GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<קובי אמסלם: מערכת הצמדת השכר והגמלאות בממשלה – בלי להיכנס ליותר מדי פרטים – כוללת הצמדה בשכר של המשטרה ושירות בתי הסוהר לצה"ל, והצמדה טיפה שונה של שירות הביטחון הכללי והמוסד לביון ותפקידים מיוחדים גם כן לרבדים מסוימים בשכר של משרתי הקבע בצה"ל.
חיים כץ: עוד פעם, השני.
חיים כץ: למי?
חיים כץ: אחד משטרה ושב"ס, והשני?
<קובי אמסלם: שב"כ ומוסד.
חיים כץ: "הערבים הטובים".
חיים כץ: ככה הם קוראים לעצמם.
חיים כץ: הם צמודים למי?
<קובי אמסלם: לצה"ל.
חיים כץ: גם לצה"ל?
<קובי אמסלם: בנוסף.
חיים כץ: חד-כיוונית?
<קובי אמסלם: חד-כיוונית.
אורנה ברביבאי: חד-כיוונית.
חיים כץ: צה"ל לא צמוד אליהם.
<נעה בן-שבת: חד-כיוונית, ולשכר בלבד, לא לגמלאות.
<קובי אמסלם: תיכף אני אגע בגמלאות.
אורנה ברביבאי: גמלאות זו בכלל בדיחה.
אורנה ברביבאי: הגמלאים שלנו לא צמודים, ואחרים - - -
יעקב מרגי: ככל שיהיו גופים שצמודים אליכם, יהיה לכם יותר קשה להשיג עסק כלשהו - - -
<קובי אמסלם: בתמרון הצה"לי.
אורנה ברביבאי: קובי מסכים אתך.
<קובי אמסלם: לגבי הגמלאות - - -
חיים כץ: זה שכר?
<קובי אמסלם: זה היה שכר.
אורנה ברביבאי: עכשיו תראה את הבדיחה עם הגמלאות.
חיים כץ: ועכשיו אנחנו עוברים לגמלאות.
חיים כץ: משטרה ושב"ס?
<קובי אמסלם: משטרה ושב"ס עברו למדד, ולכן זה כבר לא רלוונטי.
חיים כץ: גם צה"ל עבר למדד.
<קובי אמסלם: כן, אבל השב"כ והמוסד לא.
חיים כץ: משטרה, שב"ס וצה"ל – אני יכול לכתוב מדד.
<קובי אמסלם: הגמלה היא של השב"כ והמוסד.
חיים כץ: פעילים.
<נעה בן-שבת: לחייל פעיל, או לעובד שב"כ-מוסד פעיל?
<קובי אמסלם: למשרת קבע פעיל.
<חוסיין חוסייסי: לא, למשרת קבע פעיל.
חיים כץ: צה"ל פעילים.
אורנה ברביבאי: חבר הכנסת, רק הבהרה, זה אומר שהגמלאים של צה"ל לא צמודים לפעילים של צה"ל, והגמלאים של השב"כ והמוסד צמודים לפעילים - - -
חיים כץ: תני לנו קרדיט, אפילו שאנחנו חברי כנסת, הבנו.
<קובי אמסלם: ברשותך, אני לא אסכים אתך על סוגית תום הלב.
<קובי אמסלם: תרשה לי רק בפעם הזאת לחלוק עליך.
חיים כץ: רק הפעם.
<קובי אמסלם: אני אבוא כל פעם מחדש.
<קובי אמסלם: אנחנו עושים משא ומתן, לא?
חיים כץ: בינתיים זה רק מתן ומתן.
חיים כץ: אני כל הזמן נותן.
<קובי אמסלם: אנחנו במשרד האוצר רצינו שההסכמים יחולו בצה"ל מסיבה אחת פשוטה שאתה ציינת אותה, העלאת גיל הפרישה נעשתה בצה"ל.
<קובי אמסלם: לכן ההתחייבות ניתנה כלפי צה"ל.
<קובי אמסלם: מבחינתנו, כל הכוח הופנה קדימה כדי שאותה התחייבות לטפל במנגנון השכרי כדי לא לפגוע בשכר אחרי שנשארת עוד שנים – אמרנו שאת זה אנחנו רוצים להחיל רק בצה"ל.
<קובי אמסלם: שים לב לסקירה שנתתי ממש בתמצית על ההצמדה.
<קובי אמסלם: היה ברור שכדי שזה ילך לצה"ל, אבל גם כדי שזה לא יזלוג ליתר הגופים – משטרה, שירות בתי הסוהר, שב"כ והמוסד – אנחנו צריכים לקבוע כלל נורמטיבי.
<קובי אמסלם: הכלל הנורמטיבי – ואת זה הכנסנו בהסכם – שההסכם הזה יופעל כלפי משרתי הקבע בצה"ל, כשהממשלה תקבל את ההחלטות - - -
חיים כץ: למה אתה מכניס את זה להסכם?
חיים כץ: שהממשלה תקבל החלטות, למה זה צריך להיות כתוב בהסכם?
חיים כץ: מי מונע מהממשלה לקבל החלטות במצב רגיל?
<קובי אמסלם: לא מונע.
חיים כץ: אז למה אתה מכניס את זה להסכם?
<קובי אמסלם: אני אומר, אם ההסכם הזה ייושם - - -
חיים כץ: על הצבא, יבואו אנשי השב"כ ויגידו הגמלאים שלנו צמודים.
<קובי אמסלם: זה אוטומטית.
חיים כץ: מה אותו חייל, שאתה החלטת להעלות לו את השכר, למה אתה חושב שמגיע לו?
חיים כץ: אחרת לא היית מעלה לו.
