GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילן גילאון: יש מה שנקרא דחוף - -
<זוהר נאור: אנחנו ב"איך".
<זוהר נאור: הביטוח הלאומי ידע למה הוא מתמקח.
אילן גילאון: אתה גם רוצה פתרון קונקרטי, ואני רוצה שתבינו: זה שהעיוורים נלחמים לבדם, ואלה נלחמים לבדם – במדינה מתוקנת הדבר הזה לא מקובל.
אילן גילאון: אנשים מוגבלים זה לא איגוד מקצועי.
אורלי לוי אבקסיס: אילן, משפט אחרון.
אורלי לוי אבקסיס: יש עוד שני דוברים אחרונים.
אילן גילאון: אני אגיד את הדברים במליאה, אבל צריך להבין שאנחנו נחזור שוב ושוב לאותו דיון, זה לא יעזור.
אילן גילאון: כאן צריכה להיות החלטה רדיקלית שמפרידה את העילות.
אילן גילאון: אחרת זה לא יעזור.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, מי אתה?
<אורן גנור: אני אורן גנור, אני דובר של ארגון בזכות.
<אורן גנור: אני בעל תעודת עיוור, וגם מייסד קבוצת "חושבים בצבע".
<אורן גנור: אני מאוד שמח, אורלי, על ההזדמנות לרדת לפרטים ולדקויות כי זה באמת מקדם את העניין.
<אורן גנור: אף על פי שיש עוד נושא שהייתי שמח לברר את זה דרכך בוועדת בן-יהודה כדי לוודא שגם לקויי ראייה ועיוורים שאינם מקבלים קצבת נכות עדיין יכולים להיות זכאים - - -
אורלי לוי אבקסיס: מה זה עיוורים שלא מקבלים קצבת נכות?
<אורן גנור: עיוורים עובדים, פשוט מאוד.
<אורן גנור: דיברו גם חברי הכנסת גילאון ומרגי על כך שצריך לעשות הבחנה בין הנכות של האדם לבין הסטטוס שלו.
<לימור לוריא: אין בעיה, תהיה זכאות לשר"מ.
אורלי לוי אבקסיס: הבחורה עם הירוק שם, מישהו יכול לסמן לה שהיא יכולה לדבר?
<נילי: אני נילי, אני בחורה עיוורת באופן מוחלט.
<נילי: אני רוצה לשאול אתכם שאלה לחומר מחשבה: הדרכה שיקומית שאמורה לתת כלים בסיסיים לעצמאות לאדם עיוור, וההדרכה הזאת מוגבלת ל-8 שעות בחודש, כולל נסיעות – איך הדבר הזה יכול להשפיע על תלות, על עצמאות ועל ההזדקקות לשירותים מיוחדים בפעולות בסיסיות יומיומיות.
<נילי: אני מחכה לבשל בעצמי, והדבר הזה מעכב אותי.
<נילי: תודה רבה.
<זוהר נאור: תסלחו לי - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, אתה לא מדבר שוב.
<זוהר נאור: את נילי פסלו כי היא גרה ליד ההורים.
אורלי לוי אבקסיס: אני מצטערת, יש פה יותר מדי קטסטרופות.
אורלי לוי אבקסיס: תאמין לי, אני כבר לא יודעת, כל רגע אני מתעוררת למשהו חדש.
<זוהר נאור: אז אני אומר לכם, את נילי פסלו כי היא גרה ליד ההורים.
אורלי לוי אבקסיס: ועדת בן-יהודה מטפלת גם בזה?
<אילנה גלייטמן: לא, לא.
<אילנה גלייטמן: זאת טעות.
אורלי לוי אבקסיס: משרד הרווחה, שמונה שעות חודשיות כולל נסיעות?
אורלי לוי אבקסיס: משרד הרווחה מדבר.
<אילנה גלייטמן: משרד הרווחה אמנם נותן גג של שעות מוגדרות - -
אורלי לוי אבקסיס: מה הגג?
<אילנה גלייטמן: הגג הוא 56 שעות בשנה שעומדות לגדול ל-70 שעות בשנה.
<אילנה גלייטמן: אבל יש אפשרות להגדלה באותם מצבים שבהם צריך הגדלה.
<אילנה גלייטמן: הבעיה היא לא מספר השעות.
<אילנה גלייטמן: מספר השעות הוא מספיק גדול, הם יכולים לקבל.
<אילנה גלייטמן: הבעיה היא כמות המורות שיש לנו, הבעיה היא הניידות שלהן.
<אילנה גלייטמן: יש פה נציגים של המדור להדרכה שיקומית של עמותת "מגדלור" שמפעילים בעבורנו את השירות- -
אורלי לוי אבקסיס: פעם דנו בנושא שלהם.
<קריאה: חבר'ה, זה נושא אחר.
<קריאה: אתם סוטים מהנושא.
<אילנה גלייטמן: ברוך השם הם עובדים היום מצוין - -
אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת, ניהלנו פה בוועדה כמה מאבקים אז.
<קריאה: אבל הנושא הוא לא הדרכה שיקומית.
<אילנה גלייטמן: הבעיה היא להגדיל את השורות.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא נדון בזה כי זה לא נושא הדיון, אבל בהחלט תודה שהארת את עינינו בנושא הזה.
אורלי לוי אבקסיס: לימור, בבקשה, ואני מסכמת את הדיון.
