GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<משה בכר: אז קודם כל, אני לא, זאת אומרת, משרד האוצר לא, בטח הוא לא מפעיל גורמים נוספים לשבירת שביתה, זאת אומרת, זה לא קשור למשרד האוצר, דברים כאלה.
<משה בכר: אני שמעתי גם אמירות כאלה, זה גם נושא הדיון, אז ככה שאי-אפשר להתכחש לזה.
<משה בכר: קודם כל, כפי שאמרת בעצמך, כל אחד הוא ייחודי ואין מקום שאין בו את הבעיות הייחודיות שלו.
מיקי רוזנטל: סליחה, עוד שנייה שאני מפריע לך.
מיקי רוזנטל: סך היקף התביעות שלהם מסתכם בכ- 30 מיליון שקל.
<משה בכר: זה לא מספר שאני מכיר.
יצחק הרצוג: אבל זה לא הכסף.
יצחק הרצוג: צריך לפתור בעיות מסוימות, ודי מהר.
<משה בכר: זה לא, המספר הזה, אני לא מכיר אותו, אני לא יודע מי.
מיקי רוזנטל: OK, תמשיך.
יצחק הרצוג: הבעיה היא שאתם שומרים את הכל ולא נותנים כלום, כדי, אני מכיר את הגישה הזאת, כי אוי ואבוי, ויתרנו ולא נוכל יותר לתת את זה יותר.
יצחק הרצוג: ואני אומר, תשחררו קצת, יש דברים שאתם יכולים לפתור שלא עולים כסף, ואת סוגיית המיסוי יכולתם כבר מזמן לפתור והיא גם לא חלה על אף עובד מדינה אחר.
יצחק הרצוג: זה עניין של רצון טוב.
<יאיר פרומר: נתוני השכר של עובדי משרד החוץ, אני, סליחה, אני מבין שהם סוד מדינה, כי עד היום לא ראינו אותם, כשביקשנו לנהל משא ומתן ולכן אולי האוצר לא יודע כמה כסף מדובר, כי זה סוד מדינה, זה שמור בכספת אצל מישהו.
<יאיר פרומר: אנחנו ביקשנו את זה, אני לא חושב שזאת בקשה מוגזמת, כדי שנדע על מה אנחנו מדברים.
<יאיר פרומר: אני מבין עכשיו מהנציג של האוצר כאן, שלא, אין כוונה לקיים משא ומתן, לא מתנהל משא ומתן, תיקחו את הכסף של ההורים שלכם או של החסכונות שלכם, תצאו לחו"ל על חשבונכם ותשרתו את המדינה ותסכנו את החיים שלכם שם.
מיקי רוזנטל: ניתן לו לסיים רק.
מאיר שטרית: יושב הראש, רק שתהיה הבנה, אני רוצה להבין, האם מה שאני ציטטתי הוא נכון, אדוני יושב ראש הוועד?
מאיר שטרית: מה שציטטתי, שהדרישות שלכם מסתכמות - - -
<יאיר פרומר: הדרישות מסתכמות, לדעתי זה יגיע לעשרות מיליונים, כמו שאמרת, כמה עשרות מיליונים.
מיקי רוזנטל: אתם רוצים שאני אנקוט בשיטות חיים כץ?
מיקי רוזנטל: אז בואו ניתן לחבר לסיים.
<משה בכר: אז באמת, לא אמרתי שאין רצון ואנחנו שולחים את האנשים הביתה בידיים ריקות, אמרתי שהעיתוי הוא לא נוח, כי הדברים ידועים.
<משה בכר: יש בהחלט חלק מהטענות שמועלות, אגב, לא רק על-ידי הוועדים, אלא גם על-ידי המשרדים, הם נאמדים על-ידינו, זה סוגיות מורכבות ויש לנו רצון לקדם אותם, אבל אנחנו צריכים מאוד להיות זהירים, כי המרקם הוא מאוד עדים כרגע.
<משה בכר: יחסי העבודה במשק, ידוע מה מקומם.
<משה בכר: אני אגיד על זה עוד מילה אחת, כי זה, לדעתי, נקודה מאוד חשובה.
<משה בכר: תראו – עד היום, תנאי העבודה בחוץ לארץ לשליחים בחוץ לארץ, ואגב, זה לא רק שליחים של משרד החוץ, יש לא מעט שליחים גם במשרדים אחרים וביניהם גם ביטחוניים, כולם נקבעו.
מיקי רוזנטל: לפני שנכנסת, נטעת פה על-ידי חבר הכנסת שטרית, שיש ועדה שהיא בעצם ועדה שנשלטת על-ידי האוצר ולכן לא מטפלים בנושא של כל השליחים ותנאיהם שם ואכן הדבר מאוד מטריד.
מיקי רוזנטל: אבל תסיים.
<משה בכר: לא, אז אני אומר, זה בדיוק חלק ממורכבות העניין.
<משה בכר: בגלל שהממשלה, כשהקימה את הוועדה הזאת כנראה עם קום המדינה, היתה מודעת למורכבות ולייחודיות של השירות בחוץ לארץ.
יצחק הרצוג: לכן זה לא יחול על כלל עובדי המדינה.
<משה בכר: כן, אבל ברגע שנכנס למגרש ועד עובדים או ההסתדרות הכללית וזה הופך את זה להיות נושא טיפה יותר מורכב.
מיקי רוזנטל: יש לך תשובות?
