GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: במקום שהמדינה תיקח את הציבור הזה שהוא אחד הקטרים החשובים של החברה בישראל, תעדיף אותו ותיתן לו דחיפה כי בסוף הוא תורם גם לאותם מדדים שאתם כל כך מייפים אותם, של האבטלה, ופותר לך בעיות כשאתה מדבר לטווח רחוק, צמיחה, בעיות חברתיות, במקום לעודד אותם אתם נופלים עליהם גם בקטע הזה במקום לעודד את החיסכון.
יעקב מרגי: תבדוק, אני אומר לך, תבדוק את כל אלה שהם נטולי פנסיה בגיל זקנה שלהם, תבדוק שהם היו בקריירה שלהם עצמאיים, שעסקו במשלח יד ולא שכירים, תיקחו את זה ותסתכלו.
יעקב מרגי: זו הבעיה שלי גם עם המיסוי ואני עכשיו ניגש לזה.
יעקב מרגי: הרי בינינו, בהשקפת עולמי, להגבלת התקרה עד 15,000 הייתי צריך לזרום אתך לכאורה, כי אני בא לייצג את הציבור הזה אבל אתה יודע מה?
יעקב מרגי: אל תיקח את זה אישית, אייל, אין לי אמון.
יעקב מרגי: אני חבר כנסת שמ-2003 שומע את אותם תקליטים שלכם, שמחר יהיה טוב, מחר יהיה טוב.
יעקב מרגי: גם בשנים שאנחנו מתפארים בצמיחה ובצמצום יחס חוב-תוצר לא הכול – קצת צניעות – בזכות, היה לנו גם הרבה מזל.
יעקב מרגי: אני בא ואומר, הייתי הולך אתך על ה-1.2 אבל פה יש ניסיון חד צדדי לפתור את הבעיה.
יעקב מרגי: ביעדי התקציב הנוכחיים אין שום מעוף.
יעקב מרגי: לאן הולך ה-1.2?
יעקב מרגי: אני מצפה לפחות – אתה רוצה כתף חמה?
יעקב מרגי: אתה לוקח 1.2?
יעקב מרגי: אני לא נכנס לוויכוח אם זה 0.9 או לא, זו שיטת המצליח, זה כמו אותו חוק שאני תמחרתי את עלותו בהצעת חוק ב-400,000-500,000 ש"ח, תרגמו אותו ב-30 מיליון שקל עלות למשק, מישהו בדק אותם?
יעקב מרגי: והפילו לי את החוק הזה.
יעקב מרגי: אתה מכיר את זה, אנחנו מכירים את זה, אף אחד לא בודק.
יעקב מרגי: אבל אתה יודע מה, אני נותן 1.2, לאן אתה לוקח את זה?
יעקב מרגי: אתה רוצה שאני אתן לך כתף חמה?
יעקב מרגי: אתם לוקח את זה מציבור עובדים?
יעקב מרגי: תחזיר להם את זה בדרך אחרת, במנוף צמיחה כזה או אחר.
יעקב מרגי: בתקציב הזה אין מנופי צמיחה, אין בשורה, אין בשורה וזו הסיבה שאני פה מתנגד למהלך כי זו השיטה.
יעקב מרגי: אני, לשם הגילוי הנאות, יש לי פנסיה תקציבית ואני מנוכה קופה ציבורית.
יעקב מרגי: אני רוצה להגיד לך, נפגשתי עם חבר שפרש משירות המדינה בדיוק כשאני פרשתי למגרש הזה, ב-93'.
יעקב מרגי: הוא אמר לי: יעקב, פרשתי אז עם 3,500 ש"ח, אתה זוכר, חישבת לי את הפנסיה?
יעקב מרגי: כמה אני מקבל היום?
יעקב מרגי: עובד מדינה שפרש לפני 20 שנה, פרש ב-3,500 ש"ח, כמה הוא מקבל היום?
יעקב מרגי: אתם יודעים כמה?
יעקב מרגי: הוא אומר לי: אני חי כמו מלך, 10,000 ש"ח.
יעקב מרגי: זה יקרה בפנסיה הצוברת?
יעקב מרגי: זה לא יקרה.
יעקב מרגי: זו השאלה ששאל חיים, לכן לא יכולתי להתאפק.
יעקב מרגי: אני כביכול מכה את הציבור שאני בא ממנו, ויש לי חשש שאתם תשימו עין גם על זה, אני בא ואומר: אין, לא תקבלו כתף חמה כי אין לנו אמון.
יעקב מרגי: יש פה תקציב שהלך בדרך הכי קלה, הכי קלה.
יעקב מרגי: קצר רואי.
יעקב מרגי: אנחנו מכים ומכים באותו עובד שאתה אומר "העובד במרכז", שמנו אותו פה במרכז וכולם בוועדה הזו חובטים בו – לא היושב-ראש – הדיונים בכספים, בחינוך.
יעקב מרגי: אני בא עכשיו מדיון הגנה על הסופרים, מגנים על כולם חוץ מהצרכן שרוצה לקנות.
יעקב מרגי: זה החוק היחיד שבא להעלות מחירים, מה לעשות?
יעקב מרגי: חופש, שוק, כלכלה, מה שלימדו אותנו החבר'ה, לא עובד שם.
יעקב מרגי: התקציב הזה כולו הלך בדרך הקלה לבן אדם החלש, הרזה.
