GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חיים גבע הספיל: בתל-אביב יש 200, בהרצליה יש 20, כל רשות מקומית בהתאם למה שהיא מתעדפת, כשהדגש מבחינתנו באגף האכיפה לא יהיה להחליף את כל אותם פקחים ברשויות המקומיות אלא יהיה בנוסף, באפשרות לשים דגש, לעודד אותם, לעבוד מולם, לעשות מבצעים ממוקדים באותם מקומות שהם רגישים ובעייתיים, בתי-חולים וכדומה.
<חיים גבע הספיל: כמו שהוזכר קודם לגבי אכיפה, תל-אביב נותנת הכי הרבה דוחות.
<חיים גבע הספיל: צריך לזכור שהיא גם עיר עם הכי הרבה מקומות בילוי, הרבה מאוד אנשים גם מגיעים מחוץ לעיר לאותם מקומות בילוי.
יעקב מרגי: זה נמדד כמותית או אחוזית?
<חיים גבע הספיל: אני כבר אציג את זה ביחס למספר התושבים, אבל שוב, זה פחות מייצג.
<חיים גבע הספיל: יש ערים שאוכפות לאורך שנים והאוכלוסייה בסך הכול לומדת, מכירה את החוק, לומדת לכבד את החוק, ואם לא ניתנים הרבה קנסות זה לא בהכרח שאין אכיפה אלא פשוט האוכלוסייה למדה את זה.
<חיים גבע הספיל: אם לדוגמה ניקח כמה ערים ונשווה את מספר התושבים ומספר הקנסות, נתייחס דווקא לתל-אביב – באמת, ניתנים הרבה מאוד קנסות ואני לא יודע כמה מהם זה לתושבי העיר וכמה מבחוץ.
<חיים גבע הספיל: זה לא חייב להיות ביחס למספר התושבים, זה יכול להיות ביחס למספר מקומות הבילוי.
<חיים גבע הספיל: הרצליה לדוגמה, יש יחסית מעט קנסות אבל זו עיר שאוכפת לאורך שנים, מהערים הראשונות בארץ שאכפו את החוק, והאוכלוסייה למדה.
<חיים גבע הספיל: יודעים שהרצליה היא עיר נקייה מעישון, כך היא גם מוכרת ואין הרבה דוחות אבל האכיפה היא בהחלט משמעותית ולאורך שנים ולכן אין הרבה קנסות.
<חיים גבע הספיל: זה פשוט לא המדד שמייצג את האכיפה.
<חיים גבע הספיל: מה שאנחנו כן יכולים ללמוד מאותם נתונים, ולכן זה חשוב, זה הדיווחים של אותן רשויות – כמו שאמרנו, לא הרבה הגישו – אבל אנחנו כן יכולים לראות מגמה ובהשוואה לשנים קודמות.
<חיים גבע הספיל: למשל, תחנה מרכזית חדשה בתל-אביב, היה שם עניין של אכיפה אזרחית, של תביעות אזרחיות נגד העירייה על היעדר אכיפה.
<חיים גבע הספיל: כמו שאפשר לראות, העירייה, המשטרה שמו על דגש ומאפס בערך זה קפץ ל-500.
יעקב מרגי: תתכנס לסיכום.
<חיים גבע הספיל: כמה שקפים אחרונים.
<חיים גבע הספיל: מה שעוד התחלנו, וילך ויגבר, זה הסמכה של סדרן ממונה – עובדי משרד הבריאות, בתי-חולים ואנחנו נרצה להרחיב את זה גם לבתי-חולים של הכללית, שיהיו מעין פקחים בבית- החולים ויוכלו לתת קנסות.
<חיים גבע הספיל: התחלנו את זה במחוז הצפון של משרד הבריאות, בבית-חולים גליל מערבי, בבית-חולים "פוריה".
<חיים גבע הספיל: זה יורחב לעוד בתי-חולים בארץ.
<חיים גבע הספיל: משהו חשוב לגבי גמילה מעישון.
<חיים גבע הספיל: היקפי הגמילה מעישון בקופות הולכים ועולים לאורך השנים, וזה תודות למאמצים מאוד משמעותיים שמשקיעות קופות החולים לאורך השנים ולאור הדרישות.
<חיים גבע הספיל: זה מדד לזה שאותם צעדים שאנחנו עושים באמת מועילים, בין השאר עליות המסים מעודד גם את העלייה בפנייה לגמילה מעישון.
יעקב מרגי: המשרד תומך בקופות בנושא הגמילה?
<פרופ' רוני גמזו: כן, זה נכנס לסל.
יעקב מרגי: לא בתמיכה.
<פרופ' רוני גמזו: לא לא, זה חלק מהטכנולוגיות שנכנסו לסל בשנים 2010–2011.
<חיים גבע הספיל: משהו שחשוב להדגיש, כמו שאמרנו קודם – הנושא של חברות הסיגריות.
<חיים גבע הספיל: הן מחויבות על-פי חוק, נכון להיום, לדווח על הוצאות שלהן על פרסומות, קידום מכירות, חסויות.
<חיים גבע הספיל: בשנת 2011 – זה הנתון האחרון שיש לנו, ביוני הם יעבירו את הנתונים לגבי 2012 – שיא בהיקף ההשקעה שלהם בפרסומות, עידוד קידום מכירות, 54 מיליון שקלים בשנה, וזה הולך ועולה, וזה עולה ככל שיש יותר פעילות של מסים וחקיקה, כך הם מנסים להשפיע יותר בתחום הזה.