חיים כץ: בוא נגיד שהייתם טובי לב והחלטתם שמגיע לו.
<קובי אמסלם: לא, זה רק בגלל שאתה קיבלת את ההתחייבות.
חיים כץ: לא בגלל שאני – אתם הייתם טובי לב.
חיים כץ: גם תרנגול עיוור מוצא פעם גרגר.
חיים כץ: יום אחד הייתם טובי לב והחלטתם, מה אתה רוצה מהם?
<קובי אמסלם: ההיסטוריה הראתה שבפרוטוקול הופיע שהיינו טובי לב, ואתה עזרת לכולם להיות טובי לב.
יעקב מרגי: במאזן בינם לבין אגף התקציבים, יש להם כמות גרגרים יותר גדולה.
יעקב מרגי: הבעיה שלנו היא שכשאנחנו גומרים איתם, אנחנו מתחילים עם אגף התקציבים.
חיים כץ: קובי, אני רציני עכשיו.
חיים כץ: מה אתה רוצה מהם, שאתה מחתים אותם על הסכם?
חיים כץ: איזה זכות יש להם לחתום על הסכם שהמוסד לא יקבל?
<קובי אמסלם: לא, זה לא מה שאומר ההסכם.
חיים כץ: מה אומר ההסכם?
<קובי אמסלם: שנביא את הכול להחלטת ממשלה כמקשה אחת.
<קובי אמסלם: נביא את הכול להחלטת ממשלה.
<קובי אמסלם: קבענו - - -
חיים כץ: זאת אומרת, הם לא יקבלו הסכם עד שהממשלה לא תחליט שהמוסד לא יקבל.
חיים כץ: זה ילך לבית משפט?
חיים כץ: זה נראה סביר?
<קובי אמסלם: אבל צריך לבדוק מה האלטרנטיבות.
<קובי אמסלם: סבירות נקבעת לפי האלטרנטיבות, מה בחרת מבין האלטרנטיבות האחרות.
<קובי אמסלם: אין אלטרנטיבה אחרת.
חיים כץ: תקשיב, תבוא לשב"כ ותגיד לא רוצה לתת את ההסכם.
חיים כץ: נכון, אתה צמוד, לא רוצה להפעיל את ההצמדה.
חיים כץ: אבל מה אתה רוצה מהם?
חיים כץ: עוד פעם, אמרתי לך, הם הגוף הכי נחבט.
<קובי אמסלם: אני מסכים אתך.
<קובי אמסלם: אין לי איתם ויכוח.
חיים כץ: הם לא מקבלים שכר בגלל שהממשלה צריכה לקבל החלטה שהשב"כ לא יקבל בגלל שיש הסכם הצמדה.
חיים כץ: זה נראה נורמלי?
<קובי אמסלם: כל מה שאני אומר, הוא - - -
חיים כץ: אתה יודע לבוא לאוצר ולהגיד אנחנו בטעות הטענו את חיים כץ, אנחנו רוצים להוריד את גיל הפרישה בחקיקה?
חיים כץ: זאת אומרת, אם אני אניח הצעת חוק, אתה באוצר תתמוך להחזיר את גיל הפרישה עד שהשכר יעודכן?
חיים כץ: הם יכולים להגיד שהם חוזרים בהם מההסכם, הם לא יכולים.
חיים כץ: יש חוק.
חיים כץ: הם יכולים להגיד מה שהם רוצים.
<קובי אמסלם: אדוני, כל מה שאני אומר הוא שמרחב התמרון שלנו הוא אפסי.
<קובי אמסלם: ושים לב לשיטה – אני לא יכול לומר לצה"ל אני מפעיל אצלכם את ההסכם, ולהגיד לשב"כ והמוסד אני לא מפעיל כי אז אני אחשב כמפר הסכמים כלפיהם.
<קובי אמסלם: אני לא רוצה להיות בסיפור הזה.
חיים כץ: אבל הם יכולים לפנות לבית הדין לעבודה.
<קובי אמסלם: לא משנה.
חיים כץ: כן משנה.
חיים כץ: הם לא יכולים ללכת לשום מקום.
חיים כץ: אתה יודע מה הם?
חיים כץ: הם עושקי העם.
חיים כץ: הם הפנסיות הכי גבוהות, הם גומרים את התקציב.
חיים כץ: הם לא יודעים לייצג את עצמם.
חיים כץ: שמעתי אותם מייצגים את עצמם – בושה וחרפה.
חיים כץ: הצבא עושק את העם.
חיים כץ: כולם שם מיליונרים.
חיים כץ: כולם נוסעים ב"פורשה".
חיים כץ: כולם.
חיים כץ: והם גם מקבלים נופש.
חיים כץ: רחמנא ליצלן, הם מקבלים גם נופש.
חיים כץ: רחמנא ליצלן.
חיים כץ: אבל אין להם זכות דיבור, תקשיב למה שאתה עושה.
חיים כץ: גילוי נאות, אני בא מוועד עובדים.
חיים כץ: לא יכול כזה דבר.
חיים כץ: שהם לא מקבלים הסכם שכר בגלל שמישהו אחר אולי – או בטוח – ייהנה מהסכם השכר הזה.
אורנה ברביבאי: האחר מקבל הסכם שכר במקביל.
<קובי אמסלם: אני יכול לחדד את הנקודה קצת?
<קובי אמסלם: אפשר?
<נעה בן-שבת: גם להם נערך במקביל הסכם שכר?
<קובי אמסלם: לא, לא.
חיים כץ: למה, לשב"כ ולמוסד אין הסכם שכר?
<קובי אמסלם: יש להם הסכם שכר.