מיקי רוזנטל: כי עד עכשיו אני שומע רק על הבעיות של האוצר.
מיקי רוזנטל: יש לך פיתרון לבעיות של העובדים או שאנחנו נשארים בזה שיש בעיות לאוצר, שאנחנו יודעים.
<משה בכר: קודם כל, אז אני אומר שוב, הוועדה הזאת היא לא הפסיקה לפעול, שלא יובן לרגע אחד.
<משה בכר: אנחנו נפגשים, לדעתי פעם בשבועיים לפחות.
יצחק הרצוג: מה החלטתם?
מיקי רוזנטל: אבל אתם לא נותנים מענה לעובדים.
מיקי רוזנטל: זה נחמד מאוד שאתם נפגשים.
יצחק הרצוג: אולי אתם צריכים לשדרג בכלל את דרג המשא ומתן ולעלות לרמת הנהגת ההסתדרות מול הוועד?
מיקי רוזנטל: תשמע, זה שירות המדינה, זה הבעיות, אני לא רוצה אפילו לתאר את הבעיות המורכבות שהעיצומים האלה יוצרים למדינת ישראל והם יוצרים בעיות מורכבות מאוד למדינת ישראל.
מיקי רוזנטל: והם יוצרים בעיות מורכבות מאוד למדינת ישראל וזה לא המקום לפרט אותם ואתם מתנהלים כאילו, אתה יודע, יהיה בסדר, נראה מה יהיה, תעבירו את התקציב, אולי בסוף.
מיקי רוזנטל: יש פה עניין דחוף.
מיקי רוזנטל: יש גם סדר עדיפויות לאומי.
<משה בכר: זה גם נכון, וזה חשוב להדגיש.
<יאיר פרומר: מר בכר, מאז שהתחיל הסכסוך, אתם רק שוחקים עוד יותר.
<יאיר פרומר: אתם, סליחה שאני אומר, אנשים יוצאים, 50 שליחי מדינת ישראל יוצאים השנה לקיץ בהרגשה שאומרים להם – לכו תסכנו את עצמכם, לכו תעמדו מול גלי השנאה וההסתה שיוצאים נגד מדינת ישראל, תעמדו בחזית שלנו, אבל שנייה לפני שהם יוצאים, יורקים להם בפרצוף, זה מה שאתם עושים.
<יאיר פרומר: אתם מוציאים אותם עם תנאים יותר גרועים מאשר היו כאשר הם יצאו למכרזים.
<יאיר פרומר: אתם רוצים שאנשים יביאו את הכסף, יוציאו את החסכונות של הירושה שלהם והעיזבונות שלהם, של מה שהם חסכו בכל החיים שלהם, יממנו מזה את השליחות שלהם בחו"ל וככה ייצגו את מדינת ישראל.
מיקי רוזנטל: סליחה, מר פרומר.
מיקי רוזנטל: בבקשה, דב.
דב חנין: אני מברך על קיומו של הדיון הזה ואני חייב לומר שאני לא הכרתי את תנאי העבודה של עובדי משרד החוץ עד לאחרונה וכשנחשפתי לסיפור הזה, אני חייב לומר שמאוד מאוד הופתעתי ונחרדתי.
דב חנין: אני לא יודע איך באמת מצפים שהמערכת הזאת שנקראת משרד החוץ תעבוד.
דב חנין: אני חושב שזה פשוט, הנתונים הם פשוט בלתי אפשריים.
דב חנין: זאת אומרת, הם שולחים אנשים לעבוד בתנאים שהם פשוט לא יוכלו לעמוד בהם.
דב חנין: אדוני, נציג משרד האוצר, גם אתה, אם היית מתבקש לעבוד בצורה כזאת, אני מניח שהיית מוצא לעצמך פרנסה אחרת בשוק הפרטי.
דב חנין: זו עבודה, יש מסביבה אולי הרבה מאוד הילה או איזה שהוא סוג של זהר ואנשים חושבים שמי יודע מה החיים, חיים מאוד נוחים וטובים, אבל בפועל זה עובדה קשה ומפרכת, העלויות הן לא קטנות, לאנשים שצריכים לעבוד בחו"ל.
דב חנין: דיברו חברי הכנסת לפניי על אי-היציבות המשפחתית והנטל הגדול שזה מטיל לא רק על העובד עצמו, אלא על כל מי שנמצא סביבו.
דב חנין: אני חייב לומר שאני רואה את זה כחלק ממשהו הרבה יותר רחב.
דב חנין: משרד החוץ, מדינה נורמאלית, מתוקנת, זו חולייה מרכזית במערכת הממשלתית.
דב חנין: יש לי הרושם שבממשלה שלנו, הבעיה היא לא עם משרד החוץ, הבעיה היא עם החוץ.
דב חנין: העולם כנראה הוא קצת מקום לא נעים ואם המציאות לא סימפטאית, אולי נטפל בשליח ואולי גם נשבור את המראה ואז לא נראה את דמותנו כפי שהיא נשקפת בה.
דב חנין: אני חושב שאנחנו נמצאים, אני מייד אגיע לנקודה הקונקרטית של המאבק של העובדים, אבל אנחנו נמצאים במציאות מדאיגה שמה שקורה היום עם עובדי משרד החוץ הוא חלק ממנה.
דב חנין: למעשה, משרד החוץ נמצא באיזה שהם תהליכי פירוק.
