GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דניאל ברמן: אם עכשיו צריך להוציא אותן למקררים של המפיצים לחדר מיוחד, להתחיל לעשות את כל ההתאמות, יכול להיות שהן יאבדו 30-20 דקות שזה הזמן שבו התרופה יכולה להיות מחוץ למקרר.
דניאל ברמן: לכן יש בעיה להתאים אריזות בקירור.
דניאל ברמן: דוגמאות אחרות יכולות להיות על מוצרים אחרים שיש קושי להתאים אותם.
אורלי לוי אבקסיס: כמה זמן הם ישבו במקרר קודם?
אורלי לוי אבקסיס: מה תוחלת החיים שלהם?
אורלי לוי אבקסיס: כי יש לזה המשך.
רינה פרנקל: אפשר לעשות את זה גם במקרר, כי אפשר להיכנס גם למקרר.
דניאל ברמן: לא, אי-אפשר להיכנס למקרר.
דניאל ברמן: על-פי הכללים זה אמור להיות במקום מסוים.
דניאל ברמן: חבר הכנסת כץ, לפני חודש היה תזכיר של משרד הבריאות, שבו משרד הבריאות שמע את הטענות שלנו, הבין את המצב והעלה תזכיר שלמעשה דוחה את יישום החוק ככתבו וכלשונו עד ה-1 בינואר 2014.
דניאל ברמן: וזה אפילו זמן מעבר לצריך.
דניאל ברמן: גם לשיטת משרד הבריאות היה ברור שניתן להאריך את החוק הזה ללא מנגנון של קנסות, מתוך הבנה אמיתית שהחברות כן פועלות.
חיים כץ: משרד הבריאות היה רגיל שאין עומדים ביעדים.
חיים כץ: באה השרה ואומרת שהיא משנה את הנוהל הזה.
חיים כץ: זמן זה זמן, שעה זה שעה, יום זה יום.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא בטוחה שזה היה ככה.
חיים כץ: היה.
דניאל ברמן: אנחנו יכולים תוך זמן קצר יחסית, שלושה-ארבעה חודשים, להכשיר את אותו מלאי שכרגע טרם הותאם.
דניאל ברמן: חבל לזרוק אותו לפח.
אורלי לוי אבקסיס: ואז כן תוכלו לפתוח את המקררים לשים את המדבקות?
אבי דנציגר: אל תהיי צינית.
אבי דנציגר: אנחנו נטפל בזה.
חיים כץ: כמה השווי של המלאי הזה?
דניאל ברמן: אני לא יכול להעריך.
דניאל ברמן: אם אנחנו מדברים כרגע על 12 מיליון אריזות, אתה יכול להכפיל את זה במכפלות, כל תרופה והשווי שלה.
דניאל ברמן: קשה לי להעריך את זה, אבל מדובר בהרבה מאוד כסף.
אורלי לוי אבקסיס: לכן שווה לכם לקנות את זה בקנס.
דניאל ברמן: גם לקנס צריכה להיות איזושהי פרופורציה ומידה.
מיקי רוזנטל: אני רוצה לתת את המספר לאדוני.
מיקי רוזנטל: מדובר בערך ב-800 מיליון עד מיליארד שקל.
מיקי רוזנטל: זה הסכום.
מיקי רוזנטל: אם הוא רוצה להכחיש, שיכחיש עכשיו.
מיקי רוזנטל: במקרה אני יודע את המספר.
חיים כץ: הוא מנכ"ל.
חיים כץ: הוא לא סתם מנכ"ל, הוא יודע בדיוק.
חיים כץ: אם הוא יודע שיש לו 12 מיליון אריזות, הוא יודע שיש 200 תרופות, הוא יודע בדיוק כל תרופה כמה אריזות יש.
חיים כץ: לא בערך.
חיים כץ: הוא מריץ במחשב והוא יודע כל תרופה מה המספר שלה.
חיים כץ: הוא יודע כמה נמצאות בקירור, כמה לא נמצאות בקירור.
חיים כץ: הוא יודע בדיוק כמה עולה כל תרופה, לא בערך.
מיקי רוזנטל: את הנתון הזה קיבלתי מהם.
מיקי רוזנטל: אני אומר לך שזה נתון רציני.
מיקי רוזנטל: שיגיד עכשיו שהנתון לא נכון.
דניאל ברמן: אני לא יודע ממי חבר הכנסת רוזנטל קיבל את הנתון, בטח שלא מאתנו.
מיקי רוזנטל: זה מופרך?
מיקי רוזנטל: זה דומה?
דניאל ברמן: אני לא יכול להתחייב.
חיים כץ: לפני דקה הוא אמר שהוא לא יודע, אתה רוצה שעכשיו הוא יגיד לך שהוא כן יודע?
דניאל ברמן: מיליארד שקל נראה לי נתון מופרך.
מיקי רוזנטל: 800 מיליון זה בסדר?
דניאל ברמן: גם לא.
אבי דנציגר: אפשר לסגור את העניין בשלושה חודשים.
חיים כץ: שמענו את זה.
2139: אני לא רוצה להתייחס למהות החוק.
2139: רק בשביל שהאווירה תהיה יותר נינוחה – כשההורים שלי עלו ממרוקו יחד עם ההורים של חברת הכנסת אורלי לוי, לא היה שום כיתוב במרוקאית.
2139: הגיע הזמן שתתקנו את העוול הזה.
