GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ענת מימון: פה יש למנהל שיקול דעת, אם יש תכשיר שהוא חיוני ויש חשש שהפסקת השיווק תפגע בבריאות, אז הוא יכול להאריך מנובמבר בשלושה חודשים נוספים.
ענת מימון: במקרה הזה לא משולם היטל לפי ההצעה, אלא מדובר באיזושהי תקופה שמאפשרת למקרים חריגים, ומסיבות מיוחדות.
נעה בן-שבת: השאלה האם התקופה השלישית הזאת באמת נדרשת.
נעה בן-שבת: האם אתם סוברים שיכול להיות שתהיה תקופה כזאת?
חיים כץ: בלי שום קשר אם אנחנו סבורים או לא סבורים, אם יש הצעת חוק, אנחנו נרוץ עם הצעת החוק, בתקווה שלא יהיה צורך.
חיים כץ: נדרש או לא נדרש – אם אין שימוש היא לא נדרשה.
יובל יעקבי: "(ד) היטלים לפי סעיף קטן (ב) ישולמו לאוצר המדינה; ההיטל בעד כל תקופת שיווק יהיה בסכום של 30,000 שקלים חדשים, ואולם לעניין שיווק בלא פרטי הסימון של תכשיר המכיל חומר פעיל המנוי בטור א' בתוספת והמשמש למטרה כאמור בטור ב' בתוספת, יהיה ההיטל בסכום של 60,000 שקלים חדשים".
ענת מימון: פה למעשה נקבע ההיטל.
ענת מימון: ההיטל הוא ככלל, 30,000 שקלים לכל תכשיר.
ענת מימון: שימו לב, יש לכם בסוף החוק תוספת שמונה שימושים בתרופות, כשהתרופות האלה הן יותר נפוצות, נקבע שעל התרופות האלה ההיטל יהיה כפול, והוא יהיה 60,000 שקלים לכל תכשיר, בעד כל אחת מהתרופות.
יובל יעקבי: "פרסום לציבור – 6.
יובל יעקבי: בתקופה שמיום תחילתו של חוק זה ועד יום א' באדר א' התשע"ד (1 בפברואר 2014) – (1) יפרסם המנהל באתר האינטרנט של משרד הבריאות את רשימת התכשירים המשווקים בלא פרטי הסימון לפי הוראות חוק זה, בצירוף הדפס האריזה הכולל את פרטי הסימון או בצירוף המידע בדבר פרטי הסימון ואת רשימת בעלי הרישום המשווקים תכשירים כאמור; (2) יפעיל המנהל מוקד טלפוני בשפות הערבית והרוסית, שייתן מידע לציבור בדבר פרטים הנוגעים לתכשירים המשווקים בלא פרטי הסימון לפי הוראות חוק זה; (3) יפרסם המנהל מידע לציבור, לרבות בשפות הערבית והרוסית, בדבר שיווק תכשירים בלא פרטי הסימון לפי הוראות חוק זה, בדבר המידע המפורסם באתר האינטרנט של משרד הבריאות כאמור בפסקה (1), ובדבר המוקד הטלפוני כאמור בפסקה (2)".
ענת מימון: זו למעשה ההנגשה שדובר עליה.
ענת מימון: ההיטל אמור לשמש להנגשה הזאת.
ענת מימון: יש פה שלושה דברים, דבר ראשון זה לפרסם באתר האינטרנט של משרד הבריאות גם את הרשימה של התכשירים, כשכבר תהיה מונגשת בערבית וברוסית, ואת הרשימה של בעלי הרישום שמשווקים ללא היתר.
ענת מימון: בנוסף, יהיה מוקד טלפוני שאמור לתת את המענה הזה.
ענת מימון: והדבר השלישי זה לצאת בקמפיין לציבור ולהסביר על עצם השיווק של התרופות ללא הנגשה, ועל האמצעים בהם ניתן למצוא את המידע הזה.
ענת מימון: וזה כל עוד יש את השיווק לפי ההיתרים.
יובל יעקבי: "סייג לתחולה – 7.
יובל יעקבי: הוראות חוק זה לא יחולו על תכשירים שביום תחילתו של חוק זה נמצאים בבתי מרקחת או על תכשירים שישווקו לפי סעיף 5 והתקבלו בבתי מרקחת עד תום תקופת השיווק המותרת לאותם תכשירים לפי אותו סעיף.
יובל יעקבי: תחילה – 2.
יובל יעקבי: תחילתו של חוק זה ביום כ"א באייר התשע"ג (1 במאי 2013)".
יובל יעקבי: "תוספת – (סעיף 5) טור א' – חומר פעיל.
יובל יעקבי: טור ב' – מטרת השימוש".
יובל יעקבי: אני אקריא את מטרת השימוש: "טיפול ביתר לחץ דם או בתעוקת חזה, טיפול בזיהום, טיפול מניעתי בהתקפי לב או בשבץ, טיפול בזיהום, טיפול בהפרעות שינה, טיפול ביתר לחץ דם או באי ספיקת לב, טיפול בסוכרת, טיפול בבעיות חומציות יתר של מערכת העיכול, טיפול בעודף כולסטרול".
ענת מימון: אני רק אעיר לגבי סעיף 7, הוא לא הופיע בנוסח הכחול.