יעקב מרגי: הרזה הזה, אתם שמים עליו את כל תחלואי החברה, תחלואי המשק, על אותו עובד ועל אותו עצמאי מסכן.
חיים כץ: אתה רוצה להגיד משהו?
<צור גינת: כן.
<צור גינת: אני רוצה רק להתייחס: אחד, לגבי הנושא של אובדן כושר עבודה, ההחלטה אם זה הוצאה או לא נתונה למחוקק, כרגע המחוקק קבע שהמרכיב של אובדן כושר עבודה הוא חלק מהרכיב הפנסיוני, הוא משתלב בתוך 3(ה3), הוא חלק מהמשחק - - -
יעקב מרגי: אתה מבין, מה "המחוקק"?
<זאב חושינסקי: לא לעצמאיים.
יעקב מרגי: וכשאני אבוא לתקן את זה פה אתה תבוא לקטוף את זה.
יעקב מרגי: מה "המחוקק"?
יעקב מרגי: אתה תבוא בשם שולחך.
<צור גינת: בואו נבהיר, אני פקיד, אני מבצע את מה שקובע הבית הזה.
יעקב מרגי: אבל חשוב לומר כי זה בשידור, פה יש רואי חשבון מבינים, הם אנשים אינטליגנטיים, אבל בשידור לא מבינים.
<צור גינת: אז אני מסביר, אני פקיד שמבצע את מה שאומר הבית הזה.
יעקב מרגי: אם תתנו לנו לעשות, המחוקקים, את מה שאנחנו חושבים, תאמין לי, תאמין לי הציבור היה מבסוט מתוצאות הבחירות.
<צור גינת: מאחר ואני פקיד ממשלתי אני יכול להתייחס למה שאני עושה וכך אני פועל.
<צור גינת: לשאלה בהצעה הזו יש הרחבה שהנושא של אובדן כושר עבודה הורחב ל-5%, אמנם לתקרה יותר נמוכה אבל הוא הורחב ל-5%, וזה מאפשר כיסויים ביטוחיים כי מה לעשות שאותו אחד בן 35 לא צריך אובדן כושר עבודה של 3.5% אבל יש לו ביטוח משכנתא.
חיים כץ: אבל הוא גם לא צריך 5%.
<צור גינת: אבל יש לו ביטוח משכנתא.
<צור גינת: אז נתנו ביטוח שארים.
חיים כץ: אבל זה עולה לו2.5%.
<צור גינת: יש לו ביטוח שארים ויש לו ביטוח אחר ואת השאר הוא יכול להעביר לטובת הפנסיה שלו, מה שלא היה קודם, אז ככה שהמשחק פה מלא וניתן לנווט ביניהם.
<צור גינת: נקודה נוספת לגבי העצמאיים, נסגר החיסכון הפנסיוני ההוני שאנחנו כולנו מתלוננים עליו, גם אני אזרח וגם אני חסכתי לילדים פעם בחסכון פנסיוני כזה, אבל כאשר באים ומתמודדים עם נושא של חשבונות ומדברים על העצמאי שנשאר בלי כלום – ואני מכיר הרבה כאלה מסביבי, ואתם מבינים שהסביבה שלי היא גם של עצמאיים שנמצאים בגיל שעכשיו צריכים לפרוש וואלק, לרובם אין פנסיה, ואין להם פנסיה כי הציעו להם קרן הונית שנפתחת כל 15 שנה וכשהולכים עכשיו לסגור חשבונות קטנים יש שני מיליון חשבונות ששייכים ל-300,000 איש כי פתחו חשבון כדי לסוגר אותו אחרי שנתיים, כי זה היה המודל.
חיים כץ: נכון, בסדר, אבל ידעתם.
<צור גינת: סגרתם את זה וכל הקופות - - -
חיים כץ: ידעתם, פתחו מאות חשבונות, בן אדם כל חודש פתח חשבון.
יעקב מרגי: נכון, מה הבעיה?
יעקב מרגי: נהנית מזה, זה הלך לצמיחה, עשו מזה עסקים, זה הניע את גלגלי המשק, מה אתם רוצים, להקפיא את המשק?
יעקב מרגי: תקפיאו.
<צור גינת: אני רק מסביר שזה לא הגיע לפנסיה, החיסכון - - -
חיים כץ: תפטרו אותם ממס, תגידו: מי שיש לו חשבון כזה יכול למשוך את הכסף, תאחדו חשבונות, עד 10,000 שקל תפטרו חשבונות, נעשה סדר במגרש.
<צור גינת: אנחנו פותרים את הכול בלי סוף, נפתור את זה, נפתור ונפתור את כל הסכומים האלה, יש תוכנית לפתור אותם.
חיים כץ: יש תוכנית זה בסדר.
יעקב מרגי: הם החליטו להשתלט על הכול, הוא מרגיע אותך.
<צור גינת: לגבי הפשטות, שנאמר פה שמודל של העצמאיים הוא מאוד פשוט.
חיים כץ: אתם שומעים את הצלצול?
חיים כץ: הצלצול הזה אומר שאם אני אמשיך יפטרו אותי.
מיכל בירן: מי יכול לפטר אותך, חיים?
חיים כץ: אז האוצר יעשה כמיטב יכולתו שנמשיך.
<צור גינת: אני אדגיש, הם דיברו על פשטות וצביקה מלמד את האנשים ואחר כך הם באים אלי עם כל מיני תביעות: איך יכול להיות שמה שצביקה לימד לא עובד כי יש תקרה מהכנסה והיא צמודת מדד ויש תקרה שהיא צמודה למשק ויש תקרה שצמודה לשכר ונוצרים פערים, ופתאום יש איזה 300 שקל שאין עליהם הטבה ובאים אלינו לבכות: איך יכול להיות?