אורלי לוי אבקסיס: תם ולא נשלם, כמובן, אבל לימור, אם יש לך כמה הערות קטנות לפני הסיכום, בבקשה.
<לימור לוריא: שני דברים: אני רוצה להבהיר שהכללת מבחן ה-IADL לא מחייבת שינוי חוק ותקנות.
<לימור לוריא: המנכ"ל שלנו אמר למען ההגינות שהיות שמדובר בתוספת תקציבית , שהוא בהחלט יביא את זה לאישור, אבל אנחנו לא מחויבים - -
אורלי לוי אבקסיס: תוספת תקציבית – מתוך מה?
אורלי לוי אבקסיס: מתוך הקופה שלכם?
<לימור לוריא: בחוק הביטוח הלאומי.
<לימור לוריא: זה חוק ביטוחי.
<לימור לוריא: שר"מ זה ביטוח.
אורלי לוי אבקסיס: אז אנחנו לא נצטרך את האוצר כאן?
<לימור לוריא: זה מעליי, אני לא יודעת.
יעקב מרגי: הם יצטרכו את הסכמת האוצר, לא בשביל מקורות מימון.
אורלי לוי אבקסיס: להעביר מסעיף לסעיף.
<לימור לוריא: אני רוצה להגיד משהו בעניין הבדידות שעלה פה מאוד חזק.
<לימור לוריא: אני רוצה להגיד מה הייתה הלוגיקה כדי שחלילה לא יהיה רושם שהייתה כוונה לפגוע.
<לימור לוריא: החוק מדבר על כך שאנחנו בודקים את פעולות היום-יום, וכך הביטוח הלאומי עשה שנים.
<לימור לוריא: במהלך השנים באו אנשים שחיים בגפם או לחילופין חיים עם אנשים אחרים שלא מסוגלים לטפל בהם כי הם עצמם נכים, והם אמרו, איך אתם רוצים שנתפקד במשק הבית - - שנייה, רק רגע בבקשה.
<לימור לוריא: רק שנייה, בבקשה.
<לימור לוריא: מי שזכאי, לפי החוק, ל-50% ביטוח לאומי העלה לו את זה ל-105% גמלה; מי שהיה זכאי ל-105% - העלו לו ל-175%.
<לימור לוריא: כך הגענו למצב שאנחנו משלמים 130 מיליון שקלים שלא על-פי חוק.
<לימור לוריא: מבקר המדינה ביקר אותנו על זה - -
אורלי לוי אבקסיס: הוא לא ביקר אתכם שאתם נותנים.
אורלי לוי אבקסיס: הוא אמר לכם להסדיר את זה בחוק.
<לימור לוריא: - - ולכן ביטוח לאומי אמר שאנחנו לא מוכנים לוותר על זה, ואנחנו חושבים שזה נכון, ולכן ה-IADL שמסתכל על פעולות היום-יום במשק הבית נותן ביטוי לעזרה שנותנים במסגרות - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל זה לא התחשב בבן הזוג או בילד?
<לימור לוריא: לא, שואלים איך הם מסתדרים עם קניות ועם הכול.
<לימור לוריא: יחד עם זאת אני רוצה שנזכור שבן אדם שחי בגפו זה באמת מאוד קשה.
<לימור לוריא: לכן ביטוח לאומי רצה להיטיב איתם.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא מה קודם למה.
אורלי לוי אבקסיס: האם אנחנו באים להיטיב עם אלה שחיים לבד או האם אנחנו באים להעניש את אלה שמצאו בן זוג?
<קריאה: אישה נשרפה בגלל שהיא הייתה בודדה.
אורלי לוי אבקסיס: הוועדה מגבה את הנושאים שעלו פה מפי העיוורים כאשר תידרש הוועדה לאשר את ההמלצות של הקצבה לפי סעיף 206 לחוק, שמחייב את אישור הוועדה – מה שעדיין לא הגיע.
אורלי לוי אבקסיס: הוועדה קוראת מפה למנכ"ל הביטוח הלאומי לבוא ולקיים פה דיון בהשתתפותו של פרופ' מור-יוסף וחברי ועדת בן-יהודה.
אורלי לוי אבקסיס: ענו לנו על השאלות, ואני מקווה מאוד שנקבל תשובות.
אורלי לוי אבקסיס: באותה ועדה יהיה גם נציג האוצר וכל הגורמים הרלוונטיים.
יעקב מרגי: אני מבקש להוסיף שנקבל תשובות מהמוסד לביטוח לאומי שאכן ועדת בן-יהודה מתכוונת לעמוד בלוח הזמנים.
<לימור לוריא: אנחנו מתחייבים לעמוד בזמנים.
<לימור לוריא: אנחנו פשוט עובדים כדי לעמוד בלוחות הזמנים.
אורלי לוי אבקסיס: מה לוח הזמנים?
<לימור לוריא: חודשיים מיום ראשון שעבר.
אורלי לוי אבקסיס: חודשיים מיום ראשון שעבר.
מיקי רוזנטל: בוקר אור, ג' בתמוז, תשע"ג, 11 ביוני 2013.
מיקי רוזנטל: ועדת העבודה והרווחה מתכנסת לבקשתו לדיון דחוף של חבר הכנסת נחמן שי והסוגיה שעל הפרק העיצומים שנוקטים עובדי משרד החוץ וההתערבות של גורמים במדינה, לטענת העובדים, ששוברים שביתה בשפה פשוטה.
