GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילן שפירא: מהנוסח של ה-15 לחודש.
צביה אדמון: מהנוסח המעודכן.
הר טוב: שפורסם עכשיו?
שמואל חיימוביץ: בעקבות כל ההערות שהיו, אנחנו התלבטנו והגענו למסקנה שכמו שעשינו הבחנה בין חדש לקיים בנושאים מבניים, יש מקום לדון על חדש וקיים בריהוט.
שמואל חיימוביץ: לכן ריהוט קיים, כל עוד לא מחליפים אותו, ההתאמה תהיה.
שמואל חיימוביץ: אנחנו יכולים לחיות עם העניין של אחד לעשר.
שמואל חיימוביץ: לעומת זאת, בריהוט חדש, לדעתנו צריכות כל העמדות להיות נגישות.
קריאה: הכול?
שמואל חיימוביץ: אני אנמק.
שמואל חיימוביץ: בעצם למה לא?
שמואל חיימוביץ: אני מציע להקל בפרמטר של חלל ברכיים.
שמואל חיימוביץ: אם עד עכשיו כתוב בחלק אחד שחלל ברכיים צריך להיות 48, אני מציע שיהיה בין 35 ל-40.
שמואל חיימוביץ: זה נותן אפשרות לעשות עמדות נגישות בפחות שטח.
שמואל חיימוביץ: אני מדבר לעומק, על מקום לרגליים.
שמואל חיימוביץ: אולי לא יהיה לי מאה אחוזים נוח, אבל לפחות זה ייתן עמדות נגישות.
הר טוב: מה לגבי המדף הנשלף?
שמואל חיימוביץ: רגע.
שמואל חיימוביץ: אמרנו שאני אדבר עד הסוף.
אילן גילאון: ריהוט קיים, אחת לעשר.
אילן גילאון: מקובל עליכם.
שמואל חיימוביץ: להתאים אחת לעשר לפחות.
בלהה ברג: כאשר ניתן שירות זהה.
שמואל חיימוביץ: ברור.
שמואל חיימוביץ: שירות זהה.
שמואל חיימוביץ: כשדיברו כאן על שירות זהה, היה ויש בבנק כלשהו עמדה שנותנת לכולם – לא לנכים – שירות כולל בכל התחומים, אין לנו בעיה שיאמרו שאנשים עם מוגבלות דווקא ילכו לנקודה הזאת כי אותו פקיד ממילא נותן לכולם את השירות שם.
שמואל חיימוביץ: אבל אם מתחילים לומר שנביא לכאן את הפקיד המסוים, זה לא מקובל.
אילן גילאון: אתם מדברים על פקיד שיודע לתת את כל השירותים בעמדה אחת.
אילן גילאון: לא יהיה פקיד שיעבור מכאן לכאן.
שמואל חיימוביץ: אני יודע שבבנקאות פרטית יש ריכוז של שירותים שניתנים על ידי אותו פקיד.
שמואל חיימוביץ: יש דבר כזה?
טיבי רבינוביץ: לא.
טיבי רבינוביץ: לכל אחד יש את תחום ההתמחות שלו.
הר טוב: יועץ משכנתאות?
שמואל חיימוביץ: לא, זה לא.
שמואל חיימוביץ: את לוקחת אותי למשכנתאות.
טיבי רבינוביץ: לא, אני לוקח אותך לייעוץ השקעות.
שמואל חיימוביץ: ייעוץ השקעות, אחד מהם צריך לפחות נגיש.
שמואל חיימוביץ: פתאום הוא ילך לעמדה של טלר וייתן שירות?
שמואל חיימוביץ: אתה מעלה על דעתך דבר כזה?
אילן גילאון: אתה רוצה להעביר את הפקיד המסוים למקום הנגיש?
אחיה קמארה: זה מה שהוא רוצה לעשות.
שמואל חיימוביץ: אנחנו לא פותחים את זה.
שמואל חיימוביץ: בקשר למעדניות.
שמואל חיימוביץ: היום בהרבה מקומות אנחנו רואים שהמעדניות הן בגובה כזה – למזלנו זה שקוף הרבה פעמים – שבעצם לא רואים את נותן השירות.
שמואל חיימוביץ: הבן אדם שמגיע בישיבה, לא רואים אותו.
שמואל חיימוביץ: עומד לידו מישהו והוא מקבל שירות, אבל זה שנמצא למטה לא מקבל שירות.
שמואל חיימוביץ: קודם כל, תשומת לב.
שמואל חיימוביץ: שיראו, שהוא יוכל לדבר אתו ויוכל לומר מה הוא רוצה.
שמואל חיימוביץ: בכנסת יש לי בעיה דומה.
שמואל חיימוביץ: חייב להיות מצב שחלק מהשורה הזאת שנותנת את השירות, יהיה שם מצב שאפשר לדבר עם נותן השירות, לומר לו מה רוצה אותו אדם ולקבל את המוצר בלי מתווך שעומד לידך.
שמואל חיימוביץ: אי אפשר שלא להתמודד עם הסוגיה הזאת.
שמואל חיימוביץ: לכך יש מענה בתקנות והוא אומר שיש לנו עמדה לאורך, צריך לפחות חלק ממנה – נדמה לי תשעים סנטימטרים – יהיה נגיש באופן כזה שאפשר לנהל את הדיאלוג ואפשר להעביר מוצר.
שוש רבינוביץ: התוצאה היא שלפחות בשני מקומות בסופרמרקט צריך לעשות את זה, בגבינות ובבשר.