<חיים גבע הספיל: המדינה "מרוויחה" ממסים על סיגריות סכום משמעותי שהולך וגדל ככל שמעלים את המסים.
<חיים גבע הספיל: כל שקל על חפיסת סיגריות זה בערך 400 מיליון.
<חיים גבע הספיל: במקרה הזה, האינטרסים של משרד הבריאות ושל האוצר משתלבים יפה ביחד.
<חיים גבע הספיל: חשוב להדגיש שהמסים האלה הולכים לקופת המדינה ולא למשרד הבריאות, לא צבועים לעניין כזה או אחר, למרות שזה מה שמומלץ בעולם אבל זה עניין שלא אצלנו.
<חיים גבע הספיל: חשוב גם להדגיש את ההתמודדות של המעשנים עם המסים, אחד הדברים שאנחנו רואים זה למשל בטבק לגלגול עצמי, שהוא חלופה זולה יותר מקניית סיגריות רגילות, ורואים עלייה מאוד משמעותית שהיא מתאימה לעלייה במסים בשנים האחרונות.
<חיים גבע הספיל: המסים עולים, אנשים עוברים לעשן מותגים זולים יותר וטבק לגלגול עצמי.
<חיים גבע הספיל: בהעלאה האחרונה של המסים, שהיתה לפני מספר שבועות, המסים האלה של הטבק לגלגול עלו בצורה משמעותית.
יעקב מרגי: מה שעשו עם הדיזל יעשו גם עם הטבק.
עפו אגבאריה: יש איזושהי סטטיסטיקה לגבי עישון סיגריה אלקטרונית?
<חיים גבע הספיל: זה מופיע בדוח, אפשר לראות בתוך הדוח.
יעקב מרגי: רצינו להתייחס לזה כי בדוח אין התייחסות מפורטת.
יעקב מרגי: אם כבר הקדמת, בוא נתייחס לסיגריה האלקטרונית.
יעקב מרגי: כשזה יצא, זה יצא בקול תרועה רמה ולאחר מכן היו קולות שהטילו דופי ואמרו שיכול להיות אפילו שזה יותר מסוכן.
יעקב מרגי: המשרד, אני הבנתי, היה צריך לעשות בדיקה בנושא הזה.
יעקב מרגי: השאלה אם יש ממצאים ודאיים שאפשר לומר שאכן הסיגריה הזאת תרמה את חלקה, היא פחות מסוכנת, היא מעודדת, היא הביאה לשינוי מגמה כלשהו.
יעל גרמן: אולי המנכ"ל יענה.
<פרופ' רוני גמזו: חיים, תענה, אני אשלים.
<חיים גבע הספיל: באמת, לאור העלייה בהיקף התופעה, הפרסום של הסיגריות האלקטרוניות והמסרים הבעייתיים שאותם יזמים מוציאים לשוק, הסיגריות האלקטרוניות זה איזשהו, נקרא לזה, פתרון קסם או גימיק טכנולוגי שבעינינו לפחות, נכון להיום – בכלל בעולם, לא רק אנחנו מתמודדים עם זה – הוא לא מוכח כמשהו שהוא יעיל, שעוזר לגמילה מעישון.
<חיים גבע הספיל: לפי רשימת התכולה והמרכיבים שלו, אפשר לומר שאולי זה אפילו – נניח אם משווים את כמות החומרים המסרטנים – פי-אלף פחות מסרטן מסיגריות רגילות, אבל זה מוצר טכנולוגי חדש.
<חיים גבע הספיל: אם אני אשווה אותו למשהו אחר קיים בשוק זה אולי מכשיר אינהלציה, כי המוצר הזה, מה שמיוחד בו שהוא מייצר אדים לשאיפה לריאות.
<חיים גבע הספיל: הדבר היחידי שדומה לזה בשוק זה מוצרים שנמצאים תחת פיקוח של משרד הבריאות כמו מכשירי אינהלציה, והמוצר הזה חומק מתחת ידי הרגולטור ואין עליו בעצם שום הגבלה, שום סטנדרטים, שום תקנים.
<חיים גבע הספיל: לכן, לאור העובדה שנוצר שוק שהצפי היום שהוא ילך ויגדל באחוזים מאוד משמעותיים, חברות סיגריות כבר קנו אותו – בדיוק בסוף השבוע דיברו על אחת מחברות הסיגריות הגדולות בעולם שקנתה את אחד המותגים של הסיגריות והולכת לצאת במסע.
יעקב מרגי: השאלה אם המשרד נערך.
<חיים גבע הספיל: הקמנו ועדה לבחון את הנושא – ועדה רב-מקצועית ממספר משרדים, ממספר תחומים, עם התמחויות שונות.
<חיים גבע הספיל: יצא דוח עם המלצה של אותה ועדה.
<חיים גבע הספיל: נכון לעכשיו, לאור היעדר המידע וחוסר ההוכחה לבטיחות או יעילות של המוצר הזה, ההמלצה היתה לאסור את זה למשך השנים הקרובות בהוראת שעה.
<חיים גבע הספיל: במהלך השנים האלה, חמש השנים הקרובות, נמשיך לעקוב אחרי העדכונים בעולם ומה מדינות אחרות עושות ביחס לזה.