מיקי רוזנטל: הוועדה הזאת חרדה מאוד ודואגת מאוד לזכויות עובדים ולכן אנחנו מתכנסים.
מיקי רוזנטל: בוקר טוב לך, חבר הכנסת שי.
מיקי רוזנטל: אנא.
נחמן שי: תודה רבה לך אדוני היושב ראש וחבריי.
נחמן שי: תודה רבה על האפשרות להעלות את הנושא הזה לפני הוועדה.
מיקי רוזנטל: סליחה, ברשותך, אני מבקש לומר דבר אחד.
מיקי רוזנטל: נמסר לי שחבר הכנסת, סגן השר אלקין, היה בחו"ל.
נחמן שי: נמצא בחו"ל עד יום שישי.
מיקי רוזנטל: הוא רצה להצטרף לדיון ונבצר ממנו.
מיקי רוזנטל: הוא ביקש גם לדחות את הדיון ואנחנו לא יכולים, מפאת האירועים שמתרחשים.
נחמן שי: אני חושב, ואני אומר לכם את זה עכשיו, מבלי להתייחס לדיון הקודם שהשתתפתי בו זה עתה בוועדת חוץ וביטחון, שהנושא הזה הוא חמור מדי ודחוף מדי, מכדי שנחכה גם לשובו של חבר הכנסת אלקין, ובכלל שנחכה.
יצחק הרצוג: למרות שאלקין הוא אולי היחיד שיכול לפתור, להוציא את העגלה מהבוץ בצד של הנהגת משרד החוץ.
מיקי רוזנטל: או השר עצמו, ראש הממשלה, כב' ראש הממשלה, שהוא שר החוץ.
נחמן שי: אנחנו שמענו אתמול בוועדת החוץ והביטחון דברים חדים וברורים מפי ראש הממשלה ומפי שר החוץ לשעבר, על השביתה ועולה שבאמת כתוצאה מהעיצומים שהעובדים נוקטים, דברים חמורים מתרחשים או לא מתרחשים, דבר שמצריך להגיע איתם להידברות ולסיום של העיצומים הללו, זה המסר שלי.
נחמן שי: השביתה הזאת חייבת להסתיים או העיצומים חייבים להסתיים אבל הם חייבים להסתיים לפחות בהתחלה של משא ומתן.
נחמן שי: הדרך שהממשלה הלכה בה עד כה היא התנערות מהעובדים, התעלמות מהדרישות שלהם, שקיבלו את אישור ההסתדרות, כפי שמקובל וכפי שנהוג וכפי שצריך להיות, מתוך ציפייה שזה יתמסמס באיזה שהוא מקום בדרך.
נחמן שי: ובכן, זה לא.
נחמן שי: העובדים הם עקשניים ובצדק, הם נלחמים על זכויותיהם, נלחמים על מעמדם.
נחמן שי: עוד מעט כשהם יציגו, יתברר שהם לא רק עוסקים במונחים כלכליים, דורשים דברים שיש להם משמעות כלכלית או כספית, אלא שהם גם נאבקים ויפה הדבר, על מעמדם ועל מקומם במערכת הממשלתית, במערכת הציבורית במדינת ישראל ואני חושב שבעניין הזה הם צודקים.
נחמן שי: לכן, אני חושב שבסופו של דבר הייתי מצפה מהוועדה הזאת, אחרי שהיא תקרא לסיום העיצומים, כדי שעניינים ביטחוניים או מדיניים חשובים של מדינת ישראל לא ייפגעו.
נחמן שי: כי הרושם שלי הוא, אני אומר את זה פעם נוספת, שבאמת, לא בטוח שהעובדים רצו להגיע לכך, אבל מתוך המאבק המקצועי שלהם, המקצועי שלהם, נגרמים נזקים ולכן דרשת המדינה להיכנס אתם להידברות ואני מאמין שהדבר הראשון שייעשה כאשר תיפתח אתם ההידברות ואני מבין שהם מנסים ליצור את ההידברות הזאת, כשתיפתח ההידברות, העיצומים יוקלו וכדומה, כדי שאפשר יהיה להגיע לפחות לצמצום אותם נזקים מדיניים וביטחוניים שנגרמים כתוצאה מן ההשבתה הזאת.
מיקי רוזנטל: אנחנו אולי נשמע רגע את נציג העובדים ואז נשמע את חברי הכנסת.
מיקי רוזנטל: בבקשה, מי פה מייצג את העובדים?
<יאיר פרומר: אני יושב-ראש ועד העובדים המדיניים במשרד החוץ, מייצג את כלל עובדי משרד החוץ כאן בדיון, יחד עם חבריי, רוני הראל ויאיר יוסף שהם ראשי ועדים, יש לנו שלושה סקטורים במשרד החוץ שמייצגים קבוצות עובדים שונות, אבל אנחנו ועד אחד ואנחנו כאן נמצאים בתוך - - -
שולי מועלם-רפאלי: מה שלושת הקבוצות?
<יאיר פרומר: העובדים המדיניים, שאלה הם הדיפלומטים שעוסקים בנושאי מדיניות, הסברה וכו', קידום יחסים כלכליים, יחסים ביטחוניים וכו' והעובדים החוץ מנהליים, אלה האנשים שנותנים את השירותים הקונסולאריים בחו"ל וגם עוסקים בכל נושא המנהלה וכל הנושא של חילוץ ישראלים וכו', יש לנו את הסקטור המנהלי, שכמו כל משרד, יש לנו סקטור מנהלי שהוא מקצועי, שמקדם, למעשה מאפשר את עבודת המשרד גם בארץ גם בחו"ל.