שוש רבינוביץ: השאלה היא לגבי השיפוץ הנדרש.
שוש רבינוביץ: הרציונאל מובן לגמרי ואנחנו כמובן בעד, אבל השאלה היא מתי, מה העיתוי, האם לעשות את זה עכשיו בכל מקום קיים או בכל מקום שהולך לשפץ.
שמואל חיימוביץ: בלי זה אין נגישות.
שמואל חיימוביץ: אם המקום לא נגיש, אין נגישות.
שוש רבינוביץ: ההליך הוא הדרגתי.
נמרוד הגלילי: לרשת השיווק יש אינטרס למכור כמה שיותר.
נמרוד הגלילי: הם לא חושבים שהם שקופים.
שמואל חיימוביץ: בהפסקה, אם אתה רוצה, אני אדגים לך את זה כאן במזנון.
שמואל חיימוביץ: מעבר לכך, אם המקום לא נגיש, אנחנו רוצים להנגיש אותו.
שמואל חיימוביץ: אנחנו לא באים ואומרים שאם המקום לא נגיש, לא נעשה כלום.
אילן גילאון: לא מדובר על משהו כל כך דרמטי.
שמואל חיימוביץ: פרקטית, הרבה פעמים יש נגישות מהצד בלי שום הפרעה ולפעמים זה פותר את הבעיה.
שמואל חיימוביץ: צריכה להיות קצת תשומת לב ולא לחסום את הדרך להגיע מהצד והכל בסדר.
אילן גילאון: מה הרוחב?
שמואל חיימוביץ: תשעים סנטימטרים.
שוש רבינוביץ: מה זה אומר להגיע מהצד?
אילן גילאון: אתה יודע איזו מהפכה זאת?
אילן גילאון: זה אומר שהמדף הזה בו הם משתמשים יצטרך להיות בנוי בכל מקום שבונים מדף כזה עם קטע מונמך.
טיבי רבינוביץ: לא הבנתי איך זה אמור להשפיע עלינו.
שמואל חיימוביץ: כלפי הבנקים.
שמואל חיימוביץ: יש לכם מצב שיש עמדה שקופה עם מעדנים שאתם מוכרים בה?
טיבי רבינוביץ: אין לנו.
טיבי רבינוביץ: תחזור לבנקים.
טיבי רבינוביץ: אני לא מדבר על הסופרמרקטים.
שמואל חיימוביץ: כרגע אני לא מדבר על הבנקים.
אחיה קמארה: מה השאלה?
טיבי רבינוביץ: איך הקושי שאנחנו מתמודדים אתו בבניית עמדה נגישה.
שמואל חיימוביץ: הצעתי לצמצם את החלל של הברכיים, כך שזה מצמצם את הרוחב ואת השטחים שצריך לתת כדי לאפשר נגישות.
שמואל חיימוביץ: אגב, אין לנו ציפייה שבמקום שניתן שירות בעמדה נגישה יתאפשר סיבוב מלא.
שמואל חיימוביץ: לפעמים מספיק שנכנסים קדימה ויוצאים אחורה.
אילן גילאון: עד עכשיו בשום בנק אני לא פגשתי עמדה שהיא לא נגישה.
אילן גילאון: אני מגיע עם הקלנועית.
טיבי רבינוביץ: אתה מסוגל להתקרב לעמדה כדי לחתום?
אילן גילאון: גם מבחינת העומק מתחת לשולחן, כמעט ואין.
אילן גילאון: אני לא מכיר מקום כזה.
קריאה: כמעט בכל הבנקים יש היום עמדה נגישה אחת.
טיבי רבינוביץ: העובדה היא שהמערכת הבנקאית באמת מתקדמת בהנגשת השירותים שלה ולזכותה ייאמר, למרות כל הטענות שמועלות כלפיה.
שמואל חיימוביץ: נשאלה כאן שאלה לגבי מדף נשלף או מדף מתקפל.
שמואל חיימוביץ: אני מבקש לקרוא מתוך התקן את הסעיף הזה, ברשותך.
שמואל חיימוביץ: סעיף (ו): בעמדת שירות המיועד לקבלת שירות בעמידה ואין בסמוך לה עמדת שירות המיועדת לקבלת שירות זהה בישיבה, ישולב משטח קבוע נמוך יותר שגובהו מתאים לנדרש בסעיף כך וכך, רוחבו תשעים סנטימטרים לפחות ועומקו ארבעים לפחות.
שמואל חיימוביץ: כתוב שאם אפשר, יישמר מתחת למשטח הנמוך חלל ברכיים חופשי שגובהו שבעים סנטימטרים לפחות שיאפשר גישה אלכסונית.
שמואל חיימוביץ: אז מה כל הוויכוח?
שמואל חיימוביץ: אחר כתוב שאם אי אפשר לשלב משטח נמוך קבוע כאמור, יש להוסיף משטח כתיבה מתקפל או נשלף שיאפשר כתיבה או חתימה כחלק מקבלת השירות במקום.
שמואל חיימוביץ: אם צריך רק לחתום, צריך משהו קטן.
שמואל חיימוביץ: אם צריך למלא טופס או משהו יותר מורכב, צריך מדף קצת יותר גדול.
שמואל חיימוביץ: הכול מובנה בתוך התקן.
נטע רוטמן: בלהה, כשאת קוראת את הסעיף הזה, את מבינה שהמשטח המתקפל הוא באיזה גודל שאנחנו רוצים?
קריאה: תשעים על ארבעים.