דב חנין: אין שר חוץ, כאילו שמה זה, מדינת ישראל לא חושבת שזה חשוב?
דב חנין: התפקידים של משרד החוץ הופרטו החוצה לכל מיני גורמים אחרים.
דב חנין: אני קורא על תפקידים ושליחים שראש הממשלה שולח לכל מיני משימות.
דב חנין: אז אולי באמת הגיע הזמן להגיד שבממשלה הנוכחית, אדוני היושב-ראש, לא צריך משרד חוץ ולא רק לא צריך שר חוץ אלא לא צריך משרד חוץ וראש הממשלה ינהל את הדברים בעצמו וייסע בעצמו עם אנשיו לטפל בכל בעיה שהוא חושב ולא צריך מערכת מסודרת.
דב חנין: אבל בפועל זה פירוק של המדינה, זה לא רק פירוק של משרד ממשלתי, זה פירוק של אחת מהמערכות המרכזיות של מדינה מתקדמת.
דב חנין: אני, אדוני היושב-ראש, חושב שהמהלך של פירוק משרד החוץ והפרטת משרד החוץ הוא מהלך מסוכן, הוא מהלך לא תקין, הוא מהלך לא ראוי.
דב חנין: אני לא חושב שבאיזה שהוא גוף התקבלה החלטה מסודרת שצריך לפרק את משרד החוץ ושמדינת ישראל לא צריכה משרד חוץ.
דב חנין: אם מישהו רוצה להוביל מהלך כזה, הוא צריך לפחות להעביר את זה בהליך מסודר ואחרי דיון.
דב חנין: לגופו של מאבק העובדים, אני חושב שהדרישות של העובדים מאוד סבירות.
דב חנין: העובדים לא מעלים את כל השאלות הגדולות של עתיד משרד החוץ כרגע במאבק שלהם, מעלים דרישות מאוד קונקרטיות שהמטרה שלהם היא פשוט לשרוד.
דב חנין: אני חושב שהוועדה צריכה לקבל החלטה חד-משמעית שראשית תומכת בדרישות העובדים, שנית, קוראת לממשלה לקחת את הדרישות האלה ברצינות ושלישית, אני מציע לך, אדוני היושב-ראש, להקים בנושא הזה איזה שהוא צוות מחברי הוועדה, שימשיך לעקוב אחרי הנושא הזה, כי כמו שזה נראה לי, בשלושת החודשים האחרונים הממשלה מתנהלת כאילו שהיא יכולה להסתדר נהדר בלי משרד חוץ.
מיקי רוזנטל: חבר הכנסת שטרית ביקש רק שאלת הבהרה ואז חברת הכנסת מועלם, חיכתה פה כל-כך יפה.
מאיר שטרית: שאלה לנציג האוצר.
מאיר שטרית: יש הרי שליחים שאינם שליחי משרד החוץ, שליחי המוסד, הם עובדים באותם תנאים כמו משרד החוץ?
<משה בכר: אותו שכר, אותם תנאים.
דב חנין: אולי גם את המוסד לא צריך.
<משה בכר: כולם עובדים באותם תנאים.
<יאיר פרומר: שליחים אחרים, רק להדגיש, יוצאים בדרך-כלל לשליחות אחת, לפנים לשתי שליחויות.
<יאיר פרומר: אצלנו זה הקריירה, אנחנו יוצאים בממוצע, עובד משרד החוץ, מצופה ממנו לצאת ל- 20 שנות שירות בחו"ל.
<יאיר פרומר: זה כמעט כל הקריירה.
<יאיר פרומר: בדרך, בן הזוג או בת הזוג מאבדים את האפשרות שלהם להתפרנס.
<יאיר פרומר: אנחנו חיים ממשכורת אחת ומפנסיה אחת.
<יאיר פרומר: אנחנו במצב הרבה יותר קשה ואני לא מזלזל בקשיים שעמם מתמודדים גם שליחים אחרים.
מיקי רוזנטל: חברת הכנסת מועלם.
שולי מועלם-רפאלי: נחמן כבר לא פה, אבל יישר כוח גם לו וגם לך על הדיון הזה.
דב חנין: רוחו אתנו.
שולי מועלם-רפאלי: הוא שורה כאן.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להגיד שהסבתא שלי שבאה ממרוקו, כמו כל הסבתות היהודיות, לא משנה מאיפה הן הגיעו, לימדה אותי משפט שנראה לי שהוא פה תופש על שני המימדים של משרד החוץ, שאנחנו לא מספיק עשירים בשביל לקנות דברים בזול.
שולי מועלם-רפאלי: ואני מרגישה שזה נכון על שני המימדים שבהם דנים כאן.
שולי מועלם-רפאלי: הראשון, שזה בעצם המימד המשמעותי של משרד החוץ, בתפקיד של ההסברה, של הייצוג של מדינת ישראל, של הקשרים שנרקמים והשאלה הגדולה של מי התפקיד לרקום אותם, האם זה נכון שעכשיו את כל הפגישות בחוץ לארץ יעשו נספחים צבאיים ודומיהם, האם זה בסדר לנו להתנהג ככה לאנשים שזה הבחירה שלהם.
שולי מועלם-רפאלי: אני לא באה פה לרחם על עובדי משרד החוץ, אלא להגיד שהאנשים האלה בחרו מקצוע לחיים שלהם.