ענת מימון: מה שהוא עושה, מחריג תכשירים שנמצאים עד יום רביעי בבתי המרקחת, ואותם אפשר להמשיך לשווק ללא פרטי הסימון.
ענת מימון: בנוסף, תכשירים שהתקבלו בבתי המרקחת לפי ההיתרים שניתנו בתקופות השיווק הראשונה והשנייה, גם יוכלו להמשיך ולהימכר בבתי המרקחת ללא פרטי הסימון, כל עוד המלאי - - -
דניאל ברמן: אפשר להעיר הערה?
דניאל ברמן: דיברנו בדיון הראשון, בצהריים, על האפשרות להסמיך את משרד הבריאות לתת החרגות או פטורים במקרים ספציפיים שיובאו לפניו.
דניאל ברמן: כי ישנם מקרים, כמו בדוגמאות שנתתי, של מוצרים בקירור, שיש קושי לבצע את ההתאמות.
דניאל ברמן: השאלה אם אפשר להסמיך את משרד הבריאות – כמו שיש בהרבה מאוד חוקים – שבמקרים שבהם על-פי שיקול דעתו המקצועית הוא אכן יאפשר המשך שיווק ללא הטלת - - -
חיים כץ: מה אומר משרד הבריאות?
נילי דיקמן: ככל שאי-האפשרות לסמן מבוססת על נימוק מקצועי ולא על אי-עמידה בזמנים, או חוסר היערכות מתאים, אז יש כלים מקצועיים במסגרת תקנה 7 לתקנות הרוקחים (תכשירים), שם למנהל יש סמכות, במסגרת בדיקת תיק הרישום, לקבוע גם הוראות לגבי סימון.
נילי דיקמן: אז אם צריך הוראות מיוחדות לגבי סימון, יתכבד הפונה ויפנה לאגף - - -
נילי דיקמן: רק אם אפשר הערה נוספת, רק לחדד שהתשלום של ההיטל - - -
אורלי לוי אבקסיס: באיזה סעיף את?
נילי דיקמן: לגבי התוספת, סעיף 5, זה רק אם זה גם החומר הפעיל הזה וגם לשימוש הזה.
נילי דיקמן: זאת אומרת, אלו שני תנאים מצטברים.
חיים כץ: אנחנו עוברים להצבעה.
חיים כץ: מי נמנע ומי נגד?
חיים כץ: בעד אישור סעיפים 7-5 – פה אחד
חיים כץ: פה אחד.
חיים כץ: חברי הוועדה מאשרים את הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית.
חיים כץ: אני מקווה שזה יעבור במליאה בקריאה השנייה והשלישית.
חיים כץ: אני מקווה שחוקים כדוגמתו של החוק הזה – לא נצטרך להפעיל את סמכות הכנסת ולחוקק.
חיים כץ: עדיין יום שני בשבוע, כ"ו באייר, 6 במאי 2013, ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
חיים כץ: הנושא הוא דיווח על ביצוע הרפורמה בבריאות הנפש.
חיים כץ: בקדנציה הקודמת קיימנו לא מעט ישיבות על נושא בריאות הנפש, ודנו ברפורמה כשהובילו שני נושאים כלכליים.
חיים כץ: א', אנחנו חשבנו שצריך 400 מיליון שקל כדי לבצע את הרפורמה, ו-ב', האוצר חשב ש-220 מיליון זה מה שהוא מקדיש וזה מה שמספיק.
חיים כץ: אז משרד הבריאות עשה מהלך ועקף את ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, והפעיל את הרפורמה באופן עצמאי בצו.
חיים כץ: אנחנו באים היום למשרד הבריאות ומאחר שאנחנו מכירים את יושרו של המנכ"ל אנחנו אומרים לו, תן לנו תמונת מצב לאן זה הולך: איפה המכשולים?
חיים כץ: לאיזה יעדים לא הגעתם?
חיים כץ: למה אתם שואפים להגיע?
חיים כץ: מה מקולקל?
חיים כץ: האם בצו בשביל לעמוד בכספים אתה יכול להוריד טיפולים או אוכלוסיות מסוימות מטיפולים מסוימים, מאירועים מסוימים?
חיים כץ: בפלאש-בק לאחור יש היום שרה – אז היה סגן שר-שר.
חיים כץ: ציפיות מול יעדים, והאם המהלך הזה היה נכון או לא?
חיים כץ: אחרי שהוא ייתן סקירה מי שירצה לדבר ידבר, ונראה מה עושים בעניין הזה.
חיים כץ: אדוני, מנכ"ל משרד הבריאות.
<רוני גמזו: תודה, יושב-ראש הוועדה, תודה לחברי הכנסת.
<רוני גמזו: חלק מחברי הכנסת כאן ליוו אותנו בדיונים בנושא הזה בכנסת הקודמת, והרבה מאוד אנשים שיושבים כאן שותפים גם לרגישות, לחשיבות, לקידום הרפורמה.
<רוני גמזו: חלקם בראייה קצת שונה, ואני אנסה לתאר מה היה לנו לאורך כל הדרך.
<רוני גמזו: קודם כול אני אדבר על הרקע: תיאור התהליך, עקרונות ופריסת המרפאות – לאן אנחנו הולכים, ולוחות הזמנים של הרפורמה.
<רוני גמזו: כולנו מבינים למה נכנסנו לרפורמה בבריאות הנפש.