הר טוב: אני מבינה שהמשטח המתקפל הוא ארבעים.
נטע רוטמן: אני שואלת האם המדף יכול גם לא להתקפל ולהיות פחות מארבעים?
אילן גילאון: הוא יכול להיות פחות מארבעים.
אילן גילאון: הוא צריך להיות משטח חתימה.
שמואל חיימוביץ: כתוב שאם אי אפשר לשלב משטח נמוך קבוע כאמור, יש להוסיף משטח כתיבה מתקפל או נשלף שיאפשר כתיבה או חתימה כחלק מקבלת השירות.
נטע רוטמן: אבל אם הוא קבוע?
נטע רוטמן: הוא יכול להיות קבוע עם פחות מארבעים?
אילן גילאון: לא כתובה כאן מידה.
הר טוב: לא, כתוב.
הר טוב: אם הוא קבוע, כתוב ארבעים.
אילן גילאון: אם קבוע, אפשר.
אילן גילאון: אם לא קבוע, אין מידה.
נטע רוטמן: אני אגיד לך מה קורה עם קבוע.
נטע רוטמן: עם קבוע, יש לך לפעמים ארבעים והפקיד בדלפק העמידה נמצא גם באיזו עומק של ארבעים.
נטע רוטמן: כלומר, בין הארבעים לארבעים ההוא, יש לך שמונים.
שמואל חיימוביץ: מה שאת מדברת עליו, זה יותר מתאים למקום כמו בית מרקחת כשבאים ומקבלים שירות.
שמואל חיימוביץ: אם תשימי בינך לבין הרוקח עוד מדף של ארבעים, את מרחיקה את עצמך.
שמואל חיימוביץ: לא זאת הכוונה.
שמואל חיימוביץ: שם מספיק מקום לחתימה ולפעמים אותו מקום משמש להניח תיק או משהו.
נטע רוטמן: נכון, אבל האם זה מקובל?
נטע רוטמן: האם זה נכון?
נטע רוטמן: זה לא מה שכתוב.
אילן שפירא: כתוב שאם את לא יכולה ארבעים, תעשי מדף נשלף.
נטע רוטמן: אבל אני לא רוצה אותו נשלף אלא אני רוצה אותו קבוע עם עשרים סנטימטרים.
אילן גילאון: מה שכתוב כאן זה מדף נשלף, ולא כתובה המידה שלו, שאפשר לכתוב עליו ולחתום עליו.
אילן גילאון: אם מישהו עשה פעם קניות בארצות הברית, יש שם מקום קטן לחתימה לאנשים בכיסאות גלגלים והוא בגובה המתאים.
נטע רוטמן: גם בדואר.
אילן גילאון: שמוליק, אתה סיימת את הדברים?
אילן גילאון: אחד לעשר, זה מקובל עליך.
שמואל חיימוביץ: במקום שהריהוט קיים.
אילן שפירא: היכן שקיים – אחד לעשר.
אילן שפירא: היכן שתשפץ, תעשה את המאה אחוזים.
אילן שפירא: עם כל הכבוד, לא מאה אחוזים מהאוכלוסייה הם צורכי נגישות.
אילן גילאון: זאת השאלה שאני רוצה לשאול.
אילן גילאון: האם במקום עשר עמדות, כמה עמדות אתה תוכל להכניס.
שמואל חיימוביץ: זה לא בדיוק כך.
שמואל חיימוביץ: כל השוני הוא בעומק של המשטח.
שמואל חיימוביץ: כלומר, אם צריך חלל ברכיים, עכשיו הסכמתי שזה יהיה פחות.
קריאה: זה ברוחב.
שמואל חיימוביץ: איפה כתוב שברוחב צריך להיות מינימום?
אילן שפירא: אתה קובע שצריך להיות 150.
שמואל חיימוביץ: איפה כתבתי את זה?
אילן שפירא: בעמדת שירות.
אילן שפירא: בתקן.
אילן גילאון: אפשר לדעת מה הרוחב של עמדה היום בלי שהיא מונגשת?
שמואל חיימוביץ: כתוב אם אפשר.
שמואל חיימוביץ: פסקה 2(11)(3)(ד).
קריאה: זה רק אם אפשר.
נטע רוטמן: אותו הדבר, רק העומק הוא מאוד משמעותי.
שמואל חיימוביץ: ההקלה הזאת עוזרת.
אילן גילאון: למה העומק מפריע לכם?
אילן גילאון: העומק גוזל משהו מהחדר?
שמואל חיימוביץ: הסכמנו להוריד מ-48 ל-35.
ישראל אבן זהב: 35, זה לא מספיק עומד לרגליים.
הר טוב: 40, כן.
שמואל חיימוביץ: אז יהיה ארבעים.
הר טוב: חשוב לנו איך להנגיש.
הר טוב: העלו כאן את הנושא של מעדנייה ובדרך כלל, מהיכרותי את הסופר, זאת עמדת שירות אחת.
הר טוב: מה קורה כאשר מדובר בעמדת שירות שנותנת כמה שירותים?
הר טוב: חלק שלה צריך להיות נגיש?
אילן גילאון: בכל סופרמרקט יש משהו שמרכז.
אילן גילאון: עופות ובשר, זאת עמדה אחת.
אילן גילאון: גבינות וכל מוצריה, זאת עמדה שנייה.
נמרוד הגלילי: בדרך כלל הדגים באמצע.
נמרוד הגלילי: גבינות, דגים ואז נקניקים.
נמרוד הגלילי: זאת עמדה אחת ארוכה.