<חיים גבע הספיל: זו היתה ההמלצה של הוועדה.
<חיים גבע הספיל: מאז פתחנו את זה לציבור שיגיב.
<חיים גבע הספיל: בדיוק אתמול סיימנו את השימוע למספר חברות סיגריות אלקטרוניות שרצו להתייחס, ועכשיו הנושא עם כל ההמלצות וכל הגישות יובא להנהלת המשרד להחליט על המדיניות.
רינה פרנקל: האם יש מספיק מרכזי גמילה, האם יש מספיק פונים ועד כמה זה אפקטיבי?
<חיים גבע הספיל: שאנחנו נענה?
<חיים גבע הספיל: שקופות החולים יענו?
<פרופ' רוני גמזו: אני אענה, ברשותך.
<פרופ' רוני גמזו: קודם כול, זו טכנולוגיה שהיא בסל.
<פרופ' רוני גמזו: כשהיא טכנולוגיה שהיא בסל, יש חובה על קופות החולים לספק אותה על-פי הדרישה.
<פרופ' רוני גמזו: לא צריך להיות, במיוחד לדבר הזה, תור.
<פרופ' רוני גמזו: אנחנו לא מכירים, לא ידוע לנו על תור לקבלת גמילה מעישון.
<פרופ' רוני גמזו: אני לא קיבלתי שום תלונה ונציב קבילות הציבור לחוק ביטוח בריאות ממלכתי לא קיבל שום תלונה.
רינה פרנקל: אין כל כך מודעות אולי לדבר הזה מקרב האנשים שמעשנים, עד כמה חשוב באמת להיגמל מזה.
<פרופ' רוני גמזו: אני מוכן להשקיע ולהעצים, כי בזמנו כשהכנסנו את זה לסל היתה מודעות והיה הרבה מאוד פרסום לזה.
<פרופ' רוני גמזו: אם יש בעיה של מודעות אני אדאג גם שהקופות יפרסמו וגם אנחנו נבצע הליך פרסום.
יעקב מרגי: כפי שאמרתי בפתיח – גם רואים את זה בסקירה וזו גם התחושה בציבור – יש מגמה.
יעקב מרגי: לא מספיק, צריך לעשות יותר.
יעקב מרגי: יש מקומות שאתה רואה את זה יותר.
יעקב מרגי: לדוגמה, מאחר שאנחנו מדברים על הכנסת, מי שעובר פה בפרוזדורים ורואה את ההתכנסויות ההמוניות במרחבים הפתוחים, אני חושב שהכנסת – כאמירה אני אומר את זה – צריכה להתייחס לזה, והיא יכולה לעשות זאת, כפרויקט של מניעת עישון, אם זה הסברתי ואם זה אפילו לעודד במחקר או לקחת קבוצת מחקר.
יעקב מרגי: אני יודע על מקומות עבודה שלקחו קבוצות מחקר בנושא הדיאטה.
יעקב מרגי: זה תרם וזה הכניס למודעות, זה גרר את המשפחות גם כן.
יעקב מרגי: אני חושב שבכנסת זה בולט, הכמויות הן גדולות, מדובר באוכלוסייה צעירה וצריך להשקיע.
יעקב מרגי: אני רוצה להתייחס לנקודה בדוח.
יעקב מרגי: ראינו את הגרף של הגילאים במערכות החינוך.
יעקב מרגי: כשאני רואה בכיתות ו'-ח' אחוז נמוך ובכיתה י' זה קופץ לשיעורים של 12%, ובתחנה הבאה בגיוס ל-21%, אני לא יודע מה האפקטיביות של ההסברה בכיתות ו'-ח' במערכות החינוך.
יעקב מרגי: הערכה שלי – זה לא די, לא מספיק.
יעקב מרגי: גם האחוזים האלה של כיתה ו', אני לא מסתפק בהם, אני חושב שזה חמור כי אני יכול לקחת את זה בלי להשקיע במחקר, להגיד – זה לא בגלל ההסברה, זה גם נושא של עצמאות גילאית.
יעקב מרגי: ילד בכיתה ח' מרשה לעצמו יותר מאשר בכיתה ו', בכיתה י' הוא כבר מקבל עצמאות יותר מאשר בכיתה ו', ובכלל כשהוא יוצא מהבית, הופך להיות גבר והולך להיות הישראלי בצבא, הוא מרשה לעצמו עוד יותר.
יעקב מרגי: אי-אפשר להצביע פה על כך שמערכת החינוך מצליחה – לא אומר שהיא לא עושה, אני לא שיפוטי כי אני לא יודע בדיוק.
יעקב מרגי: אם יש פה נציגים ממשרד החינוך, אני אשמח לשמוע בקצרה כי זה עקב אכילס.
יעקב מרגי: אנחנו רואים את הציבור הצעיר.
יעקב מרגי: זה שיש מגמות ירידה – עם כל הכבוד שאני בגיל 50 ומשהו מתחיל להיות מודע יותר למצב הבריאותי כי התמרורים והרמזורים ונורות האזהרה דולקים – ביג דיל, זה לא בגלל שמישהו דחף אותי לכך.
יעקב מרגי: אני רוצה לראות את מגמות הירידה האלה בגילאים האלה, את הבלימה בגילאים האלה, אז אנחנו נראה מגמות ירידה יותר גדולות בסביבות גיל 50 ומעלה.