<יאיר פרומר: אני אתן קצת רקע, למרות שאני מניח שרוב החברים מכירים את הנושא, אבל אני אתן טיפה רקע לסכסוך העבודה במשרד החוץ, איפה הוא נולד ומה, ולאן הוא הגיע.
מיקי רוזנטל: רק בתמצית, בבקשה.
<יאיר פרומר: בתמצית.
<יאיר פרומר: אז סכסוך העבודה, קודם כל, הוא הוכרז במרץ אבל קדמו לו שנה, יותר משנה, של ניסיונות הידברות מצידנו, עוד לפני שהכרזנו סכסוך עבודה, קודם כל ניסינו כמובן, העלינו את הנושאים שהם בעייתיים.
<יאיר פרומר: הנושאים העיקריים, לנו יש בעיה מאוד גדולה בשירות החוץ היום, שתנאי השירות בחו"ל למעשה לא מאפשרים ברוב מדינות העולם למשפחה של שליחים עם ילדים, לגמור את החודש.
<יאיר פרומר: זו המציאות האמיתית והעגומה.
<יאיר פרומר: זאת מציאות שנוצרה בגלל שנים של רשלנות, אני חושב, בנושא הזה.
<יאיר פרומר: פשוט לא נתנו על זה את הדעת ונשחקו הדברים, גם בתנאי השירות גם בשכר, גם בכל מיני נושאים שהיה צריך לטפל כמו כיצד מתמודדים עם אובדן ההכנסה של אחד מבני הזוג, כאשר יוצא שליח הוא יוצא, הוא עובד אבל בת זוגו או בן זוגה או בן זוגו, גם זה יש לנו, לא מצליחים, לא יכולים לעבוד וכשהם חוזרים לארץ הם מאבדים את הקריירה שלהם, למעשה אנחנו חיים ממשכורת אחת, בעל כורחנו.
<יאיר פרומר: אנחנו לא יכולים למצות את כושר ההשתכרות שלנו, לא בארץ ולא בחו"ל, וכתוצאה מזה התא המשפחתי מאוד נפגע.
<יאיר פרומר: יש עלויות מאוד גבוהות בחו"ל של גידול ילדים, יוקר המחייה ברוב המדינות הוא מאוד יקר למי שאיננו אזרח אותה מדינה, מהסיבות הפשוטות שאת כל מה שהמדינה נותנת מסובסד היא לא יכולה לתת לדיפלומטים ולכן הדיפלומטים למעשה מוציאים מכיסם את כל ההוצאות האלה והתוצאה, כמו שאמרתי, לא גומרים את החודש.
<יאיר פרומר: תוצאת הלוואי של זה זה שאחד מכל שלושה דיפלומטים שמגויסים לשירות החוץ היום עוזב אחרי עשור.
<יאיר פרומר: 34%, זה מספר מדויק.
<יאיר פרומר: זה נתון חמור מאוד.
<יאיר פרומר: המגמה הזאת היא גם במגמת החרפה.
<יאיר פרומר: יש לנו 40 משרות בחו"ל, שזה 10% מסך המשרות של, יותר מ- 10%, מסך המשרות הדיפלומטיות בחו"ל לא מאוישות בגלל שאנשים גם בשירות החוץ פשוט לא רואים את היכולת שלהם - - -
מיקי רוזנטל: 10%?
<יאיר פרומר: אמת.
<יאיר פרומר: לא רואים כיצד הם יכולים לצאת לשליחויות האלה.
<יאיר פרומר: אני מדבר על תפקידים מאוד בכירים בחו"ל.
<יאיר פרומר: אנחנו התקשינו, משרד החוץ, כן?
<יאיר פרומר: התקשה להוציא דובר ללונדון, דובר לניו-יורק, דובר בוושינגטון, אלו תפקידים מאוד בכירים, קצין מנהלה במוסקבה שהיינו צריכים לצאת למכרז חיצוני וגם שם זה לא נפתר.
<יאיר פרומר: הדברים האלה הם קשים מאוד, הם בעייתיים והם גורמים נזק ארוך טווח, לא רק לעובדים.
<יאיר פרומר: גורם נזק ארוך טווח לדעתנו לשירות החוץ, ליחסי החוץ של מדינת ישראל.
<יאיר פרומר: סכסוך העבודה הזה הוכרז במרץ.
<יאיר פרומר: יש בו 12 סעיפים שנוגעים לתנאי שירות ודרישה למינהל תקין, נושאים שגם כן נוגעים לעובדים וזה דרישות, אני אומר סבירות ביותר, אני מזמין את כולם, יש לי כאן את המסמך, גם אפשר לראות אותו.
מיקי רוזנטל: תשאיר לנו בבקשה גם עותק מהמסמך.
<יאיר פרומר: מאה אחוז.
<יאיר פרומר: ניתן לפתור את הסכסוך בקלות רבה, יחסית, זאת דעתנו.
<יאיר פרומר: אנחנו לא מדברים פה על מיליארדים.
מיקי רוזנטל: מה קרה בשנה האחרונה, מאז שהכרזתם סכסוך עבודה?
מיקי רוזנטל: הידברויות?