חיים כץ: יש להם הסכם שכר.
חיים כץ: לגמלאים אין.
<נעה בן-שבת: אבל ההעלאה – נעשתה - - -
חיים כץ: הוא מסתכל על הגמלאים.
חיים כץ: הגמלאים של השב"כ והמוסד צמודים לפעילים של הצבא.
חיים כץ: הוא ייתן לפעילים של הצבא תוספת, הגמלה של השב"כ והמוסד תעלה by definition.
חיים כץ: ואז הוא אומר אני לא נותן לצבא.
חיים כץ: ואנחנו יצרנו סרדינים, כי נתנו להם את העלאת גיל הפרישה.
<נעה בן-שבת: אבל ההסכם שלכם מתייחס רק לגמלאים של השב"כ והמוסד, או בכלל להצמדה לשב"כ והמוסד?
<קובי אמסלם: לא, הוא מתייחס.
<קובי אמסלם: הוא עובר את כל הקשת.
<קובי אמסלם: מה שאמרנו שנעשה, קשת של החלטות כדי להתגבר נקודתית, רק לצורך ההסכם הזה, על ההצמדות גם לשכר וגם לגמלאות.
<קובי אמסלם: רק לצורך ההסכם הזה, ורק לאירוע הזה.
<קובי אמסלם: אמרנו שנקבל קשת של החלטות, וקבענו בהסכם שזה יהיה עד סוף - - -
חיים כץ: אנחנו יכולים ללכת כוועדה לבג"ץ?
<נעה בן-שבת: כחבר כנסת אתה יכול.
חיים כץ: לטעון על אי-כשירות ההסכם הזה?
<נעה בן-שבת: ההסכם הזה?
חיים כץ: כן, של הצבא.
חיים כץ: שהם מתנים - - -
<קובי אמסלם: זה לא הם, זה אנחנו.
חיים כץ: כן, אתם.
חיים כץ: הם לא מתנים.
חיים כץ: הם זה אתם.
חיים כץ: אתם עושים התניות של גוף שלישי - - -
<קובי אמסלם: כן, אבל מה האלטרנטיבה?
<קובי אמסלם: השאלה מה האלטרנטיבה?
חיים כץ: שהם לא יקבלו בחיים.
<קובי אמסלם: לא, זה לא מה שאמרנו.
חיים כץ: מה אמרתם?
<קובי אמסלם: אמרנו שהסוף - - -
חיים כץ: מה זה הסוף?
יעקב מרגי: ב-2018 יגיעו להבנות, להסכמות.
יעקב מרגי: הממשלה תתכנס והם יקבלו את כל ההתוויות שהם רוצים להתוות.
שולי מועלם-רפאלי: לא, מתי תעשו את ההפרדה הזאת, קובי, בין הגמלאים של השב"כ והמוסד לבין הגמלאים של הצבא?
חיים כץ: הנה, יש לנו פתרון.
חיים כץ: יש לסוף תאריך?
<קובי אמסלם: המנגנון שקבוע בהסכם הוא שעד סוף יולי - - -
חיים כץ: הזה?
<קובי אמסלם: עד סוף יולי אנחנו אמורים לסיים - -
חיים כץ: תקבעי פגישה ל-1 לאוגוסט.
<קובי אמסלם: - - את התהליך של ההעברה בהחלטות בממשלה.
יעקב מרגי: עם הממשלה או אצלכם?
<קובי אמסלם: עם הממשלה.
חיים כץ: אם זה לא מסתיים?
<קובי אמסלם: בוא נדבר ב-1 באוגוסט.
<קובי אמסלם: אני לא נביא.
<קובי אמסלם: מה זה אם לא?
שולי מועלם-רפאלי: בהסכם עצמו יש איזה מנגנון במידה וזה לא מסתיים עד סוף יולי?
שולי מועלם-רפאלי: בהסכם עצמו יש משהו?
חיים כץ: מה אומר ההסכם אם הוא לא מסתיים עד סוף יולי?
<קובי אמסלם: שהצבא יהיה רשאי להעלות לדיון את התאמת גיל הפרישה למודל השכר.
חיים כץ: מה זה רשאי?
חיים כץ: זה עבר בחוק.
יעקב מרגי: מה זה הוא רשאי?
יעקב מרגי: הוא יכול לקיים דיונים כמה שהוא רוצה בלי אישור שלך.
<קובי אמסלם: בהסכם.
חיים כץ: עם מי הוא יכול להעלות לדיון?
<קובי אמסלם: אתנו.
חיים כץ: אבל יש חוק.
חיים כץ: אתם כבר לא במשחק.
חיים כץ: אתם לא במשחק והם לא במשחק.
<קובי אמסלם: אם אנחנו לא במשחק, אז יותר קל.
חיים כץ: הוא יכול לעלות אתך לדיונים כל הזמן.
חיים כץ: ברגע שיש הצעת חוק, זה יחוקק, אתם כבר לא במשחק.
חיים כץ: אתה יכול לעלות אתם לדיונים, והם יכולים לעלות אתכם לדיונים.
חיים כץ: שניכם ביחד יכולים לעלות לדיונים.
חיים כץ: בשביל לשנות את החוק, אתם צריכים להגיש הצעת חוק חדשה, להביא אותה לפה, ופה צריכים לדון בה ולשנות את החוק.
<קובי אמסלם: קודם היא צריכה לעבור ועדת שרים לחקיקה.
חיים כץ: כן, נגיד שעברה.
שולי מועלם-רפאלי: בזכות התמיכה שלכם היא הרי תעבור.
חיים כץ: ואז היא צריכה לעבור אותי.