חיים כץ: היה מחשב, דרך אגב?
2139: אני אומר את זה כדי לתת לעצמנו קצת פרופורציות של הדברים.
אורלי לוי אבקסיס: התקדמנו מאז.
2139: היו אולפנים.
2139: גם פה אפשר לפתוח אולפנים לעברית.
2139: אני מציע שאנחנו נממן אולפנים לעברית.
2139: זה היה רק בשביל האווירה הטובה.
שולי מועלם-רפאלי: זה ממש לא עושה אווירה טובה.
שולי מועלם-רפאלי: אם בעבר טעו, אז צריך להמשיך את הטעות?
2139: אדוני יושב-ראש הוועדה, אני חברה בין קטנה לבינונית.
2139: אני מצהיר פה בוועדת הכנסת – אני מכבד את זה כי הייתי פה, מלבד זה שאני אזרח – אני מצהיר פה שהחברה שלי עשתה את הכול כדי לעמוד בדרישות החוק.
2139: מדובר ברשימה של 200 תרופות קטנות ובינוניות, לא עולם גדול.
עפו אגבאריה: באיזו חברה מדובר?
2139: חברת "רקח".
2139: בגלל הקוטן של המפעל אנחנו מייצרים את זה בסדרות של שנתיים-שלוש קדימה, כי אי-אפשר לייצר את כולן ביחד, כדי להגיע להתייעלות ולתחרות.
2139: גנריקה זה תחרות.
2139: לדוגמה, חלק מהמוצרים שאני מוכר היום יוצרו לפני שנה וחצי או שנתיים, ולכן נותר מלאי.
2139: לא גדול, קטן, אבל הוא ייגמר.
2139: אם המחוקק היה אומר שמהיום והלאה חברת תרופות כמו שלי לא תייצר תרופה אלא לפי העלון החדש ולפי הקופסא החדשה ברוסית, ואני מכבד את העובדה שצריך להנגיש את זה, כי זה טוב וזה בריא מאוד לציבור, אם היו מתקנים את החוק או מחוקקים כך מראש שחברה לא תייצר תרופה אלא במתכונת הזאת, זה היה אחרת.
2139: נכון שיש לנו מלאי של אריזות, זו גם בעיה, כי אנחנו חברה קטנה.
2139: חברת הכנסת לוי, חברה קטנה צריכה לייצר נניח 100,000 אריזות, מה היא עושה?
חיים כץ: לאיזו תקופה אתה מייצר?
חיים כץ: כמה מלאי אתה שומר לך?
2139: חלק מהדברים שהם מהירים מאוד במלאי הוצאו לפי החוק החדש.
חיים כץ: מלאים כשאתה מייצר תרופה מסוימת.
2139: יכול להיות 10,000 או 20,000.
2139: יש דברים שהם מהירי תנועה, מייצרים שישה חודשים קדימה.
2139: מוצרים שהם קטנים יחסית בגודל שלהם, והמוצר הוא קטן, אנחנו יכולים לבטל אותו אבל אז ייגרם נזק למערכת הבריאות, כי במקום זה יביאו או 29ג, שזה קטסטרופה, או יביאו יבוא אחר.
2139: אנחנו לא אירופה, אנחנו מדינת ישראל, שמונה מיליון בני-אדם.
2139: אני מייצר קדימה לשלוש שנים.
2139: אחרת הייתי צריך לנקות את המכונות.
2139: כנ"ל לגבי אריזות ריקות.
2139: כשהחוק נכנס לתוקף היו בחברה שלי סדר גודל של מיליון אריזות, כי אנחנו קונים.
חיים כץ: אם אתה עוצר את הייצור, תוך כמה זמן גומרים את מיליון האריזות?
2139: חלק מהדברים הם לשנתיים וחצי, חלק לחצי שנה, חלק לחודשיים.
חיים כץ: אתה מייצר מלאי לשנתיים וחצי?
2139: לפעמים כן, אין ברירה.
2139: אתן לך דוגמה, מוצר כמו קורטיזון נמכר בסך הכול ב-500 יחידות לחודש.
2139: בגלל מינימום אורדר ומינימום גודל מסוים של מכונה, אני חייב להתאים את הייצור שלי קדימה.
חיים כץ: מה ההיקף הכספי שאתה מייצר לזמן ארוך, ומה אתה מייצר לזמן קצר?
2139: סדר גודל של 40%-30%.
2139: חברה קטנה צריכה לעבוד כמו חברה קטנה, חברה בינונית כמו חברה בינונית.
2139: לכן אני חושב שחברי הוועדה חייבים להבין שאם יטילו עלי עכשיו 30,000 שקלים כפול 50 פריטים כאלה שעוד לא הצלחתי, אתם חושבים שאני מסוגל לעמוד ב-1.5 מיליון שקלים?
2139: זה כל הרווח השנתי שלי.
2139: אתם רוצים להטיל עלי מס של מאה אחוז מרווח?
2139: אנחנו מוכרים סדר גודל של 80 מיליון שקל גנרי.
2139: הרווח נקי הוא 3-2 מיליון שקלים גג בשנה, כי יש תחרות.
חיים כץ: כמה עובדים יש לך במפעל?
2139: מספר העובדים במפעל הוא כ-200 איש.
2139: זה המצב, אתם מוזמנים לבקר.
חיים כץ: מה המחזור שלך?
2139: בגנריקה, אלה התרופות שמדברים עליהן פה, 80 מיליון שקל.
