GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טיבי רבינוביץ: אם הבן אדם מתעקש לקבל את זה ואני יכול לתת לו את זה אבל באיחור של כמה ימים – אז למה להגיד שאני לא נותן לו את זה.
טיבי רבינוביץ: למה להקשות עליו?
צביה אדמון: ברוב המקומות הדפוס הנגיש זה האמצעי הראשון שהאדם מבקש.
צביה אדמון: הוא רוצה לקבל את השירות עכשיו, הוא צריך את המידע עכשיו, הוא לא יכול לחכות שבוע.
צביה אדמון: זו אפליה.
צביה אדמון: ברוב המקומות זה ככה.
צביה אדמון: הזכירו לי עכשיו שבפרק לוחות הזמנים, שעוד לא דנו בו כאן, נתנו לכם ארכה הרבה מעבר למה שניתן כאן.
טיבי רבינוביץ: ארכה למה?
צביה אדמון: להיערך לנתינת אמות הנגישות.
טיבי רבינוביץ: מדובר על כך שבכל סניף אני אקנה מכונה בעשרות אלפי שקלים.
אילן גילאון: תודה רבה, תם הדיון בנושא.
אילן גילאון: זה יישאר ככה, תסתדרו.
טיבי רבינוביץ: זה משהו שהוסכם עליו בשיחות קודמות.
צביה אדמון: יש חוזים או מסמכים שצריך להכין כמות מסוימת שלהם מראש, ואז האדם בא ואתם נותנים לו את זה.
צביה אדמון: זה חלק מהנהלים שאתם צריכים ליישם.
צביה אדמון: אתם צריכים לומר לעובדים שאם בא אליהם אדם עם מוגבלות ראייה ורוצה מסמך בדפוס נגיש, הם צריכים ללכת לארון מסוים ולקחת את זה.
צביה אדמון: דברים אחרים אפשר לעשות על המקום.
קריאה: צביה, אבל היום כול ממוחשב.
אילן גילאון: הבנו, קדימה.
אילן גילאון: הסתיים.
אילן גילאון: אייל, אל תעצור.
אייל לב ארי: ב-31א, "מלווה מטעם גוף ציבורי", נותרה ההערה של ראובן מלפני כמעט שלוש שנים.
אייל לב ארי: הנציבות התבקשה לבדוק את ההערה של ראובן לגבי ליווי אנשים והכוונת אנשים עם מוגבלות ראייה.
ראובן ברון: אני אסביר.
ראובן ברון: ישנם כמה מקומות לאורך התקנות שיש בהם אפשרות של מתן ליווי, אבל זה בדברים הגדולים, שלא קורים כל יום.
ראובן ברון: אני שמח שיש פה אנשים מהבנקים.
ראובן ברון: אני אתן דוגמה: בן אדם מגיע לסניף בנק שיש בו כמה דלפקים, אדם שלא רואה, איך הוא יודע לאן לגשת?
ראובן ברון: אי אפשר לעשות סימנים על הרצפה בתוך הבנק, אי אפשר לעשות שילוט על הקיר עם ברייל מכיוון שמדובר על כל מיני תחנות עם קירות נתיקים וכדומה ואי אפשר לעשות שם שלט קולי, כי ברגע שיפעילו שם שלט קולי כל השלטים הקוליים באותו מתחם יתחילו לדבר.
ראובן ברון: אין פתרון אחר אלא שמישהו מהמקום יעזור לאיש שנכנס.
פנינה בן-דוד: אבל היום זה לא קורה אוטומטית?
ישראל אבן זהב: בטח שעוזרים.
פנינה בן-דוד: זה מובן מאליו.
ראובן ברון: נכון, אבל אם נתייחס למובן מאליו אז על רוב התקנות האלה אפשר להגיד שמובן מאליו שעושים כך וכך.
שמואל חיימוביץ': אותו דבר לא הכנסנו בתקנות שמישהו יעזור להוריד דברים ממדפים.
קריאות: זה כן קיים.
אחיה קמארה: ראובן, דיברנו כבר כמה פעמים על כך שלא יעלה על הדעת שעיוור ייכנס למקום כלשהו ולא יעזרו לו.
אחיה קמארה: דבר כזה פשוט לא קורה.