שולי מועלם-רפאלי: כשהם בחרו את המקצוע לחיים, כמו שאני בחרתי את המקצוע להיות אחות, ידעתי מה זה המקצוע הזה, על כל המימדים שלו.
שולי מועלם-רפאלי: לא חשבתי לרגע שיום אחד אני אעמוד מול אמירה כמו שלך, משה, שאנחנו נמצאים באיזה תקופה שיש בה קיצוץ רוחבי.
שולי מועלם-רפאלי: לפי מה שאני מבינה, הסיפור הזה הוא מתנהל כבר שנה ויותר והעיצומים האלה, הם הכריזו על סכסוך עבודה רק במרץ, אבל למיטב הבנתי והיא לא לקויה בדרך-כלל, הסיפור הזה הוא כשנה.
שולי מועלם-רפאלי: אז אני חושבת שיש פה אמירה משמעותית, על מה המשמעות של ההסברה ומה מקומו של משרד החוץ במדינת ישראל.
שולי מועלם-רפאלי: האם למשרד החוץ יש תפקיד, יש תפקיד שאנחנו חושבים שהוא חיוני.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שעובדי משרד החוץ צריכים לייצג את המדיניות של ממשלת ישראל.
שולי מועלם-רפאלי: אל תטעו במה שאי אומרת פה, ומי ששמע אותי בדיון על הר הבית יודע בדיוק למה כוונתי.
שולי מועלם-רפאלי: עובדי משרד החוץ צריכים לייצג את המדיניות של ממשלת ישראל.
שולי מועלם-רפאלי: מי שזה לא מתאים לו, יתכבד ויודיע בהליכים המקובלים שהוא פורש מהתפקיד הזה שהוא בחר.
שולי מועלם-רפאלי: אבל בטח אין סיבה ועכשיו אני עוברת לצד המקצועי שכרוך בשכר שלהם ובהתקדמות שלהם, בטח אין סיבה שאנחנו נבזבז את האנשים האלה שעשו בחירה מודעת בתפקיד מורכב, אני אף פעם לא חייתי בחוץ לארץ אבל לעומת זאת אני חייתי על בעל שבחר להיות איש צבא וכשאתה בוחר להיות איש צבא אתה יודע שזה מכלול מסוים.
שולי מועלם-רפאלי: אז מי שבחר להיות עובד משרד החוץ, מאוד מאוד רוצה לעשות את התפקיד הזה, הוא רק רוצה להבין שיש פה מישהו שחושב שזה חשוב וכשאתה חושב שמשהו חשוב, אתה אמור לתגמל אותו, אתה אמור לדאוג לשילוב שלו במרחב שאליו הוא נשלח.
שולי מועלם-רפאלי: אני מניחה למיטב הבנתי שלא כולם מתחילים מלהיות שגרירי ישראל באו"ם.
שולי מועלם-רפאלי: בדרך עוברים מקומות קצת יותר קשים, קצת יותר מסובכים.
שולי מועלם-רפאלי: הדבר הזה חייב לקבל את המקום שלו בשני המימדים.
שולי מועלם-רפאלי: במימד הראשון של המשמעות של משרד החוץ והייצוג של מדינת ישראל על כל המשמעויות שלו בחוץ לארץ ובמימד השני, המימד האנושי.
שולי מועלם-רפאלי: מה אנחנו רוצים להשיג מהאנשים האלה, האם האנשים האלה אמורים להישחק ולחזור לפה עייפים, מרוטים, עם בני זוג שבעצם לא מוצאים את עצמם, או שיש לנו תפקיד גם בלהגיד – נכון, רק הבעל או רק האישה הוא עובד משרד החוץ, אבל לנו יש דאגה למכלול המשפחתי כי יש פה משפחה שיוצאת לשליחות של המדינה.
שולי מועלם-רפאלי: ואני חושבת שעל האיזון הזה, צריך לשמור.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו לא מספיק עשירים, לא בהסברה ולא באנשים שמוכנים לעשות את זה, בשביל להוזיל את התהליך הזה כל-כך, כמו שקורה עכשיו.
מיקי רוזנטל: בבקשה, תציג את עצמך.
<רוני הראל: אני יושב ראש ועד חטיבה חוץ מנהלית במשרד החוץ.
<רוני הראל: אני רוצה להגיד מספר דברים.
מיקי רוזנטל: מה זה אומר חוץ מנהלית?
מיקי רוזנטל: תסביר לנו.
<יאיר פרומר: בחו"ל, קונסולים, אנשים שנשלחים להביא גופות תשע שעות לפיליפינים ואחר-כך להסביר למשפחה.
מאיר שטרית: מנהלה – בחוץ.
<רוני הראל: אבל אם רוצים לדייק יותר, אנחנו בערך, בחטיבה המדינית החוץ מנהלית אנחנו על אותו סולם שכר של שירות החוץ ומכאן זה מתחיל.
<רוני הראל: אל"ף, לפנות לחברי הכנסת ובאמצעותכם לממשלה.
<רוני הראל: הנושא הוא שבירת העיצומים במשרד החוץ וזה דובר על-ידי חברי הכנסת ונאמר, אבל אני חשבתי שאני חי במדינה דמוקרטית.
