GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: לכתחילה גם צריך עוד גרם מדרגות נוסף, כניסה נוספת, והדברים האלה לא ישימים.
אורי מקלב: אבל מכיוון ששר הדתות הוא זה שאחראי בנסיבות טכנולוגיות או מסיבות של אפשרויות פיזיות להיכנס, לכן אנחנו מברכים ובמקום שכן שייך – המפרט הזה נכון ואנחנו תומכים בעניים הזה ולכן יש בינינו הסכמה.
אורי מקלב: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.
אילן גילאון: תודה רבה וכל הכבוד לך שבתקופה כזאת אתה בכנסת.
אורי מקלב: אני צריך להשתוות אליך אחרת המצביעים שלי יעברו אליך והמצביעים שלך יבואו אלי.
אורי מקלב: כדי שחס וחלילה לא תהיה זליגה של קולות – אנחנו הולכים ביחד.
אורי מקלב: אני רגוע.
אילן גילאון: אנחנו שנינו יכולים לחיות בשוק הזה טוב מאוד.
אילן גילאון: יש אחרים שמפריעים לך ולי.
אורי מקלב: האויבים של שנינו הם אותם אויבים.
אורי מקלב: אנחנו מאוד מעריכים – הכנסת מציינת מאוד את העבודה של הוועדה.
אורי מקלב: לא כולם היו פה אבל בטכס הסיום שהיה ליושב-ראש הוועדה הקבועה, אני רוצה להגיד לכם שנמצאים כאן באופן קבוע, ציינו באופן מיוחד את הישיבות הקבועות, השבועיות, של ועדת המשנה הזאת.
אורי מקלב: אין עוד ועדת משנה של הכנסת, אין עוד ועדת משנה של שום ועדה בכנסת, שעושה ויושבת ברציפות, במורכבות וגם ביעילות כמו שאתם יושבים פה ועל זה מגיעות לכם ברכות.
אורי מקלב: החדשים שיגיעו – ויגיעו הרבה חדשים – לא יידעו להעריך את זה בהתחלה, לכן אנחנו עושים את זה עכשיו.
אילן גילאון: תודה רבה, אורי, בהצלחה.
אייל לב-ארי: אנחנו בעמוד מספר 2, נדון בתקנה 77, התאמות נגישות במקוואות.
אייל לב-ארי: "77.
אייל לב-ארי: (א) מתקן הרמה המאפשר במקווה טהרה כניסה", מקווה טהרה קיים.
אייל לב-ארי: "כניסה ויציאה של אדם עם מוגבלות לבור הטבילה ושימוש במקלחת נגישה, יעמוד בדרישות אלה - - -
קריאה: איפה אתה קורא?
אייל לב-ארי: אני קורא בעמוד 2.
אילן שפירא: אייל, אתה הפצת את הנוסח הסופי גם באינטרנט?
אייל לב-ארי: הנוסח הסופי לא נמצא כרגע באינטרנט.
אייל לב-ארי: הוא יועלה לאינטרנט למי שצריך.
אייל לב-ארי: במאמר מוסגר, זה הנוסח הלא סופי והוא יכול להיות כפוף לשינויי עריכה.
אייל לב-ארי: מה שקובע זה מה שמפורסם ברשומות בסופו של דבר.
אילן שפירא: מתי תעלה אותו לאתר?
אייל לב-ארי: כמו שאילן אמר, אני אצמד לדבריו.
אייל לב-ארי: זה יהיה בימים הקרובים.
אייל לב-ארי: (א) מתקן הרמה המאפשר במקווה טהרה קיים כניסה ויציאה של אדם עם מוגבלות" – בעצם, לא צריך את הביטוי "קיים" – "במקווה טהרה כניסה ויציאה של אדם עם מוגבלות לבור הטבילה ושימוש במקלחת נגישה, יעמוד בדרישות אלה: (1) דרישות תקן בינלאומי ISO 10535 יחולו על מתקן הרמה;" שימו לב שכרגע יש הערה: כרגע נמצא בהליכי התקנה תקן ישראלי באותו מספר כמו ISO שעוסק בנושא של מתקני הרמה, והוא מהווה בכללותו תרגום של ה-ISO.
אייל לב-ארי: ככול שעד מועד פרסום התקנות יאושר התקן הזה ויינתן לו גם מעמד של תקן ישראלי, תשונה ההפניה מה-ISO לת"י בתקנות.
אייל לב-ארי: זה רק למי שיעקוב אחר כך בתקנות ויראה פתאום אולי שינוי מה-ISO לת"י – זאת הסיבה.
אייל לב-ארי: "(2) מתקן ההרמה יהיה מסוגל להרים אדם שמסתו 160 ק"ג לפחות; על מתקן ההרמה יסומן במקום בולט לעין מהי המסה המרבית שהוא יכול להרים - - -
אוראל גלולה לפיד: אייל, לנו יש שאלה: האם יש היום מתקן הרמה שעומד בתקן הזה של 160 ק"ג?
אילן גילאון: יש?
אוראל גלולה לפיד: אם שינינו מ-120 ל-160, השאלה אם יש כיום כזה דבר?
יהודה מירון: יושבת כאן אורלי בוני, נציגת משרד הבריאות, אני יכול לספר לך שמומחיות המשרד רצו להעלות את זה הרבה יותר גבוה כי בשוק אין בעיה לספק את זה.