נמרוד הגלילי: כך זה בדרך כלל ברוב הסופרמרקטים.
אילן גילאון: מי מתפעל את כל שלושת הדברים שאמרת?
אילן גילאון: אדם אחד?
נמרוד הגלילי: לא אדם אחד.
אילן גילאון: אני יכול לבקש מפלוני גם דגים, גם נקניק וגם גבינה?
נמרוד הגלילי: בדרך כלל יש שני אנשים.
אילן גילאון: זאת לא אותה עמדה.
אילן גילאון: הסופרמרקט הוא חלק מחלקי ארץ ישראל, אבל זאת לא אותה עמדה.
אילן גילאון: משנה לי כשאני הולך לקבל את האייטם שלי ואני יכול לקבל אותו עם אייטם אחר.
אילן גילאון: מה שקובע אם השירות הוא אותו שירות זה אם מי שמנגיש לי את זה, מי שנותן לי את זה, זה אותו אדם.
נמרוד הגלילי: במקומות שעושים שיפוצים או בונים סופרמרקטים חדשים, יהיה כך, אבל במקומות קיימים, אי אפשר היום לומר לפרק את כל עמדות השירות כי זה לפרק את כל עמדות השירות.
אילן גילאון: קודם כל, יש תהליך.
אילן גילאון: שנית, זה לא כל כך דרמטי כמו שאתה מתאר.
אילן גילאון: בדרך כלל אותם דוכנים שקופים שקיימים בכל הסופרמרקטים, אפשר חלק מהם להנמיך.
נמרוד הגלילי: זה לחתוך באמצע.
נמרוד הגלילי: יש שם קירור.
אילן גילאון: מי שצריך, יש לי מסור.
נמרוד הגלילי: אלה עלויות כספיות.
שמואל חיימוביץ: זה לא לחתוך.
שמואל חיימוביץ: גופי הקירור, באיזה גובה הם נמצאים?
נמרוד הגלילי: גופי הקירור נמצאים מתחת, לכל האורך.
שמואל חיימוביץ: אבל אף אחד לא אומר לך שאני צריך לעבור דרך עמדת השירות.
נמרוד הגלילי: אבל אתה אומר שאתה צריך שבין המעדנייה, בין הדגים ובין הגבינות, יהיה מקום נגיש גם לזה, גם לזה וגם לזה.
אילן גילאון: אתה צריך לראות אותו.
בלהה ברג: אני לא חושבת כך.
בלהה ברג: אני חושבת שכאשר מדובר בדלפק אחד, וההגדרה כאן בעמדת השירות, יש כאן הגדרה ב-ת"י וההתייחסות היא לדלפק.
בלהה ברג: לכן, כשיש דלפק אחד ארוך ויש לך שם מקום שחלק ממנו, חלק מהדלפק הארוך, יכול להיות נגיש לאדם עם מוגבלות, זה למעשה יכול לספק.
בלהה ברג: לפחות ההגדרה של ה-ת"י לא מתייחסת לכמה אנשים נמצאים בדלפק.
אילן גילאון: אבל האם אני באותו מקום בו אני נמצא מול הדגים יכול לבקש גם את הנקניק?
שמואל חיימוביץ: תיאורטית כן.
אחיה קמארה: אם כן, אז כן.
אחיה קמארה: אם לא, אז לא.
אילן גילאון: אני יכול לבקש שם את כל המוצרים שיש בדוכן.
נמרוד הגלילי: אם זה לא אפשרי היום, זה יהיה אפשרי.
אחיה קמארה: אם יש שירות נפרד לגבינות ובשר, אנחנו רוצים שתי עמדות נגישות.
הר טוב: מה קורה כשיש עמדות בעמידה ובישיבה, איך היחס?
שמואל חיימוביץ: כתוב כאן.
שמואל חיימוביץ: אם יש בישיבה, זה פוטר את העמידה.
אילן שפירא: לא קיבלתי תשובה למה אחרי שיפוץ אתם רוצים לחייב מאה אחוזים של הכול.
שמואל חיימוביץ: אני אומר לך מניסיון שהיה לי בבנק.
שמואל חיימוביץ: יש שם עמדת שירות נגישה.
שמואל חיימוביץ: ישבו בה אנשים ואני נאלצתי לחכות עד שהיא תתפנה כשבינתיים העמדה השנייה שירתה שלושה לקוחות.
אחיה קמארה: אני רוצה להוסיף עוד משהו.
אחיה קמארה: אנחנו אומרים בדיוק מה שאתם אמרתם, הגופים.
אחיה קמארה: אנחנו מנסים לשקול בין הצרכים של האנשים עם מוגבלות לבין העלות הכלכלית שנופלת עליכם.
אחיה קמארה: במקרה הזה של חדש, ההרגשה שלנו היא שאם אנחנו יכולים לדאוג לנגישות מלאה, אין סיבה שלא נעשה זאת.
אילן שפירא: אם יש לי אלפיים עמדות שירות ברחבי ישראל ולפי זה בכולן אני צריך לשים לולאת השראה.
אחיה קמארה: אנחנו לא מדברים כרגע על לולאת השראה.
אילן שפירא: זה לעשות את העמדה עמדה נגישה.
אילן שפירא: זאת ההגדרה של עמדה נגישה.
אחיה קמארה: כרגע אנחנו מדברים על נגישות פיזית.
אחיה קמארה: תכף נדון בנושא של לולאות השראה.
טיבי רבינוביץ: אני רוצה לחזור לנגישות הפיזית בבנק.