<רוני הראל: מדינת ישראל אמורה להיות מדינה דמוקרטית ולא ייתכן, בהנחיית לשכת ראש הממשלה או גורמים אחרים, לשבור עיצומים על-ידי צבא וזה מהלך לא דמוקרטי בעליל, כשמפעילים כוחות ביטחון לשבור עיצומים של אזרחים, זה דבר חמור מאין דוגמתו ואני חושב שבפעם האחרונה שזה קרה, זה קרה בשבירת שביתת הימאים בשנת 51.
<רוני הראל: מאז לא הופעל צבא נגד אזרחים וזה דבר חמור שאתם חייבים לתת עליו את הדעת, אין מצב כזה.
מיקי רוזנטל: האם היתה פעולה נגד עובדי משרד החוץ כשאתה אומר נגד אזרחים?
<רוני הראל: לא, אני קורא לעצמי אזרח.
<רוני הראל: אני אזרח.
מיקי רוזנטל: לא, אני בכוונה חידדתי את השאלה.
<רוני הראל: אז אני עונה.
מיקי רוזנטל: אתה אומר שהיתה פעולה נגד אזרחים, אתה מתכוון שהפעילו גורמים.
<רוני הראל: הפעילו צבא לשבור עיצומים של עובדי משרד החוץ.
<רוני הראל: עובדי משרד החוץ הם אזרחים.
מיקי רוזנטל: OK.
<רוני הראל: ויש כוח התארגנות שההסתדרות, יש חוקים במדינת ישראל, קיבלנו את הסכסוך, חוקי, ולהפעיל צבא לשבור, לעשות לנו את העבודה, אז מחר יעשו את זה גם במשרד הפנים ומשרד העבודה ובכל משרד אחר, יפעילו את הצבא לשבור עיצומים וזה דבר שלא מקובל במדינת ישראל וזה נעשה.
<רוני הראל: וזה דבר חמור.
<רוני הראל: עכשיו לעצם הסכסוך.
<רוני הראל: מה שאמרה חברת הכנסת מועלם, אני רוצה להמשיך משם.
<רוני הראל: אנשי האוצר, הוועדה הבין משרדית שנקראת ועדה בין משרדית, זה ועדה חד צדדית, זה לא באמת ועדה בין משרדית שיושבים ודנים ועושים הצבעה וזה מתקבל על-ידי רוב.
<רוני הראל: אתה בא, אומר, מציב את הדברים ותחכה לתשובות שבוע, שבועיים, שלושה, יגידו לך כן, יגידו לך לא.
<רוני הראל: השכר שלנו בחוץ זה אותו דבר, השכר בחו"ל נקבע על-ידי האוצר, אין מישהו שמגן עלינו, אין הסתדרות או הסכם שמגן וקובע והשכר נשחק.
<רוני הראל: אני חושב שעדכון השכר האחרון היה אולי לפני 12 שנה ואני רוצה להביא דוגמה למה אני מתכוון.
<רוני הראל: רק עכשיו, בארגנטינה, לפני חודש וחצי, יש לנו עובדים שליחים, יש עמ"י, עובדים ישראליים מקומיים ויש עמ"ז, עובדים מקומיים זמניים.
<רוני הראל: יש חוקים בחו"ל שהממשלה המקומית קובעת להעלות על-פי אינפלציה, והעלו בארגנטינה 20% שכר לעובדים מקומיים.
<רוני הראל: כאילו השליחים שלנו בארגנטינה לא חיים באותה מדינה ולא קונים לנו כלום.
<רוני הראל: אבל המקומיים – 20% ועוד שלושה ועוד ארבעה וככה השכר שלנו נשחק במשך למעלה מ- 12 שנה.
<רוני הראל: היום אמר את זה יאיר שאנשים לא רוצים לצאת כי כבר לא כדאי לצאת.
<רוני הראל: כי בארץ השכר עלה ובחו"ל השכר נשחק.
<רוני הראל: אני לא רוצה להיכנס לכל הסכסוך, אני מקווה, זה רק מראה ופה אני אסיים, דוגמה, שאנחנו באים לישיבות כאלה, אף אדם בכיר מהאוצר לא בא לפה ולהגיד את הטיעונים של האוצר, אז אנחנו מתנהלים מול משה בכר ויש לנו כבוד גדול אליו, אבל הוא לא מבכירי האוצר וזה היחס של האוצר לדבר הזה.
<רוני הראל: אותם זה מעניין מספרים, כסף, לא יודעים שיש אנשים, יש נשים, יש ילדים, יש משפחות, שעומדות מאחורינו, שנפגעות כל הזמן.
<רוני הראל: אנשים לא חשוב, חשוב מספרים.
מיקי רוזנטל: יש עוד מישהו שמבקש לומר משהו?
מאיר שטרית: מרגיז, תמונה מרגיזה, המצב הזה, אדוני, הוא מצב שעובדים שיש להם יד על השלטר, ולא חשוב אם זה נמלים, חברת החשמל, ברגע שיש שביתה ...
מאיר שטרית: מעל ומעבר שאין בכלל מקום להשוות לעובדי המדינה, מאחר ואין להם יד על השלטר, אז הם בעצם מתייחסים אליהם בזלזול ואני אומר זה חמור, כיוון שפה זה נציגי המדינה בחוץ לארץ ואני באמת קורא לממשלה ולאוצר, חבל על בזבוז הזמן.
מאיר שטרית: אפשר להבין את הבעיות הכלכליות, כולנו מבינים את הבעיות הכלכליות, זה לא תירוץ לא לפתור את הבעיות.