חיים כץ: ואתה מרוויח רק שני מיליון?
2139: אתה מוזמן.
חיים כץ: אתה עובד על 2%?
2139: הספרים שלי יובאו אליך מחר בבוקר, אם אתה רוצה.
2139: אני הצהרתי שאני מדבר פה רק אמת.
חיים כץ: תעביר, אולי ניתן לך הצעות ייעול.
חיים כץ: אתה עובד על 2.5%, עם לקוחות קבועים?
2139: חבר הכנסת כץ, זה לא הנושא של הדיון.
2139: זה נושא אחר, הרבה יותר חשוב.
2139: חלק גדול מהתרופות שאנחנו מוכרים בנטו שלהן לא עובר 3-2 שקלים.
2139: תפתחו את העיניים.
2139: לא מדובר במאות שקלים.
יעקב מרגי: אז מי המרוויח הגדול פה?
2139: זה לא הדיון של הוועדה.
2139: תזמין אותי, בכיף, אני אפתח לך את כל מערכת הבריאות.
מיקי רוזנטל: כמה מהתרופות שלך עכשיו מחויבות בקנס?
2139: מיולי שנה שעברה שנכנסו התקנות ועד היום הייתי צריך להתארגן ל-200 אריזות.
2139: זה אומר להכין את האריזה, לשלוח אותה למשרד הבריאות שעשו מאמצים להקל ולעשות את זה מהר.
2139: כל התרופות שלנו, הגרפיקה מוכנה, זאת אומרת הייצור הבא לא ייעשה אלא לפי התקנות.
מיקי רוזנטל: אתה לא עונה על השאלה.
2139: אמרתי 40-30 תרופות מתוך 200.
2139: זה אומר שחברת "רקח" כן עשו מאמץ לעשות את זה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא קונסים אותם כגוף אחד, אנחנו קונסים כל חברה וחברה.
אורלי לוי אבקסיס: אז זה הרבה יותר משישה-שבעה מיליון.
2139: חברת הכנסת לוי, אני תיארתי בדיוק את התהליך.
2139: 200 תרופות נעשו תוך תשעה חודשים, זה לא היה קל.
2139: להכין את כל הגרפיקות, לקבל את כל האישורים ממשרד הבריאות, זה היה נפלא.
2139: אמרתי שעדיין במלאי שלי יש 15% מהמערכת שאנחנו חייבים להוציא אותם לשוק.
2139: המספרים האלה 30,000 או 60,000, זה ממוטט אותנו.
2139: אני לא אומר את זה בשביל לגרום לגברת לוי להוריד דמעות, זאת האמת.
2139: אם מישהו חושב שחברה כמו שלי יכולה לשאת עכשיו בצ'ק של 1.5 מיליון שקלים למשרד הבריאות, אני חושב שאי-אפשר להטיל את זה על הציבור.
2139: לעומת זאת, אם רוצים בדו-שיח, בבקשה.
2139: אני מבין את הכעס של השרה או של המנכ"ל ושלכם.
חיים כץ: מה זה דו-שיח?
2139: אני חושב שנעשה צעד ענק על-ידי חברות התרופות.
2139: אני מדבר עלי, ש-80% מהתרופות ו-100% מהגרפיקה והביצוע מוכנים.
2139: זאת אומרת, התרופות החדשות שייוצרו בעתיד יהיו כולן לפי התקנות החדשות.
2139: נכון שנזרוק סדר גודל של 250,000 אריזות, ועשיתי חישוב מדויק לפני שבאתי לפה.
2139: כי לא היתה אפשרות לעשות אותן.
אורלי לוי אבקסיס: אולי שווה לך יותר לשלם את הקנס.
2139: היום אנחנו עומדים בפני מצב שיש כ-200,000 אריזות ריקות, אם תכפילו ב-20 אגורות אז זה המספר.
2139: אנחנו נספוג את זה, אין לנו ברירה.
2139: אבל כל הייצור החדש שיהיה, יהיה לפי התקנון החדש.
2139: אני לקחתי את זה ברצינות, אני חושב שחברות התרופות לקחו ברצינות.
2139: צריך דו-שיח בהבנה.
חיים כץ: נציג האוצר, שמעת מה הוא אמר?
אורי שמרת: שמעתי מה הוא אמר.
חיים כץ: הוא אמר שהכסף הולך למשרד הבריאות.
אורי שמרת: לא, הכסף הולך לאוצר המדינה, בהתאם לחוקים.
חיים כץ: נראה לך שאנחנו נעביר פה הצעת חוק שהכסף ילך לאוצר המדינה?
חיים כץ: אתה שמעת את חברת הכנסת אורלי לוי?
חיים כץ: אני לא נכנס לשאלה לאיפה אני צובע את הכסף, אבל ברור שזה לא הולך לאוצר.
מיקי רוזנטל: יש פה הסכמה בנושא הזה.
חיים כץ: ברור לך שלא יהיה חוק אם זה הולך לאוצר?
חיים כץ: אז לך תעשה שיעורי בית.
אורי שמרת: אני עשיתי את שיעורי הבית.
חיים כץ: לא יהיה חוק.
אורי שמרת: אז לא יהיה חוק.
אורלי לוי אבקסיס: הם חזירים האוצר.
אורלי לוי אבקסיס: הם נהנים מזה שלא מקיימים חוק.
אורי שמרת: אנחנו לא נהנים, עם כל הכבוד.