אילן גילאון: אתה מחליף בבנק שלך את כל הריהוט.
אילן גילאון: הריהוט החדש שתרכוש אותו בכל המקומות יהיה כבר מראש מונגש.
טיבי רבינוביץ: אבל כבר רכשתי.
טיבי רבינוביץ: יש לי סניף.
בלהה ברג: אנחנו מדברים על ריהוט חדש אחרי כניסתן של התקנות האלה לתוקף.
בלהה ברג: אנחנו נעשה הפרדה בין ריהוט לפני כניסת התקנות לתוקף לבין ריהוט אחרי כניסת התקנות האלה לתוקף.
אחיה קמארה: לא מקום חדש ומקום קיים אלא ריהוט חדש.
אורלי בוני: אני מאוד מקבלת ואנחנו משתדלים לעשות עמדות נגישות גם בשירותי הבריאות.
אורלי בוני: אני חייבת לומר שבחלק מהמקומות לעשות עמדה נגישה, זה תופס מקום של שתי עמדות.
אורלי בוני: צריך לקחת את זה בחשבון כי אם אנחנו עושים דלפקים למשל במרפאות חוץ, זה אומר להוריד כמות של פקידים שיושבים ומקבלים קהל.
אורלי בוני: צריך לקחת את זה בחשבון.
אורלי בוני: אני לא אומרת שלא צריך לעשות את זה, אבל עמדה נגישה בישיבה היא יותר רחבה מעמדה נגישה בעמידה.
אורלי בוני: את זה צריך לקחת בחשבון וזה אומר לצמצם עמדות.
שמואל חיימוביץ: בשום מקום לא ביקשנו.
בלהה ברג: אנחנו מבקשים אחת מעשר כאשר השירות זהה במקום קיים.
אורלי בוני: נושא חשוב נוסף שלנו מאוד חשוב הוא להגדיר מה זה אותו שירות.
אורלי בוני: בעמדה הנגישה יכולה לשבת פקידה שתדע לתת הפניה גם לאורתופד, גם לנוירולוג, גם לרופא אף אוזן גרון.
אורלי בוני: אם כל דלפק שלי נותן שירות אחר, אני לא אוכל לעשות את כל הדלפקים נגישים.
אורלי בוני: צריך להבין גם את העניין הזה כי בסך הכול זה רק עניין שעוברים אנשים לקחת את המספר וללכת.
אורלי בוני: היכן שאנחנו יכולים, יש כבר קופות חולים שעשו את כל העמדות נגישות.
אורלי בוני: הם אמרו לי בפירוש שזה בא על חשבון מספר עמדות.
אורלי בוני: כנ"ל אם אתה מנמיך את העמדה של האחיות.
אורלי בוני: מנמיכים רק חלק מהעמדה של האחיות ולא מנמיכים את כל דלפק האחיות.
שמואל חיימוביץ: נכון.
שמואל חיימוביץ: אין דרישה לזה.
אורלי בוני: אני אומרת שצריך לקחת בחשבון שזה כן עניין של מקום.
אורלי בוני: בדרך כלל בעמדה שמים שני כיסאות ולא כיסא אחד.
אורלי בוני: צריך לקחת את זה בחשבון ולהתחשב בכך.
שמואל חיימוביץ: תקראי מה כתוב כאן.
אורלי בוני: זה גם לא עניין של החלפת ריהוט כי יש הבדל בין עמדת עמידה וישיבה.
אורלי בוני: זה לא רק עניין של החלפת ריהוט לריהוט נגיש.
אורלי בוני: ריהוט נגיש, זה יהיה בסדר ברגע שנעשה עמדה נגישה.
אורלי בוני: העניין הוא באמת הנושא של הרוחב.
שמואל חיימוביץ: איפה הבעיה של הרוחב?
שמואל חיימוביץ: אני רוצה להבין את זה.
שמואל חיימוביץ: כשיש לך עמדה בעמידה, אין דרישה.
קריאה: היא אומרת שיש דלפק עמידה ודלפק ישיבה.
שמואל חיימוביץ: אם יש לך עמדה בעמידה, לא ביקשנו שתתני במקביל גם בישיבה.
שמואל חיימוביץ: איפה הגדלת השטח?
אורלי בוני: אם אתה מבקש ממני כמות מסוימת של עמדות, לעשות אותן עמדות נגישות, הן חייבות להיות בישיבה.
קריאה: אין דרישה לישיבה.
שמואל חיימוביץ: אם מקבל השירות בדרך כלל עומד שם, מקבל השירות היושב יקבל גם שם את השירות, את אותו שירות.
טיבי רבינוביץ: במקרה שלי, השיפור שעשיתם לא נוגע לי כי לבנקים יש הרבה שירותים באותו מתחם.
טיבי רבינוביץ: השירות הוא לא עם הרבה עמדות אבל יש לי הרבה סוגי שירותים באותו מתחם.
טיבי רבינוביץ: אם יש לי חמישה סוגי שירותים, זה אומר שעל כל סוג שירות, אני צריך להנגיש עמדה.
טיבי רבינוביץ: זאת בעיה.
אילן גילאון: מה התקן של רוחב עמדה היום?
שמואל חיימוביץ: אנחנו מבקשים שזאת תהיה עמדה בישיבה.
שמואל חיימוביץ: בישיבה תשעים לפחות.
נטע רוטמן: אבל תשעים, זה כיסא אחד.
נטע רוטמן: רוב העמדות הן עם שני כיסאות.
