GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילן גילאון: אני מודה שלא פעם – אני מניח שמלבדי גם היו עוד אנשים ליד השולחן – לא הבנתי את הכול.
אילן גילאון: אני מתנצל אם לפעמים הייתי אפילו קצת קצר רוח – זה לא מתוך שטחיות או מתוך ה-HDAD שאני לוקה בו – אם אתם לא יודעים אז אני אספר לכם – אלא משום שאני מאוד-מאוד סומך על הכוחות שיש כאן.
אילן גילאון: תבינו, זה היה שולחן שסביבו היו מצד אחד הארגונים, מצד שני הממשלה, מצד שלישי העסקים ומצד רביעי הנציבות.
אילן גילאון: אני מאוד סומך על דיאלוג כזה אליו באו אנשים בכוונה טובה וכולם רוצים ומאמינים שכל המנגיש – הרי זה משובח ולכן לעיתים אמרתי: בואו, נרוץ יותר מהר, גם כאשר, אני מודה, לא הבנתי את התהליך עד תומו, עד סופו, כי נאמרו כאן דברים ברמה מקצועית שאני גם לא חולם להבין אותם אי פעם.
אילן גילאון: אני לא שמואל חיימוביץ', זה המקצוע שלו.
אילן גילאון: לכן נדמה לי שבסך הכול עשינו מעשה משותף של מה שנקרא "מעשה של רקמה" שכל אחד ואחד תרם את תרומתו הנהדרת והמכובדת.
אילן גילאון: תראו, אף אחד לא צריך להוקיר לנו שום דבר – זאת המטלה שלנו, זו המציאות שלנו ואת זה אנחנו צריכים להנחיל.
אילן גילאון: אני מקווה מאוד שאנחנו ניפגש שוב בכנסת הבאה.
אילן גילאון: אני בכל מקרה מניח שנגיע – לפי הסקרים, כרגע, זה נראה בסדר.
אילן גילאון: אני אבקש גם אז להמשיך את הוועדה הזאת ולקבל אותה.
אילן גילאון: זאת לא ועדה פוליטית והיא לא מניבה פירות פוליטיים, תאמינו לי, אבל הבטחנו לילדים או לאזרחים שעד 2018 נהיה אמריקה ואנחנו צריכים לממש את ההבטחה הזאת.
שמואל חיימוביץ': יותר מאמריקה, יותר טוב.
אילן גילאון: באיזה כנס שהייתי אמרו לי לכבוש את האוורסט.
אילן גילאון: אני אומר: לאט לכם.
אילן גילאון: בואו נכבוש כמה פסגות יותר נמוכות בחרמון, בהר תבור ואז נגיע לאוורסט.
אילן גילאון: אני מבקש להגיע עד 2018 ולהיות אמריקה ואחרי 2018 תהיו יותר מאמריקה.
אילן גילאון: יפן, אולי, מי הכי טוב?
אילן גילאון: עכשיו, כדי שאחיה לא יהיה במתח, אני אאשר את התקנות כולן ואני אשאל: מי בעד?
אחיה קמארה: אני מקווה שאני לא היחיד שבמתח.
אילן גילאון: אתם יכולים להצביע, אין שום בעיה.
אילן גילאון: חברי הכנסת של הוועדה ואנחנו מצביעים.
אילן גילאון: בעד אישור התקנות – פה אחד
אילן גילאון: נמנעים – אין תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (התאמות נגישות לשירות), התשע"ג-2012 נתקבלו.
אילן גילאון: פה אחד.
אילן גילאון: בואו, כדי לאשרר את ההצעה, אני מבקש מכולם להצביע הפעם, למרות שזה לא לפי נהלו הכנסת.
אילן גילאון: מי בעד? (מחיאות כפיים)
שמואל חיימוביץ': אני מלווה את כל הכתיבה של החוקים והתקנות לאורך הדרך, חשוב לי דבר אחד לומר במעמד הזה – עסקנו הרבה בנגישות פיזית, נגישות למבנים, נגישות לאתרים וכולי, בסופו של דבר גולת הכותרת היא נגישות שירות.
שמואל חיימוביץ': כל הנגישות האחרת נועדה לאפשר את ההשלמה ואת האפשרות של נגישות שירות.
אחיה קמארה: אני גם כמובן רוצה לברך ביום ההיסטורי הזה.
אחיה קמארה: אני מסכים עם כל מה שאמר אילן ועם מה שאמר עכשיו שמואל.
אחיה קמארה: הקובץ הזה של התקנות מצטרף לתקנות אחרות שאושרו, של נגישות לבניין ציבורי קיים, בניין ציבורי חדש, ביחד, כמו שאמרת, הן מבטיחות עתיד טוב יותר לילדים שלנו ולחברה הישראלית.
אחיה קמארה: זה ייקח כמה שנים אבל כבר יש התחלה ויש ניצנים.
אחיה קמארה: אני חושב שהתרומה של כולם פה הייתה אדירה למרות הוויכוחים האין סופיים שהיו והתהליך המאוד מורכב שעברנו פה.
אחיה קמארה: אני חושב שעצם העובדה שהוועדה היחידה שיושבת היום בכנסת, זאת שקיבלה אישור מיוחד מיושב-ראש הכנסת ומהממשלה להמשיך ולדון בחוק בזמן הפגרה או בזמן ההערכות לבחירות, מראה כמה הממשלה והכנסת רואות חשיבות בחוק הזה, כי הוא באמת מהפכה.