מיקי רוזנטל: מה, מה קרה?
מיקי רוזנטל: אתה יכול לתאר?
<יאיר פרומר: כן.
<יאיר פרומר: ב- 17 במרץ הוכרז סכסוך עבודה, אם אתם זוכרים זה היה ערב ביקורו של הנשיא אובמה, כיוון שלא רצינו לשבש את ביקור הנשיא אובמה וגם אני חושב שמשרד האוצר הבין את זה, אז קבעו לנו פגישה במשרד האוצר וסוכם שיתחיל משא ומתן.
<יאיר פרומר: במשא ומתן הזה אנחנו באנו בתום לב, ברצון לפתור את הדברים מהר.
<יאיר פרומר: לצערנו, פשוט זה היה דיאלוג של צד אחד.
מיקי רוזנטל: כמה פגישות התקיימו?
<יאיר פרומר: התקיימו כארבע או חמש פגישות.
<יאיר פרומר: בוא נכלול בזה גם פגישות שהיו, שבהן נציגי האוצר לא ממש השתתפו, אבל בכל הפגישות האלה, אנחנו הצגנו את הדברים, מהצד השני היה שקט מוחלט, זאת אומרת פשוט לא נתנו שום הצעה, אז ככה שאנחנו יודעים שהם יודעים מה הבעיות במשרד החוץ, אבל פתרונות אין להם להציע והם לא הציעו.
<יאיר פרומר: עכשיו אני נכנס לנושא הזה.
<יאיר פרומר: אנחנו נקטנו עיצומים, שזה דבר מקובל ביחסי עבודה, אבל במקום לנהל אתנו משא ומתן רציני, אז מה שאנחנו רואים עכשיו, שבוחרים לנקוט צעד שלדעתי הוא לא לגיטימי, של שבירת עיצומים.
<יאיר פרומר: זאת אומרת, פשוט, כל הכוח של עובדים, בדרך-כלל, זה ביכולת שלהם, גם להראות את חיוניותם, כאן מנסים להראות לנו שאנחנו לא חיוניים ולא רלוונטיים, על-ידי זה שמשתמשים בצבא ובשב"כ, בכוחות הביטחון, לעשות את העבודה שלנו.
<יאיר פרומר: אני חושב שזה מהלך לא טוב, לא ליחסי העבודה בישראל ובטח לא למשרד החוץ וגם, הנזק הכי חמור אולי, זה ליחסים בין משרד החוץ לבין מערכת הביטחון, אלה יחסים חשובים ביותר למדינת ישראל, אני לא אפרט כאן בוועדה, אני חושב שכולם יודעים איזה סוגים של משאים ומתנים על ייצוא ביטחוני ועל סיוע ביטחוני אנחנו מקיימים, הדברים האלה הם חשובים וחשוב שיהיה אפשר לשמור על זה.
<יאיר פרומר: אני רק אסכם בשני משפטים, כדי לקצר.
<יאיר פרומר: אני אומר – אנחנו הסקטור היחיד במדינת ישראל שאני מכיר, שבמקום לדבר אתו, שוברים לו את השביתה ומאיימים עליו, זאת לא הדרך לנהל יחסי עבודה.
<יאיר פרומר: אם חושבים שיש כאן פגיעה בביטחון המדינה, אז אפשר לפנות אלינו ולדבר אתנו.
<יאיר פרומר: אנחנו היינו הוועד, אני חושב, מהאחראיים ביותר בכל סכסוך העבודה הזה.
<יאיר פרומר: אמרו לנו – שלושה חודשים לא מרגישים אתכם וזה פשוט כי אנחנו נזהרנו מאוד לא לפגוע, לא באזרחים, לא בשום דבר שהוא חיוני למדינה ואני חושב שאנחנו נאלצים, דוחקים אותנו לפינה ולא יהיה לנו ברירה אלא להחריף את העיצומים שלנו.
<יאיר פרומר: אני אומר – החרגנו, ראש הממשלה יצא לביקורים בסין, יצא לביקורים בלונדון, אפשרנו את זה בגלל החשיבות של זה, אנחנו נתנו באמת את כל היד, באמת, לנהל אתנו משא ומתן בתום לב, אני חושב שכאן אין תום לב.
מיקי רוזנטל: יש פה נציג של האוצר?
מיקי רוזנטל: אין פה נציג של האוצר?
<יאיר אידר: אני נציג של אגף תקציבים באוצר, נציג של אגף השכר, אמור להגיע בקרוב, הוא נמצא כעת בוועדת חוץ וביטחון והם עדיין לא סיימו.
מיקי רוזנטל: אז בינתיים אנחנו נאפשר לחברי הכנסת לדבר.
מיקי רוזנטל: הראשון שביקש, בוז'י הרצוג, בבקשה, חבר הכנסת הרצוג.
יצחק הרצוג: קודם כל, אני מברך את חברי, נחמן שי, על כך שיזם את הדיון ומאחל לך הצלחה להובלת הוועדה, כי אני לא רגיל עדיין לראות אותך יושב כאן.
מיקי רוזנטל: תודה רבה, גם אני לא, זה רק פעם שנייה ואני נרגש מאוד.
יצחק הרצוג: אני גם מברך את אנשי משרד החוץ.
יצחק הרצוג: אתמול, בנאומי בכנסת כשהצגתי את היום יום בממשלה, עסקתי בסוגיית עובדי משרד החוץ כמי שמכיר אותם מהרבה מאוד זוויות.