מאיר שטרית: אני חושב שמדובר בסכסוך שכל עלותו מסתכמת בכמה עשרות מיליוני שקלים, זה לא שווה את העניין, הנזק שנגרם מאי-השירות של עובדי משרד החוץ, הוא הרבה הרבה יותר גדול מאותם עשרות מיליוני שקלים, ואני מציע לכם למצוא דרך לכסות את העניין הזה.
מאיר שטרית: כי הבעיה הזאת לא תיפתר מאליה, היא לא תיפתר, היא רק תחריף.
מאיר שטרית: ואני רוצה לומר לעובדי משרד החוץ, יש לי הצעה אליכם, כי תראו – אני, דיבר מר הראל על העניין של שוברים שביתה.
מאיר שטרית: הרי מה התירוץ של הממשלה?
מאיר שטרית: אתמול זה עלה בוועדה.
מאיר שטרית: אומרים שאתם פוגעים באינטרסים ביטחוניים ממדרגה ראשונה של מדינת ישראל, ולכן מוצאים פיתרון איך לפתור את הבעיות האלה, באמצעות גופים אחרים.
מאיר שטרית: אני מציע לכם, אני אומר כמי שמכיר סכסוכי עבודה, אני מציע לכם לנציגי העובדים, להקים ועד חריגים, לא לתת תירוץ לממשלה.
מיקי רוזנטל: יש להם, יש להם.
מאיר שטרית: כדי לא לתת תירוץ לממשלה, להפעיל אנשים אחרים בעניין, זה אגב אני אתן עכשיו משפט מרוקאי – לא כל מי ששולחים אותו, הוא נהיה איש משרד החוץ.
מאיר שטרית: יש משפט במרוקאית שאומר [מרוקאית].
מאיר שטרית: מה פירוש?
מאיר שטרית: הוא ישן לילה אחד ליד הנהר, הוא קורא לעצמו בן הדוד של הדגים.
מאיר שטרית: זאת אומרת, זה לא, כמה שמתיימר, ומי שיוצא לשליחות, שליחות מיוחדת, לא עושה אותו עובד משרד החוץ, זה מקצוע.
מאיר שטרית: ואני מציע לכם להגיד, להקים ועדת חריגים ולהודיע לממשלה ולראש הממשלה, אדוני ראש הממשלה, תדע לך, יש לנו ועדת חריגים, תכתבו לו מכתב.
מאיר שטרית: יש לנו ועדת חריגים, אנחנו מבקשים שכל נושא חיוני לביטחון מדינת ישראל, נא לפנות אלינו, אנחנו כן נפעל לוועדת חריגים.
מאיר שטרית: לדעתי, שווה לכם לעשות את זה.
מאיר שטרית: בסכסוך עבודה זה מהלך נכון לעשות.
מאיר שטרית: זה גם יוריד מהם את הדרך שהם משתמשים בה, לצערי, לעשות באמצעות אנשים אחרים ועדיף שאתם תעשו את השירות הזה, כי אם זה באמת אינטרס חיוני, שווה לעשות אותו.
מיקי רוזנטל: אנחנו צריכים לסיים.
<עמי מהל: אני בוועדת חריגים.
מיקי רוזנטל: אתה בוועדת חריגים, יש לך ממש כמה משפטים, כי אנחנו צריכים לסיים.
<עמי מהל: שני משפטים, שני דברים.
<עמי מהל: קודם כל, יש ועדת חריגים ואני עומד בראשה ואנחנו המון דברים שקשורים לביטחון המדינה, אנחנו משחררים, לא נוגעים בהם, מתוך אחריות.
<יאיר פרומר: לא פגענו בביטחון המדינה, לא בסכסוך הקודם ולא נפגע בסכסוך הזה ואם מישהו חושב שפגענו הוא טועה.
שולי מועלם-רפאלי: תן לו לדבר.
<עמי מהל: מתוך אחריות מלאה למדינת ישראל, אנחנו לא פוגעים בביטחון המדינה, זה נוגע בהמון המון דברים, אני לא רוצה להיכנס ולפרט כאן דבר דבר.
מאיר שטרית: מציע לכם לכתוב מכתב.
<עמי מהל: זה דבר אחד.
<עמי מהל: הדבר השני זה העניין של הפיתרון.
<עמי מהל: אנחנו למעשה הסקטור הציבורי היחיד במדינת ישראל שאין לו הסכם קיבוצי.
<עמי מהל: זאת אומרת, עובדי המדינה בחו"ל, הם הסקטור הציבורי היחיד במדינת ישראל, שאין לו הסכם קיבוצי ומכאן כל הבעיות.
<עמי מהל: אם אנחנו רוצים לפתור את הבעיות, אנחנו צריכים להיכנס להסכם קיבוצי, באותו רגע הכל יהיה מסודר, כי ההסכם יהיה מסודר והוא יקבע תנאים איך מעדכנים את השכר בחו"ל, בצורה מסודרת ולא על-סמך שרירות הלב של הוועדה.
<עמי מהל: ומשפט אחרון, היתה לנו ישיבה עם מר משה בכר לפני חודש וחצי, חודשיים, ואנחנו ביקשנו שהישיבות, זה היה בנושא של משפחות.
<עמי מהל: אנחנו ביקשנו שהישיבות האלה תתקיימנה שלוש פעמים בשבוע ולא פעם בשבועיים, אז אני מתנצל, זה לא פעם בשבועיים, זה אפילו לא פעם בחודשיים, כי מאז לא היתה לנו עוד ישיבה.