אחיה קמארה: על הבסיס של התקנות שאושרו היום, עוד תקנות יאושרו, אני מקווה, על-ידך בשנים הקרובות, שיתווספו לכל האוסף הזה שבאמת עושה מהפכה בחיים של כולנו.
אחיה קמארה: אז אני מבקש בעיקר להודות לך על הסבלנות ועל הנחישות.
אחיה קמארה: זה לקח הרבה זמן אבל - - -
אילן גילאון: שותפים לא מודים, אחיה, תדע לך.
אילן גילאון: שותפים לא מודים אלה לאלה.
אילן גילאון: אנחנו שותפים, אנחנו עושים את העבודה שלנו כולנו ואנחנו צריכים להיות מבסוטים שנוכל להמשיך לעשות אותה.
אחיה קמארה: אני רוצה גם להודות כמובן לאייל שהוביל מטעם הוועדה את הצד המשפטי של הנושא וכמובן לוילמה שלא נמצאת פה ולצוות שלה.
אחיה קמארה: בנציבות אני רוצה להודות לצבייה.
אחיה קמארה: צבייה הייתה בלם הזעזועים של כולנו.
אחיה קמארה: הנציבות הייתה פה בתפקיד מאוד-מאוד מסובך של לנסות לאזן בין כולם וזה לא פשוט.
אחיה קמארה: צבייה הייתה צריכה ללמוד מאה אלף נושאים – אם זה ספריות ואם זה מכונות אוטומטיות, אם זה פטור מתור ואם זה ביטוח לאומי.
אחיה קמארה: כל דבר – בתי קולנוע, איך יוצרים, איך משתמשים בתאי דואר בנקים וכן הלאה - -
אילן גילאון: מקוואות.
אחיה קמארה: - - ובאמת להכיר את כל המרחב של החיים של הציבור בישראל.
אחיה קמארה: אני לא חושב שהשמטנו משהו מהחיים של האזרח בישראל בניסיון להפוך כל אבן וליצור נגישות, עצמאות, לאנשים עם מוגבלות.
אחיה קמארה: צביה באמת עמדה בחוד החנית, חטפה הרבה ריקושטים ובאמת מגיע לה כל הכבוד.
אחיה קמארה: כמובן לשמואל ולבלהה שמובילים את התהליך כבר הרבה מאוד שנים, הרבה לפני שהגיע לכנסת.
אחיה קמארה: שמואל ובלהה, הדיונים על התקנות האלה מתקיימים כבר שבע שנים?
בלהה ברג: זה התחיל בדיונים פנימיים בתוך הנציבות לגבש את התורה.
אחיה קמארה: כמובן גם ליועצים שלנו: יהודה וערן ונורית ואורנה וגילה ואני מקווה - - -
בלהה ברג: ושירה.
אחיה קמארה: שירה פה.
אחיה קמארה: סליחה אם אני שוכח מישהו.
אחיה קמארה: עכשיו אני מגיע לחלק הקשה ואני לא אוכל להגיד שמות, אני ממש מתנצל וכמובן מודה למשרדי הממשלה השונים – משרד הברית ומשרד המשפטים ומשרד החינוך והתרבות ומשרד הרווחה.
שמואל חיימוביץ': המשרד לשירותי דת.
אחיה קמארה: שירותי דת.
אחיה קמארה: באמת, המון משרדי ממשלה אני רוצה להגיד תודה לגופים החייבים, למגזר הפרטי.
אילן גילאון: אחיה, לנשיא.
אחיה קמארה: לנשיא?
אחיה קמארה: גם לאוצר.
אחיה קמארה: כמובן לגופים החייבים.
אחיה קמארה: היו פה דיונים לפעמים שהייתה הרגשה שהמגזר הפרטי לא פחות ממגזרים אחרים פה, רוצה לעשות נגישות, רוצה לתרום.
אחיה קמארה: היו ויכוחים אבל באמת הייתה פה הרגשה, לפחות לנציגים פה, של תובנות מאוד עמוקות שהנגישות לאנשים עם מוגבלות היא חלק משירות אוניברסלי, שרוצים לשפר את השירות לציבור בישראל.
אחיה קמארה: אני רוצה להודות בסוף לארגונים, לאנשים עם מוגבלות.
אחיה קמארה: הרבה אנשים שבאו לפה בהתנדבות במשך שנים, אני לא אזכיר שמות אבל אני חושב שאנשים שנמצאים פה ושלא נמצאים פה יודעים על מי מדובר.
אחיה קמארה: היו לנו מיליון ויכוחים, כעסתם עלינו, התרגזתם עלינו – אני חושב שאנחנו ניסינו תמיד להקשיב לכם וכמובן לשאר הגופים שנמצאים פה, לעשות את האיזונים, לעשות את הדברים כמה שיותר טוב.
אחיה קמארה: אני מקווה שהצלחנו.
אחיה קמארה: התחלתי את הדיון בזה שאמרתי שהתקנו לא מושלמות – הן כנראה גם לא יהיו מושלמות בשנים הקרובות, כי אנחנו מדברים על כל החיים הציבוריים של אדם בישראל.
אחיה קמארה: אנחנו נעשה תיקונים – הוזכרו פה המון דברים.