אורלי לוי אבקסיס: אז מה בדיוק יש לך?
אורלי לוי אבקסיס: אני מנסה להבין.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו דנים פה בענייני בריאות.
אורלי לוי אבקסיס: בגללכם, בגלל ההיטלים שלכם, בגלל קיצוצים של קצבאות, יש היום זקנים במדינת ישראל שצריכים להחליט בין תרופה לבין ארוחה.
אורלי לוי אבקסיס: אתה מודע לזה?
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו יש לנו פה צ'אנס לתת לאותם זקנים את האופציה האנושית ההומאנית, ואתה אומר: לא, אני רוצה את זה לכיס שלי, ואני אשחק בו איך שאני רוצה, לאיזו מטרה שאני רוצה.
אורלי לוי אבקסיס: מי שמשלם את זה הם אותם זקנים שלא יכולים להרשות לעצמם.
אורי שמרת: זה הכיס של קופת המדינה, אני לא חוזר הביתה עם כסף.
אורלי לוי אבקסיס: אתם מקצצים בשירותי בריאות, והיום אתם רוצים לפתוח הסכמים של שירותי בריאות.
אורלי לוי אבקסיס: אתם מקצצים בקצבאות של מסכנים, ואתם רוצים לפתוח אלף ואחד דברים, ואתה אומר לי: אבל אני זקוק עכשיו לכסף.
אורלי לוי אבקסיס: מה אתם רוצים לעשות עם זה, לקנות עוד מטוס?
אורלי לוי אבקסיס: בריאות ילך לבריאות, למיעוטי יכולת.
אורי שמרת: מי שקובע לאן ילך הכסף זה ראש הממשלה וחברי הכנסת, זה לא האוצר.
חיים כץ: נציג קופת חולים "כללית", בבקשה.
יוסי יעקב גל: אני ראש מנהל אספקה ב"כללית".
יוסי יעקב גל: אנחנו מספקים כל יום תרופות לארבעה מיליון תושבים.
יוסי יעקב גל: חוק זה חוק, צריך לקיים חוקים, בהחלט.
יוסי יעקב גל: אבל יש לי שאלה אחת כארגון שאמון לתת תרופות מחר בבוקר.
יוסי יעקב גל: נכנסת הגברת ב-2 במאי.
חיים כץ: אתה לא במגרש לצורך העניין.
חיים כץ: אתה יכול לספק את מה שיש לך.
יוסי יעקב גל: אני לא.
חיים כץ: אתה לא מספק דרך הסופר-פארם?
יוסי יעקב גל: כבוד היושב-ראש, יש לי פה רשימה של 300 פריטים שאני יודע בבירור שהם לא יהיו מותאמים.
חיים כץ: 300 סוגים שונים של תרופות?
יוסי יעקב גל: כן.
חיים כץ: זאת אומרת, זה לא ה-200 שהם אמרו, זה כבר ב-50% יותר גבוה.
יוסי יעקב גל: לי יש 300 סוגי תרופות.
יוסי יעקב גל: אני מניח שחלקם לא ישלמו את הקנס, והתרופות האלה יהיו בחוסר.
יוסי יעקב גל: מה אני עושה ב-2 בחודש כשהגברת ריקי כהן מחדרה תבוא לדרוש תרופה.
יוסי יעקב גל: אנחנו צריכים לדאוג שלא יהיו חסרות תרופות.
יוסי יעקב גל: ברשימה הזאת יש אינסולין שחסר, יש תרופות אונקולוגיות.
יוסי יעקב גל: תנהלו את כל הדיונים, הכול בסדר, אבל צריך לדאוג שלא יהיה חסר.
יוסי יעקב גל: מצדי ישלמו את הקנס או לא.
יוסי יעקב גל: אף אחד לא איים על קופות החולים.
אורלי לוי אבקסיס: הגיעו אלי מסרים מקופות החולים.
יוסי יעקב גל: אני לא יודע אל איזו קופת חולים את מדברת.
אורלי לוי אבקסיס: נציגים שלכם.
אורלי לוי אבקסיס: אבל זה בדיוק מה שאתה אומר עכשיו.
אורלי לוי אבקסיס: אתה עושה את אותו דבר שאמרו לי לוביסטים: אם אנחנו לא נעביר לא יהיו תרופות.
יעל גרמן: את צודקת, ואת לא היחידה.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, שרת הבריאות אומרת את זה.
אורלי לוי אבקסיס: משתמשים בכם לאיים עלינו.
יוסי יעקב גל: היתרון שלי שאני לא מבין בפוליטיקה.
יוסי יעקב גל: אני יודע שכראש מנהל אספקה אני צריך לספק תרופות לארבעה מיליון תושבים.
יוסי יעקב גל: אם אומרים שלא יהיה חסר, אז גמרנו את הדיון מבחינתי.
דן כרמלי: החברות מוכנות.
דן כרמלי: באיגוד לשכות המסחר אנחנו מייצגים כ-75%-70% מהחברות שמייבאות תרופות למדינת ישראל.
דן כרמלי: כל החברות מוכנות על-פי התקנות.
דן כרמלי: הבעיה היחידה – היא נאמרה ואני רוצה להסביר אותה לא רק באספקלריא של יצרן מכובד קטן-בינוני במדינת ישראל, אלא גם של יבואנים וחברות בין-לאומית, איך באה לידי ביטוי בעיית המלאי.