<צור גינת: זה לא מה שלימדו אותי.
<צור גינת: אז גם מה שמלמדים לא עובד וגם מה שכתוב לך בתלוש להפקיד הוא לא נכון.
<צור גינת: זאת אומרת, זה כל כך פשוט שלא יודעים להגיד מה צריך לעשות.
יעקב מרגי: תאמין לי, מגיעים לרמת דיוק של נטו על השקל.
<צור גינת: מי אלה?
יעקב מרגי: אלה שיודעים, אלה שיודעים יודעים להגיע.
חיים כץ: לך יצא עוד לדבר בוועדה, אני רוצה לסיים את הדיון ואני רוצה פה לתת לסוכני הביטוח.
מיקי רוזנטל: רק לא קיבלנו תשובה למספרים, חיים.
חיים כץ: אין, הוא לא ייתן לך.
יעקב מרגי: לא תהיה הצבעה עד שיהיו מספרים הוא אומר לך.
<אהוד כץ: אודי כץ, נשיא לשכת סוכני ביטוח.
חיים כץ: גילוי נאות, אין לנו קשר.
<אהוד כץ: המספרים שמתירים היום להפריש לאובדן כושר עבודה ולפטירה הם מאוד נמוכים, הם סך הכול 750 שקלים בחודש, כשלפני כן זה היה מעל 2,000 שקל לחודש.
<אהוד כץ: העצמאיים יפרישו את הסכומים האלה והמצב שלהם יהיה קשה גם בזמן פטירה וגם בזמן אובדן כושר עבודה.
<אהוד כץ: חייבים להשאיר - - -
חיים כץ: בזמן פטירה כבר לא יהיה קשה להם כלום.
יעקב מרגי: זה תואם את ההגדרה לחיות עני כדי למות עשיר.
חיים כץ: תאמין לי, בזמן פטירה כבר לא יהיה קשה להם כלום, הכול קל שם.
<אהוד כץ: זהו, זה מה שרציתי להגיד.
חיים כץ: עוד פעם תם ולא נשלם, אני לא קובע תאריך לדיון הבא, לא קובע עדיין.
חיים כץ: אני חושב שהאוצר צריך ללכת לעשות שיעורי בית, צריך ללמוד, צריך להביא מספרים, צריך לראות נתונים, צריך להביא מספרים.
חיים כץ: אנחנו מתחילים שבוע חדש, יום שני בשבוע, כ"ג בתמוז, 1 ביולי 2013.
חיים כץ: הנושא – הצעת חוק הודעה לחייל המשוחרר (תיקוני חקיקה), של חבר הכנסת יריב לוין ושל חבר הכנסת חיים כץ.
יעקב מרגי: רציתי לברך אותך על תוצאת הדיון ביום חמישי בכפר המכבייה.
חיים כץ: אדוני חבר הכנסת יריב לוין, מה יש לך להגיד?
יריב לוין: תודה, אדוני היושב-ראש, מדובר בהצעת חוק שהגשנו ביחד עוד בקדנציה הקודמת כהמשך להצעה שהוגשה בכנסת השש-עשרה, בהובלתה של חברת הכנסת לשעבר נעמי בלומנטל, שעניינה פתרון בעיה שרבים נתקלים בה, והיא, שחיילים משוחררים, לאחר שחרורם, נדרשים לשלם דמי ביטוח לאומי ולא מודעים לעניין הזה.
יריב לוין: איש איננו מיידע אותם, כפועל יוצא, כחלוף שנים, פתאום מתברר להם שיש להם חובות והם נדרשים לשלם אותם.
חיים כץ: הייתי שם.
חיים כץ: הבן שלי היה בדרום אמריקה, פתאום אני מקבל חוב מהביטוח הלאומי.
חיים כץ: אני אומר: מה זה?
רינה פרנקל: הבן שלי קיבל חוב מהביטוח הלאומי ולא ידענו מאיפה זה בא.
יריב לוין: זו בעיה שגם לי באופן אישי קרתה.
יריב לוין: אני חושב שאין כמעט חייל משוחרר שמיד מהבקו"ם נוסע לביטוח הלאומי כדי להסדיר את ענייניו.
יריב לוין: ביקשנו שני דברים: האחד היה להבטיח שיהיה יידוע של החיילים המשוחררים בעניין חובת התשלום, והשני היה לקבוע שאם אין יידוע כזה, בכך החייל יהיה פטור מהתשלום כל עוד לא הודיעו לו שהוא צריך לשלם.
יריב לוין: בכנסת הקודמת לצערי הממשלה לא הסכימה לתמוך בהצעה הזאת.
יריב לוין: בכנסת הזאת, בממשלה החדשה – צריך לומר תודה לשר הרווחה – מאיר כהן הסכים לסייע לנו לקדם את ההצעה הזאת.
יריב לוין: אם כי, התנאי היה שתישאר רק חובת ההודעה ללא הקביעה שאם לא היתה הודעה הדבר ימנע את הצורך בתשלום עצמו, אף-על-פי שברור שבמקום שבו לא ניתנה הודעה אין ספק שלפחות מבחינת חבויות בקנסות, ודאי שאי-אפשר יהיה לדרוש ולגבות אותם.