יהודה מירון: אנחנו נסינו ללכת על משהו ראשוני, סביר.
אוראל גלולה לפיד: רק רצינו לדעת שאם העלנו מ-120 ל-160 לא ייווצר מצב שאין מישהו שיכול לספק את זה.
נעמה לרנר: האמת היא שבדרך כלל מתייחסים ל-180.
נעמה לרנר: אני לא יודעת למה פה דיברתם על 160, יהודה.
יהודה מירון: התקן דיבר על 120 מכל מני סיבות, אז אמרנו: בואו נתחיל עם 160, לא נקפוץ גבוה מדי.
נעמה לרנר: אבל גם המנופים עצמם.
יהודה מירון: יש ספקטרום שלם של מנופים - - -
אורלי בוני: לא, לפחות 160.
אורלי בוני: לא פחות מ-160.
אילן גילאון: אז קיים.
אילן גילאון: חברה, לא פתחנו דיון.
אילן גילאון: היא שאלה אם קיים 160?
אילן גילאון: קיים – שלום.
אילן גילאון: נא להמשיך.
אילן גילאון: תודה, אורלי.
אייל לב-ארי: מתקן הרמה יהיה מסוג - - -
גבריאלה עילם: סליחה רגע.
גבריאלה עילם: זה חשוב מה שקורה פה כי אנחנו בדרך כלל - -
אילן גילאון: אני לא יודע מה קורה פה.
אילן גילאון: אני מקווה שלא קורה פה כלום כי פה קורה.
גבריאלה עילם: - - בדרך כלל משתדלים לדבר על מוצרים שקיימים ואם יש מתקן הרמה ב-120 ו-180 – אין סיבה לכתוב 160.
מירב גת: זאת הייתה השאלה שלי, למה הגעתם – המנופים עצמם זה 180, אחר כך 200 ויותר - - -
ישראל אבן זהב: בסדר, אז זה 160 לפחות.
ישראל אבן זהב: אם תביאי 180 – לא יגידו לך לא.
שמואל חיימוביץ': אתם רוצים תקנות נגישות שירות היום?
אייל לב-ארי: אתם קראת את זה לא נכון.
אילן גילאון: קראנו נכון.
אילן גילאון: חברה, הסמנטיקה הזאת היא לא - - -
נעמה לרנר: אני פשוט לא מבינה למה לא ללכת לפי מה - - -
אילן גילאון: אם כתוב שצריך להרים בן אדם ב-160 ויש לך מתקן שיכול להרים 240 הוא גם יכול להרים את ה-160, בסדר?
אייל לב-ארי: זה מה שכתוב.
אייל לב-ארי: "(2) מתקן ההרמה יהיה מסוגל להרים אדם שמסתו 160 ק"ג לפחות; על מתקן ההרמה יסומן במקום בולט לעין מהי המסה המרבית שהוא יכול להרים (ב) חייב בביצוע התאמות נגישות במקווה יספק סיוע סביר של בלנית לאשה עם מוגבלות, או של אדם אחר לגבר עם מוגבלות, באתר המקווה, בכניסה לבור הטבילה שבו וביציאה ממנו, לרבות סיוע בשימוש במתקן כאמור בתקנת משנה (א) המותקן במקום, כדי להבטיח שימוש בטיחותי בשירות הניתן במקווה;".
ישראל אבן זהב: סליחה - - -
אילן גילאון: כן, ישראל.
ישראל אבן זהב: למה דווקא בלנית ולא מישהו אחר?
אילן גילאון: בלנית או בלן.
ישראל אבן זהב: חבר הכנסת אמר פה שצריך שני אנשים לסייע.
ישראל אבן זהב: אל תכתוב בלנית.
שמואל חיימוביץ': אני חושב שחבר הכנסת התכוון למקום שהוא ייעודי ובמיוחד מותאם לאנשים עם מוגבלות ואולי אפילו הוא התכוון למתקן הרמה בשכיבה כשצריך שני אנשים.
שמואל חיימוביץ': אני חושב שהוא התכוון למקוואות מאוד-מאוד ייחודיים שהם לא נשוא התקנות האלה.
אילן גילאון: לא, הוא ניכנס פה להגדרה של בלנית.
אילן גילאון: יכול להיות שההגדרה פרובלמטית.
ישראל אבן זהב: תרחיב את זה, תרחיב את ההגדרה.
שמואל חיימוביץ': אם לא יהיה כתוב "בלנית" – יגידו לאדם: תביא מטעמך מישהו שיסייע.
שמואל חיימוביץ': ככה זה ברור שזאת חובה של נותן השירות לעבור הכשרה ולעשות את זה.
אילן גילאון: רק בלנית מוסמכת לעבוד עם הדבר הזה?
שמואל חיימוביץ': יש גם בלן.
שמואל חיימוביץ': דבר שני, אפשר לכתוב את זה בניסוח כזה שיהיה כתוב "המשתמש" ולאו דווקא אישה או גבר.
ישראל אבן זהב: יופי, בסדר גמור.
אילן גילאון: אז תרשום "המשתמש".
יהודה מירון: רגע, אילן, אני רוצה להעיר עוד הערה בעקבות המשרד לשירותי דת.
יהודה מירון: צריך להבהיר כאן שאותם אנשים יסייעו אם הם נמצאים שם.