חיים כץ: אז כבר היא צריכה לעבור אותי.
<קובי אמסלם: עכשיו אתה שואל אותי שאלה שאתה לא חייב לרשום אותה בפרוטוקול - - -
חיים כץ: אין כזה דבר.
<קובי אמסלם: זה רק לצורך תשומת הלב.
חיים כץ: תחשוב איך אתה רוצה – הכול נרשם בפרוטוקול.
<קובי אמסלם: מה יותר קל – להעביר הצעת חוק לשינוי גיל הפרישה, או לאשר את ההסכמים, או לא לאשר אותם?
חיים כץ: את מבינה מה שהוא אומר?
אורנה ברביבאי: לגמרי, יום-יום, שעה-שעה.
חיים כץ: שאתם בצבא לא תקבלו שקל אחד תוספת.
אורנה ברביבאי: זאת הטענה.
<קובי אמסלם: איך הגענו למסקנה הזאת?
אורנה ברביבאי: עובדה.
חיים כץ: עד ה-1 לאוגוסט, הממשלה לא תחליט.
חיים כץ: הנה, אני מודיע לך.
חיים כץ: הממשלה, עד ה-1 באוגוסט, לא תחליט.
חיים כץ: הם לא החליטו, אתם תחזרו אליהם ותגידו הממשלה, או לא תחזרו – זה לא משנה.
חיים כץ: באוגוסט אתם יוצאים לחופש, אתם נחים.
חיים כץ: גם אנחנו יוצאים לחופש.
<קובי אמסלם: זה לפרוטוקול?
חיים כץ: כן, הכול בפרוטוקול.
חיים כץ: מה שאנחנו רואים פה היום, ומה שחשוב שהצבא יבין, שהם כלי משחק שלכם מול גופים אחרים שלא קשורים לצבא.
חיים כץ: ואתם פוגעים בהם סתם.
חיים כץ: סתם, בגלל שהם – אני לא רוצה להגיד לך מילה לא יפה.
חיים כץ: לא יכול להיות שפקידי האוצר ישלטו בצה"ל.
<קובי אמסלם: לא, אני אמרתי - - -
<קובי אמסלם: למען הסדר הטוב, אמרתי שההסכמים האלו נחתמו בין משרד האוצר לבין צה"ל בחסות שר האוצר וסגן שר האוצר הקודמים.
חיים כץ: יש אבל.
חיים כץ: הם לא ייושמו.
חיים כץ: יש לי שאלה אליך, אנחנו חתמנו עכשיו על הסכם ויתור של 1% אחד.
חיים כץ: ויתרנו על 1% אחד.
חיים כץ: החרגנו את הצבא.
חיים כץ: ב-1 ביולי הצבא יקבל תוספת של 1%?
<קובי אמסלם: כי ההסכמים בממשלה - - -
חיים כץ: הם צמודים למגזר הציבורי?
חיים כץ: החרגנו אותם.
חיים כץ: אמרנו מאחר והצבא לא - - -
<קובי אמסלם: מה שהחרגת בחוק, זה רק את ההגנות, את ההטבות.
חיים כץ: החרגתי אותם – אז אני אתקן, אני אחריג אותם מהכול.
<נעה בן-שבת: לא, הם הוחרגו מהכול, אבל - - -
חיים כץ: הם הוחרגו מהכול.
<נעה בן-שבת: אם אני מבינה מה שאתה אומר, אתה אומר בגלל שחל הסכם מעבר לחוק שחל על - - -
חיים כץ: אבל החוק יותר חזק מההסכם.
<נעה בן-שבת: אבל הם אומרים כיוון שיש לנו שתי מערכות, גם של חוק וגם של הסכם קיבוצי, וההסכם הקיבוצי דחה את הכניסה לתוקף של ההטבות האלה - -
חיים כץ: אז אין הטבות.
<נעה בן-שבת: - - אז אין הטבות, ולכן הצבא לא יקבל העלאה של 1%.
<נעה בן-שבת: מה שנותר, הצבא ממילא לא מקבל את אותה העלאה, גם אם לא דוחים לו באופן מפורש.
<נעה בן-שבת: אבל מה שהוא לא מקבל, זה את הדחייה - - -
יעקב מרגי: אז למה צריך תיקון חקיקה בכלל על ה-1%?
חיים כץ: אתה יודע מה אומרת נעה?
חיים כץ: שעכשיו בחקיקה הזאת, לכאורה "דפקנו" את הצבא.
<קובי אמסלם: בהפרדה, בפיצול של הסעיף.
חיים כץ: למה "דפקנו" את הצבא?
חיים כץ: אם, חלילה, מישהו ייהפך לנכה, הוא יקבל את הנכות שלו לפי השכר הנמוך, ולא לפי השכר הגבוה, שם יש שכר תיאורטי.
חיים כץ: אז "דפקנו", אותם.
חיים כץ: הוא עוד אומר אתם בוועדה עוד "דפקתם" את הצבא.
<קובי אמסלם: לכן באנו מהר - - -
חיים כץ: בין כה וכה - - -
<קובי אמסלם: לכן אמרנו שאנחנו חייבים לתקן את הלקונה הזאת לפני שנגיע ל-1 באוגוסט.
חיים כץ: אנחנו בין כה וכה לא מתכוננים - - -
יעקב מרגי: אם חשבת שיש לך שוט ביד, תשכח מזה.
יעקב מרגי: אין לך שוט.
יעקב מרגי: במילים שלנו, של ועד העובדים, הוא אומר לך אין לך שוט.
חיים כץ: הוא אומר הצבא – אני פוחד להתבטא, אני - - -
<קובי אמסלם: בוא נשים את הדברים על השולחן.