אילן גילאון: אז אין בעיה.
אילן גילאון: לכן אני שואל את עצמי על מה אתם מדברים.
שמואל חיימוביץ: אני לא קובע אם נותנים את השירות מול שני כיסאות או אחד.
שמואל חיימוביץ: את זה נותן השירות יקבע.
אילן גילאון: הוא בסך הכול אומר שאם אתה מחליף את הריהוט שלך, תעשה לו את העומק כך שאפשר יהיה להיכנס.
אילן גילאון: זה כל מה שהוא אומר לך.
אילן גילאון: לא תרחיב אותו.
אילן גילאון: היו לך שמונה עמדות, יהיו לך שמונה עמדות ואין כל שינוי.
אילן גילאון: אני לא מבין את הבעיה.
דוד לוי חדד: כל העמדות בהן אנחנו נותנים שירות תחומים בקירות.
דוד לוי חדד: אם אני עושה עומק גבוה יותר, אני לא יכול להתחיל להזיז עכשיו את הקירות.
דוד לוי חדד: אתם אומרים שאם מחליפים את כל הריהוט, אני חייב שכל הריהוט יהיה נגיש.
שמואל חיימוביץ: אתה נותן שירות בישיבה?
דוד לוי חדד: רוב השירות שלי הוא בישיבה.
דוד לוי חדד: זה אומר שהיום אם יש שולחן בעומק של , נגדיל את העומק בעוד ארבעים סנטימטרים, דבר שאומר שצריך לדחוף את כל הקירות אחורה.
שמואל חיימוביץ: אפילו על שולחן קיים, תשים פלטה חדשה וזה קצת יגביה את השולחן ותן לו עוד קצת עומק.
שמואל חיימוביץ: זה הכול.
דוד לוי חדד: אבל איך אני אתן לו עומק אם אני לא מגדיל את השולחן?
שמואל חיימוביץ: תגדיל.
דוד לוי חדד: אם אני צריך להגדיל את השולחן, אני צריך להזיז את הקיר כי המרחק בין הקיר לשולחן קטן.
שמואל חיימוביץ: כמה יש לך מאחורי היושב?
דוד לוי חדד: מטר ועשרה סנטימטרים.
דוד לוי חדד: בין השולחן לקיר, אלה המידות שיש לנו היום במשטרה.
דוד לוי חדד: אתה אומר לי שאני אלך להרוס את הכול ושאבנה את הכול מחדש.
דוד לוי חדד: יש לנו בין מטר ועשרה למטר ושלושים סנטימטרים.
דוד לוי חדד: אלה החדרים שלנו.
דוד לוי חדד: לך לתחנת משטרה ותראה.
שמואל חיימוביץ: באחד מהם אתה תעשה חלל ברכיים אם זה שירות זהה.
צביה אדמון: מה שאתה מציג, זאת לא עמדה.
צביה אדמון: שולחן איננו עמדה.
דוד לוי חדד: מה זה שולחן?
צביה אדמון: זה שולחן.
דוד לוי חדד: אלה השירותים שניתנים אצלנו.
צביה אדמון: שולחן משרדי בחדר, איננו עמדה.
דוד לוי חדד: אבל כאן אני נותן את השירות.
צביה אדמון: כן צריך לאפשר לאדם עם כיסא גלגלים להיכנס ולהיות בצורה סבירה מול השולחן.
צביה אדמון: אני רוצה לשאול אותך שאלה מעשית.
צביה אדמון: יש לך היום חדרים כאלה שאדם עם כיסא גלגלים לא יכול להיכנס אליהם והם מהווים עמדת שירות?
דוד לוי חדד: הוא יכול להיכנס והוא מקבל חלק מהשירות.
דוד לוי חדד: הוא יכול להיכנס אבל הוא לא יכול להיכנס בקטע של כל הכיסא פנימה.
דוד לוי חדד: אם הוא רוצה לחתום, הוא צריך לעמוד בצד.
שמואל חיימוביץ: מה סוג השירות שניתן שם?
דוד לוי חדד: כל התלונות, כל החקירות, כל השירות.
אילן שפירא: תעשו סיור פעם אחת ותראו מה זאת תחנת משטרה.
אילן גילאון: אנחנו מכירים.
דוד לוי חדד: לא כולם.
דוד לוי חדד: אתה מבקש להחליף את כל הריהוט, זאת בעיה.
דוד לוי חדד: מילא אם עושים את זה בחדר אחד, אבל אי אפשר בכל החדרים.
אילן גילאון: שמוליק, אתה יכול לרדת מהמאה אחוזים?
שמואל חיימוביץ: בחדש?
דוד לוי חדד: זאת לא בהכרח תחנה חדשה.
שמואל חיימוביץ: הוא מדבר על שולחן עבודה בחדר.
אילן גילאון: אתה אמרת שהוא צריך להגדיל את השולחן ואני לא הבנתי למה.
שמואל חיימוביץ: כדי שיהיה מקום לברכיים.
אילן גילאון: הוא צריך להגדיל את העומק מתחת לשולחן ולא את השולחן.
שמואל חיימוביץ: נכון, אבל זה גורר אחריו, אלא אם כן אתה אומר לעובד שלו לא יהיה מקום לברכיים.
אילן גילאון: קודם כל, תפתח את השולחן מתחת.
אילן גילאון: תקנה ריהוט שיש לו את הכול.
אילן גילאון: כך החוקר יכול לבעוט בו.
אילן גילאון: אתה לא מבין?