יהודה מירון: כלומר, צריך להבהיר לפרוטוקול שאנחנו לא מתכוונים עכשיו, דרך התקנות האלה, להוסיף עוד כוח אדם למקוואות, אלא אם אותם אנשים נמצאים שם - - -
שמואל חיימוביץ': אין דבר כזה טבילה בלי בלן.
שמואל חיימוביץ': היא צריכה לברך, יש לה תפקיד שם.
שמואל חיימוביץ': אם זה רק גברים – לא בטוח שצריך בלן כי שם אין ברכה.
שמואל חיימוביץ': הנה, יש פה מומחים.
קריאה: גברים לא צריכים בלן.
אילן גילאון: איזה דיון אני מפתח פה?
אילן גילאון: חברה, מי אמור להשתמש בדבר הזה?
אילן גילאון: האם מי שמשת
אילן גילאון: מש בדבר הזה קוראים לו רק "בלן" או "בלנית"?
אילן גילאון: למי מתפעל את זה.
חגי אברהמי: אני רוצה להסביר את ההבדל במציאות, בשטח, בין מקווה נשים למקווה גברים.
חגי אברהמי: במקווה נשים חייבת להיות בלנית כשנשים טובלות ולכן כתוב: בלנית.
חגי אברהמי: בגלל זה נכתב כך, זה מה שאני מבין.
חגי אברהמי: לעומת זאת, לגברים אין חיוב הלכתי לטבול, אין חיוב בבלן.
חגי אברהמי: אין תחת אחריות המשרד מקוואות גברים, בעיקר מקוואות פרטיים.
חגי אברהמי: גם במועצות הדתיות מדובר במקוואות פרטיים, אין באחזקתם, בדרך כלל, מקוואות גברים אלא נשים בלבד.
חגי אברהמי: במקוואות גברים הרבה פעמים יש קרוסלה כזאת שמכניסים בה מטבע של כסף ואפשר להיכנס ולטבול.
חגי אברהמי: במקוואות גברים, בדרך כלל, אין בלן.
חגי אברהמי: במקוואות נשים תמיד יש בלנית – זה ההבדל.
חגי אברהמי: לכן, במקוואות נשים יש צורך בסיוע של בלנית ו/או אדם נוסף.
חגי אברהמי: אבל צריך להבין שבמקווה גברים, המצב הקיים הוא שברוב המקרים אין בלן.
אילן גילאון: מי יכול להפעיל את המנוף הזה באין בלן?
חגי אברהמי: במקרה שצריך אפשר לתאם עם החייב בהנגשה.
יערה קלמנוביץ': אני לא מבינה את התקנות האלה, מאוד מוזר הסיפור הזה.
יערה קלמנוביץ': אי אפשר איזו נגישות הלכתית?
יערה קלמנוביץ': שהרבנים יכנסו לדבר הזה ויבדקו איך מבחינה הלכתית אנשים עם מוגבלות יכולים לטבול.
אילן גילאון: הבעיה ההלכתית מן הסתם תיפתר, הבעיה כרגע היא ההפעלה של המתקן.
יערה קלמנוביץ': לגברים אין חובה לטבול אז אני לא יודעת אם בכלל צריך את התקנות לגבי גברים.
חגי אברהמי: הנושא ההלכתי - - - אני פשוט רציתי להסביר את ההבדל.
אילן גילאון: הבנו, הבנו, אל תחזור על זה.
אילן גילאון: אנחנו תקועים בבעיה אחרת מבחינת ההגדרה שלכם, אני מאוד מצטער.
אילן גילאון: מי מפעיל את המתקן הזה?
אילן גילאון: בואו נעזוב לרגע את הבעיה ההלכתית, נניח שהבעיה ההלכתית - - -
שמואל חיימוביץ': מה שמשתמע ממה שאמרו פה זה שבמקרה של אישה, יש בלנית שתעבור קורס ותדריך.
שמואל חיימוביץ': במקרה של גבר אי אפשר להגיד בדיוק מי.
אילן גילאון: אבל מישהו צריך לעשות את זה.
קריאה: אין חובה לטבול, אבל אם מישהו רוצה - - -
קריאה: אני לא יודעת - - -
אילן גילאון: סליחה, חברה, אני יודע שמקווה זה דבר שמגרה את הדמיון של כולם, אני מבין את זה.
אילן גילאון: תירגעו קצת.
אילן גילאון: תגיד מה אתה רוצה לרשום - - -
יהודה מירון: ההצעה שלי לסדר היא פשוטה: אם נמצא שם מישהו שמתפעל את המקום הוא גם זה שיסייע או שהיא תסייע, זה הכול.
אילן גילאון: איך אתה כותב את זה?
אילן שפירא: יהודה, איך אתה דואג, מבחינה בטיחות, אם סתם ניגש מישהו ומפעיל ומישהו יעוף מהמנוף וישבור את - - -
יהודה מירון: אילן, כרגע אנחנו לא עוסקים בבטיחות.
אילן גילאון: ההערה האחרונה שמתייחסת לנושא הזה.
נעמה לרנר: מוכרח להיות מישהו גם במקווה של הגברים מבחינה בטיחותית.