<רוני גמזו: משבר מתמשך עם משאבים מידלדלים שחלק מהם נובעים מהעובדה שמשרד הבריאות הוא גם הרגולטור שאמור לפקח ולקבוע סטנדרטים, הוא גם המשלם, והוא גם נותן השירותים.
<רוני גמזו: יש כאן אינטרסים מנוגדים שלאורך השנים פגעו בהתקדמות ובפיתוח השירות.
<רוני גמזו: האידיאולוגיה של גורמי המקצוע היא שצריך לחבר עם הגוף והנפש, אין הבדל.
<רוני גמזו: שני הדברים האלה יכולים להיות מטופלים במסגרות מסוימות, וזה ימנע את הסטיגמה שקיימת היום.
<רוני גמזו: צריך לראות שיש תהליכים כלל עולמיים של הקטנת המיסוד, התפתחות טכנולוגיה.
<רוני גמזו: כולנו ערים לעובדה שעשינו בשנת 2000 שינויים רבים גם ברפורמה המבנית וגם ברפורמה השיקומית שהלכו יד ביד ויצרו בעצם בעיה שהרפורמה הביטוחית לא השלימה את כל ההסדרה, והיינו חייבים להמשיך ולקדם את זה.
<רוני גמזו: גם ועדת נתניהו – אני לא אגע בזה ולא אתעמק – אמרה את הדברים האלה, וגם חוק ביטוח בריאות ממלכתי התכוון שבריאות הנפש תעבור תוך שנה לקופות החולים.
<רוני גמזו: בתיקון בשנת 96' זה נעצר, ומאז כל בריאות הנפש עדיין היה תקוע במשרד הבריאות.
<רוני גמזו: המילה "תקוע" באה לומר שבגלל ניגודי האינטרסים המערכת הזאת לא התרוממה ולא הגיעה לרמות השירות שאנחנו רוצים לקבל במדינת ישראל.
<רוני גמזו: הרפורמה הביטוחית שלפיה משרד הבריאות כמבטח ממשיך להיות נותן שירותים, ממשיך להיות רגולטור, אבל מעביר את הפונקציה הביטוחית לקופות החולים כבר התקבלה ב-2003, אבל לא היה גיבוי תקציבי הולם.
<רוני גמזו: הוויכוחים התקציביים משנה לשנה, הוויכוחים על עתידן של המרפאות הממשלתיות לא הביאו ולא קידמו בסופו של דבר את המימוש, וזה נדחה ל-2006, וזה נדחה שוב.
<רוני גמזו: הייתה הצעת חוק בכנסת הקודמת שהתחילה בכנסת שלפניה ועברה דין רציפות בכנסת הקודמת והגיעה לדיונים כאן במסגרת הוועדה – דיונים אמיתיים שניסו לקדם אותה, להגיע בסופו של דבר להסדרה במסגרת חוק שנוגע בכל הרגישויות ולמנוע מצב שאנחנו פוגעים בחולי הנפש.
<רוני גמזו: זה מה שהוליך את הוועדה.
<רוני גמזו: צריך לזכור שדרך המלך לפחות בחוק – החוק קובע בסעיף 69 שלו ששרי הבריאות והאוצר באישור הממשלה יכולים לקחת שירות מסוים שנמצא בתוספת השלישית באחריות משרד הבריאות ולהעביר אותם לתוספת השנייה.
<רוני גמזו: צריך לומר שבשלב הזה היינו מול בג"ץ של ארגון "בזכות", ובג"ץ שאל את המדינה שאלה פשוטה: מדוע אתם לא מממשים את זכותכם בתוך חוק ביטוח בריאות ממלכתי להעביר את זה בצו מהתוספת השלישית והשנייה, והרפורמה הזאת מתמהמהת כבר כמעט עשור.
<רוני גמזו: לכן כאשר קיבלנו את זה גם מבית המשפט וראינו גם שעל אף המאמצים של הוועדה כאן הכנסת אולי תסתיים לפני שהחוק הזה יוכל להתקדם ואז אנחנו נאבד את החוק, ואין כבר רציפות עליו – שקלנו בממשלה - -
חיים כץ: זה היה כל כך הרבה לפני פיזור הכנסת.
<רוני גמזו: זה היה ביולי 2012.
חיים כץ: 2011.
<רוני גמזו: ביולי 2012.
<רוני גמזו: כבר ראינו בהתחלה, זה היה ממש ברגעים האחרונים לפני ההחלטה הראשונה לפזר את הכנסת.
<רוני גמזו: מהו הצו?
<רוני גמזו: עיקרי הצו הם העברה מהשלישית לשנייה.
<רוני גמזו: לוקחים unblock את כל הזכאויות שקיימות בקריאה השלישית, מעבירים אותן לתוספת השנייה שהיא התוספת של קופות החולים אחרי פרט 23 שהוא פרט שכבר מכיל הרבה מאוד זכאויות בתוספת השנייה.
<רוני גמזו: מוסיפים את זה בצורה מלאה ללא שום שחיקה בזכאויות אל התוספת השנייה, אל קופות החולים.
<רוני גמזו: מה מוסיפים?
<רוני גמזו: מוסיפים את הסל בתחום האשפוז שזה כולל הכול: שירותי חירום ומיון, אשפוזים פסיכיאטריים, אשפוזי יום, ייעוץ, טיפול ואשפוז בבתי חולים כלליים.
