צריך לגור בשביל לקבל קצבת ניידות, אם זה 500 מטר, או 700 מטר או 930.
חיים כץ: סעיף 47, אסי, עם ההפרשות העצמיות לפנסיה, מסודר?
<אסי מסינג: הוא יובא בחשבון במסגרת הסעיפים של מס הכנסה ובמסגרת הסעיפים האחרים.
חיים כץ: זאת אומרת אין לנו בעיה בסעיף הזה?
חיים כץ: אתם יודעים לתת לנו תשובה על ביטוח לאומי?
<יוסי כהן: מה שאני מציע, אנחנו נבדוק את עצמנו.
חיים כץ: תקשיב לי, אני לא הולך להיכנס לחקיקה אם אתה לא מביא לי תשובה על הביטוח הלאומי.
חיים כץ: אם אין ביטוח לאומי, כל אחד יילך לדרכו.
חיים כץ: אנחנו באנו, גילינו רצון טוב, אמרנו שאנחנו באים אליכם, לאור בקשתכם.
חיים כץ: אז תנו לנו תשובה.
<יוסי כהן: יש שתי בעיות עם ההפרשה בביטוח לאומי.
<יוסי כהן: אל"ף, בדקנו את זה מבחינת ישימות, אז המל"מ אומר שהוא לא יודע לעשות את זה, זו לשכת השירות שמבצעת את השכר.
<יוסי כהן: מבחינה טכנית אי אפשר לבצע את זה.
<יוסי כהן: לגבי מה שהתבקשנו לבדוק לפני שהגענו לישיבה הזאת - - -
חיים כץ: אני לא מבין מה שאתה מדבר.
חיים כץ: אתה מסביר ברור ואני מבין לאט.
חיים כץ: לקחת ממני כסף אתה יודע וטכנית אתה לא יודע לעשות את זה וירטואלית?
<יוסי כהן: יש למל"מ בעיה - - -
חיים כץ: אתה תראה, זה לא מעניין אותי.
חיים כץ: אם יהיה נכה תאונת עבודה שלא יקבל כסף ממה שמגיע לו בגלל שלמל"מ יש בעיה, אז אני עשיתי עוול לאותו בן אדם.
<יוסי כהן: אבל יש אפשרות - - -
חיים כץ: אין אבל.
חיים כץ: אין אפשרות.
חיים כץ: או שאתה נותן לי את ההפרשה כמו שהיא, או שלא תהיה חקיקה.
<יוסי כהן: מה שאני מציע, אנחנו התבקשנו לאפשר מארבעה התשלומים של הביטוח הלאומי, שהם נגזרי שכר, לפטור את בעיית הנכות, כי זה עניין מתמשך.
<יוסי כהן: כל השאר, אבטלה, מילואים, דמי לידה, זה דבר זמני.
חיים כץ: גם בזמני, אני לא רוצה לתת לך שקל אחד מעבר למה שהתחייבתי.
חיים כץ: ברגע שאני התחייבתי לסכום מסוים, יולדת תקבל את מה שמגיע לה ולא שקל פחות.
חיים כץ: לא יכול להיות שבגלל עניינים טכניים יולדת תקבל פחות.
חיים כץ: גפני לא יתמוך בי במצב כזה.
משה גפני: מכיוון שאני יודע שהוא ידאג לזה, אז אני אתמוך בו.
<יוסי כהן: גם מה שזה מותיר לטובת תקציב המדינה, זה מוריד 6.5% - - -
חיים כץ: זה לא מעניין אותי.
<יוסי כהן: ו-7% מינואר 2014.
חיים כץ: תקשיב, אני יודע.
חיים כץ: תאמין לי שאני יודע שזה באתם טכני וזה עניין של כסף.
חיים כץ: אם אתה בא ואומר לי עכשיו שאני תרמתי לך כסף יותר ממה שציפית, זה בסדר, אז תגיד לי 'אני תרמתי לך ואתה חייב לי'.
חיים כץ: אין ארוחות חינם.
חיים כץ: יש פה הנציג של האוצר, שיודע לכמת את זה ולהוריד את זה בפנסיה?
חיים כץ: תקשיב, אין ארוחות חינם.
חיים כץ: אתה בא לוועדה שאנשים בקיאים בנושא, הם באים, הם עושים שיעורי בית ומה שהם סיכמו הם ייתנו, מעבר לזה לא תקבל אגורה אחת.
<יוסי כהן: אבל כל שהתבקשנו זה לטפל בנושא הנכות, לא בכל ארבעת הנושאים.
חיים כץ: גם בכסף העודף, לא תקבל אותו, אלא אם אנחנו נקזז בדבר אחר.
<נעה בן שבת: אם אפשר באמת להעיר, שבאמת בסעיפים הקודמים שנגעו להפחתות שכר, ב-2003 ובהפחתה של דמי ההבראה, אז באמת זה התייחס רק לנושא של פרק ה' של ה - - -
חיים כץ: מי היה יושב ראש הוועדה?
<נעה בן שבת: בדמי ההבראה זה נידון בוועדת הכספים.
<יוסי כהן: זה היה בכספים.
חיים כץ: מי היה שם יושב ראש הוועדה?
משה גפני: ב-2009 אני הייתי.
חיים כץ: הוא, יש לו לב טוב.
חיים כץ: ומי הייתה היועצת המשפטית?
<נעה בן שבת: אני ליוויתי אותה.
חיים כץ: אז עכשיו נעשית יועצת בכירה ואז היית יועצת זוטרה.
חיים כץ: מה לעשות שהתקדמת עם הזמן.