נעמה לרנר: בטבילה, הרעיון הוא שנכנס כל הגוף, כולל הראש, עד מתחת למים, ככה שמוכרח שיהיה שם מישהו שיסייע בדבר הזה אחרת יכול לקרות אסון אם נכנס מישהו ובכוחות עצמו מתפעל את הדבר הזה ולא יכול לעזור לעצמו לצאת.
נעמה לרנר: לנשים באמת תמיד יש בלנית והיא צריכה לקבל גם את האחריות, לא רק את העניין הזה של העזרה הטכנית.
נעמה לרנר: בסך הכול, היא אחראית לשלומה של מי שטובלת.
נעמה לרנר: במקווה גברים, מוכרח שיהיה אדם שיכנס לשם וייקח את האחריות על ההפעלה של המתקן הזה.
נעמה לרנר: ואם לא – עדיף לא לעשות את המתקן כי הוא מסוכן.
נעמה לרנר: מאחר שראיתי מבחר מתקנים כאלה במקוואות קיימים – זה דבר שקיים כבר היום – והייתי במקוואות וראיתי את הדבר הזה, זה מתקן מסוכן.
נעמה לרנר: צריך להפעיל אותו כשיש אדם שיכול להציל, שיכול לעזור, אם המתקן נתקע, אם הוא יורד ולא עולה.
נעמה לרנר: מאחר שגברים על פי ההלכה לא חייבים בטבילה – אם אין אפשרות לעשות את זה בצורה בטיחותית והלכתית אז עדיף לפטור את המקוואות של הגברים.
נעמה לרנר: לעומת זאת, במקוואות של נשים – נשים חייבות את זה כדי לקיים חיי משפחה תקינים – מחויב שיהיה כולל בלנית.
אילן גילאון: נעמה, הבנו.
אילן גילאון: זה קצת מופלג, אבל בסדר.
יהודה מירון: אילן, אני מציע להישאר עם המילה "בלנית" במובן שאם יש שם מישהו שמסייע – הוא יסייע.
יהודה מירון: בזה נגמר הסיפור.
אילן גילאון: בלית ברירה קיבלתי.
יהודה מירון: רק עוד מילת תגובה אחת - - -
נעמה לרנר: אני לא יודעת את מי יתבעו כשמתקן לא יעלה בחזרה ומישהו יטבע בפנים.
יהודה מירון: זה לא הדיון עכשיו.
אילן גילאון: טוב, לא חשוב.
אילן גילאון: אנחנו רוצים לדעת מי יטבילו.
אייל לב-ארי: אנחנו מוחקים, אם ככה, את הנושא של אדם אחר - - -
אילן גילאון: תשאיר, בסדר, תשאיר.
יערה קלמנוביץ': המתקן הזה הלכתי?
יערה קלמנוביץ': הוא לא יוצר חציצה?
שמואל חיימוביץ': יש מתקן הלכתי, מאושר.
שמואל חיימוביץ': יש תנאים לזה וזה נדון, תבדקו את כל הדבר הזה ותקבלי תשובות.
אילן גילאון: אני רוצה לקוות שכולכם מבינים בהלכה יותר ממני ואתם לא מטעים אותי ולא מחטיאים אותי או משהו כזה, חס וחלילה.
אייל לב-ארי: אנחנו מורידים את המילים "או של אדם אחר לגבר עם מוגבלות".
אייל לב-ארי: "באתר המקווה, בכניסה לבור הטבילה שבו וביציאה ממנו, לרבות סיוע בשימוש במתקן כאמור בתקנת משנה (א) המותקן במקום, כדי להבטיח שימוש בטיחותי בשירות הניתן במקווה;" (ג) במקווה טהרה קיים שבו הותקן מתקן הרמה לפני כניסת תקנות אלה לתוקף או לפני מועד תחילתן של תקנות מקום ציבורי קיים – יהיה פטור מהתקנת מתקן הרמה שמפרטו לפי תקנת משנה (א).".
אייל לב-ארי: אנחנו חוזרים תחילת הנוסח בעמוד הראשון, סעיף ההגדרות 1.
אייל לב-ארי: אנחנו מוחקים את ההגדרה: "אדם עם מוגבלות", "גוף ציבורי", הנציב" ו"הנציבות" – הם מופיעים כבר בחוק ואין צורך לחזור על זה.
אייל לב-ארי: אנחנו מוסיפים הגדרה חדשה: "מושב מותאם" – מושב שמתקיימות בו הוראות ת"י 1918 חלק 3.2 בסעיף הדן במושבים מותאמים (2.10.2);".
אייל לב-ארי: לאור העובדה שהתיבות האלה מופיעות ביותר ממקום בתקנות וכדי למנוע חזרות מסורבלות.
אייל לב-ארי: תקנה 13 ותקנה 15 בנושא של מתן שירות ללא המתנה בתור ופטור מתשלום למלווה של אדם עם מוגבלות במקומות ציבוריים מסוימים.
אייל לב-ארי: במקום תעודת נכה תקפה המעידה על זכאות, תעודת נכה תקפה מציינת את זכות האדם עם מוגבלות שזכאי להתאמה הזו.
אייל לב-ארי: זה לשם חידוד, כדי שיהיה ברור שצריך על התעודה לרשום את סוג ההתאמה שאותו אדם יהיה זכאי לה.
אייל לב-ארי: מציעים למחוק את תקנה 28(ה) מהסיבה הרשומה – החובה לספק את אמצעי העזר ושירותי העזר מופיעה בתקנות רלוונטיות ומועדי הביצוע מופיעים בפרק ח' לתקנות, כך שזאת הוראה כללית שלא תורמת לנוסח התקנות.