<רוני גמזו: אני רוצה להזכיר שכשזה היה מפוצל בין שנייה לשלישית היו הרבה מאוד פעמים של חילוקי דעות, האם זה של קופות החולים או של משרד הבריאות.
<רוני גמזו: לעיתים החולים היו נופלים בין הכיסאות בחילוקי הדעות הללו.
<רוני גמזו: העברה של זה לתוספת השנייה מבהירה בצורה מאוד ברורה שהכול באחריות קופות החולים, גם הנושא של צווי הסתכלות וגם הנושא של בקשות לוועדות שיקום והכנת ההליך המקשר בין הטיפול הנפשי לטיפול השיקומי.
<רוני גמזו: חוק שיקום חולי נפש בקהילה משנת 2002 הוא חוק שיש לו עשור, הוא חוק מאוד מוצלח.
<רוני גמזו: החוכמה כאן לחבר בין הטיפול הנפשי הרפואי לבין הטיפול השיקומי.
<רוני גמזו: קופות החולים נכנסות כאן לראשונה לתוך הליך של הכנה לוועדות סל שיקום – גם זה בתוך מסגרת האחריות של התוספת השנייה.
<רוני גמזו: בריאות הנפש כוללת בעיקר שירותים אמבולטוריים שאנחנו רוצים לחזק אותם.
<רוני גמזו: כל זה נכנס גם הוא לתוספת השנייה – גם חוות דעת, גם טיפול אישי במרפאה, אבחנה, מעקב, ביקורי בית, שירות למבוטח, סיוע לוועדות שיקום, וכל הנוגע לזה.
<רוני גמזו: הכול בסופו של דבר נכנס תחת האחריות של קופת החולים.
<רוני גמזו: משרד הבריאות עדיין שם כנותן שירותים בתוך המרפאות הממשלתיות שלו.
<רוני גמזו: הוא נותן שירותים כעמוד שדרה מאוד מרכזי במערכת, וכך אנחנו מתכוונים שימשיך להיות.
<רוני גמזו: הצו אושר בממשלה.
<רוני גמזו: ביולי 15' לאחר ההכנה שלו הוא ייכנס בסופו של דבר לתוקף.
<רוני גמזו: ההעברה הזאת והאחריות הביטוחית לקופות החולים נכנסת לתוקף כשלוש שנים מרגע הצו.
<רוני גמזו: לקחנו את הזמן של שלוש שנים לאחר התייעצות עם קופות החולים, עם הרופאים, עם גורמי המקצוע, עם פסיכולוגים, עם בתי חולים, כל הגורמים, כל נציגי הציבור, המשפחות עצמן, נציגי החולים – התייעצנו עם כולם והבנו שאי אפשר לעשות את זה בביג-בנג.
<רוני גמזו: צריך לתת זמן התאמנות, זמן התרגלות, זמן בניית המערכים, בניית כוח אדם, בניית המערכים, בניית המרפאות, בניית היכולות בקופות החולים, ורק אז לבצע את ההעברה הביטוחית.
<רוני גמזו: לקחנו לנו זמן.
<רוני גמזו: ידענו שזאת התקופה שאנחנו, משרד הבריאות, וארבע הקופות ניבחן ביכולת שלנו להתחיל לבנות מערכים.
<רוני גמזו: בתוספת השלישית השארנו נושאים שהיה ידוע לנו שיש להם רגישות מסוימת או מיוחדות ומקצועיות מסוימת שאנחנו רוצים להשאיר בתוך משרד הבריאות – כל שירותי הגמילה וההתמכרויות, המב"ן שזה הקשר בינינו לבין שירותי המשטרה ובתי הסוהר, שיקום חולי נפש בקהילה- -
אילן גילאון: מה זה מב"ן?
<קריאה: מרכז בריאות נפש בבתי הכלא השונים.
<קריאה: זה לא רק החולים, זה גם השירות האמבולטורי לאסירים.
<גדי לובין: בתוך בתי הכלא השונים.
<רוני גמזו: שיקום חולי נפש בקהילה עדיין במסגרת שלנו.
<רוני גמזו: זה חוק שבעבר קודם על-ידי תמר גוז'נסקי, וכרגע הגיע לעשור.
<רוני גמזו: אנחנו תומכים בחולי נפש עם למעלה מחצי מיליארד שקל כדי להכניס אותם לקהילה; וכל הנושא של הטיפול באוטיסטים מגיל הילדות עד גיל הבגרות עדיין במסגרת שלנו, לרבות אשפוז כרוני ותחלואה כפולה.
<רוני גמזו: כל אלה נשארים עדיין בתוספת השלישית, וכל היתר עוברים לאחריות קופות החולים: האשפוז הפסיכיאטרי, אשפוז יום, שירות אמבולטורי.
<רוני גמזו: כמובן, נצטרך לבצע את ההתאמות לכל הדברים האלה ב-1 ביולי 2015.
<רוני גמזו: הרפורמה והשינוי העיקרי הם הגדלת הנגישות והזמינות במרפאות.
<רוני גמזו: השירות האמבולטורי הקהילתי הוא לא טוב היום.
<רוני גמזו: אנחנו יודעים על תורי המתנה, אנחנו יודעים על מספר מגעים מופחת ממה שאנחנו צריכים לצפות בתוך המערכת – אולי מחצית.