<קובי אמסלם: הסוגיה הזו של ההסכמים - - -
<קובי אמסלם: חצי משפט.
חיים כץ: לא, תעצור, קובי.
חיים כץ: אורנה, את ראש אכ"א.
חיים כץ: אין לך את העוצמות של פקיד ממשלתי.
חיים כץ: יש לך תפקיד מכובד, האלופה הראשונה בצה"ל.
חיים כץ: היסטוריה.
חיים כץ: מה יש לך להגיד?
חיים כץ: אני שומע את מה שנאמר פה, ואני נחרד.
אורנה ברביבאי: אני אשמח להתייחס.
חיים כץ: על הגוף שאת נמצאת בו, על ההשתלחות בגוף הזה.
חיים כץ: על התרומה שלכם לביטחון מדינת ישראל, שלפחות לגבי, לא מוטלת בספק.
חיים כץ: לפחות לגבי, לא מוטלת בספק.
אורנה ברביבאי: התחלת, חיים, ברמה האישית, ואני אענה לך ברמה האישית שאני מרגישה זכות גדולה לייצג את הצבא, מתוך ההכרה וההבנה שרבבות משרתים עושים יום-יום – גם עכשיו – את כל מה שהם נדרשים כדי להגן על ביטחון המדינה.
אורנה ברביבאי: אני חושבת שיש פה שימוש ציני ומביך באופן שבו הדברים מוצגים.
אורנה ברביבאי: צה"ל יצא למודל הקבע לפני שנתיים וחצי.
אורנה ברביבאי: ירדו יחדיו – ההסכם הזה, עם שני החלקים: אחד, צה"ל יבגר ויעלה את גיל הפרישה לגיל 50 בממוצע, במודל מתגלגל, מדורג.
אורנה ברביבאי: ושתיים, כדי לבגר את גיל המשרתים, אנחנו צריכים לייצר מנגנון, הסדר שכר שמאפשר לנו incentive להשאיר את האנשים לאורך זמן בצורה מדורגת, כשקבענו דיפרנציאליות בין המערך הלוחם, למערך תומך הלחימה, למערך הטכנולוגי.
אורנה ברביבאי: אני אראה פה את ההסכמים שאנחנו חתומים עליהם.
אורנה ברביבאי: הייתה התחייבות מפורשת בחוק ובפניך, חבר הכנסת.
אורנה ברביבאי: ההתייחסות הייתה מפורשת.
אורנה ברביבאי: צריך לאפשר את המנגנון התומך כדי לממש.
אורנה ברביבאי: אנחנו חיילים, כך אנחנו פועלים.
אורנה ברביבאי: הלכנו לצבא ובנינו מנגנון שמבגר משמעותית את גיל הפרישה, קבענו מסלולי שירות בהתאמה.
אורנה ברביבאי: אני היום, בפועל, לא מצליחה להפריש לוחמים בגיל שקבענו בחוק, משום שלא הסדרנו את התקנות משום שלא התקדמנו.
אורנה ברביבאי: במקביל, מגיע עניין ניתוק הגמלאים.
אורנה ברביבאי: יש גופי ביטחון אחרים שלא ניתקו את הגמלאים, הם צוינו פה בפניך.
אורנה ברביבאי: צה"ל שינה את שיטת ההצמדה.
אורנה ברביבאי: זה לא היה דבר פשוט.
אורנה ברביבאי: זה לא היה דבר פשוט משום שאנחנו - - -
חיים כץ: זה גם יהיה בבג"ץ.
אורנה ברביבאי: זה גם היה בבג"ץ.
חיים כץ: לא, זה גם יהיה בבג"ץ.
אורנה ברביבאי: גם יהיה, ואנחנו נעמוד למבחן.
אורנה ברביבאי: עמדנו מאחורי זה משום שמבחינה ערכית אנחנו רואים את עצמנו מחויבים לגמלאים לא פחות מלפעילים.
אורנה ברביבאי: אבל הבנו את המשמעות, שהמדינה הולכת לכיוון מסוים.
אורנה ברביבאי: כצבא במדינה דמוקרטית, הלכנו עם המדינה.
אורנה ברביבאי: אני הייתי צריכה לקבל סעיף בהסכם הגמלאים – ורציתי שאיציק כהן יהיה פה היום כדי להעיד מהמקום הכי אישי.
אורנה ברביבאי: היינו צריכים להביא סעיף שמיני ספציפי בהסכם הגמלאים שאומר אלה שפרשו עד 2011, זה אירוע אחד, ואנחנו מנתקים אותם.
אורנה ברביבאי: והיה עניין גדול מאוד לאוצר להבטיח את מימוש ההסכם הזה.
אורנה ברביבאי: ואלה שפורשים מ-2012 ואילך, צריך לראות שהם יקבלו מענה, לפחות בהלימה למה שנתנו עד 2011.
אורנה ברביבאי: התחייב בפני איציק כהן בזמנו, ואמר לי תחתמו על ההסכם.
אורנה ברביבאי: אני התחייבתי בשמו כלפי הרמטכ"ל ושר הביטחון, שהסעיף הזה יבוא לידי ביטוי בהמשך בדרך נפרדת.
אורנה ברביבאי: מה אתה אמרת לאוצר?
אורנה ברביבאי: אמרת להם תלכו, תגיעו אתם להסכמה על מודל שכר מותאם, ובהתאמה תראו איך אתם ממשים את זה.
אורנה ברביבאי: לא התקיימו דיונים.
אורנה ברביבאי: אפשר להגיד מה שרוצים.
אורנה ברביבאי: אפשר לצבוע את זה איך שרוצים.