יצחק הרצוג: מדובר בעובדים שעובדים קשה מאוד, בכל מיני פינות של כדור הארץ.
יצחק הרצוג: אני זוכר פעם עובדת שאמרה לי – אתה לא יודע מה זה לנסוע תשע שעות עם גופה של עובדת זרה פיליפינית שנפגעה בפיגוע, ולהגיע לאיזה כפר נידח באיזה פינה של הפיליפינים, ומשרד החוץ זה לא רק קוקטיילים ועניבות וחליפות, אלא הרבה עבודה סיזיפית קשה, שוחקת, עם קידום איטי מאוד ושלא לדבר על העובדה שהם גם מרגישים לא מעט פעמים מחוץ ללופ ולא בסדר העדיפות העליון של הממשלה, ראש הממשלה.
יצחק הרצוג: אני חושב שכאן צריכה להיות תביעה מובהקת ומלאה של הוועדה לתזוזה הרבה יותר מהירה במשא ומתן.
יצחק הרצוג: אני יודע ומעודכן על המשא ומתן כי שוחחתי עם זאב אלקין לא מעט ואני מקווה שהוא ייכנס לתמונה עם שובו שוב ואני חושב שהבעיה היא כרגע יותר חוסר אמון.
יצחק הרצוג: דהיינו, צריך להיות מרכיב אמון שיאפשר תחילתו של משא ומתן אמיתי שפורט את זה לפרוטות.
יצחק הרצוג: יש פה סוגיה של מיסוי שלא דיברנו עליה, שהשיתו על העובדים.
יצחק הרצוג: יש סוגיה של מקומות מגורים בערים שבהן עלויות השכירות הן מטורפות.
יצחק הרצוג: קח את מוסקבה, שמישהו פעם יציג לך מה זה להיות עובד שגרירות במוסקבה, כששכירות של חדר עולה במחירים של אלפי דולרים.
יצחק הרצוג: כל מיני מרכיבים שבסוף אם אנחנו רוצים שירות חוץ הכי טוב שיש, על הוועדה, ואני אומר גם לאנשי משרד האוצר, ועל כל מי שעוסק בנושא, להיות הרבה יותר פתוחים ומבינים ולהתחיל לפתור בעיה-בעיה.
יצחק הרצוג: אני לא יודע אם אפשר לפתור את הכל במיידי עד גמר חוק ההסדרים, אבל בוודאי להראות צעדים אמיתיים לפיתרון הבעיות המיידיות, הבוערות ואני יודע שהוועד גם נכון לכך.
יצחק הרצוג: אבל הגיעו מים עד נפש, מבחינתו.
מאיר שטרית: אני גם מודה לנחמן על העלאת הנושא.
מאיר שטרית: אני הגשתי השבוע הצעה דחופה לסדר היום, מאחר וקיימים שני דיונים היום, גם בוועדת חוץ וביטחון וגם פה, אז כמובן ההצעה לא אושרה.
מאיר שטרית: אתמול באמת הנושא עלה בוועדת חוץ וביטחון, בפגישה עם ראש הממשלה ואני העליתי בפניו את העניין, תוך דרישה להסדיר את הנושא, כי בעצם הוא שר החוץ.
מאיר שטרית: אני אומר בצער, העובדה ששר החוץ במדינת ישראל היא בפני עצמה סוגיה בעייתית, אני חושב שאי-אפשר להשאיר מדינה בלי שר חוץ בפול-טיים ג'וב.
מאיר שטרית: פעם קיטרו שאין שר בריאות במשרה מלאה, אפשר להתקיים גם בלי שר חוץ במשרה מלאה בכלל, בכלל בלי שר חוץ בכלל, ואפשר להקים לו המון שלוחות שיחליפו את משרד החוץ, זה מה שעושים בעצם במשרד החוץ.
מאיר שטרית: בישיבה הטענות היו שהעובדים רוצים להכתיב, משהעלו את השאלות, כשהעליתי את השאלה, שהעובדים רוצים לנהל את המשרד ואני אמרתי – לא כך הוא.
מאיר שטרית: אני מצטט את עצמי, את עצמי תמיד מותר לי לצטט.
מאיר שטרית: אמרתי שלדעתי, מאחר ונפגשתי עם נציגי העובדים והתרשמתי מהבעיות שהם העלו, רוב הבעיות שעלו, גם בתביעה שלהם, גם בהכרזה על סכסוך עבודה, יש פה את הנייר, רוב הבעיות הן בעיות בעצם שהן כלכליות.
מאיר שטרית: הבעיות הן בעיות של תנאי עבודה, בעיות כלכליות ולדעתי, בתוך שיחה שלי עם נציגי העובדים, אני שאלתי מה העלות של התביעות הללו.
מאיר שטרית: ואמרתי, זה מה שהייתי שואל אם הייתי שר אוצר, מה העלות של התביעות הללו?
מאיר שטרית: אמרו לי, שאלו אותי סדר גודל של בין 20 ל- 30 מיליון שקל.
מאיר שטרית: אני אמרתי להם וגם אמרתי את זה אתמול לראש הממשלה, אם היה בי תלוי העניין, הייתי נותן להם שיק 30 מיליון שקל ושלום על ישראל, לכו תפתרו את כל הבעיות.
מאיר שטרית: אני חושב שזה מה שצריך לעשות.