רינה פרנקל: ואם יש איסור מוחלט בבתי-הספר.
יעקב מרגי: לכן אני חושב שזה הולך בקורלציה ישירה.
יעקב מרגי: אני לא יודע מה היתה עמדת הוועדה, אני אומר את דעתי האישית, ודאי שיהיה דיון פה.
יעקב מרגי: אני חושב שצריך לשקול שוב את הנושא של הדוגמה האישית במערכת החינוך.
יעקב מרגי: צריך לשתף את ארגוני המורים, אני חושב שלא יזיק – אם פעם שקלו לשנות את השם של בית-ספר לבית חינוך – אני חושב שגם בנושא הזה, נושא הבריאות, כמו אותו מפתח שאומרים, שקל שמשקיעים בכיתה א' שווה אלפי שקלים בכיתה י"ב, זה אותו דבר.
יעקב מרגי: שקל שמשקיעים במניעה, בהסברה, במודעות לבריאות בכיתה א', יחסוך למדינה הרבה שקלים במערכת הבריאות.
יעקב מרגי: אני אשמח לשמוע – מערכת החינוך, ההסתדרות הרפואית, אם יש לה פעילות כלשהי ורוצה להתייחס.
יעקב מרגי: אם חברי הכנסת לפני כן רוצים להתייחס.
עפו אגבאריה: מה לעשות, אנחנו עוד פעם מקלקלים את הסטטיסטיקה, הערבים בישראל מקלקלים את הסטטיסטיקה, לא רק בממוצע.
יעקב מרגי: פעם ראשונה זה לא הולך עם חרדים ביחד.
עפו אגבאריה: זה גם בעישון וגם בתמותת תינוקות, אז מה לעשות, מקלקלים את הסטטיסטיקה, אבל אני חושב שיש איזשהו רקע לזה.
עפו אגבאריה: אם אנחנו משווים, לא רק בגלל שזה ערבים או יהודים, ואם אנחנו משווים את המצב הסוציו-אקונומי, היות והאוכלוסייה הערבית היא אוכלוסייה נחלשת, מה שאתה אמרת יכול להיות שזה גם חרדים, אבל זה גם יכול להיות פריפריה.
עפו אגבאריה: זה לא רק מדינת תל-אביב או הפריפריה.
יעקב מרגי: כדאי שבדוח הבא תבדקו.
<פרופ' רוני גמזו: אבל זה לא נכון.
<פרופ' רוני גמזו: זה לא נכון.
רינה פרנקל: כנראה לא כל כך מוחלשת כי סיגריות היום עולות הרבה כסף.
עפו אגבאריה: סיגריות, קודם כול אני אגיד לך שזה לא עולה הרבה כסף כי ראינו את העניין של הגלגול העצמי.
עפו אגבאריה: מה שאותי יותר מדאיג, לא רק זה שמגלגלים סיגריות בעצמם אלא יש אצלנו מגמה ברחוב הערבי שיש חנויות מסוימות – ולא רחוק מבתי-הספר – שהן מוכרות את הסיגריות המגולגלות האלה, כשקופסה עולה חמישה שקלים.
עפו אגבאריה: זה ללא מכס.
עפו אגבאריה: יש עוד תופעה – תופעת הנרגילות, זה דבר איום ונורא.
עפו אגבאריה: אני חושב שזה התחיל במגזר הערבי אבל אני רואה את זה גם במגזר היהודי, זה הולך וגדל.
יעקב מרגי: עשו אקזיט.
עפו אגבאריה: מה הסכנה בזה?
עפו אגבאריה: שהטבק שמשתמשים בו הוא לא טבק, זה זבל.
עפו אגבאריה: אלה דברים מאוד מאוד מסוכנים.
עפו אגבאריה: למרות שכפי שהזכרת, יש על זה פרסום שזה מפירות אבל זה באמת יותר קנצרוגני מאשר כל טבק שידוע בכלל.
עפו אגבאריה: לכן, אני חושב שיש מקום לא רק דרך מערכת החינוך.
עפו אגבאריה: נכון שמערכת החינוך זה המקום העיקרי אבל – אני לא יודע מי מפקח, אולי זה העיריות – שלא ירשו ולא יתנו אישורים לכל מיני בתי קפה ולכל מיני מקומות שהם כל כך נגישים לתלמידים, שהם יכולים לצאת ממש משערי בית-הספר ובחמש דקות הם כבר באיזשהו קפה כדי לעשן נרגילה.
עפו אגבאריה: לדעתי, יש מקום גם לערב את הגורמים הנוגעים בדבר כדי לא לאפשר נגישות וקלות להגיע למקומות כאלה.
עפו אגבאריה: דבר שני, אנחנו בדרך כלל יודעים שלא רק המצב הסוציו-אקונומי, לפעמים גם האווירה האזרחית, העצבים, זה גם כן גורם.
עפו אגבאריה: אנשים בפריפריה – אם זה אחוז אבטלה או שזה מצב בריאותי או שזה מצב חברתי – זה גם כן גורם.
עפו אגבאריה: במדינות מתוקנות יכולים להגיע לאחוזים קצת יותר ברורים וקצת יותר נמוכים מאשר במזרח התיכון, עם כל הקונפליקט שאנחנו נמצאים בו.
יעקב מרגי: תגובה קצרה של משרד הבריאות בנושא הזה.