יריב לוין: מפה צריך להתקדם.
חיים כץ: הצבא, אני מבין, הוא לא צד בעניין בכלל.
<שרון ברוך: הצבא בעד.
חיים כץ: הביטוח הלאומי הגיע?
חיים כץ: הביטוח הלאומי לא הגיע.
<קריאה: שביתה.
חיים כץ: מאחר שהביטוח הלאומי לא הגיע, נעבור להקראה וניתן להם הזדמנות בין השנייה והשלישית לבוא ולהגיד את דבריהם.
חיים כץ: תקראי בבקשה.
<ענת מימון: הצעת חוק הודעה לחייל המשוחרר (תיקוני חקיקה), התשע"ג–2013 סעיף קטן (ב) נמחק.
<ענת מימון: יש לי רק הערה קטנה.
<ענת מימון: כעיקרון, הסעיף חל על חייל משוחרר, שזה כולל, לפי חוק קליטת חיילים משוחררים, מי שסיים שירות סדיר, שזה אומר שירות צבאי, שירות לאומי, שירות אזרחי, למעט שירות קבע.
חיים כץ: בשירות קבע הוא כבר משלם ביטוח לאומי.
רינה פרנקל: מהמשכורת.
<ענת מימון: סעיף 2 מטיל חובה על הצבא להודיע על תום שירותו של חייל משוחרר.
חיים כץ: לביטוח הלאומי.
<ענת מימון: חסרה לנו הודעה מנגד שמי שמסיים שירות אזרחי ושירות לאומי שהמינהלת או - - -
<שרון ברוך: בתפקידי הצבאי אני מפקדת המרכז לשירות הפרט.
<שרון ברוך: חלק מהתפקיד שלי זה הכנת החיילים המשתחררים לקראת היציאה לאזרחות, כמובן בעודם לובשים מדים.
<שרון ברוך: המשלימים שלנו זה הקרן להכוונת חיילים משוחררים, שהם לא נמצאים פה אתנו.
<אוהב ציון קרן: אנחנו מאוד נמצאים כאן.
<שרון ברוך: סליחה, נעים מאוד.
<שרון ברוך: אני לא מכירה, אני מכירה את חמדה.
<שרון ברוך: ראשית, כבר היום חשוב להגיד שבכנס משתחררים נציג הביטוח הלאומי נמצא ופוגש את החיילים שמגיעים לכנס משתחררים.
חיים כץ: זה לא חשוב.
חיים כץ: אתם צריכים להעביר דיווח של כל המשתחררים, תעודות זהות, לביטוח הלאומי, אחת לחודש לפני שחרור.
חיים כץ: נכניס את זה לחוק.
<שרון ברוך: המנגנון הזה קיים.
חיים כץ: החובה תהיה עליכם.
חיים כץ: תעבירו דיווח לביטוח הלאומי.
חיים כץ: היום המחשבים מדברים ביניהם.
חיים כץ: תעבירו בהודעה מהמחשב, ובא לציון גואל.
<שרון ברוך: יש מנגנון סדור של העברת מידע מגוף אחד לגוף שני.
<שרון ברוך: זה קיים.
<שרון ברוך: מה שחשוב כן לציין בהמשך למה שגברתי הקריאה, שמה שמוגדר חייל משוחרר על-פי הקרן זה לא כולל את כל החיילים המשוחררים, וכאן חשוב לשים את הדגש.
<ענת מימון: ההגדרה היא לפי החוק ולא לפי הקרן, לפי חוק קליטת חיילים משוחררים.
<שרון ברוך: זה בדיוק העניין.
<שרון ברוך: חוק קליטת חיילים משוחררים מגדיר אוכלוסייה ספציפית שהשלימה שירות על-פי התנאים של הקרן, ותרחיבי על כך.
<שרון ברוך: יש עוד אוכלוסייה שמשתחררת מסיבות כאלה ואחרות לפני הזמן, והיא לא עומדת בקריטריונים של הקרן, וגם אותם צריך ליידע בזכויות שלהם.
חיים כץ: מאחר שדיברת לפרוטוקול, גם אותם תעבירו לביטוח הלאומי, שהם השתחררו.
יריב לוין: זו הערה חשובה מאוד.
יריב לוין: זה צריך לבוא לידי ביטוי בחוק.
יריב לוין: איך אתם מציעים לנו להגדיר את זה?
<שרון ברוך: מבחינת הצבא כל חייל שמשת
<שרון ברוך: חרר, לא משנה מה הסיבות - - -
חיים כץ: לגביך הוא השתחרר.
חיים כץ: הם מדווחים לביטוח הלאומי.
יריב לוין: אני שואל בצד הטכני, איך אני מגדיר אותו פה בחוק.
חיים כץ: חייל משוחרר.
חיים כץ: עזוב את הקרן.
חיים כץ: יריב, כל חייל שמשתחרר ולא משנה מה הסיבה.
יריב לוין: ברור, השאלה רק איך אני כותב את זה פה.
יריב לוין: אין ויכוח על המהות.
יריב לוין: אני מדבר על ההגדרה.
<שרון ברוך: בחוק שירות ביטחון לא מוגדר חייל משוחרר, ולא בכדי, כי ברגע שיוגדר בחוק שירות ביטחון חייל משוחר, זה יתייחס לחלק מהאוכלוסייה.
יריב לוין: האם יש ביטוי כזה בחוק שירות ביטחון?