אייל לב-ארי: גם תקנה 49ג בעמוד הבא למעלה, מוצע למחוק אותה.
אייל לב-ארי: הוחלט שהוספת ערכאה או רשות או גריעתן תעשה בכל מקרה במסגרת תיקון לתקנות ולא במסגרת צו שיאפשר לשר להוסיף ערכאות או רשויות.
אייל לב-ארי: בתקנה 67(1)(א), בהתאמות נגישות בסיורים מודרכים, משנים את הנוסח: " לבקשת אדם עם מוגבלות, ילווה סיור במערכת עזר אלחוטית לשמיעה המותאמת לשירותי הדרכה, הכוללת מקלטים אישיים מסוג אוזניות ומסוג לולאת השראה; לבקשת אדם עם מוגבלות יסופק לו מקלט אישי לפי בחירתו;".
ישראל אבן זהב: יש לי הערה.
ישראל אבן זהב: אני חושב שצריך לספק גם כיסא גלגלים ולא רק מקלט אישי.
ישראל אבן זהב: אם אנשים זקוקים לכיסא גלגלים בסיור אישי – צריך גם לספק את זה.
צביה אדמון: מקלט אישי זה אוזניות.
צביה אדמון: זאת ערכה - - -
ישראל אבן זהב: גם כיסא גלגלים זה כיסא שנוסעים בו.
צביה אדמון: הערכה בה מדובר בסעיף הזה כוללת אוזניות מלכתחילה.
צביה אדמון: אדם רק צריך לבחור איזה סוג אוזניה הוא רוצה, זה הכול.
ישראל אבן זהב: אבל פה הגדרתם בדיוק איזה סוג: רק לולאת השראה.
ישראל אבן זהב: אין לו פה מה לבחור, זה Take it or leave it.
ישראל אבן זהב: כתבתם "לולאת השראה".
צביה אדמון: כתוב כאן: "הערכה כוללת מקלטים אישיים מסוג אוזניות ומסוג לולאת השראה".
צביה אדמון: יש כאן שני סוגים.
יעקב עילם: לא הבנת מה שישראל מנסה לומר.
ישראל אבן זהב: אני רוצה כיסא גלגלים בנוסף לזה כי מי שלא יכול ללכת – צריך לתת לו גם כיסא גלגלים, לא רק אוזניות.
צביה אדמון: מדובר כאן בהתאמה לדברים שהמדריך אומר.
גבריאלה עילם: בסעיף התאמות נגישות בסיורים מודרכים, לא בתת-סעיף הזה, אין התייחסות לכיסא גלגלים.
גבריאלה עילם: אני יכולה לספר לכם על ידידים שהלכו שנים למוזיאונים עד שהיה קשה להם ללכת אבל הם עדיין לא היו צריכים כיסא גלגלים, אז המדינה מממנת את הכיסא והרכב ואת המנוף וכול הדברים האלה, והם הפסיקו ללכת כיוון שלסיורים שהיו עד עכשיו הם לא יכלו להצטרף כי אין כיסא במקום.
גבריאלה עילם: זה לאו דווקא מוזיאונים – זה גם במקומות אחרים.
גבריאלה עילם: בכל התקנה הזאת אין התייחסות לספק כיסא גלגלים לאדם עם מוגבלות בניידות.
גבריאלה עילם: יש התייחסות ללולאות השראה - - -
אילן גילאון: אבל גבי, זה בסדר גמור, אתם מעלים רעיון - - -
ישראל אבן זהב: העלינו את זה מזמן, אבל לא התייחסו.
אילן גילאון: מה קורה בחוק האמריקאי בנושא?
צביה אדמון: החוק האמריקאי פוטר נותני שירות ממתן התאמות, עזרים ואמצעי עזר שמותאמים אישית לאדם.
צביה אדמון: זאת אומרת שצריך - -
יעקב עילם: אותו דבר לולאת השראה – גם היא התאמה אישית.
צביה אדמון: - - להתאים אותם לאדם, כגון כסאות גלגלים.
צביה אדמון: זה נכתב שם במפורש וכך גם - - -
שמואל חיימוביץ': לולאת השראה היא לא התאמה אישית.
יעקב עילם: היא כן התאמה אישית.
שמואל חיימוביץ': כי זה אלמנט משלים - - -
יעקב עילם: גם כיסא גלגלים הוא השלמה לרגליים.
יעקב עילם: זה אותו דבר.
אילן גילאון: טוב, חברים, תודה.
אילן גילאון: אני רוצה לבקש דבר אחד: העליתם פה שאלת תם – אני רוצה לבדוק אותה אבל אני לא רוצה לעצור את הדיון כרגע, אני גם רוצה לאשר את הדברים האלה.
אילן גילאון: אני בהחלט רוצה לבדוק מה ואילו התאמות נוספות צריך.
אילן גילאון: נדמה לי שמה שגבי העלתה פה היא אולי הבעיה הרווחת מכל הבעיות מבחינת המוגבלות.
אילן גילאון: יש גם בעיית גיל, כמובן, שהיא בהחלט רווחת.