אורנה ברביבאי: זחלנו – אין לי מילה אחרת – מול האוצר כדי לממש את ההסכמים.
יעקב מרגי: ועם הרגל על הגז.
אורנה ברביבאי: בסופו של דבר אנחנו עושים שתי פעולות: משנים את שיטת ההצמדה לגמלאים, בעוד גופי ביטחון אחרים לא, ובאים לממש את הסכם מודל הקבע.
אורנה ברביבאי: מה אומרים לי במודל הקבע – ולמה אני אומרת שזה ציני?
אורנה ברביבאי: כי זה ציני.
אורנה ברביבאי: זה ציני, וזה אפשרי רק כי בצבא זה אפשרי.
אורנה ברביבאי: במקום אחר לא הייתם מרשים לעצמכם לעשות את זה.
אורנה ברביבאי: מה אמרו לי?
אורנה ברביבאי: נשנה את הכותרת של הסעיף הזה.
אורנה ברביבאי: מעתה אמור מענה למודל הקבע, וניתן לך סעיף ספציפי שאומר שהחבר'ה מ-2012 ואילך יקבלו מענה.
אורנה ברביבאי: אבל בזה, לצורך העניין, תמו תביעותיך למודל הקבע.
אורנה ברביבאי: אמרתי רבותי, זה לא יעבוד.
אורנה ברביבאי: אני לא יכולה לבגר לגיל 50.
אורנה ברביבאי: אני צריכה דרגות באמצע – דרגה, לפחות לגבי נגדים.
אורנה ברביבאי: ברקע יש לי סיפור עם נגדים – תיכף אני אתן עליהם זום – בעיני, הלנת שכר באופן ברור וחד- משמעי, שבשום סקטור אחר לא הייתם מרשים לעצמכם לעשות את זה.
אורנה ברביבאי: ואני אומרת, הסעיף הזה בלבד – הוא לא מחזיק מודל קבע שלם.
אורנה ברביבאי: מתעקשת, ובהסכם כתוב שזה לא מבטא את כל מה שצריך למודל הקבע, ושעל זה יהיה משא ומתן בנפרד.
אורנה ברביבאי: מאחר ואני מרגישה חוסר נוחות עם ההסכם שלא ניתן למימוש, ומאחר ואני מחויבת להכניס סעיף – וקובי, בהוגנות שלו אומר זו לא הייתה יוזמה של הצבא – לניתוק שיטת ההצמדה של גופי ביטחון אחרים – אני לא בטוחה שהדבר הזה יתממש – אני מבקשת שלפחות נכניס סעיף שאם זה לא ימומש עד סוף יולי, שנוכל לבוא באיזושהי טענה.
אורנה ברביבאי: מקובל, נכנס הסעיף הזה.
אורנה ברביבאי: להגיד עכשיו בציניות יש לי זמן עד סוף יולי, כשבדרך ההסכמים לא ממומשים, אחרים לא מימשו את הסכם ניתוק הגמלאים, כפי שהמדינה הנחתה וציפתה מאתנו – אנחנו ביצענו את העניין.
אורנה ברביבאי: אחרים לא קיימו מודל קבע בהארכת גיל הפרישה, כשאנחנו משנים את פני המציאות בצבא.
אורנה ברביבאי: משנים את פני המציאות.
אורנה ברביבאי: מאריכים.
אורנה ברביבאי: תסתכלו מתי מתמנים היום מפקדים.
אורנה ברביבאי: מה גיל המג"ד הממוצע.
אורנה ברביבאי: מה הוא היה לפני 20 שנה, ומה הוא היום.
אורנה ברביבאי: מה גיל המח"ט הממוצע.
אורנה ברביבאי: מה גיל מפקד אוגדה ממוצע.
אורנה ברביבאי: תראו שבאופן הדרגתי אנחנו הולכים ומתכוונים לזה ברצינות, באופן הכי מחייב.
אורנה ברביבאי: לאחרונה זה הפך להיות ספורט לאומי לתקוף את משרתי הקבע.
חיים כץ: עוכרי ישראל.
אורנה ברביבאי: כשאתה אומר שאנחנו לא מיוצגים כהלכה, אתה יודע מה?
אורנה ברביבאי: אני מסכימה אתך.
אורנה ברביבאי: אני מסכימה אתך, וזה נובע מה-DNA של הצבא.
אורנה ברביבאי: מ-DNA ערכי שתופס בשירות שליחות, ולא מקום עבודה, וממקום שבו צבא לא ייצא מול הדרג המדיני ויגיד לו אתה לא בסדר.
אורנה ברביבאי: בטח לא בתקשורת, ובטח לא באופן הלא סימטרי שהתקשורת תוקפת את – והיא לא תוקפת סתם, כשאומרים לי אנחנו קיבלנו את הנתון הזה מהאוצר.
אורנה ברביבאי: אני לא נכנסת אתך להסכמים, אבל נאמר מפורשות בהסכם של מודל הקבע, עד 2014 לא תהיה שום טענה כלפי הצבא, ולא נעסוק בנושא השכר.
אורנה ברביבאי: זה הפריע למישהו באוצר לבוא בהצעת המחליטים האחרונה ולהגיד בואו נפגע בתנאי הפנסיה של המשרתים?
אורנה ברביבאי: אז אתה אומר לי זה אגף אחר באוצר.
אורנה ברביבאי: מה זאת אומרת אגף אחר באוצר?
אורנה ברביבאי: אני מסתכלת מול האוצר.
אורנה ברביבאי: האגף שמולו ישבתי, מולך, ואתה אמרת לי אנחנו נעשה את הכול כדי לממש את זה.