יריב לוין: הרי אם נכתוב פה "חייל משוחרר", והביטוי הזה לא קיים בכלל בשום חוק - - -
<שרון ברוך: קיים הביטוי "חייל משוחרר", הוא לא מרחיב.
<שרון ברוך: זו לא הגדרה רחבה.
רינה פרנקל: אפשר לכתוב שירות מלא ושירות - - -
חיים כץ: יש לנו עורכת-דין יועצת משפטית, היא תיכנס לחוק, והיא תרשום והיא תרחיב אותו.
<ענת מימון: ההגדרה שאנחנו נסמכים עליה כרגע מדברת על מי שסיים שירות סדיר.
<ענת מימון: אם הוא שוחרר בתום התקופה, ובלבד שהוא שירת שנה קודם לכן, אלא אם כן מטעמי בריאות או נכות.
<ענת מימון: זה מה שההגדרה כוללת היום.
<ענת מימון: אנחנו יכולים להסתמך על ההגדרה הזאת ולהגיד: לרבות מי שסיים שירות סדיר מסיבות אחרות לפני תום התקופה הזאת, ואז לכלול את כל האוכלוסייה.
יריב לוין: זה לא צריך להיות "לרבות", זה צריך להיות "וכן".
יריב לוין: לרבות לא כולל אותו.
חיים כץ: עורכי-הדין התחילו עכשיו לדבר.
יריב לוין: יש דברים שלא יוצאים ממך.
<ענת מימון: כל הנושא של אנשים שלא מתגייסים, לפעמים זה יכול להיות מדובר - - -
חיים כץ: זו לא הבעיה של הצבא.
<ענת מימון: נכון, אני רק רוצה להעיר שיש מכתב שנשלח לבני 18.
חיים כץ: אנחנו לא באים לפתור את כל הבעיות של אותם אלה שלא מתגייסים.
חיים כץ: קודם כול שיתגייסו.
חיים כץ: אנחנו לא מדברים על שחרור מפאת מחלה.
חיים כץ: קודם כול שיתגייסו, אחר-כך נראה מה הלאה.
יריב לוין: איך אמורה ההודעה הזאת להגיע לאנשים?
חיים כץ: בדואר הביתה.
רינה פרנקל: בדואר רשום?
חיים כץ: צריך להשאיר גם משהו בין השנייה והשלישית כשהביטוח הלאומי פה, עכשיו אנחנו סתם משחיתים זמן.
<קרן אוהב ציון: אני נציגת משרד הביטחון, מהיחידה להכוונת חיילים משוחררים.
<קרן אוהב ציון: ראשית, אנחנו מברכים על ההצעה הזאת.
<קרן אוהב ציון: אנחנו עושים את זה.
<קרן אוהב ציון: טרם שחרור החיילים אנחנו שולחים להם בדואר חוברת מידע וזכויות.
<קרן אוהב ציון: יש שם נגיעה לעניין הזכויות והחובות בביטוח הלאומי, אבל חשוב מאוד שיהיה - - -
חיים כץ: שימי את זה עם נצנוץ.
<קרן אוהב ציון: אנחנו עושים את זה ב"בולד".
<קרן אוהב ציון: חשוב לציין לגבי מה שציינה כאן הגברת, לגבי חיילים משוחררים שאינם בזכויות של חיילים משוחררים, שיש סייגים.
<קרן אוהב ציון: הסייגים מופיעים אצלנו בחוק.
<קרן אוהב ציון: הם מופיעים: מי ששירת פחות משנה וכן הלאה.
<קרן אוהב ציון: חשוב לקחת משם את ההגדרה.
<ענת מימון: הם רוצים שזה יחול גם על מי שעשה פחות.
<שרון ברוך: צריך הגדרה מרחיבה.
<ענת מימון: עוד הערה.
<ענת מימון: אמרת שאנחנו מוסיפים חובה גם על המינהלת של השירות האזרחי, צריך גם לעדכן, כי הרי לא יכול להיות שרק הצבא יעדכן על חייליו - - -
<קרן אוהב ציון: אנחנו שולחים גם למינהלת, כמובן.
<קרן אוהב ציון: למסיימי שירות לאומי שולחים - - -
<ענת מימון: אתם תמסרו את ההודעה לגבי מי שמסיים שירות לאומי ואזרחי לביטוח הלאומי?
<קרן אוהב ציון: אנחנו עדיין מוסרים את ההודעה שלנו גם לחיילים משוחררים וגם למסיימי שירות לאומי-אזרחי, כאשר בחוק לקליטת חיילים משוחררים הם נכללים ביחד.
<קרן אוהב ציון: שירות לאומי-אזרחי וחיילים משוחררים זה ביחד כמקשה אחת.
<ענת מימון: נכון, אבל קבענו עכשיו את החובה בחוק שירות ביטחון.
<קרן אוהב ציון: גם בחוק הביטוח הלאומי את קובעת אותה.
<ענת מימון: חוק הביטוח הלאומי קבע חובה מהמוסד להודיע לחייל המשוחרר.
<ענת מימון: מנגד קבעת חובה של הצבא לעדכן את המוסד לביטוח לאומי על מי שמשתחרר.
<קרן אוהב ציון: רק המינהלת תוכל לעדכן.
<ענת מימון: לכן אני אומרת שצריך לקבוע חובה על המינהלת לעדכן לגבי מי שסיים שירות אזרחי.
חיים כץ: תרשמי לך בהכנה לשנייה ולשלישית.