צביה אדמון: השאלה היא אם משתמשים בכיסאות גלגלים גנריים או חשמליים או אחרים – לאיזה אדם, לאיזו מוגבלות, אתה נותן איזה כיסא גלגלים?
צביה אדמון: אם נותנים כיסא גנרי שהוא לא חשמלי – מי זה שמלווה אותו?
אחיה קמארה: אני חושב שכמו במקרים אחרים התקנות האלה לא מושלמות והן כנראה גם לא יהיו מושלמות.
אילן גילאון: אני רוצה לקבל את ההערה הזאת.
אחיה קמארה: זאת נקודה שחשוב לחשוב עליה אבל כרגע אנחנו לא יכולים - - -
אילן גילאון: אני רוצה לקבל את ההערה הזאת ולהבטיח להתייחס אליה, בסדר?
אילן גילאון: בואו נתקדם.
שמואל חיימוביץ': רק עוד הערה קטנה.
שמואל חיימוביץ': אני חושב שבמסגרת נהלים, אם המקום הוא מאוד גדול וסביר להציע גם כיסא גלגלים בשביל לצלוח מרחקים – זה צריך לבוא לידי ביטוי בנהלים, זה סביר.
שמואל חיימוביץ': אני לא יודע אם כרגע - - -
אילן גילאון: אני לא יודע, הייתי בארצות הברית ולא מצאתי מקום אחד בלי קלנועיות חשמליות.
אורלי בוני: לא כיסא גלגלים.
אורלי בוני: אני רוצה להגיד שלכתוב איזשהו מכשיר הנעה, היום בהרבה מקומות - - -
אילן גילאון: מכשיר הנעה, מקובל, בסדר.
אילן גילאון: ואני לא רוצה - - -
אורלי בוני: - - - ולא כסאות גלגלים.
אילן גילאון: אורלי, משום שכרגע אמרתי, יש כמה דברים בהסתייגות, אני שומע אותם מדי פעם, אנחנו חייבים להעביר את התקנות כי יש תאריכים ויש תהליכים.
אילן גילאון: התאריך מחייב אותי היום לגמור את העבודה הזאת.
אילן גילאון: אני יכול לא לעשות כלום ואחרי זה לעשות את זה עם מה שאתם אומרים.
אורלי בוני: לא, אני אומרת - - -
אילן גילאון: רשמתי לעצמי – הנושא של מכונת הנעה – איך את קוראת לזה?
אילן גילאון: מכשיר הנעה.
אורלי בוני: מכשיר ניידות.
אורלי בוני: רק בשביל לעמוד בטכנולוגיה.
אוראל גלולה לפיד: יש לי עוד שאלה לגבי מה שכתוב פה בדיוק, לא קשורה לכיסא גלגלים.
אוראל גלולה לפיד: השאלה היא אם המוזיאונים – הם היו פה בפעם הקודמת – יצטרכו איזושהי התראה מראש לגבי אספקה של לולאות השראה ודברים מסוג זה?
אילן גילאון: לולאת השראה לא צריך.
אחיה קמארה: למה הם צריכים התראה מראש?
אוראל גלולה לפיד: לפעמים, אם זה סיור שהוא בחוץ – אני לא יודעת.
גבריאלה עילם: אם יש להם במלאי כמה לולאות השראה, אין שום סיבה - - -
אייל לב-ארי: נעבור לתקנה 88 - - -
דן אורן: לפני זה, אני מבקש להעיר משהו לגבי הסעיף של המקוואות שנדון כבר ולא כדי ממש לחזור על הדיון אבל לאור מה שעלה פה והשינוי המדובר בנוסח שלפיו לא יהיה אדם אחר שיסייע לגבר עם מוגבלות – זה יחייב אותנו במשרד, לדעתי, לקיים איזושהי בדיקה יחד עם חברי בנציבות - -
אילן גילאון: אמרנו את זה, אמרנו את זה.
דן אורן: - - לאור ההערות שהושמעו פה.
דן אורן: אני לא רוצה להגיד דעה לכאן או לכאן אבל בוודאי נצטרך לשקול את מה שנאמר פה לגבי התיקון הזה.
אילן גילאון: צריכה להיות הגדרה של המפעיל של המתקן הזה בנסיבות אחרות.
אילן גילאון: מפעיל שהוא לא בלנית.
אילן גילאון: אבל בסדר, אמרנו, אני מקבל את ההערה שלך.
אילן גילאון: קדימה.
אילן שפירא: לגבי ההערה שהועלתה – והיא צודקת – צריך שתהיה התראה מראש או בקשה מראש.
אילן גילאון: ללולאת השראה?
אילן שפירא: תתנו לי להסביר למה – הרבה מאוד סיורים נקבעים לא בתוך מוזיאון.
אילן שפירא: אם רוצים לעשות סיור בירושלים, אז קובעים בחצר סרגיי.
אילן שפירא: אם צריך לסחוב את הערכה של - - -
שמואל חיימוביץ': כמה היא שוקלת?
אילן שפירא: זה לא משנה כמה היא שוקלת, השאלה היא אם צריך לסחוב אותה או לא, כי אם הסיור אמור להיערך - - -
צביה אדמון: אילן, אתה פשוט מתפרץ לדלת פתוחה משום שזה ישנו בסימן.
צביה אדמון: כנראה שהגברת לא קראה את זה.