דן כרמלי: אנחנו בפירוש מדברים על-פי בדיקה פנימית שאנחנו עשינו אצלנו על 12.5 מיליון יחידות בודדות של מגוון רחב מאוד של מאות תרופות מסוגים שונים.
דן כרמלי: האדון הנכבד כאן דיבר על 200 תרופות שהוא מייצר, שהוא קשור אליהן, שהוא עוסק בהן.
דן כרמלי: אבל מביאים עוד תרופות.
חיים כץ: מה עשיתם מלפני תשעה חודשים, מלפני שנתיים, שבאתם ואמרתם שזה הזמן שאתם צריכים?
חיים כץ: ישבתם פה, לא כפינו עליכם הר כגיגית.
חיים כץ: שאלנו מה אתם צריכים.
חיים כץ: אם הייתם אומרים עוד חצי שנה, הייתם מקבלים.
חיים כץ: למה אתם לא יודעים ליישם את מה שאתם רוצים?
דן כרמלי: אדוני היושב-ראש, אני חוזר ואומר, אנחנו מוכנים עם העצבות החדשות.
דן כרמלי: יש מלאי שאם בחוק הזה תבוא הכנסת, יבוא אדוני היושב-ראש וחברי הכנסת, ויצביעו ויגידו שהמלאי הקיים שמהיום והלאה כל תרופה שתיכנס למדינת ישראל, בין אם בייבוא ובין אם בייצור מקומי, ותיכנס למשק הבריאות, חייבת מהיום, מה-1 במאי, לא לתת עוד ארכה – אני מתכוון לזה – אבל יהיה פתרון למלאי הקיים, ומלאי התרופות שנרשם כבר קיבל אישור לשיווק, קיים במחסנים, ניתן יהיה להמשיך לשווק אותו, אין שום בעיה עם הדבר.
דן כרמלי: הוזכר כאן ששבועות מספר לפני תזכיר הצעת החוק הממשלתית שעומדת בפני הוועדה הנכבדה ובפני חברי הכנסת כאן היום, פורסם תזכיר חוק אחר, ואני לא קורא מדברים שלי אלא מדברי אנשי המקצוע של משרד הבריאות כפי שהופיעו בפרסום רשמי של מדינת ישראל.
דן כרמלי: וזה מתזכיר החוק בעל אותו שם, שפורסם ב-27 במרס 2013, ואלה הדברים של אנשי המקצוע של משרד הבריאות:
דן כרמלי: חברות תרופות רבות הן חברות בין-לאומיות הנדרשות לקבל אישור מוקדם לכל שינוי באריזות, תוך עדכון הגורמים הבין-לאומיים, וכן מחזיקות מלאי תרופות לתקופות ארוכות.
דן כרמלי: לפיכך מתארכת התקופה עד ליכולת של אותן חברות להתאים את כלל האריזות והתכשירים בהתאם להוראות חוק חדשות.
דן כרמלי: על אף היערכות מוקדמת של חברות התרופות, היא אינה מכסה את כלל האריזות הקיימות בשוק במלאי ונוצר חשש כי השארת מועד התחילה על כנו תביא לפגיעה ממשית בנגישות הציבור לתרופות חיוניות ולפגיעה במערכת הציבורית עקב חוסר יכולת לשווק תרופות שאריזתן אינה מותאמת.
דן כרמלי: לא דן כרמלי אומר, לא איגוד לשכות המסחר אומרות, לא חברות התרופות אומרות, אלא משרד הבריאות אומר וכותב.
חיים כץ: אדוני מנכ"ל משרד הבריאות, בבקשה.
רוני גמזו: תודה על רשות הדיבור ועל הדיון.
רוני גמזו: חבר הכנסת כץ, חברי הכנסת, התהליך התחיל בהצעת חוק של חברת הכנסת אורלי לוי.
רוני גמזו: זה היה באמצע שנת 2010.
רוני גמזו: בערך ביוני 2010 הצעת החוק הזו נגעה לתרופות ללא מרשם.
רוני גמזו: היא שמה את הצעת החוק הזאת כהצעת חוק פרטית על שולחן הכנסת, ולאחר מכן הגיעה לוועדת שרים.
רוני גמזו: אני אז נכנסתי לתפקידי.
רוני גמזו: כמות הלחצים שהופעלו עלי אז כדי שמשרד הבריאות לא יתמוך בהצעת החוק הזאת – אני רוצה לחסוך את זה מכם.
רוני גמזו: גם אני, אנשי המקצוע ובסופו של דבר גם סגן השר ליצמן נתן את ברכתו להצעת החוק הזאת, והיא אושרה.
רוני גמזו: שימו לב, אנחנו מדברים על אמצע שנת 2010.
רוני גמזו: היה אושרה, והיה ברור מה לעשות לגבי כל האריזות שהן בהיקפים הרבה יותר גדולים, תרופות שהן ללא מרשם רופא.
רוני גמזו: זה היה השלב הראשון שהיה ברור לכולם מה צריך לעשות.
רוני גמזו: זה היה אמצע 2010.
רוני גמזו: במרס 2011, שמונה-תשעה חודשים לאחר מכן, חבר הכנסת טיבייב בא עם הצעת החוק הנוספת שלו ואמר גם תרופות מרשם, ושוב היו עלי אותם לחצים של המערכת שאמרה בשביל מה צריך את זה, למה צריך את השפה הזאת ואת השפה האחרת.