<רוני גמזו: אנחנו גם רואים היום שאנחנו מדברים על 7.5 מיליון תושבים, ובסופו של דבר אנחנו רוצים להגיע לכ-600-500 מיליון שקל שיגיעו.
<רוני גמזו: אני מדבר כרגע רק על השירות האמבולטורי, אני מיד אומר מה עלות הרפורמה כולה, מה התוספת שקיבלנו.
<רוני גמזו: אנחנו מדברים על ילדים ומבוגרים.
<רוני גמזו: אנחנו רוצים להגיע לשימושים של 4% ו-2% - זה כמעט הכפלה של כמות השימושים שאנחנו יודעים שקיימים היום.
<רוני גמזו: אתה עושה את כמות השימושים הללו לפי הערכה של מספר המגעים – לא הגבלה, אבל הערכה של מספר המגעים שיש למבוגר, ושל מספר המגעים שצריך ילד.
<רוני גמזו: עכשיו צריך להסדיר את המרפאות; להתחיל להגיד לקופות החולים מה אנחנו חושבים שצריכה להיות מרפאה לבריאות הנפש, מה הסטנדרטים שלה.
<רוני גמזו: הגדרנו סטנדרטים מקצועיים, כמות צוות כתנאי סף ביחס לכמות המטופלים; פריסה של המרפאות לפי אזורים: גיאוגרפיה, צפיפות אוכלוסין, אזורים שבהם אין מרפאות.
<רוני גמזו: לא במקום המרפאות הממשלתיות.
<רוני גמזו: הגענו למצב של הסכמי רכש מול קופות החולים בהיקפים של הגדלה – הכול on top מה שיש היום; אנחנו מדברים כרגע על שלב הביניים עד יולי 15', ואני מיד אראה גם את העלויות של הדברים הללו.
<רוני גמזו: עד יולי 15' כבר הסכמי הרכש עם קופות החולים הם למעלה מ-170-160 מיליון שקל.
<רוני גמזו: זה עוד לא בכניסת הרפורמה.
<רוני גמזו: בכניסת הרפורמה אתם תראו היקפים גדולים יותר.
<רוני גמזו: הצלחנו גם להשיג שני תקציבים לפיתוח מרפאות קופות החולים, להקמה שלהן, איזשהו תמריץ ראשוני להתחיל להקים.
<רוני גמזו: שמנו להם 60 מיליון שקל וחילקנו את זה בין קופות החולים, על-פי מאפייני הצריכה של המבוטחים של קופות החולים.
<רוני גמזו: לא עצרנו כאן – הצלחנו גם להשיג תקציב של 50 מיליון שקל לשיפוץ ולפיתוח מרפאות בריאות הנפש הממשלתיות.
<רוני גמזו: תזכרו שזה היה אחד הדברים שהיה כל הזמן באיום – ייסגרו או לא ייסגרו.
<רוני גמזו: אנחנו מפתחים אותם.
<רוני גמזו: יש תכנית היום להמשיך לקדם את המרפאות הממשלתיות בתוך המערכת.
<רוני גמזו: שימו לב להבדל בתקציב.
<רוני גמזו: בשנת 2012 יש כ-200 מיליון שקל.
<רוני גמזו: אני לא אתאר את החלוקה הפנימית, אבל שימו לב שהכסף צומח למה שהתכוונו, פי שניים רק בנושא המרפאתי.
<רוני גמזו: הכוונה היא להגיע ליותר מ-500 מיליון שקל.
חיים כץ: מה זאת אומרת, פי שניים?
<רוני גמזו: זאת אומרת בזמן הרפורמה כמות המגעים שאנחנו מצפים להם, וכמות המגעים שאנחנו גם תקצבנו ביולי 2015 היא כמות מגעים של פי שניים מהכמות שכרגע משולמת מעבר ל-200 מיליון, ל-500 מיליון.
חיים כץ: אם זה כל כך טוב למה הם לא רצו לתת את הכסף פה בוועדה?
<רוני גמזו: אני מיד אומר, אני אגיע לזה.
<רוני גמזו: אנחנו מוסיפים עוד תקציב לנושאים שקצת לא מקודמים.
<רוני גמזו: חלק מהדברים האלה אמרתי.
<רוני גמזו: יש גם רשת ביטחון מסוימת שהאוצר מסדר לחריגה מההיקפים.
<רוני גמזו: הרפורמה עצמה – העלות של בריאות הנפש במדינת ישראל היא 1.2 מיליארד.
<רוני גמזו: יש לכם מספרים מדויקים במה שחילקנו לכם.
<רוני גמזו: על זה יש תוספת מידית ב-2015 במונחי 2012.
<רוני גמזו: התוספת במונחי 2012 היא 320 מיליון שקל.
<רוני גמזו: אם מהוונים אותה למונחי 2015 מדברים על תוספת של 400 מיליון שקל.
<רוני גמזו: אני רוצה שיובהר משהו - -
חיים כץ: באיזו ריבית?
חיים כץ: אני יכול להשקיע אצלך כסף?
<רוני גמזו: כן, מערכת הבריאות משקיעה.
חיים כץ: - - - תסדר לי.
<רוני גמזו: במערכת הבריאות הריבית היא 2% דמוגרפיה וכ-4% מדד יוקר הבריאות.
<רוני גמזו: זה 6% לשנה.
<רוני גמזו: המערכת מתקדמת במושגים הללו.
אילן גילאון: זה יותר רווחי מגז, בריאות הנפש.