<ענת מימון: אפשר להוסיף כבר עכשיו.
חיים כץ: את לא רוצה לשמוע אותם?
<ענת מימון: צריך למצוא את החוק המתאים.
<ענת מימון: חוק שירות לאומי אולי, ואז החובה של משרד הביטחון.
חיים כץ: מי בעד הצעת החוק כפי שהוקראה, ירים את ידו.
יריב לוין: אני לא יכול להצביע.
חיים כץ: אתה לא יכול להצביע.
יריב לוין: אני כן יכול, במקום אורלי.
יריב לוין: אנחנו באותה סיעה.
חיים כץ: כל חברי הכנסת, חמישה במספר, שנוכחים תמכו בהצעת החוק כהכנה לקריאה הראשונה.
חיים כץ: אני מקווה שזה יעבור במליאה ונסיים אותה עד סוף המושב הזה בקריאה השנייה והשלישית.
<וילמה מאור: תבקש הערכה תקציבית של האוצר.
חיים כץ: לא מעניין הערכה תקציבית.
<וילמה מאור: חייבים לציין את זה.
חיים כץ: למה אנחנו חייבים לציין?
חיים כץ: אם הממשלה תמכה, הצעת החוק לא תקציבית.
חיים כץ: האם משרד האוצר פה?
חיים כץ: מה ההערכה התקציבית?
<גיא הרמתי: אני מאגף תקציבים.
<גיא הרמתי: ההצעה לא תקציבית.
חיים כץ: היום יום שני בשבוע, כ"ג בתמוז, 1 ביולי 2013.
חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, והנושא – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - הארכת הוראת השעה בעניין ביצוע בדיקת תלות), של חבר הכנסת חיים כץ.
חיים כץ: לפני שנה עשינו ניסוי שבו נתנו אפשרות לרופאים גריארטרים לבוא לבית המבקשים בין הגילאים 90-80.
חיים כץ: חלפה עברה שנה וגם רצינו להרחיב את המתחם, גם לקבוע את הוראת השעה כהוראה קבועה, אבל הביטוח הלאומי, מה לעשות, בשביתה.
חיים כץ: אין מי שידבר בשם הביטוח הלאומי.
חיים כץ: לא נעצור את עבודתנו ונקדם את החקיקה לקריאה הראשונה, ואת כל הדיונים עם הביטוח הלאומי נעשה אחרי הקריאה הראשונה, בין השנייה לשלישית.
חיים כץ: עם זאת, הייתי רוצה לשמוע את האוצר, מה יש לו להגיד על העניין.
<גיא הרמתי: עלות ההצעה היא כרבע מיליון שקלים בנוסח המונח.
חיים כץ: רבע מיליון שקלים, זאת אומרת, היא לא תקציבית.
חיים כץ: חבר הכנסת מרגי, מה רצית להגיד?
יעקב מרגי: רציתי לדעת מה הרציונל של רופא גריאטרי או אחות - - -
חיים כץ: הוא יכול להחליט על דמנציה, הוא לא צריך להפשיט את האדם.
חיים כץ: האם יש פה עוד מישהו שרוצה להגיד משהו?
<אסתר סושנסקי: כן.
<אסתר סושנסקי: יש לי שאלה.
<אסתר סושנסקי: אני עובדת סוציאלית, אני עובדת בעמותה "כן לזקן", עמותה לקידום זכויות קשישים.
<אסתר סושנסקי: מהניסיון שלי כעובדת סוציאלית לקשישים אני יודעת שלהשיג ביקור רופא גריאטרי הביתה דרך קופת חולים זו משימה שלא נותנת לביצוע.
<אסתר סושנסקי: אז על מה מדובר?
<אסתר סושנסקי: האם על ביקור בית פרטי?
<שמרית גיטלין-שקד: אסור לו לקבל - - -
<אסתר סושנסקי: אני יודעת, על כן אני שואלת.
חיים כץ: לא מדובר על ביקור פרטי ולא מדובר על קבלת תשלום.
<אסתר סושנסקי: איך הזקן ישיג גריאטר לביקור בית?
שולי מועלם-רפאלי: דרך הקופה.
<אסתר סושנסקי: דרך הקופה לא ניתן להשיג את זה.
<אסתר סושנסקי: תוך כמה זמן אפשר להשיג רופא גריאטר?
<אסתר סושנסקי: צריך להגדיר את הדברים.
חיים כץ: את כל השאלות האלה אני מאשר לך לשמור לעצמך ותקבלי זכות דיבור פעם שנייה כשיבוא הביטוח הלאומי.
חיים כץ: בכל זאת היה ניסוי של שנה, הוא ייתן לך תשובות.
חיים כץ: ולכן נעבור להקראה.
<חן שמילו: רגע.
<חן שמילו: כן, אם אפשר ברשותך.
<חן שמילו: העברנו מכתב של החברה לפסיכיאטריה של הזקנה.
חיים כץ: נדון בין השנייה לשלישית.
שולי מועלם-רפאלי: כשאמרת להרחיב, זה גם בזמן או גם בגיל?
חיים כץ: באזורים.
שולי מועלם-רפאלי: גיל לא?
שולי מועלם-רפאלי: גיל יישאר בין 80 ל-90?
<נעמי מורביה: אני יכולה לשאול שאלה?
<נעמי מורביה: אני יושבת-ראש מטה מאבק הנכים.