מאיר שטרית: זה בזבוז זמן, זה פוגע קשה מאוד בשירות החוץ של מדינת ישראל, בתדמית של מדינת ישראל בעולם.
מאיר שטרית: אני חושב שזה לא ראוי ולא נכון שמייחסים להם כל מיני, את כל הצרות שקורות בשטח, בלי שהם בעצם נמצאים בעבודה ואני קורא מהשולחן הזה לממשלה, להיכנס לעובי הקורה, לשר האוצר.
מאיר שטרית: כי הדבר, אם הבעיות הכלכליות, שר אוצר או ממונה על השכר, צריך להיכנס לעובי הקורה, לשבת אתם, לחתוך את העניין במהירות.
מאיר שטרית: אני למדתי בעבר, גם כניסיון שלי, גם בתור שר אוצר, ככל שמתפרץ סכסוך, כמה שגומרים אותו יותר מוקדם, הוא עולה יותר זול.
מאיר שטרית: כמה שמחכים, עולה יותר יקר.
מאיר שטרית: ואני יכול להביא דוגמאות רבות, גם כשגמרנו מהר, גם כשלא גמרנו מהר.
מאיר שטרית: תמיד, אין שום ספק, ברגע שגומרים סכסוך, אם גומרים אותו ביום הראשון, הוא הכי זול.
מאיר שטרית: אם ממשיכים אותו, ככל שהוא נמשך, יהיה יותר יקר.
מאיר שטרית: אני חושב, הרי זה לא עניין של יקר וזול, זה לא עניין של איזה התפלגות.
מאיר שטרית: יש באמת בעיות קשות, לשליחים.
מאיר שטרית: כאשר יש ועדת לאור, והיא ועדה שאמורה לקבוע את תנאי השליחים בחוץ לארץ, בכל המוסדות, לא רק במשרד החוץ – משרד החוץ, הסוכנות, שליחים של מקומות אחרים, יש ועדה שקובעת את התנאים של השליחים ובדרך-כלל הוועדה הזו מתכנסת אחת לכמה זמן, בודקת מה קורה בעולם ומעדכנת את התעריפים שלה.
מאיר שטרית: אני התרשמתי מנציגי העובדים שבעצם אותה ועדת לאור so called, על שם ועדת לאור.
מיקי רוזנטל: לא מתכנסת.
מאיר שטרית: היא היום מורכבת משלושה נציגי אוצר, בעצם, שבעצם אין שם נציגים של גופים אחרים, כך שבעצם היא הופכת להיות עושה דברו של האוצר ולא נוקטת, לא דנה בנושאים לגופם.
מאיר שטרית: אני חושב, זה חלק מהשינוי צריך להיעשות, להקים את ועדת לאור הזו מחדש, לא רק נציג האוצר, אלא נציגים של גופים ציבוריים אחרים – נציג סוכנות, נציג מהשליחים האחרים שישבו בוועדה, כיוון שהם מכירים יותר טוב את השטח, יכולים לעדכן את התוצאות, את העבודה של השליחים.
מאיר שטרית: אי-אפשר לדרוש משליח בחוץ לארץ שעובדים ואני אומר על עובדי משרד החוץ, חלקם אני פוגש בכל מיני מקומות, שהם עובדים באמת עבודה קשה ומציגים את ישראל בהרבה מאוד תחומים והם חשובים וחיוניים לתדמיתה של המדינה וכשהמדינה מותקפת מכל העולם, נגדנו, זה המצב, אנחנו מדינה, ראש הממשלה אומר הכי מאוימת בעולם, אני אומר להם הכי מושמצת בעולם, הכתובת היחידה שיכולה להתמודד מול זה, זה משרד החוץ.
מאיר שטרית: ולצערי, מנטרלים אותם.
מאיר שטרית: לכן, אני קורא לממשלה ולשר החוץ, שהוא ראש הממשלה, ולסגן שר החוץ, להיכנס לעובי הקורה.
מאיר שטרית: מה הנסיעות לחו"ל?
מאיר שטרית: בשביל מה לנסוע?
מאיר שטרית: אני חושב שעדיף שיישארו פה ושיגמרו את הבעיות, לפני שייסעו לחו"ל.
מיקי רוזנטל: תודה רבה לך, חבר הכנסת שטרית.
מיקי רוזנטל: חבר הכנסת סולומון, בבקשה.
שמעון סולומון: אני גם מצטרף לברכות.
שמעון סולומון: היתה תקופה קצרה מאוד שעברתי באתיופיה, שם אני הבנתי שדווקא בן זוג, חייבים למצוא לו עבודה, לבן הזוג, זה היה המסר, כאילו, בן-זוג מגיע, לא משנה אם זה האישה או הגבר, בעדיפות ראשונה, זה למצוא לו, אני לא יודע אם זה השתנה או לא.
מאיר שטרית: זה לא התקבל, אבל הם עובדים בשגרירות, בתור עובדים.
שמעון סולומון: כן, ברמה כזו או אחרת.
מאיר שטרית: אחת שיש לה קריירה, נגיד אישה או גבר שיש לו קריירה אחרת, ועובר לשם, הוא מאבד את מקום העבודה שלו, הוא חוזר – המקום כבר תפוש, אולי איבד כבר את היכולת לחזור.
שמעון סולומון: אני מודע לזה, תאמין לי.
שמעון סולומון: אז כנראה דברים משתנים.