יעל גרמן: ד"ר אגבאריה – ואני בכוונה אומרת דוקטור כי אתה מתמצא בנושא, ואין ספק שחלק מהסיבות שאתה אמרת הן נכונות אבל יכול להיות שישנן סיבות אחרות.
עפו אגבאריה: בטח.
יעל גרמן: ראשית לכול, אתה צודק, והנתונים מדברים בעד עצמם.
יעל גרמן: פתחתי כאן את הסטטיסטיקה, אז באמת הגברים היהודים מעשנים בממוצע 24%, בעוד שבקרב הערבים 43.4%.
יעל גרמן: דרך אגב, אצל הנשים זה פחות מהנשים היהודיות.
יעל גרמן: היהודיות – 16% והערביות – 6.5%.
עפו אגבאריה: למרות שאני חושב שזה נתון לא כל כך נכון כי לפעמים יכול להיות חלק שמסתיר, אבל בטוח שזה פחות.
יעל גרמן: דבר אחד בטוח – הנשים סובלות מעישון פסיבי.
יעל גרמן: ואין ספק, דרך אגב, שחלק מן המחלות המאופיינות בקרב האוכלוסייה הערבית נובעות בדיוק מהנתון הזה, מכך שאחוז המעשנים הוא גבוה – גם המעשנים אקטיבית וגם המעשנים פסיבית .
יעל גרמן: בין השאר, גם יכול להיות תמותת תינוקות שעליה אתה מדבר – אחת ההשערות היא שמספר התינוקות שמתים מוות בעריסה, שזה למעשה מוות בלתי מוסבר עד גיל שנה, בקרב הערבים הוא כפול מאשר בקרב היהודים.
יעל גרמן: כאשר שאלתי את ד"ר בשאראת, מנהל בית-החולים בנצרת, איך אתה מסביר את זה, הוא לא ידע להסביר אבל הוא אמר – אולי זו גם תוצאה של העישון.
יעל גרמן: לכן, צריך להקדיש מחשבה וצריך באמת להסתכל ולראות איך אנחנו מכינים תוכנית מיוחדת למגזר הערבי בנושא הזה.
יעקב מרגי: כפי שאמרתי, אני אתן את רשות הדיבור לנציגת משרד החינוך, והייתי רוצה לשמוע את נציג השלטון המקומי כי הוא הגורם המרכזי באכיפה.
<עירית ליבנה: תודה רבה.
<עירית ליבנה: אנחנו הולכים למהלך משותף עם משרד הבריאות, אחרי שאנחנו כן מעמיקים וחושבים שצריך להעמיק גם את ההסברה ואת תוכניות המניעה, אבל כדי לחזק את התהליך של תוכניות המניעה שנעשות – ויכול להיות שבעקבות הממצאים באמת לחזק את זה גם בגילאים היותר מבוגרים, הבוגרים, שבהם ראינו עלייה – אנחנו הולכים למהלך משותף שהוא נולד קצת קשה אבל הוא נועז, ועוד מחכים לנו הרבה מאוד מאבקים תוך כדי.
<עירית ליבנה: מנכ"ל משרד הבריאות ומנכ"לית משרד החינוך החליטו שכדי להפוך לאיזשהו "רול מודלינג", כדי שאפשר יהיה לבוא לתלמידים – קודם כול למנוע מהם את העישון הכפוי ובאמת להוות דוגמה כי מוסד חינוכי הוא לא כמו כל מקום אחר – זה להפוך את בתי-הספר, בתוכנית חלוץ, בתוכנית פיילוט, עם כל מה שמשתמע מזה.
<עירית ליבנה: והמשתמע מזה באמת זה הנושא של ההסברה והתוכניות, הנושא של שינוי, ושינוי מוחלט, אין עיגולי פינות – נקי מעישון זה נקי מעישון.
<עירית ליבנה: אם ראיתם את התגובות בתקשורת, מנהלים ומורים אמרו, אז נצא מחוץ לגדר?
<עירית ליבנה: אז יכול להיות שבתחילת הדרך זה יהיה.
<עירית ליבנה: נושא האכיפה – אנחנו לא רוצים להגיע למצב שבו ייכנס פקח עירוני.
<עירית ליבנה: אנחנו חושבים שהתהליך שאנחנו נעשה יגרום לזה שתהיה אכיפה, נעצים את המנהלים כי אנחנו תולים בהם הרבה מאוד תקוות – מנהלי מחוזות שלנו, עם מנהלי מחוזות של משרד הבריאות.
יעקב מרגי: נעקוב אחרי הדברים האלה.
<עירית ליבנה: מה שאנחנו מאפשרים, ודיברו פה, באמת נאפשר לאותם מורים ואולי הורים ותלמידים בנושא של גמילה להביא את זה אליהם וזה יכול להיות אינסנטיב מאוד משמעותי.
<עמוס האוזנר: תיתן, אדוני, למי שיזם את החוק?
<עמוס האוזנר: עורך-דין עמוס האוזנר, יושב-ראש המועצה למניעת עישון, שיזמתי את החוק.
יעקב מרגי: פיני קבלו, השלטון המקומי.
<פיני קבלו: אין ספק שהנושא הזה של העישון – אנחנו נכנסנו אליו כשלטון מקומי ואף לקחנו נציגה, עורכת-דין רות דיין, אשר פועלת במשותף עם משרד הבריאות ויתר הגורמים – אנחנו עושים הכל על מנת שהנושא הזה יחלחל לרשויות המקומיות.