<רוני גמזו: אנחנו ממדדים לא רק את התוספת.
חיים כץ: אילן, אנחנו נמנע ייצוא של בריאות הנפש.
חיים כץ: נשאיר את זה פה.
אילן גילאון: אתה לא תצליח למנוע דבר כזה.
חיים כץ: בוא תחליף אותי.
<רוני גמזו: אנחנו ממדדים – ואת זה חשוב שכלל הציבור יבין.
<רוני גמזו: אנחנו ממדדים לא רק את התוספת, אלא את כל ה-1.5 מיליארד.
<רוני גמזו: כל 1.5 מיליארד מקבל את הקידומים שלו – יוקר בריאות ודמוגרפיה החל מעכשיו, מ-2012.
<רוני גמזו: אנשי התקציבים, אם אני טועה במילה תתקנו אותי.
<רוני גמזו: תבינו מה זה מידוד – כל שנה 6% על הדברים האלה זה קרוב ל-100 מיליון שקל.
<רוני גמזו: זה מה שכאבתי כאן בדיונים.
<רוני גמזו: ב-2012 אמרתי שכל שנה שאיבדנו את הרפורמה הזאת איבדנו קרוב ל-100 מיליון שקל בשנה.
<רוני גמזו: מ-2012 שנעצנו את זה בממשלה ההחלטה שלנו היא לקבל את המידודים האלה ב-2015.
<רוני גמזו: מהלכים נוספים: אנחנו לא עוצרים כאן, אנחנו כרגע ממפים את היקף השירותים הקיים בקופות החולים כדי לתת לקופות החולים תמריץ להרחיב מעבר לקיים.
<רוני גמזו: אנחנו משלמים לא על הקיים, אלא מעבר לקיים.
<רוני גמזו: נוהל הפעלת מרפאות – אמרנו.
<רוני גמזו: זה הרגע שאני מתחיל להיכנס כרגולטור.
<רוני גמזו: אני מתחיל לראות איך מרפאות מופעלות – האם הן מופעלות בסדר?
<רוני גמזו: קבענו סטנדרטים וכיוצא בזה.
אילן גילאון: רוני, על הפיקוח דווקא תרחיב טיפה.
אילן גילאון: הרגולציה, כוח אדם – מי האנשים האלה?
אילן גילאון: לנו תמיד יש חשש שבמקום שרוצים למקסם רווחים ולצמצם הוצאות יש תמיד בעיות.
<רוני גמזו: תרשה לי להתקדם, ואני אומר את זה.
<רוני גמזו: יש לנו מנהלת רפורמה, ואני יושב-ראש מנהלת הרפורמה.
<רוני גמזו: אני לא נותן לקופות החולים כרגע שום אישור להזיז או למצוא דרך אחרת להפעלת מרפאות.
<רוני גמזו: אין הפעלת מרפאות במיקור חוץ.
<רוני גמזו: זה איסור ברור שלנו עם כל הקשיים שזה יוצר לקופות החולים.
<רוני גמזו: אולי במקומות חריגים תהיה הפעלה כזאת.
<רוני גמזו: אבל כרגע אנחנו מדברים על סדנדרט של צוות רב מקצועי: על פסיכיאטר, על עובדת סוציאלית, על פסיכולוג בתוך המרפאה לבריאות הנפש.
<רוני גמזו: בהחלט יש לנו הבנה עם קופות מסוימות שרוצות לפתוח את המרפאות האלה בתוך מסגרת של מרפאות שכוללות גם רפואת גוף.
<רוני גמזו: אנחנו איתן כי אנחנו חושבים שטוב להקטין את הסטיגמה.
<רוני גמזו: אבל בסופו של דבר ברור שאלה מרפאות רב מקצועיות.
<רוני גמזו: מה אנחנו עושים עד יולי 15'?
<רוני גמזו: עד יולי 15' כוונתנו היא כבר להכניס את הקופות פנימה, אבל בשלב הזה הן לא מבטחות, הן מוכרות לכאורה שירותים למשרד הבריאות.
<רוני גמזו: בשלב הזה הן מתחילות להיכנס לתחום נהלי פיקוח הניהול והמבטח.
<רוני גמזו: בשלב הזה גם חלק מהמידע הרפואי הוא מידע רפואי כשהוא במסגרת קופת חולים והוא מתחיל להיות מחויב אליו.
<רוני גמזו: צריך לזכור שקופות החולים מממנות את הטיפולים הפרמקולוגיים הפסיכיאטרים אז זה מתחיל להתחבר.
<רוני גמזו: ביקשנו מקופות החולים – במשך שלושה חודשים ישבנו להם על הראש בתיאום איתם, יש שיתוף פעולה מצוין – לתאר את המרפאות שהם הולכים לפתוח רק ב-2013, עוד לפני 14' ו-15'.
<רוני גמזו: המרפאות של "כללית" שהיא כמובן הגדולה ביותר, עם הנטל הכבד ביותר עם כמות חולי הנפש הגדולה ביותר.
<רוני גמזו: פריסה ארצית ל-2013 - -
אילן גילאון: זה מאז שהם היו קופת החולים של ההסתדרות.
<רוני גמזו: הם יפתחו את כל המרפאות האלה לבד משתיים-שלוש מרפאות שאולי יגלשו לרבעון הראשון של 14'.