שמעון סולומון: אבל להמשיך מעט את מה שאמר חבר הכנסת נחמן שי.
שמעון סולומון: מעבר לקריאה באמת למצוא פיתרון מהיר, מהנימוקים שכולם אמרו פה, אני חושב גם אנחנו צריכים לצאת באמת בקריאה כוללת.
שמעון סולומון: אני קצת לא מבין שהמדינה מוצאת כל מיני דרכים עקיפות ובדרכים לא נכונות לדעתי, בעוד שהממשלה צריכה להיות דוגמה באמת לתת כבוד להתארגנויות כדי למצות את הזכויות ולשבת ולמצוא את הפיתרון.
שמעון סולומון: אני לפעמים אומר שאם הממשלה, אם אנחנו פועלים בצורה כזאת, אז מה מצפים מהחברות הפרטיות שיעשו מול העובדים?
שמעון סולומון: ולכן, חשוב מאוד שנצא מפה לא רק על המקרה הזה של משרד החוץ, אלא ההתנהלות בכלל מול התארגנות של ממשלה, של מדינה, שהיא בעצם מנסה לעקוף התארגנויות אחרות, שזה דוגמה מאוד מאוד שלילית כלפי מטה.
מיקי רוזנטל: בינתיים הצטרף אלינו מר בכר, שהוא נציג האוצר בדיון.
מיקי רוזנטל: העובדים טוענים שלא מתנהל אתם משא ומתן רציני, מאז שהם הכריזו על סכסוך עבודה, לא הוצעה להם שום הצעה קונקרטית.
מיקי רוזנטל: דבריך, בבקשה.
<משה בכר: קודם כל, בוקר טוב לוועדה.
מיקי רוזנטל: בוקר אור.
<משה בכר: באתי מוועדת חוץ וביטחון שדנה גם על הנושא הזה.
<משה בכר: תראו, אנחנו, כעיקרון, זה לא סוד שאנחנו עכשיו נמצאים בתהליך לא פשוט במשרד האוצר, ממשלת ישראל בעצם.
מאיר שטרית: אתה נציג אגף השכר?
מיקי רוזנטל: אולי תציג את התואר שלך, גם בשביל הפרוטוקול, זה יהיה נוח לכולנו.
<משה בכר: אני מרכז באגף השכר.
<משה בכר: זה לא סוד שהממשלה עכשיו נמצאת בעיצומו של העברת קיצוץ מאוד נרחב בתקציב לשנים 2013 – 2014, בהעברת התקציב לשנים 2013 – 2014, שטומן בחובו קיצוצים נרחבים מאוד, בין היתר גם נעשה תהליך חקיקה שנלווים לזה, שכוללים גם כן סוגיות בנושא הפחתת עלויות השכר במגזר הציבורי.
<משה בכר: אני רוצה גם לקשר את הוועדה, וזה בטח לא סוד לוועדה הזאת, לכל הנושא של עיצומים שקיימים כיום במשק, ויש לא מעט כאלה, אין כמעט משרד ממשלתי או יחידת סמך או אפילו בגופים אחרים במגזר הציבורי, שלא קיים איזה שהוא סכסוך ברמת עצימות כזו או אחרת, והדברים ידועים.
<משה בכר: בכל מקום, אני בטוח שהעובדים קודם כל מרגישים שהם צודקים ויש באמת בעיות אמיתיות בשטח.
<משה בכר: אני לא מתכחש לזה.
<משה בכר: אבל בשלב, בעת שהממשלה עסוקה לה בלהעביר תקציב שיש, טומן בחובו קיצוץ נרחב, כפי שאמרתי, הוא בין היתר גם עושה את הצעדים הנדרשים, אם זה ניהול משא ומתן קיבוצי, אם זה חקיקה להקטין את עלויות השכר במגזר הציבורי, אז זה לא, זה לא בדיוק העיתוי הנוח לדבר, לא משנה עם מי, על דרישות כאלו ואחרות לתוספות שכר.
מיקי רוזנטל: סליחה שאני קוטע אותך.
מיקי רוזנטל: עד כאן עשית לנו סקירה של מצב המשק ואנחנו מודעים לבעיות התקציביות.
מיקי רוזנטל: ברם אולם, יש פה בעיה ייחודית של אנשים שהם נמצאים בשליחות המדינה וטוענים שחלו שינויים במדד יוקר המחייה בחו"ל וכו' וכו' ואני לא נכנס לפרטים, אתה יודע אותם, ויש להם בעיה ייחודית שצריך לפתור אותה.
מיקי רוזנטל: זה לא תוספת שכר רגילה, זה לא משא ומתן רגיל, נכון שלכל אחד יש את הייחודיות שלו, אבל כאן המצב שונה, בכל זאת, ואתם לא, זאת אומרת, מה שאתה בא ואומר לעובדים – תראו, יש בעיית תקציב באופן כללי, אנחנו לכן לא מציעים לכם שום דבר, לכו הביתה.
מיקי רוזנטל: ובנוסף, לטענת העובדים, בנוסף, לא זו אף זו, ממשלת ישראל, לטענת העובדים, מפעילה גורמים אחרים כדי לפגוע בשביתה שלהם או בעיצומים שלהם, שזו בעיה אחרת ודוגמה רעה מאוד ליחסי העבודה במשק.
מיקי רוזנטל: עכשיו בבקשה תתייחס.