ראובן ברון: תנו לי לגמור את הדוגמה של הבנק.
צביה אדמון: ראובן, יש לדוגמה שאתה נותן תשובה.
צביה אדמון: זה כבר קיים.
צביה אדמון: בסעיף 54 כתוב שיינתן כל סיוע סביר: כל אמצעי עזר וכל שירות עזר סביר לאדם לפי בקשתו.
ראובן ברון: במה עוסק 54?
צביה אדמון: בשירותי מסחר.
ראובן ברון: בנק זה מסחר?
ראובן ברון: הלאה.
ראובן ברון: בניין של הממשלה זה מסחר?
בלהה ברג: יש חיוב.
בלהה ברג: בבניין של ממשלה ומוסדות מסוג זה חייבנו ליווי.
בלהה ברג: על זה בדיוק דיברנו כשדנו בבקשה שלך.
בלהה ברג: נכנסנו לרזולוציות לגבי איפה אנחנו יכולים לחייב ואיפה לא, וחייבנו.
בלהה ברג: משרדי ממשלה ומוסדות גדולים חייבנו.
אילן גילאון: אייל, תמשיך.
אייל לב ארי: ב-32, "סיוע במילוי טפסים", יש הוספה שבמילוי טפסים בכתב יד, בהקלדה או במסך מגע, יינתן סיוע על פי בקשת האדם עם המוגבלות.
אייל לב ארי: 35, "פרסום התאמות נגישות שבוצעו", גם כאן זה תיקון טכני.
אילן שפירא: מה לגבי הצעתך בסעיף 32?
אילן שפירא: דילגת עליה?
אייל לב ארי: אני מדלג עליה.
אילן שפירא: אנחנו תומכים בהצעה.
אילן גילאון: תתמכו.
אייל לב ארי: אני ירדתי מזה.
אילן שפירא: אבל כל אדם יבוא ויגיד "בואו תדפיסו לי", "בואו תכתבו לי".
אילן שפירא: אי אפשר שכל מי שרק רוצה.
אילן שפירא: ..
אילן שפירא: בוודאי ובוודאי כשמדובר בעניין של הקלדה.
צביה אדמון: קיבלנו כאן בקשה שהסעיף הזה ייושם לכל מוגבלת שהיא.
צביה אדמון: גם מוגבלות שכלית, גם קוגניטיבית, גם פיזית.
אילן גילאון: אנחנו ממשיכים, חברים.
אייל לב ארי: עוברים לסימון ה'.
אייל לב ארי: יש תיקון של הכותרת של סימן ה'.
אייל לב ארי: בתקנה 45, "תחולה", נעשית הפרדה בין סוגי הרשויות האחרות.
צביה אדמון: תוסיף את התוספת ב-32.
צביה אדמון: "אדם שאיננו מסוגל להקליד, לכתוב או לגעת במסך מגע".
נועה ביתן: איך יבדקו את זה?
נועה ביתן: יעשו לו מבחן?
צביה אדמון: מספיק שהוא אומר.
אייל לב ארי: אז אדם שלא מסוגל להקליד או לראות הוא שיקבל את הסיוע?
שמואל חיימוביץ': אדם שלא יכול לעשות זאת בעצמו.
ישראל אבן זהב: ולא חשוב מה הסיבה.
אייל לב ארי: אני חוזר ל-45.
אייל לב ארי: פסקה (4) מפוצלת כך: תקנה 46א, "התאמות נגישות לאנשים עם מוגבלות שהם בעלי דין או באי כוח", נוסחה מחדש, והסיפה שלה עברה לתקנה 49ב.
אייל לב ארי: בנוסף, בפסקה (14) של התקנה נעשית הפניה לרשויות שקובעות מוגבלות של אדם וזכאות לשירותים.
אדוארד ווייס: יש לי הערה לגבי (14).
אדוארד ווייס: יש דיונים שבהם אדם בעצם לא מופיע.
אדוארד ווייס: אבל פה מדובר במצב שהוא כן מופיע, וצריך להבהיר את זה בנוסח.
אייל לב ארי: תקנה 48 הועברה ל-49ב.
אייל לב ארי: 49א(ב) הועברה ל-49ב.
אייל לב ארי: 49א(ג), "התאמות נגישות במסמכים המוגשים לערכאה שלא בעת הדיון":
אפרים חוג'ה: או אפוטרופוס שלו.