<פיני קבלו: הנושא לא פשוט, יש להם בדרך כלל סדרי עדיפויות אבל אנחנו רואים תופעה הולכת ומתרחבת של כניסה מאוד מסיבית של ראשי רשויות שלקחו את העניין לידיים – גם מינו פקחים, גם נתנו מספרי מוקד, גם מדווחים באופן שוטף, גם פותחים תיקים נגד מעשנים שמגיעות תלונות לגביהם.
<פיני קבלו: בסך הכול, הנושא החל לרדת למטה, אנחנו עושים פעולה משותפת עם כל הגורמים על מנת שהנושא הזה יתפוס בסדר העדיפות של כל ראש רשות.
יעקב מרגי: פיני, כשיש תלונה מאולם אירועים, אתה רואה מוטיבציה, שולחים מייד פקח כי בטוח תופסים, אבל אם יבוא אזרח שהוא בדרך כלל "נתפס" לנודניק הטרדן שאכפת לו מנקודה מסוימת שבה מעשנים, גם הפקח או העירייה – יש סדרי עדיפויות – יורידו אותו.
יעקב מרגי: אין מוטיבציה גבוהה.
יעקב מרגי: צריך לראות איך באמת לוקחים את זה באופן מערכתי.
יעקב מרגי: אנחנו באמת מברכים על מה שנעשה עד היום אבל אני חושב שהמשך האכיפה חשוב, האכיפה היא פה גורם משמעותי ביותר.
עפו אגבאריה: זאת הבעיה, האכיפה.
<פיני קבלו: האכיפה היא באמת משמעותית.
יעקב מרגי: לכאורה, הם צריכים להיות בעלי עניין כי זה מגדיל את ההכנסות.
<פיני קבלו: כן, ברור שזה מגדיל את ההכנסות.
יעל גרמן: לא סתם זה מגדיל את ההכנסה.
יעל גרמן: אני יכולה לומר לך ששני קנסות בלילה מכסים את המשכורת של פקח עירוני בחודש.
יעקב מרגי: פיני, אין ספק, חשוב לנו שהמסר יועבר, אנחנו רוצים להעצים את זה.
<פיני קבלו: אנחנו לקחנו את העניין הזה, פועלים, יש גם נציגי משרד הבריאות.
<פיני קבלו: ב-31 בחודש אנחנו הולכים להשתתף באירוע הבין-לאומי הגדול של מניעת העישון.
<פיני קבלו: אנחנו פועלים באכיפה משותפת, יש צוות היגוי משותף לכל המשרדים, לקופות החולים, ראשי רשויות.
<פיני קבלו: אני מאמין שהנושא הזה ילך ויתפוס, אנחנו רואים את זה.
<פיני קבלו: גם אני הולך לאולמות, גם אני הולך לחתונות, מדי עונת חתונות אתה רואה שזה הולך ופוחת, אתה רואה שיש יותר פקחים.
<פיני קבלו: בסך הכול, אנחנו רואים את העניין הזה בצורה מאוד מאוד חיונית וגם פועלים באכיפה.
<פיני קבלו: אנחנו גם מקיימים כנס בנושא הזה.
<פיני קבלו: ראשי הרשויות מודעים לכך שהקנסות הם הכנסה מאוד טובה, ומה שגברתי ראש העיר לשעבר ושרת הבריאות הציגה – היא מבינה שיש משמעות.
<פיני קבלו: לכן, אתה רואה, יש רשויות שגם מינו 50 פקחים, יש רשויות שמינו שבעה פקחים ושמונה, לאט-לאט זה תופס, גם מהכנסות אפשר להשיג.
<עמוס האוזנר: עורך-דין עמוס האוזנר, יושב-ראש המועצה הישראלית למניעת עישון.
<עמוס האוזנר: כשאני יזמתי את החוק הזה והצעתי אותו לחבר הכנסת אבי יחזקאל, באמת שיוויתי בדמיוני מין ישיבה מהסוג של הישיבה כאן, שמתייחסים ברצינות לנושא, שאנחנו גם נמליץ – כפי שאני מקווה – תמליצו בסופו של דבר המלצות, וכאן הייתי רוצה לומר לכם כמה דברים לגופו של עניין.
<עמוס האוזנר: לגופו של עניין, תקראו את הפרק שמדבר על פעילות משרד הבריאות – הוא באמת משקיע, משתדל בחקיקה.
<עמוס האוזנר: מה הוא לא עושה, ולא מפני שהוא לא רוצה אלא כי אין לו? הוא לא משקיע שום כספים בהסברה.
<עמוס האוזנר: אין.
<עמוס האוזנר: אנחנו לא רואים תשדירי שירות של משרד הבריאות בנושא מניעת עישון.
<עמוס האוזנר: בואו נחשוב על זה.
<עמוס האוזנר: 55 מיליון שקלים משקיעות חברות הסיגריות כדי לעודד את העישון.
<עמוס האוזנר: את מי שולחים להילחם בזה?
<עמוס האוזנר: את האגודה למלחמה בסרטן?
<עמוס האוזנר: דוד נגד גוליית.
יעקב מרגי: נראה לי הסרטן במקרה הזה הוא גוליית.
<עמוס האוזנר: משרד הבריאות חייב לדעתי לעמוד על קבלת תקציב.