<נעמי מורביה: מאחר שמבחני ה-ADL משותפים לא רק לנושא הסיעוד והגריאטריה, אלא לאותם מבחנים שעוברים גם אנשים צעירים בהרבה, שמוגבלים מבחינה פיזית, רציתי לשאול האם לא הגיע הזמן לבדוק את הקיימות של מבחני ה-ADL?
<נעמי מורביה: אלה מבחנים שנקבעו לפני המון שנים והם ממש לא רלוונטיים היום.
<נעמי מורביה: זה עושה עוול.
חיים כץ: כשאנחנו מחוקקים משהו, נעשה עוול לזקנים אם נעצור את כל זה ולא נקדם.
<נעמי מורביה: להיפך, נקדם, אבל לחשוב בין השנייה לשלישית.
חיים כץ: בין השנייה לשלישית יהיו הביטוח הלאומי, נעשה דיון פתוח.
<נעמי מורביה: תעשה ישיבה בנושא?
חיים כץ: לא ישיבה בנושא.
חיים כץ: הנושא יעלה בישיבה בין השנייה לשלישית, ואנחנו עוברים להקראה.
<נעמי מורביה: בכבוד.
<שמרית גיטלין-שקד: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הארכת הוראת השעה בניין ביצוע בדיקת תלות), התשע"ג-2013 "תיקון סעיף 224א 1.
<שמרית גיטלין-שקד: בחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב] התנש"ה-1995, בסעיף 224א, במקום ההגדרה "תקופת הניסיון" יבוא: ""תקופת הניסיון" – פה אנחנו צריכים לתקן.
<שמרית גיטלין-שקד: אני מניחה שהכוונה היא לשנה מיום תחילתו - - -
חיים כץ: מיום תחילתו של החוק.
<שמרית גיטלין-שקד: אני כותבת: תקופה של שנה, החל ב-1 בחודש שלאחר יום פרסומו של חוק הביטוח הלאומי לתיקון הנתון.
<שמרית גיטלין-שקד: בסדר?
חיים כץ: מי בעד הצעת החוק, כפי שהוקראה?
חיים כץ: כל חברי הכנסת שנמצאים פה, והם שלושה במספר, תמכו בהצעת החוק כהכנה לקריאה הראשונה.
חיים כץ: ואכן הצעת החוק אושרה ותעלה במליאה, ואני מקווה שתאושר במליאה.
חיים כץ: צהרים טובים, עדיין יום שני בשבוע, כ"ז בתמוז, 1 ביולי 2013, ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
חיים כץ: הנושא – הצעת חוק חופשה שנתית (תיקון – הוספת ימי חופשה לפי בחירת העובד), לעדה השומרונית, של חבר הכנסת חיים כץ.
חיים כץ: בקדנציה הקודמת עשינו תיקון ואפשרנו ימי בחירה גם למוסלמים, גם לנוצרים, ואף-על-פי שלא היה כתוב דיברנו על השומרונים, ומשום מה זה נשמט מהפרוטוקול ומהחוק, והיינו צריכים לעשות תיקון.
חיים כץ: זה לא בא בקלות.
חיים כץ: עם זאת שהממשלה רצתה זכות התערבות, היא הבינה שהיא לא תקבל זכות התערבות, ואני חושב שאנחנו מתקנים פה את העוול שנעשה, שזה הושמט.
חיים כץ: אין עם זה יותר מדי בעיות.
חיים כץ: אנחנו מדברים על ימי בחירה.
חיים כץ: הנה, הגיע האוצר.
חיים כץ: מה העלות התקציבית של זה?
<רן רידניק: של ההצעה שלפנינו?
<רן רידניק: אני אגיד מה עמדת הממשלה ברשותך?
חיים כץ: עמדת הממשלה כבר נאמרה.
<רן רידניק: אני רכז תחום תעסוקה באגף התקציבים.
<רן רידניק: לגבי ההצעה עצמה עמדתנו זו עמדת הממשלה, שאנחנו תומכים בהצעה, אין עלות תקציבית, בכפוף לכך שזה יתואם בהמשך אתנו, שימי הבחירה יהיו בעבור השומרונים.
חיים כץ: לא יתואם אתכם כלום.
שולי מועלם-רפאלי: כתוב פה: "במועדים החלים על העדה השומרונית".
חיים כץ: לא יתואם.
חיים כץ: כבר במליאה נאמר שיתואם, בסוף הוא אמר: לא, והצביעו שלא.
<רן רידניק: זאת העמדה שמחייבת אותי לפחות.
חיים כץ: אמרתי לך את דעתי.
חיים כץ: צריכים להיות מתואמים אתכם דברים גדולים.
<רן רידניק: אני לא חושב שיש מחלוקת, אדוני.
שולי מועלם-רפאלי: אתה יכול להסביר לי מה צריך להיות מתואם?
שולי מועלם-רפאלי: הרי כתוב "במועדים החלים על העדה השומרונית".
חיים כץ: סתם, אין להם מה לעשות.
חיים כץ: הייתי עכשיו בוועדת הכספים, שם הכול חופשי.
חיים כץ: אם אין לכם מה לעשות, תעשו את זה שם.
חיים כץ: למה אתם עושים את זה פה?
חיים כץ: תבואו לפה, תהיו רציניים, תתנהלו ברצינות ואת שאר המנייברות תעשו בוועדות אחרות.
<רן רידניק: מבטיח לך להיות נטול מניירות לחלוטין.
<רן רידניק: אין לנו התנגדות להצעת החוק.