אילן שפירא: זה לא – אני קורא את הסעיף - - -
צביה אדמון: הסעיף בפני עצמו, הוא חלק מסימן שלם שמדבר על סיורים מודרכים, יש בו עוד הוראות.
צביה אדמון: תסתכל בנוסח המלא, יש שם התייחסות לכך שצריך לפרסם מראש את קיום הסיור ולתת אפשרות לאנשים לבקש את האמצעים השונים.
צביה אדמון: זה סימן שלם שמדבר על סיורים מודרכים.
אילן שפירא: אני רואה את הסימן – אני לא רואה שזה מופיע.
צביה אדמון: אני אראה לך אחר-כך.
אייל לב-ארי: אנחנו בתקנה 88, יידוע צוות העובדים בחובות על פי החוק.
אייל לב-ארי: אנחנו מוחקים את הנושא של יידוע עובדים.
אייל לב-ארי: לפי תקנה זו יחולו הוראות פרק ד' לחוק שכבר מובלע במסגרת ההתאמות שנדרש מעביד לתת לעובד שהוא אדם עם מוגבלות.
אייל לב-ארי: תקנה 90, בעמוד 3, תקנה 90(ב) דנה בנושא של דרכי הכשרת עובדים של נותן שירות שמעסיק פחות מ-25 עובדים.
אייל לב-ארי: בסיפא אפשרנו גם שאותו חייב בביצוע התאמות נגישות: "רשאי הוא לשם כך להסתייע בהנחיות הנציבות אשר פורסמו בהתאם לסעיף 19מו לחוק, והעוסקות בנושאים בהם יש להדריך את העובדים בסוגי השירותים הציבוריים השונים.
גבריאלה עילם: צריך להגיד את זה?
גבריאלה עילם: זאת אומרת, העניין של ה"רשאי להסתייע", צריך לומר את זה בתקנות?
גבריאלה עילם: זה לא מובן מאיליו?
גבריאלה עילם: אני מניחה שאנחנו נרצה להסתייע בהנחיות של הנציבות או בחוברות הדרכה של הנציבות בכל הנושאים.
גבריאלה עילם: האם צריך להגיד דבר כזה?
גבריאלה עילם: מה זה אומר?
דן אורן: יש פה שני דברים.
דן אורן: קודם כל, בכך שאומרים: "רשאי הוא לשם כך להסתייע", זה אומר שכאשר הוא משתמש בהנחיות הנציבות, יש בזה כדי למלא אחר ההוראות שבתקנות.
גבריאלה עילם: רק בסעיף הזה זה רלוונטי?
גבריאלה עילם: זה רלוונטי בעוד כמה מקומות.
דן אורן: פה יש חידוד.
דן אורן: הנקודה השנייה היא שאנחנו מדברים על מעסיקים קטנים וחשבנו שיש מקום להבהיר שיהיה פה איזשהו מענה לאותם מעסיקים שהם די קטנים, אם הם יצטרכו להדריך את העובדים שלהם מבלי שיוכלו להסתייע בחומר של הנציבות – יהיה להם מאוד קשה לעשות את זה.
אילן שפירא: כל אחד רשאי להסתייע.
אילן שפירא: מה זה "רשאי להסתייע"?
גבריאלה עילם: אז פה הנקודה היא שזה רשאי ולא חייב?
גבריאלה עילם: לכן כתוב "רשאי" או להפך?
אילן גילאון: במספר קטן יותר.
דן אורן: גם וגם.
דן אורן: אני אגיד עוד משהו: למרות שהתקנות האלה בעיקר, על פי החוק, מטילות חובות על מי שאחראי על השירות.
אילן גילאון: תודה, דן, על ההסבר.
דן אורן: אבל כדי לתת מענה יש פה חובה, שיש להניח שגם ימלאו אחריה, על הנציבות לסייע בדי אותם מעסיקים קטנים.
דן אורן: פה יש איזשהו חידוד.
אייל לב-ארי: גם בתקנה 90(ה) אנחנו מוחקים את תקנת משנה (ה).
אייל לב-ארי: הוראות פרק ד' לחוק חלות בלאו הכי.
אייל לב-ארי: תקנה 91, חובות קבלן או עובד של נותן שירות – אנחנו משנים את הנוסח של תקנת משנה (א) כך: "חייב בביצוע התאמות נגישות לפי תקנות אלה המספק שירות לציבור באמצעות עובדים של קבלן כוח אדם או באמצעות עובדים של קבלן אחר, על פי חוזה קבלנות כמשמעותו בחוק חוזה קבלנות, התשל"ד-1974, יעשה אחד מאלה: 1.
אייל לב-ארי: יעביר את ההכשרה לעובדי קבלן כוח האדם או לעובדי הקבלן האחר לפי העניין בהתאם להוראות תקנות 88 עד 90.
אייל לב-ארי: 2.
אייל לב-ארי: יבטיח שקבלן כוח האדם או הקבלן האחר יכשירו את עובדיהם לפי העניין בהתאם להוראות תקנה 88 עד 90.
אייל לב-ארי: " התיקון הזה נדרש בעקבות דיונים פנימיים שהיו בין משרד המשפטים - - -
אורלי בוני: אייל, יש פה משהו לא מובן.
אורלי בוני: כשאתה כותב: "או עובד של נותן שירות", זה בעצם כל עובד.