<נעה בן שבת: אבל יש, אדוני, עניין של ההפחתה, שהיולדת, גם כשהיא עבדה היא קיבלה 1%.
<נעה בן שבת: זאת אומרת שעכשיו היא יצאה לשלושה חודשים - - -
חיים כץ: כמה כסף זה מכניס לכם?
<יוסי כהן: כל החיסכון, בכל המקורות, בתקציב המדינה, אם יתממש, זה סדר גודל של 1.5 עד 1.6 מיליארד.
<יוסי כהן: אם אני מוריד מזה עכשיו 6.5% חצי שנה ועוד שנה 7%, אז ברור באיזה - - -
חיים כץ: לא ברור לי כלום, כמה זה יוצא?
<יוסי כהן: 10% מוריד בערך מעל 50 מיליון.
חיים כץ: כמה זה מכניס לך?
<קריאה: זה בערך 100 מיליון שקל.
חיים כץ: ההבדל הזה, קודם כל נפגעים אתה - - -
<יוסי כהן: לנכות.
חיים כץ: זה 100 מיליון.
חיים כץ: זה שווה ערך בערך לעקרות הבית של הביטוח הלאומי?
<יוסי כהן: אני לא מבין את השאלה.
חיים כץ: זה שווה ערך בערך לעקרות הבית שצריכות לשלם ביטוח לאומי?
משה גפני: שמציעים עכשיו בחוק ההסדרים?
<יוסי כהן: זה לא התחום שלי.
<קריאה: מס בריאות.
חיים כץ: מס בריאות זה אצלם, זה לא אצלי.
חיים כץ: אני לא בוועדת כספים, מה שאצלי זה אצלי - - -
מיקי רוזנטל: אני דואג לכול.
מיקי רוזנטל: אני בשתי הוועדות, אתה יודע.
משה גפני: אבל עקרות הבית לא הולך לעבור.
חיים כץ: אבל בפנסיה שמה.
חיים כץ: אין לי שום כישורים להיות בשתי הוועדות, בקושי יש לי כישורים לוועדה הזאת.
מיקי רוזנטל: אבל אני לומד, לאט לאט.
<קריאה: אנחנו התבקשנו לכתוב את ה - - -
חיים כץ: אתם רוצים לעשות חמש דקות הפסקה מתודית?
<קובי אמסלם: לא, אני רוצה רגע - - -
חיים כץ: אתם רוצים להעלות את שר האוצר?
<קובי אמסלם: יש פה נציג של הביטוח הלאומי, הוא אולי יסביר טיפה עוד כמה רבדים ש - - -
חיים כץ: אמא שלי עליה השלום אמרה, יש שני סוגי אנשים, יש מסבירים ויש מצליחים.
חיים כץ: ברגע שהוא מתחיל להסביר סימן שנכשלנו.
חיים כץ: הוא צריך או להביא את המספרים והנתונים, או שאנחנו - - -
<קובי אמסלם: נחמן שי הסביר לנו לשתות מים ב-91', עשה מזה - - -
חיים כץ: עזוב אותך, אתה שולח אותי לשתות מים?
חיים כץ: אמרתי לך עם מי נפגשתי היום בבוקר.
מיקי רוזנטל: אבל אז עוד לא המצאת את התאגידים.
<קובי אמסלם: אבל הוא הסביר, מה אתה רוצה?
<קובי אמסלם: הוא הסביר.
<קובי אמסלם: ניצחנו על ההסברה, מה אתה רוצה?
חיים כץ: זה היה עוד לפני התאגידים.
משה גפני: מה קורה עכשיו, חיים?
משה גפני: שאני אדע.
מיקי רוזנטל: יש תכנית כבקשתך.
שמעון סולומון: לא, תראה, אם נציגי האוצר לא יתרגמו כל דבר לכסף כדי שנדע על מה מדובר באופן מדויק, אז יש בעיה.
חיים כץ: תשמע, הם באו אליי עכשיו ואמרו לי ' אתה רוצה שנציג לך איך נובע 40 מיליארד?', אמרתי 'לא, אנחנו לא צריכים 40 מיליארד, אנחנו מדברים עכשיו, לאור פנייתכם, על תרומה של העובדים', בטח גם חברי הכנסת והשופטים ותיכף הכול ייכנס.
משה גפני: באחוז הזה.
חיים כץ: פחות מאחוז.
משה גפני: כן, ה-0.9 משהו.
חיים כץ: אני רוצה שתבין מה שאתה לא מבין.
חיים כץ: הם לא משלמים, השכר שלהם לא נפגע, בסך הכול לא נותנים להם את מה שהם היו אמורים לקבל - - -
משה גפני: ב-1 ביולי.
חיים כץ: ואנחנו, מורידים לנו את מה שאנחנו מקבלים בפועל.
חיים כץ: זה לא שווה משהו?
חיים כץ: שווה.
משה גפני: לנושאי המשרה יורד מהשכר.
משה גפני: לעובדים, לא מוסיפים להם.
<נעה בן שבת: חלק.
<נעה בן שבת: אלה שבהסכם קיבוצי מוסיפים להם, ואלה ש - - -
משה גפני: לא, הוא צודק, לנו מורידים בשכר, 0.9 ומשהו.
משה גפני: אצל העובדים לא מורידים.
<נעה בן שבת: חלק מהעובדים.
<נעה בן שבת: מדובר על חלק מהעובדים.
<נעה בן שבת: חלק מהעובדים, פשוט דוחים להם הסכמי שכר שאמורים להיות משולמים, ואז לא מפחיתים, פשוט לא מעלים.
<נעה בן שבת: אבל יש חלק מהעובדים שמורידים להם מהשכר.