רוני גמזו: אמרו לנו שזה יהיה קשה, ובכל זאת משרד הבריאות תמך גם בהצעת החוק הפרטית הזאת.
רוני גמזו: אנחנו נמצאים כרגע יותר משנתיים מאז שהתקבלה הצעת החוק הזאת ושנתיים ושמונה חודשים מהצעת החוק הראשונה של אורלי לוי.
רוני גמזו: הצעת החוק והחוק שעבר הם פשוטים מאוד: אתה צריך להוסיף שפות.
רוני גמזו: היה ברור לכולם מה צריך לעשות.
רוני גמזו: אתם עושים את זה כל הזמן בתרופות חדשות, הנהלים ברורים, אתם מעבירים את זה לאישור משרד הבריאות, אנחנו אומרים לכם איפה לשנות ואיפה לאשר.
רוני גמזו: היה ברור כבר באמצע 2010 ובמרס 2011 מה צריך לעשות.
רוני גמזו: אנחנו יודעים להוציא נהלים, ולא היה צריך כאן נוהל.
רוני גמזו: הדברים כאן היו ברורים.
רוני גמזו: במרס 2012 התחיל מבול של פניות.
רוני גמזו: במקרה, שלושה חודשים מרגע היישום.
רוני גמזו: במאי 2012 המבול הזה התעצם.
רוני גמזו: נתנו תשובות על חלק מהפניות.
רוני גמזו: אמרתי זה הרגע, תוציאו נוהל לכולם שכולם ידעו מה אמרנו לכולם.
רוני גמזו: יש כאן יותר מדי שאלות, יש כאן מהומה, תוציאו נוהל.
רוני גמזו: מי שקורא את הנוהל הזה רואה שהדברים שם הם מאוד בנאליים.
רוני גמזו: אלה דברים שאתם מקבלים כל הזמן.
רוני גמזו: ברגע שמאשרים עצבה, אתם מקבלים את הנהלים הללו.
יעקב מרגי: החוק לא חייב הוצאת נוהל?
רוני גמזו: החוק לא חייב הוצאת נוהל.
רוני גמזו: והדברים ידועים.
רוני גמזו: יש כאן חברות תרופות שכל הזמן מייצרות עצבות חדשות, כל הזמן מביאות את זה לאישור מחלקת הרישום, ומקבלים בשוטף אישורים של מחלקת הרישום.
רוני גמזו: אמרתי למחלקת הרישום: תהיו ערוכים, תנו תשובות מהירות.
רוני גמזו: אבל הוצאנו את הנוהל ביוני-יולי 2012 כי ראינו שיש המון שאלות.
רוני גמזו: הוצאנו את הנוהל, אבל אז התחילו ללחוץ עלי להאריך כי הם לא עומדים בזה.
רוני גמזו: ישבתי באיגוד לשכות המסחר אצלכם והקשבתי.
רוני גמזו: הבנתי את המצוקה שקיימת.
רוני גמזו: אז אמרתם: רק עכשיו הוצאתם את הנוהל, תן לנו הארכה.
רוני גמזו: בצורה מאוד ברורה אמרתי שהממשלה לא תעשה את זה.
רוני גמזו: אתם רוצים הארכה, לכו לכנסת, יש הצעות חוק פרטיות, תפנו לאחד מחברי הכנסת המעורבים בתוך הוועדה, תבואו עם הצעה כזאת ואנחנו במשרד הבריאות לא נתנגד.
רוני גמזו: זה מה שנאמר, וכך היה.
רוני גמזו: זה הובא לידי הוועדה כאן.
רוני גמזו: חבר הכנסת אגבאריה הביא את הצעת החוק והיא קיבלה את תמיכת משרד הבריאות גם כאן בוועדה.
רוני גמזו: אני שמחתי מאוד שעפו אגבאריה עשה את זה, כי הוא גם מייצג את אותן אוכלוסיות שהחוק הזה נועד אליהן בין השאר.
רוני גמזו: זה היה ביולי 2012 ואתם הייתם כאן כולם, והיה ברור מה הולך לקרות.
אורלי לוי אבקסיס: הם כבר קיבלו הארכה של חוק.
רוני גמזו: קראתי את פרוטוקול הוועדה כאן, וגם בו עלה הנושא של בתי המסחר לתרופות והכנסת אמרה את דברה.
רוני גמזו: היא אמרה: בתי מרקחת כן, מלאי בית המרקחת כן, בתי המסחר לתרופות לא.
רוני גמזו: הם לא מוחרגים.
רוני גמזו: את זה אמרה הכנסת בצורה ברורה.
רוני גמזו: היא דחתה את הבקשה הזאת.
רוני גמזו: זה היה ביולי 2012.
רוני גמזו: אחרי שמאריכים את זה למאי 2013 אני מתחיל לקבל בדצמבר-ינואר 2013 שוב לחצים, ואני דוחה את כל הפניות ומחזק את אנשי המקצוע שלי ואומר להם: תדחו את הכול, תבהירו להם שהפעם לא תהיה הארכה.
רוני גמזו: מאי 2013 זה מאי 2013, לא תהיה הארכה.
רוני גמזו: הלחצים מתגברים ואנשי המקצוע שלי נמצאים קצת בקשיים, כי הם מתחילים לקבל את התחושה או את המצב שעלולה להיות סכנה לבריאות הציבור.