אחיה קמארה: אבל יש עוד המון דברים שאנחנו נגלה, כמו בארצות הברית שבה עושים כל הזמן תיקונים בדברים האלה, גם פה אנחנו נעשה תיקונים גם לטובת אנשים עם מוגבלות וגם לטובת נותני השירותים כי אנחנו נלמד ונפיק מהשטח.
אחיה קמארה: אני אסיים בזה שחובת ההוכחה היא על כולנו:
אחיה קמארה: על הנציבות שאמורה ליצור מערך של הסברה והטמעה כדי שהגופים השונים יידעו מה הם צריכים לעשות, יידעו למה חשוב לעשות את זה, יידעו איך לעשות את זה.
אחיה קמארה: כמובן גם האכיפה, שהיא מנגנון שאנחנו לא אוהבים להשתמש בו אבל זו הסמכות שלנו ואנחנו נשתמש בה כאשר לא תהיה ברירה; ושל כולכם, בגלל שאתם צריכים להיות השגרירים לנושא הזה, כל אחד בתחומו, כדי שהתקנות האלה יובנו ושלא יתייחסו אליהן בזלזול.
אחיה קמארה: שלא יגידו: זה כל-כך מורכב ואי אפשר לעמוד בזה, ובזה יפטרו את עצמם.
אחיה קמארה: יש להסביר, להנחיל, להטמיע, להשריש וכדומה.
אחיה קמארה: תודה רבה לכולכם.
אילן גילאון: תודה רבה לך, אחיה.
אילן גילאון: (מחיאות כפיים).
גבריאלה עילם: מותר להגיד משהו אחריך?
אילן גילאון: מותר להגיד משהו טוב.
גבריאלה עילם: מעבר לתודות – אני בכלל לא מתחילה לפרט, אל תדאגו – אני חושבת שהתקנות האלה הן מבצע אדיר.
גבריאלה עילם: אני מלווה אותן משנת 2005 בהתנדבות ודי מנדנדת לנציבות לאורך הדרך.
גבריאלה עילם: זה מדהים, רמת פירוט כזאת אני יודעת שאין באף מקום בעולם.
גבריאלה עילם: עכשיו אני רוצה לדבר על העתיד כי אי אפשר טוב בלי קדימה.
גבריאלה עילם: אני מאוד מקווה שהנציבות תיתן גיבוי חזק מאוד למורשה נגישות, גם נגישות השירות, כי הם עובדים קשה ולפעמים מדובר בקרבות בלתי סבירים.
גבריאלה עילם: אתם לא מודעים עד כמה כי לא באים אליכם לבכות על כול דבר.
גבריאלה עילם: אני מקווה שתהיה פתיחות שוטפת לתיקונים לכל אורך הדרך, לאור ביצוע בשטח, כי באמת אנחנו המקום הראשון שמנסה דברים כאלה בצורה כזאת, לפעמים זה לטוב ולפעמים זה אולי יותר בעייתי.
גבריאלה עילם: אילן, שיהיה לך הרבה מרץ.
אילן גילאון: עד שאנחנו נקים את מפלגת הנגישות - - -
גבריאלה עילם: ייקח זמן.
אילן גילאון: תודה לעורכי הדין, שכחתם שגם אתם בני אדם.
אילן גילאון: זה יפה מאוד.
אילן שפירא: בלי העלבות אישיות.
אילן גילאון: לא להגיד שאתם עורכי דין?
אילן גילאון: תודה כולם.
אילן גילאון: נתראה אחרי ה-22 בינואר.
אילן גילאון: שלום לכולם, חברות וחברים.
אילן גילאון: אנחנו שוב נפגשים בשמחה.
אילן גילאון: הישיבה היום תהיה קצרה מן הרגיל, משום שזה כבר דיון רביעי שבו אנחנו נביא את המלצותינו.
אילן גילאון: מראש אני רוצה להזכיר כאן שהתחלנו להיפגש בפברואר 2012, לפני 11 חודשים.
אילן גילאון: זאת הישיבה הרביעית שאנו מקיימים.
אילן גילאון: כל הצדדים נשמעו, כל הצדדים נפגשו, אנחנו פגשנו את כל הצדדים.
אילן גילאון: קיבלנו עשרות פניות, אם לא יותר, מחברים בקיבוצים.
אילן גילאון: בכול ביחד מגיעים לאיזה סיכום שהוא מעין המלצה, הוא עדיין איננו בבחינת נקיטת פעולה או פעולת חקיקה, של חקיקת משנה או חקיקה ראשית, משום שקיבלנו מנדט להמליץ בפני התנועה ובפני הצדדים.
אילן גילאון: בעניין הזה קשה מאוד להגדיר את הצדדים, כי נמצאים כאן גם "ההסתדרות החלוצה" וגם "פנסיה בראש" וגם נציגים של "התנועה המאוחדת" ושל "התנועה הקיבוצית" וגם עמותת "ידיד" השתתפה בדיונים הללו וכל מיני קבוצות חברתיות ואחרות.
אילן גילאון: בכל אופן, ההמלצות של הוועדה אמנם לא סטטוטוריות, אבל אנחנו מצפים שהן יתקבלו על דעת הצדדים, וככל שהצדדים יגיעו להבנה ביניהם אנחנו רק נשמח.