<רוני גמזו: יש מקומות שקשה מאוד להשיג מבנים, יש מקומות שקשה מאוד לעיתים להשיג כוח אדם – אנחנו נותנים את העזרה שלנו.
<רוני גמזו: שימו לב שזה מחולק למבוגרים ולקטינים.
<רוני גמזו: שימו לב לשינוי בקטינים.
<רוני גמזו: כולם יודעים היום שהזמינות לטיפולי בריאות הנפש בקטינים עוברת 9-8 חודשים, וזה בעייתי מאוד.
<רוני גמזו: לכן שמנו גם ב"כללית" וגם ב"מכבי" דגש על מרפאות לקטינים.
אילן גילאון: מה זה גדולה ובינונית?
<רוני גמזו: זה לפי כמות המטופלים הצפויה השנתית.
<רוני גמזו: עד 1000 זה בינונית.
<רוני גמזו: עד 1000 זה בינונית, מעל 1000 זה גדולה ועד 700 - -
<גדי לובין: עד 350 זה קטנה.
<רוני גמזו: על-פי פיזור האוכלוסייה ועל-פי צפיפות האוכלוסייה התאמנו את זה.
<רוני גמזו: אתם תראו את זה לאחר מכן גם במפות.
<רוני גמזו: זאת "מכבי", והיא כמובן שונה מהכללית כי היא קטנה במחצית ממנה, זאת הפריסה שלה.
<רוני גמזו: שתי הקופות הקטנות – גם כן פריסות לאורך כל הארץ.
<רוני גמזו: כמובן, כל קופה מתרכזת באזור של המבוטחים שלה.
<קריאה: איפה הדרום?
<רוני גמזו: אני מיד אראה לך את זה במפה.
<רוני גמזו: כשתראי את זה במפה אני אראה לך את התוספות בדרום.
<רוני גמזו: זה בצפון.
<קריאה: מה יש בריבוע השחור?
<רוני גמזו: אלה מרפאות קיימות.
<רוני גמזו: אלה המרפאות הממשלתיות ומרפאות אחרות קיימות בתוך המערכת.
<רוני גמזו: צריך לשים לב – אנחנו כמשרד הבריאות ממשיכים להפעיל אותן.
<רוני גמזו: גם הקופות אומרות לנו להמשיך להפעיל אותן.
יצחק הרצוג: ללא הגבלת זמן?
<רוני גמזו: ללא הגבלת זמן.
<רוני גמזו: כל המערכת מבינה, גם משרד האוצר, שכדי שנצליח ברפורמה הזאת אנחנו צריכים את כל מה שיש כרגע בתוך המערכת.
<רוני גמזו: מעל זה אנחנו מתחילים עם המרפאות של ה"כללית".
<רוני גמזו: זה הפיזור של מרפאות הכללית – גם מבוגרים וגם קטינים.
<רוני גמזו: המבוגרים זה הריבועים, הקטינים זה העיגולים.
<רוני גמזו: שימו לב שדווקא חיפשנו מקומות שיש פחות.
<רוני גמזו: אנחנו רואים שבקו החוף יש לנו פתרונות שלנו.
<רוני גמזו: ה"כללית" הלכה יותר למרכז.
<רוני גמזו: אנחנו רואים כאן את פיזור האוכלוסין של "מכבי", של "מאוחדת" ולבסוף את הפיזור של "לאומית".
שולי מועלם-רפאלי: ברמת הגולן אין כלום, רוני.
<רוני גמזו: ברמת הגולן יש.
<גדי לובין: בינתיים קריית שמונה.
שולי מועלם-רפאלי: קריית שמונה זה לא רמת הגולן.
<רוני גמזו: גדי, אמור להיות בקצרין, לא?
<גדי לובין: לא השנה.
<גדי לובין: יש - - -
<רוני גמזו: שולי, אני מסכים אתך.
<רוני גמזו: עד 2015 יהיה גם בקצרין.
רינה פרנקל: היום יש פחות מרפאות ממה שהיו?
יצחק הרצוג: לא, להפך.
<רוני גמזו: מה שיש היום זה הוורודים.
אילן גילאון: אנחנו רוצים לדעת כמה יש בעופרה, לא ברמת הגולן.
<רוני גמזו: זה רק 2013, תזכרו כולם.
<רוני גמזו: בספטמבר 13' אנחנו אמורים לשבת עם הקופות על הגל הבא של 2014.
<רוני גמזו: בדרום בכללית - -
<קריאה: מה קורה ב"מאוחדת" ו"לאומית"?
<רוני גמזו: הראיתי לכם שם.
<רוני גמזו: זה "מכבי", וזה "מאוחדת".
<רוני גמזו: אדם יכול ללכת גם לממשלתי, גם לקופה.
<רוני גמזו: תזכרו שאנחנו נמצאים תחת סעיף 3ד, סעיף האיכות, הסבירות והמרחק של חוק ביטוח בריאות ממלכתי, במיוחד בסעיף בריאות הנפש שיש לו משמעות, ואנחנו בוודאי יחד עם הקופות רוצים שאדם יגיע למרפאה קבועה.
<רוני גמזו: יש לזה היגיון מקצועי שהוא יגיע למרפאה קבועה, וחשוב שהמרפאה תהיה באזור המגורים שלו, באזור הקהילתי שלו כמה שניתן.