<עמוס האוזנר: אנחנו מדברים עכשיו על העלאת מס שאמורה להכניס לפי גרסה אחת 600 מיליון שקלים, לפי גרסה אחרת 800 מיליון שקלים לקופת המדינה ממיסוי על סיגריות.
<עמוס האוזנר: לא יקרה שום דבר אם משרד הבריאות יקבל למניעת עישון אחוז מסוים מההעלאה, אם לא זו אז בעלייה הבאה.
<עמוס האוזנר: דבר כזה גם יעודד את המודעות הציבורית להעלאה הזאת.
<עמוס האוזנר: היום יש ביקורת על ההעלאה, קוראים לזה צעד מס, אבל אם משרד הבריאות יקבל תקציב כחלק מזה לחינוך ולהסברה למניעת עישון, אז התמיכה הציבורית בהעלאת המס תגדל.
<עמוס האוזנר: זה מאוד רצוי לעשות את זה בצורה הזאת.
יעל גרמן: אז יהיה פחות מס.
<עמוס האוזנר: לא יהיה פחות מס, גברתי.
יעל גרמן: הלוואי ויהיה פחות מס.
יעקב מרגי: רבותי, זה הדיון ויהיו עוד הזדמנויות.
יעקב מרגי: אני רוצה לסכם אבל אי-אפשר בלי לתת את רשות הדיבור לנציג ההסתדרות הרפואית.
<אדוה פרי-אבישי: אדוה פרי-אבישי, עורכת-דין מההסתדרות הרפואית.
<אדוה פרי-אבישי: קודם כול, אנחנו מברכים על כל הפעילות כמובן.
<אדוה פרי-אבישי: גם ההסתדרות הרפואית במהלך השנים – כבר בשנות ה-90 – הגישה עתירה להכריז על ניקוטין וטבק כסם מסוכן, אחרי כן כתבנו למבקר המדינה על כך כי היתה שם סחבת מאוד גדולה, וכמובן היינו גם שותפים להליכי חקיקה.
<אדוה פרי-אבישי: אחד הדברים שכמובן אנחנו רואים לגביו חשיבות מאוד גדולה זה התפקיד של הרופא, שהוא בעל הידע המקצועי והוא צריך להוות דוגמה אישית למטופלים שלו, וזאת הסיבה שכמובן אנחנו גם תומכים מאוד בתוכניות של קופות החולים אבל גם אנחנו בימים אלה בונים ומגבשים תוכניות ייעודיות לרופאים שרוצים להיגמל מעישון סיגריות כי כמובן הרופא הוא הדוגמה האישית.
<אדוה פרי-אבישי: לגבי הסיגריה האלקטרונית, גם אנחנו מתנגדים, הרופאים חושבים שצריך לאסור את השימוש - כמו בכל מחקר אחר שעושים – עד שהיעילות תוכח.
יעקב מרגי: אנחנו קוראים לבחון.
יעקב מרגי: זה לא חוכמה לומר – גם המשרד, גם אתם – צריך לבחון כבר, לא לחכות.
<אדוה פרי-אבישי: אנחנו סבורים שצריך לאסור את השימוש בה עד שיוכיחו לגבי היעילות והבטיחות.
<עמוס האוזנר: יש דוח מאוד מפורט של ועדה.
יעקב מרגי: מישהו צריך להוכיח זאת.
יעקב מרגי: זה לא יוכח.
יעקב מרגי: אני לא הייתי רוצה להוכיח בעוד יובל לפי סטטיסטיקות רפואיות.
יעקב מרגי: צריך להוכיח מדעית, ויש לנו את הכלים לכך.
<אדוה פרי-אבישי: נכון, אז אני אומרת – עד שיוכיחו מדעית, כמו שבודקים מחקר קליני – לאסור, כמו שאוסרים תרופה ניסיונית עד שנעשים המחקרים.
<אדוה פרי-אבישי: לגבי הנושא של הסברה אנחנו גם סבורים שצריך לחזק את הנושא של ההסברה בעיקר בקרב ילדים ובני נוער, כמובן.
<אדוה פרי-אבישי: אני חייבת לשתף אתכם, אגב ההסברה, במשהו שהוא נקודה למחשבה.
<אדוה פרי-אבישי: הבוקר – כאילו בהזמנה – קיבלתי הודעה לנייד, שכל בני הנוער גם מקבלים לניידים שלהם, הזמנה להרצאה על קפה וסיגריה בנושא "הכנה לגמילה מעישון".
<אדוה פרי-אבישי: השתתפות בתשלום סמלי של 29 שקלים, אבל יש גם מתנה, שתי קופסאות סיגריות מהסוג האהוב עליך.
יעל גרמן: זה, דרך אגב, על-פי החוק נאסר.
יעל גרמן: החוק החדש – אתמול הוחל עליו דין רציפות, הוא עדיין לא עבר בכנסת – אי-אפשר יהיה לעשות את זה.
<אדוה פרי-אבישי: אז אני אומרת שמאוד חשוב לשים לב ולאכוף גם את זה.
יעקב מרגי: אני שמח שהדיון באמת מעורר עניין, רואים גם את הנוכחות, היינו יושבים אפילו עוד שעה, אני רוצה לקרוא הודעת סיכום.
יעקב מרגי: יהיו עוד מפגשים בנושא, זה רק מראה כמה צריך לתת צ'אנס לחוקים.