אילן גילאון: היות ואנחנו לא בטוחים בכך, אם בעוד 6 חודשים נראה שהדברים לא מתקדמים, ייתכן שאז נפנה לחקיקת משנה באמצעות משרד התמ"ת וגם לחקיקה ראשית, אבל כרגע ראינו רצון טוב מכל הכיוונים, מכל הצדדים.
אילן גילאון: העקרונות נשמעו בכל הכיוונים ונדמה לי שאנחנו יכולים להגיע להמלצות שלנו.
אילן גילאון: בהחלט אשמח לדעת אם יש דברים חדשים בדיון בין התנועה ובין הקבוצות באשר לערבות ההדדית, אם יש איזו התקדמות מבחינת רשם העמותות באשר לאופן החיסכון וקופת החיסכון.
אילן גילאון: לפני הקראת ההמלצות שלנו נשמח לשמוע את המעוניינים.
אילן גילאון: אם אף אחד איננו מעוניין, אקרא את ההמלצות, נערוך הצבעה וניסע כולנו הביתה.
יונתן שחף: אני מניח שלא כולם הספיקו לקרוא את ההמלצות.
אילן גילאון: אני כבר מזהיר אתכם מראש שרק לי, לצערי, יש זכות הצבעה, ויש לי רושם שאצביע בעד מה שכתבתי כאן.
אילן גילאון: אלה כמובן המלצות ולא מעבר לכך.
יונתן שחף: אני רק רוצה להעיר הערה אחת לגבי פסקה שכתובה כאן בעמוד 7.
יונתן שחף: בהערה למטה, בכתב קטן כתוב: "השכר הממוצע בקיבוץ יחושב כסך המשכורות לצורך פנסיה של חברי הקיבוץ" – עד כאן זה בסדר – "חלקי מספר החברים בקיבוץ".
יונתן שחף: צריך להיות כתוב: "מספר החברים בקיבוץ בגיל העבודה".
בועז אפלל: העובדים בגיל העבודה.
יונתן שחף: זה לא כתוב.
יונתן שחף: זה משנה את כל הסיפור.
יונתן שחף: אני מבקש לתקן את זה.
אילן גילאון: בסדר, זה טעות סופר.
אילן גילאון: אתחיל לקרוא את ההמלצות לאט-לאט.
אילן גילאון: הן כבר לא לדיון כי הן כבר נכתבו, עליהן לא אתדיין, בוודאי לא בכנסת הזאת.
אילן גילאון: "המלצות בעניין האחריות הפנסיונית של הקיבוץ כלפי החבר תיקון תקנות הערבות ההדדית על פי העקרונות הבאים: הגדלה בגובה הגמלה הפנסיונית המשולמת לגמלאי.
אילן גילאון: שינוי שיטת הקביעה של גובה הגמלה הפנסיונית כך שתכלול את מרכיב הוותק של הגמלאי ואת השכר הממוצע בקיבוץ כנגזרת מרמת החיים בו, בהתאם למתווה של פרופ' שישינסקי כפי שהוצג בדיוני הוועדה.
אילן גילאון: בכל מקרה, סכום הגמלה לא יפחת מ-40% מהשכר הממוצע.
גלעד ברנע: בנוסח שלפנינו כתוב: "הגדלה משמעותית".
גלעד ברנע: זה נשמט, כנראה.
אילן גילאון: זה לא נשמט.
אילן גילאון: "הגדלה משמעותית" היא מונח ערכי, לכן נאמר "הגדלה".
אילן גילאון: אם תחשוב שהיא משמעותית אז היא משמעותית.
אילן גילאון: מפאת העינא בישא לא מכניסים מילים מעין אלה.
ראובן בויימל: המשמעות של המשפט הזה היא ש- - -
אילן גילאון: אני לא דן במשמעויות.
אילן גילאון: אני קורא את ההמלצות ולא דן במשמעות של כלום.
אילן גילאון: המשמעויות יתפרשו ביניכם.
אילן גילאון: אנחנו ממליצים לתנועה הקיבוצית מה שאנו חושבים לנכון.
ראובן בויימל: השאלה אם זאת היתה הכוונה.
ראובן בויימל: כפי שהיתה קודם הערה שנלקחה בחשבון.
ראובן בויימל: המשמעות של ההמלצה הזאת היא שחבר ותיק, מי שהוא 40 שנים חבר קיבוץ, הפנסיה שלו תהיה 80% מן השכר הממוצע במשק.
אילן גילאון: אם זה לפי מתווה שישינסקי, או שתגיעו להבנות אחרות, על 2%, 1.5%, 1.25%.
אילן גילאון: זאת בדיוק המטרה, שתיכנסו למשא ומתן.
ראובן בויימל: 2% לכל שנת ותק.
אילן גילאון: חבר'ה, אני מבין לאן זה מוביל.
אילן גילאון: זה לא יוביל לשם.
אילן גילאון: אנחנו ממליצים לכם לקחת בחשבון את הוותק, את ההכנסה הממוצעת בקיבוץ.
אילן גילאון: על כל הדברים הללו תתדיינו ותגיעו להסכמות ביניכם.
אילן גילאון: בשלב הזה אנחנו לא פונים למאמץ של חקיקה, בכלל לא.
אילן גילאון: כך אמרתי מראש.
אילן גילאון: אני מתחייב.
אילן גילאון: ראיתי רצון טוב.