אפרים חוג'ה: אם הוא לא מסוגל אז אפוטרופוס שלו.
אדוארד ווייס: רגע, גם צריך להבהיר שמדובר במצב שאדם זכאי לראות את החומר הזה.
אדוארד ווייס: כי ככלל, עניינים בבתי משפט לענייני משפחה מתנהלים בדלתיים סגורות ולא כל אחד זכאי לעיין בכל החומר ולהשתתף בכל הדיונים, בגלל הפגיעה בצנעת הפרט.
אדוארד ווייס: צריך להבהיר את זה פה.
אדוארד ווייס: שלא יהיה פתח לכך שכל אדם יוכל לעיין בכל חומר.
אייל לב ארי: לא, אין כאן זכות עיון.
אייל לב ארי: הוא רשאי להגיש בקשה לעיין - -
צביה אדמון: - - אבל זה לא אומר שצריך לקבל אותה.
אדוארד ווייס: אין לזה שום משמעות אם זה לא אדם שזכאי מלכתחילה לעיין בחומר.
צביה אדמון: אדי, העניין הזה מסובך.
צביה אדמון: היה דיון בוועדת חוקה בתחילת השנה הזאת בדיוק על הנושא הזה.
צביה אדמון: על כך שקיימת אי בהירות בחקיקה עצמה של בתי-המשפט ובתי-הדין לגבי השאלה למי יש זכאות לעיין ואיך זה נעשה.
צביה אדמון: כרגע זה מוגש כבקשה אחרת, ולמעשה לא הוחלט - - -
אדוארד ווייס: לא על זה אני מדבר.
אדוארד ווייס: בתור דוגמה, יש תיקי אימוץ שמתנהלים.
אדוארד ווייס: יש איסור מוחלט - - -
צביה אדמון: זה ברור.
אדוארד ווייס: לא.
אדוארד ווייס: צריך שזה יהיה ברור, כי לפי דעתי זה לא כל כך ברור מהנוסח.
צביה אדמון: כל מה שאנחנו אומרים כאן זה שהוא זכאי להגיש בקשה.
צביה אדמון: יכולים להגיד לו לא.
צביה אדמון: זו המשמעות של מה שנאמר בדיון ההוא בתחילת השנה בוועדת חוקה.
אייל לב ארי: אם אני אחשוב שמי שיכול להגיש את הבקשה הוא בעל דין או בעל עניין, יכול להיות שאנחנו עושים כאן חריגה מסמכות בתוך התקנות עצמן לגבי הזכות של מי להגיש את הבקשה.
אייל לב ארי: באים ואומרים לאדם עם מוגבלות – שסביר להניח שהוא בעל עניין – שהוא רשאי להגיש את הבקשה, אבל בכל מקרה הבקשה תידון לפי הכללים באותה ערכאה.
אדוארד ווייס: אז למה לא להבהיר שזה אדם שמלכתחילה זכאי לעיין בחומר הזה?
צביה אדמון: לא נקבע בשום מקום מי זכאי לדברים האלה.
אדוארד ווייס: זה לא נכון.
אדוארד ווייס: בחוק האימוץ למשל נקבע מי זכאי לקבל מידע.
אדוארד ווייס: יש מצבים כאלה.
צביה אדמון: אז אפשר להגיד "לפי סדר הדין ובכפוף לחקיקה - - -
אדוארד ווייס: למען הסדר הטוב צריך להבהיר למה שאדם שאינו זכאי לעיין בחומר יגיש בקשה.
צביה אדמון: בגלל עיקרון פומביות הדיון.
אייל לב ארי: ההערה של אדי תיסגר, כל שיהיה צורך, בין משרד המשפטים למשרד הרווחה.
בלהה ברג: בואו נסגור עכשיו שאנחנו מסכימים להערה.
בלהה ברג: אפשר להוסיף "אדם הזכאי על פי כל דין".
בלהה ברג: או בלי "על פי כל דין" אלא רק "האדם הזכאי", ואז הזכאות תיבחן על ידי בית-המשפט.
בלהה ברג: אני מעדיפה לפתור את זה עכשיו ולא להשאיר את זה לדיונים.