רוני גמזו: באמצע מרס 2013, מכיוון שדעתי היא טיפה שונה, והבקשה של חברות התרופות כבר אז היא: תחריג לנו את בתי המסחר.
רוני גמזו: זה מה שנאמר פה.
רוני גמזו: ואני מסרב.
רוני גמזו: גם אנשי המקצוע שלי לעתים חושבים שאולי צריך להחריג את זה בגלל בריאות הציבור.
רוני גמזו: זימנתי את כל החברים ואת כל המנכ"לים של החברות לפגישה באמצע מרס והבהרתי להם שאני לא אעגל פינות, לא אכניס את בתי המסחר כיוון שהכנסת אמרה את דברה.
רוני גמזו: אולי אני יכול בלהטוט של נוהל לעשות את זה ואף אחד לא ישים לב, אבל אז אני ארגיש שאני הופך את הכנסת לבדיחה, כי היא אמרה לא בצורה ברורה.
רוני גמזו: אמרתי להם: הדרך היחידה שקיימת כאן היא הצעת חוק לדחות את המועד.
רוני גמזו: הבהרתי להם באותה ישיבה שזה לא פשוט ללכת להצעת חוק שכזאת.
רוני גמזו: כי פעם אחת דחינו, ואני בעצם מגיע למשרד המשפטים ואומר שאני השליח של חברות התרופות, אבל על הכתפיים שלי יש את בריאות הציבור מצד אחד וסדרי מנהל תקין מהצד השני.
רוני גמזו: אמרתי שאני הולך למשרד המשפטים ויכול להיות שיזרקו אותי מכל המדרגות, מתוך שיקולי מדיניות רחבים של משרד המשפטים.
רוני גמזו: זה משרד שאמור להסתכל לא רק על ההיבטים שלי של בריאות הציבור, אלא על היבטי חקיקה רחבים ושונים ומגוונים.
רוני גמזו: משרד המשפטים אמר לי שזאת סוגיה מורכבת, ייקח להם ללמוד את זה חודש ויותר.
רוני גמזו: הבנתי שיש לנו מצוקה.
רוני גמזו: הייתי באמצע חילופי שרים והייתי צריך לקבל החלטה.
רוני גמזו: בשלב הזה אמרתי: אני לא יודע מה תהיה עמדת השר החדש הנכנס, אני לא יודע מה תהיה עמדת משרד המשפטים.
רוני גמזו: אמרתי לאנשי המקצוע שלי: תכינו תזכיר, כדי שלא נימצא בשלב שאין תרופות בשוק.
רוני גמזו: וזה התזכיר שהוכן.
רוני גמזו: הוא הוכן מכיוון שהיה מנכ"ל ללא מדיניות בין שרים, והיה צריך לקבל החלטה בנקודה הזאת כשהמדיניות של משרד המשפטים לא ברורה.
רוני גמזו: ואני יודע שמשרד המשפטים מסתכל על הסיטואציה הזאת לא רק בעיניים שלי של בריאות הציבור, הוא מסתכל על תהליכי החקיקה, על מהות החוק, על מהות הכנסת ועל כניעה לתעשייה שאולי היתה צריכה לעבוד יותר טוב.
רוני גמזו: ואתם יודעים שיכולתם לעבוד יותר טוב.
דן כרמלי: זה לא נכון.
רוני גמזו: אתם יודעים, כי כך אמרתם לי.
רוני גמזו: בשלב הזה שרת הבריאות נכנסה לתפקיד, ושרת הבריאות אמרה את המדיניות שלה, שאני התיישרתי אתה מיד כי אני חושב שזאת המדיניות הנכונה.
רוני גמזו: היא אמרה: אין כאן מה לומר, יש כאן חוק של הכנסת, יש כאן פגיעה בשכבות חלשות, תמצאו לי את האיזונים.
רוני גמזו: אם אנחנו דוחים, השכבות החלשות כבר נדחו מאוגוסט 2012 למאי 2013, הן נדחות עוד פעם, תמצאו לנו את האיזונים.
רוני גמזו: יחד עם משרד המשפטים, זאת היתה הדרישה של השרה של משרד המשפטים, וזה מה שעשינו.
רוני גמזו: חיפשנו את האיזונים ואמרנו איך אנחנו מחזירים לאוכלוסייה הרוסית ולאוכלוסייה הערבית את מה שנלקח מהן מאוגוסט 2912.
רוני גמזו: זה לא קנס, זו אגרה כדי שאני אוכל להנגיש ולהחזיר להם משהו מתוך מטרות החוק.
רוני גמזו: מטרות החוק זה לקדם את ההכרה.
רוני גמזו: כשהם יראו את השם של התרופה בשפה שלהם, הסיכוי שהם יכירו את התרופה וייקחו אותה עולה.
רוני גמזו: זו החשיבות של החוק, ולא בציניות שכולם ראו את זה, שמוסיפים עוד שפה כי חברי הכנסת פופוליסטים.
רוני גמזו: אלה מטרות החוק, כי זה מגדיל את הסיכוי שאותו אדם יצרוך נכון את התרופות.
רוני גמזו: זה מקרב אותו.
רוני גמזו: באותו הרגע הוא רואה את זה בשפה שלו, הוא מבין יותר טוב.
רוני גמזו: הוא ילך לחפש את העלון לצרכן, כי הוא לא יודע שיש דבר שכזה.
רוני גמזו: ואז באה הצעת החוק הזאת, ועכשיו אומרים לי קופות החולים: מה שעלול לקרות זה שהם לא ישלמו את האגרה.