אילן גילאון: זה כתוב, חברים, ואני לא מתכוון לפתוח את זה לדיון.
אילן גילאון: אם מישהו רוצה לומר דבר מה – איך אומרים בחתונה של הקתולים: יאמר עכשיו, ואם לא – לעולם לא, כי אני קורא, מאשר ואנחנו מתפזרים.
בועז אפלל: במקום "40%" צריך לכתוב: "ובנוסף ל-40% או כפי שייקבע מעת לעת ".
אילן גילאון: לא, סלח לי.
אילן גילאון: שום דבר.
אילן גילאון: מה שכתוב כאן.
אילן גילאון: לא אכנס אתך לדיון על זה.
עמרי כנען: איך יתנהל הדיון היום?
אילן גילאון: היום הוא המעמד שאנחנו מוסרים את ההמלצות בעקבות שלושת הדיונים שהתקיימו כאן ובעקבות כל הדיונים שהיו לנו אתכם, איתם, עם האחרים וכולי.
אילן גילאון: הגענו למסקנות הללו.
עמרי כנען: כלומר, לא יישמעו כאן הערות?
אילן גילאון: אין לשם מה, כי אני גם לא מחוקק חוקים כאן.
אילן גילאון: לא צריך הסתייגות.
אילן גילאון: אני ממליץ המלצות ואתם רשאים לקבל אותן או לדחות אותן.
אילן גילאון: אם הדברים הללו לא יסתייעו ולא יגיעו להבנות, בסופו של דבר אנחנו נזדקק להגיע לחקיקה.
אילן גילאון: כך אמרתי מראש ולכן שיהיה ברור העניין הזה.
אילן גילאון: זה המעמד שלנו.
אילן גילאון: עליכם להבין, גם לא ניתן לנו מנדט מעבר לדבר הזה.
אילן גילאון: "כל קיבוץ יבנה תוכנית ארוכת טווח לכיסוי חובו האקטוארי לחברים על-פי שיטת החישוב החדשה.
אילן גילאון: התוכנית תאושר באסיפת הקיבוץ ובידי רשם האגודות השיתופיות.
אילן גילאון: במקרה של מימוש נכסים תינתן קדימות לתשלום פנסיה והחזר חוב אקטוארי על פני כל השימושים האחרים.
אילן גילאון: יינתן מענה ראוי לשאריו של חבר הקיבוץ.
אילן גילאון: הגמלה הפנסיונית תוגן מפני עיקול, שעבוד או כל פגיעה מכוח זכות אחרת של צד שלישי ו/או הקיבוץ, ויחולו לגביה הגנות הקבועות בחוק הגנת השכר, תשי"ח-1958, לגבי גמלת פנסיה המתקבלת מקופת גמל.
אילן גילאון: הגבלה תינתן בכסף בלבד.
אילן גילאון: " בהמשך יש פסקה שהחלטתי להשמיט, שאולי כתובה אצלכם.
אילן גילאון: "הנושאים שמוצע להסדיר בחקיקה ראשית הם:
אילן גילאון: קביעת שיעורה המזערי של הגמלה הפנסיונית והדרך לעדכונה ושמירת ערכה הריאלי;
אילן גילאון: קביעת עיקרון "קדימות המשאבים" לשם מימון תשלום הגמלה הפנסיונית לחברות ולחברים הוותיקים;
אילן גילאון: הוועדה ערה לכך שהסדרת נושאים אלו בחקיקה ראשית מחייבת את הסדרתם של נושאים נוספים בחקיקה מעין זו, אך מהלך מעין זה חורג ממסגרת עבודתה של ועדת המשנה אשר התמקדה בנושא הפנסיה בקיבוץ המתחדש.
אילן גילאון: על כן המלצות ועדת המשנה נוגעות אך ורק לנושאים בהם הוסמכה לטפל.
אילן גילאון: המלצות לעניין כלי השקעה פנסיוני ייחודי לקיבוצים מוצע ליצור כלי פנסיוני ייחודי למענה לצורכי הפנסיה של הקיבוצים.
אילן גילאון: לכלי זה יהיו התכונות הייחודיות הבאות:
אילן גילאון: הקרן תוכל לקלוט סכומים חד פעמיים משמעותיים שיפקיד בה הקיבוץ.
אילן גילאון: הקרן תוכל לקלוט את כל החברים – גם חברים הנמצאים כבר בגיל פרישה.
אילן גילאון: במקרה של פטירת חבר יתרותיו הצבורות, אשר טרם חולקו, תשארנה בקרן ותחולקנה בין שאר חברי הקופה של אותו קיבוץ.
אילן גילאון: חיסכון טהור – ללא נכות ואובדן כושר עבודה וללא שאירים.
אילן גילאון: כדי להבטיח את יעילותו של כלי זה ככלי לחיסכון פנסיוני יובטחו הצעדים הבאים: ההפרשה לקרן תהיה שמית.
אילן גילאון: הקרן תהיה קרן לקצבה.
אילן גילאון: הקיבוץ יפריש על כל חבר לפחות סכום מינימלי מדי שנה.
אילן גילאון: הכסף שיופרש לא יוחזר לקיבוץ בשום תנאי ולא יעשה בו כל שימוש למעט שימוש פנסיוני.