יעקב מרגי: אני זוכר את הימים הראשונים בהם דיברו על החקיקה בנושא העישון, לכן אני לא מתרגש מאלה שיוצאים בהצהרות בומבסטיות – נצא מעבר לגדר.
יעקב מרגי: בסוף החיים יותר חזקים מהכול ולכן צריך להמשיך ולתת אמון בחוקים שמגבילים כי בסוף מדובר בטובת הכלל ושלום הציבור.
יעקב מרגי: אני אקרא הודעת סיכום שפחות או יותר תיגע בכמה נקודות שדנו בהן וצריך להתייחס אליהן.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת להמשיך בפעולות להגברת המודעות נגד העישון בקרב בני נוער ומבוגרים.
יעקב מרגי: כמו כן, היא קוראת לקופות החולים להרחיב הפרסומים והמודעות בקרב המבוטחים לגבי הסדנאות לגמילה מעישון.
יעקב מרגי: הוועדה מבקשת ממשרד הבריאות לבחון בדוח הבא, לנסות לחקור מובנים נוספים כמו חתכים סוציו-אקונומיים, פריפריאליים – כמו שהציע חבר הכנסת.
יעקב מרגי: לאור הפופולריות הגוברת בשימוש בסיגריה אלקטרונית, אנחנו דורשים ממשרד הבריאות לנקוט פעולות – לא לחכות, חמש שנים זה הרבה זמן – במיוחד שהמשרד טוען שזה הולך להיות פופולרי, וחברות הסיגריות רוכשות ורוצות להפיץ את זה.
יעקב מרגי: לכן צריך לחקור את זה.
יעקב מרגי: זה לא סיפור גדול, זה לא כמו לחקור תרופה עם ניסויים וכולי.
יעקב מרגי: צריך לבחון, יודעים מהם החומרים, יש ניסיון רפואי, יש ניסיון מדעי ואפשר לקבוע בתקופה קצרה - אם באמת הסיגריה הזאת מזיקה, לעצור את זה, ואם יש לה תופעות חיוביות, אדרבה ואדרבה.
יעקב מרגי: כמו כן, הוועדה קוראת לבחון דרכים למניעת מכירה של סיגריות מגולגלות – אתה רואה, כמו שאמרנו בתחילת הקדנציה, כשיש רופא בוועדה, יש לזה תרומה – שלגביהן אין כל פיקוח ואין שום סימון.
עפו אגבאריה: זה רק יכול לתרום, אבל יריב לוין לא מבין את זה.
יעקב מרגי: לכן, אנחנו קוראים באמת להמשיך במעקב בכל הנושאים האלה, להגביר את המודעות באכיפה ברשויות המקומיות, להגביר את האכיפה גם בקרב אותן רשויות שלא מופיעות בדוח ולא בסטטיסטיקה.
יעקב מרגי: אני חושב שזה הגורם המשמעותי ביישום החוק.
חיים כץ: היום יום שני בשבוע, י"ח בסיוון תשע"ג, 27 במאי 2013.
חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא:
חיים כץ: תנאי העסקה של הסגל האקדמי הזוטר באוניברסיטת בן גוריון.
חיים כץ: היתה פנייה אליי מנציגים של הסגל הזוטר.
חיים כץ: הם טענו על קיפוח, על תנאים, וביקשו שהוועדה הזאת תתכנס ותבחן איפה אנחנו יכולים לראות מה אנחנו יודעים לעזור.
חיים כץ: במקביל צלצלה אליי נשיאת האוניברסיטה ואמרה שהכול בסדר.
חיים כץ: בואו נראה איפה אנחנו חיים.
חיים כץ: מי הנציג הבכיר פה של הסגל הזוטר?
חיים כץ: בוא תספר לנו את הסיפור שלך.
חיים כץ: לפרוטוקול תגיד שם ותפקיד.
<אסף בונדי: אני מזכ"ל ארגון הסגל האקדמי הזוטר באוניברסיטת בן גוריון.
<אסף בונדי: קודם כול, תודה שכינסת את הוועדה.
<אסף בונדי: באמת צר לי שנאלצנו להטריח אותך, את הוועדה, את הכנסת.
חיים כץ: אחרת לא נקבל משכורת ואז נהיה במצב שלכם.
<אסף בונדי: לצערי ההזדמנויות האלה הן ההזדמנויות היחידות שאנחנו זוכים להיתקל בנציגי הנהלת האוניברסיטה.
<אסף בונדי: הבעיה המרכזית שלנו, ששזורה לאורך כל הדרך בחודשים האחרונים, היא חוסר רצון של ההנהלה לדבר אתנו, חוסר רצון של ההנהלה לשבת אתנו, להסתכל בעיניים, להגיד גם דברים שנעימים יותר או נעימים פחות, אבל בסופו של יום להגיע להסכמות.
<אסף בונדי: אנחנו הארגון היציג של הסגל האקדמי הזוטר, שמונה 2,100 חברים, בממוצע.
<אסף בונדי: אני אומר בממוצע כי זה משתנה מסמסטר לסמסטר, זה דפוס ההעסקה שלנו.
<אסף בונדי: אנחנו ציבור העובדים הגדול ביותר באוניברסיטה אך לצערי הרב היחס אלינו הוא כאל מי שלא עובד באוניברסיטה.
חיים כץ: כמה מונה הסגל הבכיר?