דוד לוי חדד: מדברים כאן על דברים שאנחנו עושים מהם צחוק, אבל הם מאוד חשובים.
דוד לוי חדד: יש לנו בקשות לפעמים וזה אומר לבנות את התחנה מחדש.
אילן גילאון: שולחן.
דוד לוי חדד: היום השולחנות הם שמונים סנטימטרים.
אילן גילאון: אתה רוצה ארבעים.
דוד לוי חדד: אני צריך להגדיל אותו בעוד ארבעים סנטימטרים.
אילן גילאון: לא בעוד ארבעים.
אילן גילאון: הוא רוצה רק ארבעים.
דוד לוי חדד: החוקר גם צריך לעבוד.
אילן גילאון: כל אחד יקבל ארבעים סנטימטרים.
אילן גילאון: לחוקר יהיו ארבעים סנטימטרים ולנכה יהיו ארבעים סנטימטרים.
בלהה ברג: אנחנו נשמח להוסיף סעיף על שולחן נגיש, אבל אנחנו מדברים על דלפקים.
בלהה ברג: דלפק שירות ושולחן, זה משהו אחר.
בלהה ברג: אנחנו נשמח להוסיף סעיף גם לגבי שולחן ונסדיר את זה.
קריאה: אני לא מצליחה להבין את ההגדרה של עמדת השירות הזאת.
דוד לוי חדד: אבל זאת לא עמדת שירות.
דוד לוי חדד: שיכתבו דלפק שירות ולא עמדת שירות.
נטע רוטמן: האחד לעשר, למה הוא מתייחס?
אילן גילאון: עמדות שירות במקום קיים.
אילן גילאון: ריהוט קיים.
בלהה ברג: זה מופיע בתקן.
בלהה ברג: בתקן יש הגדרה.
אילן גילאון: דלפק הוא דלפק שירות.
דוד לוי חדד: אז תכתבו דלפק שירות ולא עמדת שירות.
אילן גילאון: דלפק שירות.
אילן גילאון: השולחן הוא לא דלפק שירות.
שמואל חיימוביץ: אנחנו חייבים להישאר עם המילה עמדת שירות כי זה מה שכתוב בתקן.
שמואל חיימוביץ: אפשר להוסיף סעיף שמדבר על שולחנות בהם נותנים שירות שהם לא עמדת שירות.
שמואל חיימוביץ: אנחנו נציע נוסח לכך.
שוש רבינוביץ: אחד לעשר, זה רק לעמדות ישיבה או כל עמדת שירות?
שמואל חיימוביץ: בקיים, אחד לעשר, כל עמדת שירות.
שוש רבינוביץ: זאת אומרת, גם קופות בפנים.
שוש רבינוביץ: קודם אמרתם שזאת הפנייה לסעיף 17 שמדבר על מעברים ואני מעדיפה שזה יהיה מאוד ברור שאלה קופות והן בפנים והן אחת לעשר.
נטע רוטמן: כן.
נטע רוטמן: אם יש במקום דלפק עמידה וגם עמדה נגישה בישיבה, האחד לעשר מתייחס גם לדלפק וגם לעמדה בישיבה?
קריאה: ההגדרה כאן על העמדה, ממש לא ברורה.
נטע רוטמן: יש כאן הגדרה של אחד לעשר, למה?
נטע רוטמן: רק לדלפקים, לעמדה שנותנת שירות כאשר עמדה שנותנת שירות היא יכולה להיות גם בישיבה ויכולה גם להיות בעמידה.
נטע רוטמן: אם יש לי במקום דלפק ויש לי עמדה נגישה, כבר יש לי שתיים?
שמואל חיימוביץ: אם אני קורא את סעיף 2(11)(3)(ו), מכאן אפשר ללמוד.
שמואל חיימוביץ: כתוב בו: "בעמדת שירות המיועדת לקבלת שירות בעמידה ושאין בסמוך לה עמדת שירות המיועדת לקבלת שירות זהה בישיבה".
שמואל חיימוביץ: זה אומר שאם יש לך בישיבה, את כבר לא סופרת את אלה שבעמידה מבחינת הכמות.
שמואל חיימוביץ: זה מצטרף.
שמואל חיימוביץ: את סופרת את הכמות של היושבים והעומדים יחד, אחד לעשר.
נטע רוטמן: עומדים ויושבים יחד.
שמואל חיימוביץ: אחד לעשר.
שמואל חיימוביץ: אם זה אותו שירות.
אילן גילאון: נפתרו כל הבעיות.
אילן גילאון: אנחנו מתקדמים.
דוד לוי חדד: אנחנו מפרידים כאן בין עמדת שירות לדלפק שירות
אילן גילאון: עמדת שירות היא לא שולחן שירות.
בלהה ברג: אני רוצה להבהיר שישיבה יכולה להיות תחליף לעמדת עמידה אבל עמדת עמידה לא יכולה להיות תחליף לעמדת ישיבה.
נטע רוטמן: אם יש לי עמדת ישיבה ואין לי דלפק, זה גם אחד לעשר?
בלהה ברג: ודאי.
אילן גילאון: החלטנו אחד לעשר.
אילן גילאון: מה מציעים לגבי החדשים?
אחיה קמארה: אנחנו מציעים כל עמדה.
שמואל חיימוביץ: לדעתי אין סיבה שלא לדרוש בחדש שזה יהיה נגיש כמו שצריך.
שמואל חיימוביץ: אחר כך גם קשה מאוד לשלוט איפה יושב כל פקיד, מתי ואחר כך משנים את התפקיד של הפקיד שיושב באותו מקום.