אילן גילאון: הקיבוץ וחבריו ייהנו מכל הטבות המס מהם נהנים עובדים ומעסיקים המפרישים לקרן פנסיה, בשלב ההפרשה, בשלב החיסכון ובשלב קבלת הקצבה.
אילן גילאון: לצורך מימוש המלצה זו מומלץ לתקן את "חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל), התשס"ה-2005" באופן אשר יאפשר פתיחה מחדש של קופות גמל עמית חבר קיבוץ.
אילן גילאון: מצורפת הצעת תיקון חוק בין הנספחים.
אילן גילאון: נוסף על כך מומלץ שמשרד האוצר יפרסם תקנון אחיד מחייב לקופות גמל מסוג "עמית קיבוץ".
אילן גילאון: מצורפת הצעה לתקנון בנספחים.
אילן גילאון: קיבוצים עם בעיה ביכולת התשלום – המלצות"
עבד חסדייה: סליחה, שנייה.
עבד חסדייה: משרד האוצר ורשות המסים רוצים לחדד כאן משהו.
עבד חסדייה: קודם כול, לגבי זה שהקרן תהיה לקצבה בלבד, צריך לחדד שהיא תשלם את הקצבה.
עבד חסדייה: זאת אומרת, כל עוד יש נכסים בתוך הקופה – היא תשלם אותם.
עבד חסדייה: זאת אומרת, לא יהיה המנגנון שקיים היום, שהכסף חוזר לקיבוץ והקיבוץ משלם את הקצבה.
אילן גילאון: זה נאמר במפורש.
עבד חסדייה: זה לא נאמר במפורש.
אילן גילאון: זה נאמר במפורש בכמה סעיפים.
אילן גילאון: בזה שאין רוורסביליות לכסף בכלל אלא לצורך פנסיה, זה מחסן אותך באוצר מכל הכיוונים.
אילן גילאון: אי אפשר לעשות בזה שום שימוש, אלא פנסיוני.
עבד חסדייה: אני מבין שזה רק לשימוש פנסיוני, אבל אני אומר:
עבד חסדייה: מי שישלם את הקצבה בהגיעו של חבר הקיבוץ לגיל שבו יצטרך לקבל את הקצבה - - -
אילן גילאון: אתה חושש שיבואו למשרד האוצר ויבקשו את הפנסיה ממשרד האוצר?
עבד חסדייה: לא, זה לא החשש שלי.
עבד חסדייה: אני חושש שאם הכסף יתקבל בצורה הונית על-ידי הקיבוץ הוא לא ישמש למטרה שלשמה ניתן הכסף.
אילן גילאון: אני רושם את הערתך, אך אני לא מכניס שינויים בנוסח.
יובל כהן: ברשותך, עוד הערה אחת.
אילן גילאון: חברים, אלה הן המלצות.
אילן גילאון: זה לא חוקים ולא תקנות.
יובל כהן: אבל ההמלצה הזאת סותרת מדיניות שממש עכשיו מיושמת, מדיניות חדשה למדי.
יובל כהן: הסעיף שקובע שאם חבר נפטר הכספים יועברו ליתרת החברים, המהות של ההמלצה הזאת היא למעשה להחיות את הקופות המרכזיות שהיו עד לאחרונה ובוטלו וכבר לא קיימות.
יובל כהן: למעשה בקופות המרכזיות המשמעות שיש סל אחד של כסף שמשמש את כל אותם האנשים שעבורם אנחנו חסכנו.
יובל כהן: אם אנחנו מיישמים את ההמלצה הזאת למעשה אנחנו - - -
אילן גילאון: הישות המשפטית כאן היא כל קיבוץ וקיבוץ.
אילן גילאון: זאת הישות המשפטית.
אילן גילאון: מה מצופה לעשות מכספי החבר שנפטר?
יובל כהן: אני לא כאן להמליץ מה מצופה לעשות.
יובל כהן: אני אומר רק שזה נוגד את המדיניות.
יובל כהן: של משרד האוצר, של אגף שוק ההון.
אילן גילאון: לא אמרתי שאני חותם על המדיניות של משרד האוצר.
אילן גילאון: אני ממליץ כאן המלצות ואתם רשאים להתווכח.
אילן גילאון: אני ממש לא חתום על משרד האוצר, בשום מקרה.
אילן גילאון: תודה, אנחנו בפרק האחרון.
אילן גילאון: "קיבוצים עם בעיה ביכולת התשלום המלצות: תוקם קרן של התנועה הקיבוצית ובאחריותה אשר קיבוצים בצורה וולונטרית יתרמו אליה אחוז אחד מהכנסות חריגות שלהם".
אילן גילאון: וולוולה העלה את הרעיון הזה בזמנו.
אילן גילאון: "קרן זו תשמש לעזרה לחברים בקיבוצים אשר אינם יכולים לעמוד בתשלום הפנסיה לחבריהם.
אילן גילאון: יוסדר בתוך תקנות אופן קביעת יכולת הקיבוץ (ראה הצעה לתיקון תקנון הערבות ההדדית בנספח).
אילן גילאון: סכומים שיאושרו לקיבוץ להפחית בתשלום הפנסיה ירשמו כחוב של הקיבוץ לחבר.
אילן גילאון: " כלומר, אין כאן מחיקה.
אילן גילאון: חברים, אלה הן ההמלצות.
אילן גילאון: אני בטוח שכל הצדדים לא מרוצים לגמרי, ואני שמח על כך, כי אז כנראה המלצנו אילו המלצות שהן הגיוניות.