דב חנין: תגיד, איפה אתה שירתת?
<עמי מהל: אני שירתתי בפולין, אני שירתתי בטורקיה והייתי שגריר בטשקנט.
דב חנין: ומר פרומר, איפה אתה שירתת?
<יאיר פרומר: אני שירתתי במקום הנוח והנעים ביותר בעולם, זה נקרא בוג'ה בניגריה, ואחר-כך שירתתי בבלגרד, כסגן השגריר, אני חושב שיש לנו הרבה מה ללמוד מהניסיון שלהם מה קורה כשיחסי החוץ שלך מתפרקים.
דב חנין: והראל, איפה אתה היית?
<רוני הראל: אני הייתי בקהיר, שליחות ראשונה, מדריד ופינלנד.
מיקי רוזנטל: כם אקרא, נחמן, תקשיב, יקירי, אני אקרא הודעת סיכום, אם יש לכם הערות אתם יכולים כמובן להוסיף.
מיקי רוזנטל: הוועדה קוראת לראש הממשלה שהוא גם שר החוץ ולשר האוצר להתערב לאלתר בפיתרון הסכסוך עליו הכריזו עובדי משרד החוץ.
מיקי רוזנטל: הוועדה שוללת כל צעד וניסיון שמטרתם לעקוף את עיצומי העובדים במשרד החוץ ולשבור את שביתת העובדים.
מיקי רוזנטל: הוועדה קוראת לראש הממשלה ולשר האוצר להכריז על כניסה מיידית למשא ומתן עם העובדים, שיפור תנאי עבודתם.
מיקי רוזנטל: הוועדה מוקירה את עבודתם ושליחותם של עובדי משרד החוץ ומבקשת מהם להכריז על ביטול העיצומים שנוקטים מייד עם כניסתם למשא ומתן עם נציגי ראש הממשלה והאוצר.
מיקי רוזנטל: הוועדה קוראת לחידוש התכנסותה ופעילותה של ועדת לאור לתנאי השירות בחו"ל, במתכונת שתכלול נציגי ציבור ונציגי משרד החוץ וכך להבטיח שהחלטות הוועדה לא יהיו חד-צדדיות.
מיקי רוזנטל: הוועדה תעקוב אחר יישום המלצותיה והתקדמות המשא ומתן.
מיקי רוזנטל: הישיבה נעולה, אלא אם כן יש למישהו הערה.
דב חנין: אדוני, יש לי הצעת תיקון קלה.
דב חנין: אני לא נלהב מהקריאה לעובדי משרד החוץ להפסיק את העיצומים, אבל אם אדוני חושב שזה מה שאנחנו צריכים לעשות - - -
נחמן שי: אני חושב שזה ביחד, זה נכון.
דב חנין: אני הייתי מציע, אם כך, להוסיף, לחדד את הנוסח באופן כזה - - -
יצחק הרצוג: תקשיב, זה מותנה בפתיחת משא ומתן.
שולי מועלם-רפאלי: כניסה למשא ומתן.
מיקי רוזנטל: אני לא יודע אם שמעתם את כל הנוסח.
מיקי רוזנטל: הנוסח אמר שאם ראש הממשלה, ראש הממשלה, האוצר, פותחים אתכם במשא ומתן.
דב חנין: אדוני, אני מציע, אני מבין את כוונתך הטובה, אדוני היושב-ראש, אני מציע שבנוסח נוסיף – עם כניסה למשא ומתן רציני ורצוף עם נציגי משרד ראש הממשלה שלא יגידו לנו שעושים איזה פגישה ואחר-כך בעוד שלושה חודשים ישבו.
מיקי רוזנטל: יתוקן בהתאם.
מיקי רוזנטל: הישיבה נעולה, תודה רבה לכולם.
חיים כץ: שבוע חדש, יום שני בשבוע, ב' בתמוז תשע"ג, ה-10 ליוני 2013, ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
חיים כץ: הנושא: הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – זקיפת ימי מחלה להורה של אדם עם מוגבלות), התשע"ג-2013, של חבר הכנסת דב חנין, שאיננו פה, ושאר החבורה – אני לא מקריא אותה.
חיים כץ: ושל חבר הכנסת אורי מקלב, וגם את שאר החבורה אני לא מקריא.
חיים כץ: מי שלא מגיע רשום סתם.
חיים כץ: אתה לא צריך לרשום את כל השכונה.
אורי מקלב: אבל את חבר הכנסת חיים כץ אתה יכול להקריא.
חיים כץ: חיים כץ, עזוב.
אורי מקלב: וכולם יודעים שאם יש חוק רווחתי, אתה נמצא בזה.
חיים כץ: אוקיי, תן סקירה, מה אתה רוצה?
אורי מקלב: קודם כל, תודה רבה לך, אדוני.
אורי מקלב: אבל אני חייב, למען לא תמנע טוב מבעליו, אני רוצה להגיד שאני ציינתי אותך כיושב-ראש ועדה ואת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, בדיון אחר שהיה לנו בכלל בוועדת החינוך, התרבות והספורט.
אורי מקלב: הנושא שהיה - - -
חיים כץ: נראה לי שאני, ביום העצמאות, נותן לך להדליק משואה.
אורי מקלב: אני נותן לך את פרס ישראל.