<רוני גמזו: כמובן, היינו רוצים פריסה יותר גדולה, אבל זאת השנה הראשונה עוד לפני רפורמה, שנת 2013 – 2014, 2015 מולנו – וכמובן, כמות המרפאות אמורה לגדול.
<רוני גמזו: אין לנו עדיין התוכניות.
<גדי לובין: כבר התחלנו לעבוד עליהן.
חיים כץ: תעביר הילוך כי אני רוצה לשמוע גם אנשים.
<רוני גמזו: אוקיי.
<רוני גמזו: אלה ההרחבות רק ב-13' – מספר המגעים וההרחבות.
<רוני גמזו: ב-43,000 ההרחבה היא 17,000; מ-400,000 ההרחבה היא עוד 158,000.
חיים כץ: אוקיי, תעצור.
חיים כץ: יהיה לך זמן חזרה כי אחרת כל סדר היום ייגמר, ואנחנו לא נגיע לאנשים.
חיים כץ: חבר הכנסת אילן גילאון, שמעת את רוני גמזו.
חיים כץ: כדאי עכשיו להיות חולה נפש, הכול בסדר?
אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, אתה יודע שתמיד כדאי להיות חולה נפש, ואנחנו גם מממשים את זה לרוב.
חיים כץ: לכן אני פונה אליך ראשון.
אילן גילאון: קודם כול אין אנשים שמתנגדים לרפורמות כי אנשים רוצים להיות רפורמטורים.
אילן גילאון: רפורמה פירושה דבר אחד, שיותר אנשים מקבלים יותר.
אילן גילאון: לפי הצגת התכלית המאלפת שלך, רוני – כל הכבוד, זה ממש הצגת תלפיות – זה נראה כאילו הדבר הזה הולך להיות, ובכל זאת יש עוד כמה חששות.
אילן גילאון: א', זה לגיטימי לומר תמיד שבית חולים נועד לחולים, אבל גם נועד לרופאים ולפרסונל, וזאת שאלה שצריך לשאול אותה: מה קורה במעבר הזה עם דור המדבר באותן תחנות לבריאות הנפש?
אילן גילאון: זאת שאלה חשובה שאתם צריכים להידרש אליה.
אילן גילאון: זה נראה לכאורה כאילו "מה זה חשוב".
אילן גילאון: זה חשוב באותה מידה שדברים אחרים חשובים.
אילן גילאון: דבר שני, כפי שאני קורא בסל גם בתוספת השלישית שנתת, אני לא זוכר משהו שנעדר מן הסל, אבל אני רוצה להיות בטוח שזה אכן קרה.
אילן גילאון: כל נושא הגמילה, כל נושא הטיפול בילדים; הדבר השלישי הוא מהי מכסת השעות?
אילן גילאון: האם יהיה צמצום בשעות והאם זה לא יוביל לטיפול אלטרנטיבי אחר?
אילן גילאון: וכשאני אומר "אלטרנטיבי" במקרה הזה בטיפול תרופתי, אני מתכוון לדבר הזה.
אילן גילאון: אם אפשר יהיה לענות על כל הדברים הללו.
אילן גילאון: אתה גם מבטיח שיש ביד שלך רגולציה כדי לקבוע איפה פותחים ומי האנשים שעובדים.
אילן גילאון: יכול להיות שזה באמת נראה טוב, אבל אני חוזר שוב, רפורמה פירושה שיותר אנשים מקבלים יותר.
אילן גילאון: הגדולה של הרפורמה הזאת – פתחת בדבריך ואמרת – זה להכליל את בריאות הנפש בסך הכול בריאות האדם כי זה הדבר הנורמטיבי, הנורמלי, החינוכי, התרבותי.
אילן גילאון: כך הוא צריך להיות, ובזה אני מזהה את הגדולה שלה.
אילן גילאון: דעתי נוחה פחות מהניהול הזה אבל זה קשור לא רק למערכת הזאת, אלא גם למערכות אחרות.
אילן גילאון: כפי שאתה מציג כאן את סל הבריאות בעדכון שלו הלוואי שזה יחול על סל התרופות.
אילן גילאון: כדאי כמו שחיים אמר, להיות חולה נפש כי זה סל שמעודכן.
אילן גילאון: גם קפיטציה וגם מדד זה דבר פנטסטי, וזה נשמע לי כל כך טוב שאני רוצה להגיד שאולי תיתן כמה דברים שהם חסרונות של התכנית.
<רוני גמזו: אני אומר את החסרונות, אני אומר את הבעיות.
אילן גילאון: לכן אני אומר בהסתייגויות האלה.
אילן גילאון: אני בירכתי מראש על הרפורמה.
אילן גילאון: שולי שאלה אותי אם אני בעד – אני בעד רפורמות כל הזמן.
אילן גילאון: יש לי רק שלוש הבעיות האלה שהן לא פתורות: מקור לדור המדבר, לסגל – זה דבר חשוב בעיניי; מה החלופה מבחינת הסל – האם כל השירותים באמת ייכללו שם או בדרך ייפלטו כמה דברים; והאם יש עדיין מכשירי הרגולציה האלה שיכולים לתת לנו גם מענה פריפריאלי וגם מענה של כוח אדם מגויס, ומהם הסטנדרטים שאנחנו קובעים.
אילן גילאון: אם כל זה ישתלם אז ישתלם.
חיים כץ: חברת הכנסת מיכל בירן.