אילן גילאון: השתדלנו מאוד ללכת על-פי הדין והצדק הטבעי, להביא בחשבון בעיקר את "דור המדבר", שהוא דור שאנו מייחסים לו כל-כך הרבה כבוד, ולהתייחס באופן ייחודי לקיבוץ, למהות, להוויה שלו, לחצר הקיבוצית, למה שנקרא "פנסיה" באופן כוללני יותר ומתוכלל יותר.
אילן גילאון: הרקע להמלצות מפורט בדוח.
אילן גילאון: בנוסף לכך, לא הזכרתי, גם מרכז המחקר והמידע של הכנסת היה שותף לעבודה הזאת.
אילן גילאון: אלה הן המלצותינו.
אילן גילאון: אנחנו נותנים עכשיו זמן לצדדים להתדיין.
אילן גילאון: אם לא יחזרו אלינו, סימן שהכול בסדר, אבל אם יחזרו אלינו סימן שנצטרך לחשוב איך נוכל לפתור את הבעיות באמצעות חקיקה, וזה הדבר האחרון שהייתי רוצה במקרה הזה.
אילן גילאון: כאשר לקחתי על עצמי את המשימה הזאת חשבתי בהחלט שאצליח להגיע באמצעות הוועדה לגישור בין הצדדים.
אילן גילאון: אני מוכרח להגיד לכם, הלוואי וזאת היתה ההשראה לפנסיה ממלכתית במדינת ישראל, גם באופן הכי גרוע שלה, זאת אומרת, הרצפה של מה שייצא כאן.
אילן גילאון: הייתי רוצה שזה יהיה הבסיס לפנסיה ממלכתית במדינת ישראל, לא הייתי מתנגד לכך.
אילן גילאון: אבל אלה רק הערות "פוסט מורטם" כי אני עובר להצבעה.
בועז אפלל: רק שאלה טכנית לבורים.
בועז אפלל: על הדבר הזה חל איזה כלל של רציפות?
בועז אפלל: זה יעבור לכנסת הבאה למליאת הוועדה?
בועז אפלל: מה יהיה ההמשך של זה?
אילן גילאון: שאלת ההמשכיות היא שאלה נכונה לגבי כל נושא, לא רק לגבי הנושא הזה.
אילן גילאון: ההמלצות הללו הן המלצות של הוועדה ומטבע הדברים הן צריכות להתקבל ברציפות.
אילן גילאון: הוועדה הבאה מחויבת למה שהוועדה הנוכחית עושה.
אילן גילאון: יכול להיות – אם תיווצר מציאות שכל הצדדים יגיעו אל המוגמר, כלומר התנועה והחברים והוותיקים, אז מצוין, נוכל לעשות כאן איזו מסיבה קטנטונת, להרים כוסית ולגמור את העניין, אם אתם תגיעו לעמק השווה.
בועז אפלל: כלומר, זה יובא למליאת הוועדה ויתקבל כהחלטה של מליאת הוועדה?
אילן גילאון: יש דין רציפות לגבי המלצות.
אילן גילאון: זה לא חוק.
נעה בן שבת: זה לא הצעת חוק שאפשר להחיל עליה דין רציפות, אבל יש כאן ועדת משנה שדנה והציגה המלצות.
נעה בן שבת: אפשר יהיה להתייחס להמלצות הללו בדיונים בכנסת הבאה.
נעה בן שבת: חברי הכנסת יוכלו להיעזר בהמלצות בהגשת הצעות חוק, אם יהיה צורך בכך.
אמרי רון: זה לא דורש מעבר בקריאה ראשונה?
אילן גילאון: לא, אין בכך שום צורך.
אילן גילאון: זה המלצות בלבד, המלצות הוועדה.
אריה שרייבר: יש לי רק הערה אחת.
אריה שרייבר: היה וכן יגיעו כל הצדדים היושבים סביב השולחן כאן לסיכום וכולם יסכימו, אין כאן אלמנט שמחייב את הקיבוצים אכן לנהוג לפי זה.
אריה שרייבר: לפי דעתי אי אפשר להימנע בכל תנאי, בין אם תהיה הסכמה ובין אם לא תהיה הסכמה, מכך שתהיה בסופו של דבר איזו תקנה.
אריה שרייבר: אם היה כאן רשם האגודות – ישנו כאן מישהו?
אריה שרייבר: צריך לדעת, כי גם רשם האגודות, אכן כבודו במקומו מונח, אבל יש את שר התמ"ת.
אריה שרייבר: אם זה ייגמר בנייר מוסכם - - -
אילן גילאון: ההמלצות הללו מחייבות את כולם.
אילן גילאון: אבל אני אומר יותר מזה, מישהו קפץ ואמר: מה, מתווה שישינסקי?
אילן גילאון: מדובר על 2%?
אילן גילאון: או על 80%?
אילן גילאון: אני לא נכנס לרזולוציה כזאת.
אריה שרייבר: אני לא נכנס לשאלה הזאת.
אילן גילאון: נשאיר את זה פתוח למשא ומתן.
אילן גילאון: ובכל אופן, נקבעה כאן הרצפה שממנה אפשר יהיה ליפול.