רוני גמזו: אגב, יש לנו תוכנית מלאה ברורה שתעלה ב-20 במאי לאוויר עם מוקד נגישות בשפות שונות, שייתן פתרון לכל אדם שיתקשר כדי לתת את אותם ערכים של החוק.
רוני גמזו: ואומרים לי שאז הם לא ישווקו.
אורלי לוי אבקסיס: במיוחד על מה שלא כלכלי מבחינתם.
רוני גמזו: אני שלוש שנים בתפקיד כמנכ"ל, קרה לי כמה פעמים שחברות תרופות עשו שיקול כלכלי והפסיקו שיווק.
רוני גמזו: לפעמים החזיקו אותי חודש מראש והחזיקו את המערכת.
רוני גמזו: קופות החולים, במיוחד "כללית", באו ושמו לי את זה על השולחן ואמרו שזו בעיה, כי פתאום הם מוצאים את עצמם בלי תרופות.
רוני גמזו: מישהו מחליט משיקולים כאלה ואחרים להפסיק שיווק.
רוני גמזו: הוצאנו נוהל לפני כשנה, שמגדיר מה זה הפסקת שיווק.
רוני גמזו: אתה בעל רישום, קיבלת זכות במדינת ישראל, אתה בתוך מערכת הבריאות הישראלית, אתה לא בריון.
רוני גמזו: אתה לא מפסיק שיווק עכשיו כי לא משתלם לך.
אורלי לוי אבקסיס: ואם הוא מחליט לעשות את זה, מה אנחנו עושים לו?
רוני גמזו: לבעל רישום יש מעמד, יש חובות.
רוני גמזו: כאשר הוא מקבל רישום כבר אז הוא רואה את נוהל הפסקת שיווק, הוא מחויב אליו.
רוני גמזו: הוא לא יכול לעשות מה שהוא רוצה.
אורלי לוי אבקסיס: יש סנקציות?
רוני גמזו: באותו רגע בעל השיווק, לרבות מנהל התאגיד, עבר על עבירה, על נוהל של אגף הרוקחות, עם כל המשמעויות שלי.
רוני גמזו: לעבור על הנוהל הזה זה כמו לעבור על הנוהל של דיווח על תופעות לוואי, זה כמו לעבור על הנהלים של שינוי פורמולציה שהיה לנו בעסק האלטרוקסין.
רוני גמזו: אין הבדל.
רוני גמזו: אז כל מי שמאיים כאן ואומר שכאשר לא ישתלם לו הוא לא ישווק את זה – מי שרוצה לשחק בכללי המשחק של מדינת ישראל, במערכת הבריאות, לא מאיים כך.
רוני גמזו: יש פתח.
רוני גמזו: הפתח הוא אותה אגרה.
רוני גמזו: לא לוקחים אותה אלינו.
רוני גמזו: אולי בצנרת היא תגיע לאוצר, אבל אני מתחייב כאן - - -
חיים כץ: אל תתחייב, היא לא תגיע.
אורלי לוי אבקסיס: היא תגיע למטרה טובה, היא לא תגיע לאוצר.
רוני גמזו: כל שקל שייגבה, ואני מתחייב לדווח לוועדה הזאת ולדווח בשקיפות לציבור, יגיע למימוש מטרות החוק הבסיסיות.
חיים כץ: היום יום שני בשבוע, י"ט באייר, 29 באפריל 2013, ואני מתכבד לפתוח את ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
חיים כץ: הנושא הוא סיום הסדרת הזכויות של חברי האגודה השיתופית "קו-או הריבוע הכחול" – אגודה צרכנית בפירוק.
חיים כץ: גילוי נאות, אבא שלי, שעוד הבין, קיבל את מה שנתתם, ואם הוא יקבל הוא כבר לא מבין.
חיים כץ: הישיבה האחרונה שאנחנו ישבנו פה היתה ביוני 2011.
חיים כץ: ביוני 2011 נאמר על-ידי המפרק שמבחינתו, ואני מצטט, הוא מוכן לסיים מחר בבוקר את כל נושא חלוקת הכספים.
חיים כץ: המפרק ומנכ"ל האגודה הבטיחו לפנות לרשם העמותות ולהמליץ על חלוקת 80 המיליון לבעלי העמותות הקיימים.
חיים כץ: עוד מעט אנחנו ביוני 2013.
חיים כץ: אני מבין שלא נעים ולא רוצים לסיים את הסאגה הזאת של פרשת ה"קו-אופ".
חיים כץ: למה לסיים תיק?
חיים כץ: אפשר לעבוד, יש עניין בעניין.
חיים כץ: בוועדה הקודמת היו הרבה מאוד נושאים שהתגלגלו הרבה מאוד זמן בכנסת וסיימנו אותם.
חיים כץ: אחד הכישלונות של הוועדה, שלא הצלחנו לסיים את נושא ה"קו-אופ".
חיים כץ: לא ניתן לזה להימשך הרבה זמן.
חיים כץ: אני חושב שהסאגה הזאת צריכה להסתיים.
חיים כץ: צריך לבוא ולעשות סוף לעניין.
חיים כץ: צריך להחזיר לאנשים את הכסף.
חיים כץ: זה כאילו בתקופה של היום עושים להם מעין תספורת בדחיית תשלומים.
חיים כץ: לא אומרים לא נחזיר לכם.