אילן שפירא: יש לך סעיף שאומר אחר כך שהעמדה האחרונה שצריכה להיות פתוחה, חייבת להיות עמדה נגישה.
אילן שפירא: אם כל העמדות שלי נגישות, מה הטעם בסעיף שאומר שהעמדה האחרונה שצריכה להיות פתוחה, צריכה להיות נגישה?
שמואל חיימוביץ: זה במבנה קיים.
שמואל חיימוביץ: סיכמנו אחד לעשר.
אילן שפירא: זה על הקיים אבל הסעיף לא מדבר רק על הקיים.
שמואל חיימוביץ: מדברים על ישיבה.
בלהה ברג: אנחנו נוסיף בסעיף ההוא שבנוסף לאמור, זה יתייחס לקיים ובחדש הכול יהיה.
אילן גילאון: במקום שבו כל העמדות נגישות, הסעיף הזה בטל מעצמו.
אילן שפירא: לא סביר לדרוש מאה אחוזים עמדות נגישות.
אילן גילאון: אין שום הבדל לא בהשקעה ולא בכלום.
אילן שפירא: ודאי שיש הבדל.
שמואל חיימוביץ: מה גובה הדלפקים שלך היום?
אילן שפירא: 109.
שמואל חיימוביץ: את החדשים תעשה ב-105.
שמואל חיימוביץ: מה הנזק הכלכלי שאת כל החדשים תעשה 105?
אילן שפירא: אני צריך להנגיש אותם בעוד דברים, אני צריך להנגיש אותם בגודל שלהם ובזה שאני שם להם עוד מדף.
שמואל חיימוביץ: בעמידה.
אילן שפירא: אני צריך להגדיל אותם כך שיהיה לי תשעים על ארבעים, מקום לחתימה.
אילן שפירא: כל דבר כזה, אם אני רוצה להזמין משהו יותר גדול, זה עולה לי יותר.
אילן שפירא: אם אני רוצה מדף נשלף, זה עולה לי יותר.
אילן שפירא: יש לי אלפיים עמדות כאלה.
אילן שפירא: זה רק עוד עשרים שקלים, זה רק עוד חמישים וההוא רק עוד מאה שקלים, אבל יש לי אלפיים עמדות כאלה.
אילן שפירא: אתה מדבר כאן על אלפי עמדות.
אילן שפירא: בסעיף הבא אתה מחייב אותי בלולאת השראה.
אילן גילאון: אני מצפה מכם שתחשבו כלכלית.
אילן גילאון: האלטרנטיבה של זה הרבה יותר יקרה לכם.
אילן גילאון: זה ביטול זמן פקידים, הפניה של אנשים וכולי.
אילן גילאון: אני לא מבין את ההיגיון הכלכלי שלכם.
שמואל חיימוביץ: אני קורא עוד פעם את סעיף (ו).
שמואל חיימוביץ: תנסו להבין אותו לעומק, עד הסוף.
שמואל חיימוביץ: כתוב: "בעמדת שירות המיועדת לקבלת שירות בעמידה" – זה המקרה בדואר – "ושאין בסמוך לה עמדת שירות המיועדת לקבלת שירות זהה בישיבה", אתה אומר שאחת אתה תנמיך, "ישולב משטח קבוע נמוך אחד".
שמואל חיימוביץ: לא כתוב שכולם.
אילן שפירא: אתה רוצה ממני מאה אחוזים של עמדות נגישות
שמואל חיימוביץ: הגובה שלהם לא יעלה על .
אילן שפירא: זה בסדר, על זה אין לי בעיה.
שמואל חיימוביץ: לגבי השולחן המונמך, פעם אחת אתה עושה את זה.
שמואל חיימוביץ: תקראו את פסקה (ו).
שמואל חיימוביץ: כך אני מבין את זה.
טיבי רבינוביץ: אילן, למה אתה לא מוכן לקבל מצב שבו בעמדה הנגישה, כמו במקרה שלנו, יבוא פקיד שעוסק במט"ח לעמדה הנגישה וייתן שירות?
אילן גילאון: זה מזכיר לי את ביטוח לאומי בתל אביב שהפקיד צריך לצאת לרחוב כדי לתת את השירות.
טיבי רבינוביץ: באותה קומה.
טיבי רבינוביץ: אם יש לי שתי עמדות, אני שם עמדה נגישה בקומה העליונה ושם בקומה התחתונה.
טיבי רבינוביץ: למה על כל שירות?
טיבי רבינוביץ: בבנק יש לי חמישה סוגי שירותים.
טיבי רבינוביץ: יש לי מט"ח, משכנתא, מה הבעיה אם תהיה עמדה נגישה?
אילן גילאון: אני מבטיח לך שאם אני הולך אתך לבנקים עכשיו, אני מוצא ש-95 אחוזים, כל השולחנות שלך, נגישים.
טיבי רבינוביץ: אבל לא כל הבנקים מסוגלים.
טיבי רבינוביץ: יש בנקים שהם יותר קטנים.
טיבי רבינוביץ: אני דואג כאן לכולם ולא לבנק אחד.
טיבי רבינוביץ: יש גם בנקים קטנים יותר שנותנים את כל השירותים האלה.
טיבי רבינוביץ: השיפור שאתם עשיתם כאן
טיבי רבינוביץ: הוא אחד לעשרה ולי הוא לא עוזר כי יש לי חמש עמדות של מט"ח, אין לי עשר עמדות.