אילן גילאון: מי שייפול מן הרצפה הזאת - - -
אריה שרייבר: אבל הסיפה צריכה להיות – הגורמים - - -
אילן גילאון: אתה שואל אותי בעצם: האם ההסכמה שנגיע אליה, תעגנו אותה בחקיקה?
אריה שרייבר: בוודאי, אחרת זה יהיה - - -
אילן גילאון: אני מקווה שלא נצטרך.
אריה שרייבר: איך יכפו את זה על קיבוץ שלא ירצה לקיים את ההסכמות?
אילן גילאון: אתה יודע, יש הרבה מאוד חוקים שלא מקוימים.
אילן גילאון: אני יכול למנות לך 8,000 כאלה אם יש לך מספיק זמן.
אילן גילאון: מאין החוקים מגיעים?
אילן גילאון: החוקים הם ברירת מחדל למציאות.
אילן גילאון: אגיד אחרת: החוק היחיד שאנחנו לא יכולים לחוקק בשום פרלמנט הוא החוק הקובע שאנשים יהיו בני אדם.
אילן גילאון: אנחנו לא יכולים לחוקק חוק כזה.
אילן גילאון: לו יכולנו לחוקק חוק כזה, לא היינו נזקקים לשום חוקים אחרים.
אריה שרייבר: תגיד להיפך: שבני אדם יהיו אנשים.
אריה שרייבר: אחר-כך אסביר לך למה.
צור גינת: אני רק רוצה לוודא.
צור גינת: הפרשה לקרן תהיה שמית?
צור גינת: אבל האדם שיש לו מיעוט, או קצבתו נמוכה מן המינימום, הוא לא בא קודם?
אילן גילאון: אני לא מבין את השאלה.
צור גינת: האם אדם שאין לו קצבה – לאחד הקצבה היא 12,000 שקל ואילו אחר צבר זכויות של 2,000 שקל.
צור גינת: כתוב כאן שיש איזה 40% שהוא מינימום.
צור גינת: האם ה-40% בא לפני?
אילן גילאון: 40% שהוא מינימום מהשכר הממוצע.
אילן גילאון: זה הרצפה.
צור גינת: הוא בא לפני?
צור גינת: כלומר, יקחו מהחבר העשיר, או לא?
צור גינת: זה חשוב להיבטי המס.
אילן גילאון: אני לא יודע אם יבואו ישירות לחבר הביתה וייקחו לו את הכסף.
בועז אפלל: כשזה ברישום אי אפשר לקחת מאף אחד.
בועז אפלל: הקיבוץ ישלים לו ל-40%.
ראובן בוימל: מההפרשות שהקיבוץ מפריש לזה שאין לו.
אילן גילאון: לא כפי שנהוג במדינה.
אמרי רון: יש לי שתי הערות.
אמרי רון: כפי שאתם רואים, אני מהחשמונאים.
אילן גילאון: דעו לכם שאמרי רון הוא אחד המחנכים והמדריכים שלי בחיים.
אילן גילאון: התנגדתי לו במשך מחצית חיי, התנגדתי למערך, אבל היום רציתי דווקא שזה יחזור.
קריאה: אבל הוא עשה עבודה טובה.
אילן גילאון: הוא עשה עבודה מצוינת.
אמרי רון: בלי קשר לזה, בין שאר הדברים, אני חתום על הסדר הקיבוצים.
אמרי רון: כאשר התחילו לדבר על הסדר הקיבוצים אז באו סוארי וברוך, משרד האוצר של אז, כל הקיבוצים היו שיתופיים, ואמרו: אתם לא צריכים שום דבר בשביל פנסיה כי הרי אתם דואגים לפנסיה של החברים, שזה שוויוני.
אילן גילאון: המשק שלכם זה הפנסיה.
אמרי רון: שוויוני.
אמרי רון: אז מה אתם צריכים?
אמרי רון: היה אז ויכוח גדול, ובסוף משרד האוצר לא שם גרוש.
אמרי רון: היום, אחרי כל התהליך, כאשר אנחנו רואים שיש הרבה קיבוצים שבהם זה לא בדיוק כך, אין להם את היכולת לעשות את מה שחשבו בשעתו שיהיה להם, רציתי להגיד שמן הדין הוא שגם משרד האוצר ישתתף קצת בקרן הזאת.
אמרי רון: זה דבר אחד.
אמרי רון: דבר שני, תחשבו להפוך את המלצות ועדת שישינסקי כבסיס לקרן ממלכתית של פנסיה בכלל, לכלל תושבי מדינת ישראל.
אמרי רון: תחשבו על זה.
אילן גילאון: הם חושבים על זה.
גלעד ברנע: זה לא הם.
גלעד ברנע: זה הפוליטיקאים צריכים לחשוב.
אילן גילאון: חבר'ה, אין דבר כזה, פקידי משרד האוצר לא אשמים בכלום.
אילן גילאון: הנה, עכשיו אני אומר לכם.
אילן גילאון: אגיד לכם גם מדוע.
אילן גילאון: עוד אף פעם לא ראיתי אף שר האוצר שפקידי משרד האוצר תפסו אותו במרתף, כבלו או בחבלים, הרביצו לו מכות, ואמרו לו: תקבל את המדיניות שלנו.
אילן גילאון: זה פשוט לא קרה.
אילן גילאון: אני יודע שהם חבר'ה טובים, וכל הבעיות נובעות מן הפוליטיקה.