אורנה ברביבאי: ואמרת לי – כדי לבגר את גיל הפרישה.
אורנה ברביבאי: באגף אחר נאמר לי בואו נעשה שינוי - - -
אורנה ברביבאי: שלום איציק, אני מאוד שמחה לראות אותך.
חיים כץ: כבוד הרב איציק כהן.
אורנה ברביבאי: אני מאוד שמחה לראות אותך.
אורנה ברביבאי: יאשר חבר הכנסת כהן אם זאת לא הייתה המתכונת.
אורנה ברביבאי: אז עכשיו עם מה יצאנו?
אורנה ברביבאי: יצאנו עם סעיף אחד מהסכם הגמלאים, ששונתה לו כותרת, הפך להיות מענה למודל הקבע, שלא לזה התכוונו.
אורנה ברביבאי: שבי בשקט ותמתיני עד שנעשה את כל שיטת ההצמדות והתיקון של גופי הביטחון האחרים שלא ניתקו את הגמלאים מהם.
אורנה ברביבאי: תהיי צמודה לגופי הביטחון האחרים, זאת אומרת, הם יהיו צמודים אליך.
אורנה ברביבאי: במקביל, נחתמים הסכמים.
אורנה ברביבאי: אני יודעת להגיד, ואם תכריחו אותי אני אביא את ההסכמים שנחתמו עם גופי ביטחון אחרים.
אורנה ברביבאי: זאת אומרת משרת הקבע הפך להיות אחרון בשרשרת המזון.
אורנה ברביבאי: למה כולם היו צמודים לצבא?
אורנה ברביבאי: כי בתפיסה נאמר המשרת, כמשרת בצבא, גוף מסכן חיים, יהיה בהיררכיה מעל אחרים.
אורנה ברביבאי: קצת יותר.
אורנה ברביבאי: התבטאו בעבר בכירי המשק בעניין הזה.
אורנה ברביבאי: אני יכולה להביא ציטוטים של ראשי הממשלה לדורותיהם, כולל ראש הממשלה הנוכחי, שהצבא הוא קצת יותר.
אורנה ברביבאי: נוצר מצב מגוחך, חבר הכנסת כץ, האבסורד הוא כזה שהשוטר מקבל שכר כשהמשרת לא.
אורנה ברביבאי: הגמלאים של השב"כ והמוסד צמודים אליהם, בעוד הפעילים של צה"ל לא.
אורנה ברביבאי: כל הסידור הזה הוא סידור ציני, שהתכלית שלו היא לא לתת מענה.
אורנה ברביבאי: אני חייבת לומר מילה על הנגדים.
אורנה ברביבאי: אנחנו, צבא הגנה לישראל – הנה, האוצר פה, שיגידו אם הם חושבים אחרת –חשבנו שנכון לשנות את שיטת השכר של הנגדים, ולא לשלם להם על-פי השכלה.
אורנה ברביבאי: אמרנו נגדים צריכים לקבל בפרקטיקה יישומית של מקצוע.
אורנה ברביבאי: נקבע דירוגים מקצועיים, נוריד בגין התואר את השכר לנגדים, וניתן להם מענה מותאם.
אורנה ברביבאי: אנחנו כצבא באנו לאוצר ואמרנו אנחנו רוצים בבקשה להסית מפה לשם מקורות של היקף ההוצאה על כוח אדם בצבא, מערכת הביטחון.
אורנה ברביבאי: תאשרו לנו את הסכם הנגדים, ואנחנו רוצים לעשות את הסבסוד כך שהכסף הזה ישרת את החבר'ה המקצועיים.
אורנה ברביבאי: אישרו לנו.
אורנה ברביבאי: לקחנו מהנגדים.
אורנה ברביבאי: כמה שנים אני כבר מלינה שכר לנגדים?
<חוסיין חוסייסי: מ-2007.
אורנה ברביבאי: מ-2007.
אורנה ברביבאי: אין דבר כזה.
אורנה ברביבאי: מ-2007 אני מלינה שכר לנגדים.
אורנה ברביבאי: אני לא יודעת אם אתם יודעים את הנתונים, מחצית מהצבא זה קבע ראשוני.
אורנה ברביבאי: מחצית מהצבא הם נגדים.
אורנה ברביבאי: אני לא רוצה להגיד מספרים פה, אבל מתוך כל הקבע הראשוני, מחציתם מקבלים השלמת הכנסה.
אורנה ברביבאי: אני משלמת השלמת הכנסה.
אורנה ברביבאי: זה אומר שאחד מכל ארבעה אנשים – אתם יכולים לצטט אותי, לבדוק אותי.
אורנה ברביבאי: היום השקיפות נתונה לאוצר.
אורנה ברביבאי: הייתה טענה שהצבא עוסק בענייני השכר מתוך היעדר שקיפות.
אורנה ברביבאי: אין נתון בצבא בנושא השכר שלא שקוף בעיני כל גורם מוסמך באוצר.
חיים כץ: סגן בשנת קבע, מה המשכורות שלו?
אורנה ברביבאי: שכר מינימום, אני משלימה לקצין עורפי.
אורנה ברביבאי: לנגד עורפי אני משלימה לשכר מינימום.
אורנה ברביבאי: צה"ל משלים.
חיים כץ: ל-4,300 שקל?
אורנה ברביבאי: לכמה חוסיין?
אורנה ברביבאי: לשכר המינימום הנהוג במשק.
חיים כץ: 4,300 שקל.
חיים כץ: משלימים לקצין.
<נעה בן-שבת: לנגד.
אורנה ברביבאי: גם קצין וגם נגד.
חיים כץ: קצין סג"מ, לשנה הראשונה בקבע.