אורי מקלב: פרס הכנסת תקבל ממני.
אורי מקלב: על פרס ישראל אין לי השפעה, אבל בפרס הכנסת יכול להיות שתהיה לי השפעה פה, וזה אני אוכל באמת להמליץ שתקבל.
אורי מקלב: ושם זה היה על כך שאתה פותח כל ישיבה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בתאריך העברי, ואחרי זה בתאריך הלועזי.
אורי מקלב: ושם הייתה שאלה, שאלתי את הנוכחים אם הם יודעים מה התאריך היום בחודש.
אורי מקלב: אם הם יודעים כמה בתמוז היום; זה היה בסיוון.
אורי מקלב: ומתברר שלא יודעים בכלל את התאריך העברי.
אורי מקלב: מתברר שקשה מאוד לילדים, כשההורים צריכים, כשהיום הקובע הוא יו"ד בטבת – שם זה היה - - -.
אורי מקלב: אבל זה באמת, רק כדרך אגב.
אורי מקלב: אני אומר לך את זה.
אורי מקלב: קודם כל, אני רוצה להודות לך, אדוני, על קיום הישיבה ועל זירוז התהליכים.
אורי מקלב: זה עוד אחד מסדרת חוקים, שאתה, בוועדה שלך, חוקים חברתיים ורווחתיים, שאתה באמת עושה את זה במקצועיות ובזריזות.
אורי מקלב: ואני גם רוצה להודות לממשלה שתומכת באופן כללי, וכל אלה שעוזרים בחוק, זה כל המציעים.
אורי מקלב: יש גם הצעת חוק – כפי שהזכרת – שהוצמדה לחוק הזה, שזו הצעה של חבר הכנסת דב חנין ועוד חברים.
אורי מקלב: כך שהרשימה היא גדולה.
אורי מקלב: ומכל - - -
חיים כץ: חבר הכנסת דב חנין?
אורי מקלב: חבר הכנסת דב חנין, כן.
חיים כץ: היא עוד לא הוצמדה.
אורי מקלב: היא הוצמדה.
<נעה בן שבת: היא הוצמדה בהצבעה.
<נעה בן שבת: - - - עדיין יש חברי כנסת - - -
אורי מקלב: כן, כן, כן.
חיים כץ: והרגע, והרגע - - -
אורי מקלב: אני הזכרתי, אז הזכרתי גם את חבר הכנסת דב חנין.
חיים כץ: והרגע נכנס חתן השמחה, נכנס חתן השמחה, חבר הכנסת דב חנין.
חיים כץ: תזמורת תיכף תבוא.
חיים כץ: ואנחנו רוצים להצמיד את הצעות החוק.
<נעה בן שבת: למזג אותן.
חיים כץ: למזג.
<נעה בן שבת: לפי סעיף - - -
אורי מקלב: כיוון שבהצעה המקורית, גם אצלי וגם חבר הכנסת דב חנין נמצא ב-.
חיים כץ: ומה אומר - - -
דב חנין: תומך לחלוטין.
חיים כץ: תומך לחלוטין.
דב חנין: אנחנו ממילא - - -
חיים כץ: עורכת הדין נועה בן שבת, לפי סיכום - - -
<נעה בן שבת: לפי סעיף 79(ג) לתקנון, הוועדה רשאית למזג שתי הצעות חוק שהועברו, לצורך הכנתן ביחד לקריאה ראשונה.
<נעה בן שבת: זה מה שהוועדה רוצה לעשות.
חיים כץ: נכון, ואנחנו נצביע על זה.
חיים כץ: ומי בעד, ירים את ידו.
אורי מקלב: אני ממלא מקומו של?
<נעה בן שבת: יש לכם - - -
חיים כץ: לא צריך, אתה איננו.
אורי מקלב: לא, לא, למה לא?
<וילמה מאור: של חבר הכנסת יעקב ליצמן.
אורי מקלב: של חבר הכנסת יעקב ליצמן.
חיים כץ: חבר הכנסת יעקב ליצמן כבר חבר?
אורי מקלב: כן, כן, חבר הכנסת יעקב ליצמן חבר.
חיים כץ: אז אתה ממלא מקום של חבר הכנסת יעקב ליצמן, ואתה לא במגרש.
דב חנין: אני אורח.
חיים כץ: אתה אורח.
חיים כץ: בעד מיזוג הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון - זקיפת ימי מחלה להורה של אדם עם מוגבלות), התשע"ג-2013 (פ/553), עם הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 10) (זקיפת ימי מחלה להורה של אדם עם מוגבלות), התשע"ג-2013 (פ/1062) – פה אחד נגד – אין נמנעים – אין הצעת מיזוג הצעות החוק נתקבלה.
חיים כץ: אז כמעט כל חברי הוועדה שנמצאים פה הצביעו בעד, להוציא חבר הכנסת האורח דב חנין.
חיים כץ: עשינו את מיזוג שתי הצעות החוק.
חיים כץ: ועכשיו, אם אתה רוצה לדבר על הצעת החוק, דבר.
אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני, חבריי חברי הכנסת, הצעת חוק זו באה להקל במעט על הורים לילדים מוגבלים בהתמודדות שלהם מול ההיעדרות מהעבודה.
אורי מקלב: לכל הורה יש התמודדויות עם בעיה של מחלת הילד, ועוד סיבות כאלה אחרות.