<רן רידניק: אין עלות תקציבית.
<רן רידניק: אנחנו אומרים שברור שזה יחול על חברי העדה השומרונית, כלומר, שאני לא אוכל לנצל ימי בחירה של העדה השומרונית.
חיים כץ: יש פה מישהו באולם שרוצה להגיד משהו?
<יפת צדקה: רציתי רק להבין מה הכוונה ב"בחירה".
חיים כץ: יש חגים.
חיים כץ: אם אתה מחליט שזה חג שלך, אתה מודיע שבחג הזה אתה בחופש ואף אחד לא יכול להתנגד לזה.
חיים כץ: זה לא חל אוטומטית.
חיים כץ: זה תלוי בך, אתה צריך להודיע שאתה רוצה את זה.
- לוי: זה חלק ממכסת ימי החופשה לפי חוק חופשה שנתית.
- לוי: חלק ממכסת ימי החופשה שמגיעים לעובד, הוא יכול לבחור יומיים מתוכם לממש במועדים האלה, בלי שהמעסיק יכול להגיד לו שהוא לא יכול לממש אותם.
חיים כץ: או שהוא לא מרשה לו.
חיים כץ: כך זה גם נעשה עם שאר הדתות.
חיים כץ: כך זה גם נעשה עם ימי בחירה בחגים, בדרך כלל בפורים שזה יום בחירה, לפעמים אפילו ב-1 במאי.
שולי מועלם-רפאלי: תשעה באב, אדוני היושב-ראש, נקרא יום בחירה?
חיים כץ: לא, זה לא יום בחירה.
שולי מועלם-רפאלי: אפשר לתקן את זה?
חיים כץ: בתשעה באב אנשים עובדים.
<יפת צדקה: היועצת המשפטית, אני רוצה להבין, אני רוצה להבהיר בצורה הכי ברורה שיכולה להיות.
<יפת צדקה: אם יש לנו שמונה ימים כאלה במהלך השנה, האם שמונה הימים האלה נחשבים מתוך המכסה של החופשה השנתית של העובד?
חיים כץ: מה זה יש לך שמונה ימים?
<יפת צדקה: שמונת ימי החגים.
חיים כץ: כמה ימים מהם חופפים לחגים של היהודים?
<יפת צדקה: שבעה.
חיים כץ: אז יש לך יום אחד בשנה, זהו.
חיים כץ: יום אחד.
חיים כץ: אין לך שבעה.
חיים כץ: מה שחופף זה חופף, זה לא נחשב, זה יום חג.
חיים כץ: יש לך יום אחד בשנה.
<בנימין צדקה: יש לי רק שתי הערות.
<בנימין צדקה: כשאתה מדבר על ימים חופפים, יש שנים שהחגים שלנו אינם חופפים בכלל לעדה היהודית.
חיים כץ: שום יום?
<בנימין צדקה: שום יום.
<בנימין צדקה: כמו למשל השנה, יש לנו שנה מעוברת בלוח, ולכן כל החגים שלנו הם 30 יום לאחר חגי היהודים.
חיים כץ: אתם יכולים לנצל שניים.
חיים כץ: יומיים בלי אישור הממונה.
<בנימין צדקה: יומיים בלי אישור הממונה מתוך - - -
חיים כץ: מתוך השמונה.
חיים כץ: יומיים בלי אישור הממונה, ואם הממונה מאשר - - -
<בנימין צדקה: מה הרבותא הגדולה?
<בנימין צדקה: חשבנו - - -
חיים כץ: מה שחשבתם זה בסדר.
חיים כץ: זה כדי שתוכלו בשנים הרגילות ולא בשנה המעוברת להגיד לממונה: אני יוצא לחופש, ולא יהיה מצב כזה שממונה יגיד למישהו: אתה לא יוצא בגלל שיש לי לחץ עבודה, ואותו אדם לא יוכל לחגוג את חגו.
חיים כץ: זה מה שעשינו וזו היתה הצעת החוק.
<בנימין צדקה: זה היתרון, שיש תוספת של יומיים?
- לוי: זה חלק מהימים שגם כך מגיעים לעובד, אבל אלה יומיים שהוא יכול לקחת מתי שהוא רוצה.
חיים כץ: זאת הצעת החוק.
<בנימין צדקה: הבינותי את הדבר לאשורו.
<בנימין צדקה: הערה שנייה.
<בנימין צדקה: כשאתם כותבים "עם זאת בני העדה השומרונית אינם יהודים", זה לא מדויק.
חיים כץ: אנחנו נשמיט את זה.
חיים כץ: אנחנו מקבלים את מה שאתה אומר.
<בנימין צדקה: חבר הכנסת כץ, אני רוצה להבהיר למה אני אומר את זה.
<בנימין צדקה: אנחנו רואים את עצמנו כישראלים בני עם ישראל, שבתקופה מן התקופות התפצלו ליהודים ושומרונים, אבל כולנו ישראל.
<בנימין צדקה: מבחינת ההגדרה של המדינה אנחנו יהודים ומקבלים יחס כיהודים.
<בנימין צדקה: אולי מבחינת ההגדרה של הרבנות, אבל מי שואל אותה - - -
שולי מועלם-רפאלי: קשה לי לעבור על זה לסדר-היום כמו שאתה שם לב.
<בנימין צדקה: זה לא גוף שמייצג אותנו.
שולי מועלם-רפאלי: במדינת ישראל יש יהודים ויש אנשים שאינם יהודים.