אורנה ברביבאי: מה שאני מנסה לומר עכשיו, הצבא הוא לא בעבור הצבא.
אורנה ברביבאי: הצבא נועד בתכלית לשרת את המדינה.
אורנה ברביבאי: לנו יש עניין – לכולנו צריך להיות עניין, לובשי מדים ואזרחים – להבטיח שאנחנו מצליחים לשמור בצבא את האנשים הטובים ביותר.
אורנה ברביבאי: יש תכניות למדינה להעביר את צה"ל דרומה, להבטיח שאנחנו מעבירים את הכי טובים, משמרים אותם אתנו.
אורנה ברביבאי: על בסיס מה?
אורנה ברביבאי: על בסיס זה שאני עומדת מול קצין או נגד צעיר ואני אומרת לו אני מצטערת, אני משלימה לך הכנסה?
אורנה ברביבאי: אחד מכל ארבעה בצבא?
אורנה ברביבאי: עכשיו הייתה טענה – הבכירים של הצבא מקבלים יותר.
אורנה ברביבאי: ובאופן מרושע, להציג את הנתונים בצורה כזאת שלפני 94',לפני שאנחנו, צה"ל, פיצל במודל במנגנון את אופן המעבר ממסלול אחד למסלול שני.
אורנה ברביבאי: יש לנו שער מובנה בגיל 28.
אורנה ברביבאי: אנחנו נותנים בגיל 28 מעבר לקבע מובהק, שאחר כך יכול להביא אותו לפנסיה רק לחלק מהאוכלוסייה.
אורנה ברביבאי: 56% מהמשרתים בצבא הם בקבע ראשוני.
אורנה ברביבאי: 56%.
אורנה ברביבאי: זה אומר שהם אותם חבר'ה שמקבלים פחות מאחרים.
אורנה ברביבאי: ואני אומרת יותר מזה, 56% גם מקבלים פנסיה צוברת.
אורנה ברביבאי: החל מ-2004 שינינו את מודל הפנסיה, אנחנו נותנים פנסיה צוברת.
אורנה ברביבאי: כשמדברים על הפנסיה של משרתי הקבע, ממילא כולם מגיעים לפנסיה צוברת.
אורנה ברביבאי: ממילא.
אורנה ברביבאי: אז אפשר להציג איזה נתונים שרוצים.
אורנה ברביבאי: אני חושבת שהציניות הזאת לגבי אלה שמשרתים – דיברו על בכירים.
אורנה ברביבאי: מתוך המשרתים, חבר הכנסת כץ, היקף הבכירים בצה"ל – אל"מים ומעלה – הוא 1.4%.
חיים כץ: אחוז.
אורנה ברביבאי: אחוז.
אורנה ברביבאי: אתם רשאים לבדוק אותי בכל חתך, בכל פרמטר – תלחצו על כפתור אצלכם באוצר.
חיים כץ: 1.4%.
אורנה ברביבאי: 1.4%.
אורנה ברביבאי: יש סקטורים, ואתה מכיר אותם היטב, שכאשר הם מתחילים בשירות או במקום עבודה, אז הם יכולים להתפתח, ובשכר הם עולים ומתפתחים עד הקצה.
אורנה ברביבאי: זה לא משנה כמה דרגות יש לו על הכתף, כן או לא.
אורנה ברביבאי: מוקנית לו הזכות לעלות בשכר.
אורנה ברביבאי: אני לא מגיעה לזה בכלל, כי אני משחררת אותו בגיל 28.
אורנה ברביבאי: את זה שנשאר, השארתי אותו.
אורנה ברביבאי: ביגרנו עד גיל 50 בממוצע בחוק, בהסכם - - -
חיים כץ: כמה את משחררת בגיל 37 בשביל לא להכניס אותם לפנסיה?
אורנה ברביבאי: אני אומרת לך, 56% - - -
חיים כץ: לא, לא, בגיל 37.
אורנה ברביבאי: 56% הם בראשוני.
אורנה ברביבאי: בא הרמטכ"ל ואמר, לנוכח אילוצי התקציב הקיימים – וזאת החלטה של רמטכ"ל, וזו הייתה החלטה כואבת, היא סוכמה.
אורנה ברביבאי: תאמינו לי, לא היה פשוט בפורום מטכ"ל.
אורנה ברביבאי: לנוכח היקף ההוצאה אני מבקש לפטר 4,000 אנשי קבע.
אורנה ברביבאי: אני עוסקת בימים האלה – ומי שרוצה, אני יכולה לשלוח לו את הערעורים של משרתי הקבע, שאין להם ועד עובדים, שאין להם ייצוג - - -
חיים כץ: הם לא יכולים ללכת לבית משפט.
אורנה ברביבאי: יש טריבונל, שזו הערכה - - -
חיים כץ: יצרנו פה טריבונל.
אורנה ברביבאי: אבל - - -
<קובי אמסלם: לפני זה היה בג"ץ, זה לא - - -
חיים כץ: בג"ץ זרק אותם.
אורנה ברביבאי: אפשר.
אורנה ברביבאי: אגב, אתה יודע, הצעת המחליטים הייתה לפגוע בפנסיה.
אורנה ברביבאי: שאלו אותי גופי הביטחון האחרים, תגידי, לא עומדים אצלך בתור אנשים שרוצים לפרוש?
אורנה ברביבאי: אמרתי לא.
אורנה ברביבאי: אמרו לי איך יכול להיות?
אורנה ברביבאי: אצלנו כן.
אורנה ברביבאי: אמרתי, כי בצבא המשרתים סומכים על המפקדים שלהם.
אורנה ברביבאי: זאת תפיסת העולם שלהם.