אורלי בוני: זה צריך להיות: חובות קבלן או מי מטעמו לנושא הספציפי הזה, כי לא כל עובד יעביר הכשרה וכל הדברים האלה.
אורלי בוני: אתה קורא לזה: "חובות קבלן או עובד של נותן שירות" – מה זה, כל עובד צריך להעביר את ההכשרה הזאת?
אייל לב-ארי: אנחנו נשנה את - - -
אורלי בוני: צריך לשנות את ההגדרה למי מטעמו בנושא ספציפי זה – אני לא יודעת איך להגדיר את זה.
אייל לב-ארי: נשנה את כותרת השוליים של התקנה.
אילן גילאון: כן, הלאה.
אייל לב-ארי: השינוי הזה בא בעקבות הערות שהגיעו ממשרד המשפטים לגבי השאלה אם אפשר, במצב המשפטי הקיים על פי החוק, לחייב במישרין קבלני כוח אדם או קבלנים אחרים, לקיים גם כן את הכשרת העובדים שלהם כשהם למעשה מספקים עובדים שנותנים את השירות מטעם נותן השירות.
אייל לב-ארי: לפיכך החלטנו, לאור המצב החוקי הקיים, לקבוע את החובה במישרין – מטבע הדברים – על נותן השירות, הגם שהוא מסתייע בעובדים של קבלן - - -
אילן גילאון: יש יתרון בכך שיש כתובת אחת לאחריות יותר.
שמואל חיימוביץ': יש אופציה פה גם לאפשרות אחרת.
אייל לב-ארי: כחלופה נוספת, אם הוא לא מעביר את ההכשרה בעצמו לעובדי קבלן כוח האדם או הקבלן האחר, להבטיח שקבלן כוח האדם או הקבלן האחר יבצע את ההכשרה הנדרשת.
אייל לב-ארי: אני מבקש הסמכה של הוועדה לשנות אולי, אחרי שנבדוק עוד יותר לעומק, את הקבלן האחר להגדרה של קבלן שירות כהגדרתו בחוק שעות עבודה ומנוחה, שהיא הגדרה רחבה מספיק ומדברת על מי שעיסוקו במתן שירות באמצעות עובדיו אצל זולתו וזה עונה על אותה כוונה שצוינה כאן בביטוי "עובד אחר".
דן אורן: זה משהו טכני.
אורלי בוני: שאלה נוספת, אייל, האם יש משמעות לאורך השירות של העסקת העובדים?
אורלי בוני: אם קבלן מעסיק, למשל, לחודש ימים – הוא גם צריך לעשות כל ההכשרה הזו?
אורלי בוני: או אם הוא מעסיק לעבודה עונתית, למשל.
צביה אדמון: התייחסנו לזה בפרק ההדרכה.
צביה אדמון: יש הוראות שונות לגבי תקופות שונות.
אילן גילאון: יש לזה הגדרה במקום אחר, זה בטוח.
אייל לב-ארי: תקנה 93 – לוחות הזמנים לביצוע התאמות נגישות לאחראי שאינו רשות ציבורית.
אייל לב-ארי: מוסיפים תקנת משנה (ב1), גם בעקבות הדיון הקודם בנושא: "על אף האמור בתקנת משנה (א), חייב בביצוע התאמות נגישות יבצע את התאמות הנגישות לפי תקנה 67(1)(א) ותקנה 67(2) לא יאוחר מיום 1.7.2015".
אייל לב-ארי: לוחות זמנים לביצוע התאמות בשירותי הארחה לגבי התאמות ביחידות אכסון מיוחדות, קבענו את זה עד 22 ביוני 2015, בהתאמה גם ללוחות הזמנים שייקבעו בתיקון שדנו בו בתקנות מקום קיים.
אילן גילאון: למה לא הלכתם על תאריכים אחידים?
אייל לב-ארי: זה תאריך אחיד, בהלימה עם מקום קיים.
אייל לב-ארי: לוחות זמנים לביצוע התאמות בשירות מעצר ומאסר, בסיפא של פסקה (1) נכתב: "אולם, היו ביום כניסת התקנות לתוקף יחידות אכסון מיוחדות במקום בו מסופק שירות מעצר או שירות מאסר, יבוצעו ההתאמות לפי תקנה 42(3) לא יאוחר מיום 1.7.2015;".
אייל לב-ארי: לוחות זמנים לביצוע התאמות נגישות בשירותי מגורים ולינה - - -
יעקב עילם: רגע, אייל, בסעיף 93א אתה מפנה לתקנת משנה (א)(2) אבל הסעיף לא קיים.
אייל לב-ארי: לדעתי יש, אבל נסתכל.
יעקב עילם: הוסיפו פה, בסדר.
אייל לב-ארי: תקנה 94 – לוחות זמנים לביצוע התאמות נגישות לשירותי מגורים ולינה, בסדר?
יעקב עילם: בסדר.
אייל לב-ארי: "(3) שאר הוראות סימן י"ז במועדים כאמור בתקנה 93א(א)(2) אולם – (א) ניתן השירות על ידי רשות ציבורית, יושלמו ההתאמות לפי השיעורים ופרקי הזמן כאמור בתקנת משנה 94(ג); (ב) אם היו במקום השירות יחידות אכסון מיוחדות ביום כניסת התקנות לתוקף, יבצע החייב את התאמות הנגישות לא יאוחר מיום 22.6.2015.