אייל לב ארי: אפשר "אדם עם מוגבלות הזכאי להגיש בקשה"?
בלהה ברג: כן.
אדוארד ווייס: אול כדאי להוסיף "נציגו".
אדוארד ווייס: כי יש אנשים שיש להם אפוטרופוס.
בלהה ברג: כן, "נציגו על פי דין".
צביה אדמון: אני רוצה להבהיר שההוראה הזאת לקוחה מהוראות שהיו קיימות קודם ופשוט שמנו אותן במקום אחד.
צביה אדמון: אין כאן שום שינוי של מה שנאמר קודם.
צביה אדמון: אנחנו חוזרים על דברים שכבר אושרו, זה לא סעיף חדש.
מוריה בן צור: אני רוצה לחדד נקודה ב-(3).
מוריה בן צור: יש ועדות נוספות במשרד הבריאות, לא רק ועדות לפי סל שיקום.
מוריה בן צור: כבר דיברו בעבר על ועדות נוספות שיש במשרד – ועדות מחוזיות פסיכיאטריות, ועדות ניידות – זה לא רק ועדות סל שיקום.
מוריה בן צור: ההסכמה שאליה הגיעו, לפחות להבנתי, היא שגם בהן יעבירו בקשה מוקדמת.
צביה אדמון: זה כתוב בסעיף אחר.
צביה אדמון: זה כתוב בסעיף העיקרי ב-46 כמדומני.
צביה אדמון: אני הפרדתי בין הוועדות שהן ערכאות מעין שיפוטיות לבין הרשויות האחרות, שלגביהן אתם אמרתם שלא ברור שהן ערכאות בכלל.
מוריה בן צור: אבל גם שם זה עם ההסכמה שתוגש בקשה קודם?
צביה אדמון: זה אותו נוסח.
צביה אדמון: אני רק העברתי את זה למקום אחר.
אביבית ברקאי-אהרונוף: אני רוצה להעיר על סעיף קטן (3).
אביבית ברקאי-אהרונוף: מדוע בקשה להתאמת נגישות בפני ועדת סל שיקום מוגשת לראש שירותי בריאות הנפש?
אביבית ברקאי-אהרונוף: מדוע אי אפשר שתוגש... אני מכירה את הרקע שלפני כן.
אביבית ברקאי-אהרונוף: אי יודעת שזה כבר נדון.
אביבית ברקאי-אהרונוף: אבל יש ועדות שיקום אזוריות, ולכל ועדת שיקום יש רכז, ואליו מוגשת הבקשה בכלל לקיים את הוועדה.
אביבית ברקאי-אהרונוף: מדוע אליה לא מופנית גם הבקשה להתאמה?
צביה אדמון: משום שזו הייתה ההסכמה בינינו לבין משרד הבריאות בישיבות שקיימנו אתם: שהכתובת הנכונה היא ראש שירותי בריאות הנפש.
אביבית ברקאי-אהרונוף: כן, אבל ממילא סביר להניח שראש שירותי בריאות הנפש לא יטפל בזה באופן ישיר.
אביבית ברקאי-אהרונוף: כדי לייעל את ההליך ולזרז אותו, אני חושבת שאם יש רכז וממילא כל הטפסים לקיום הוועדה מוגשים לרכז, אני מבקשת - - -
צביה אדמון: אני מבינה, אבל אנחנו ישבנו ודנו בזה עם הגורמים הרלוונטיים, והם אמרו שזו הפרוצדורה הנכונה.
צביה אדמון: אנחנו קיבלנו את עמדתם.
צביה אדמון: זו הייתה הפשרה אתם בדיון שקיימנו.
אייל לב ארי: אני ממשיך:
אדוארד ווייס: יש לי הערה טכנית: במקום "בא כוח", אני חושב שהכוונה פה היא ל"נציגו על פי דין".
אדוארד ווייס: אני לא חושב שהסעיף הזה בא ליצור זכות לעורך-דין.
אדוארד ווייס: כלומר, הכוונה היא לאפוטרופוס.
אדוארד ווייס: ומאחר שכבר השתמשנו בביטוי הזה קודם, כדאי פה ובסעיף קטן (א) להשתמש בו.
צביה אדמון: כן, בסדר.
אייל לב ארי: סימן ו', סימן הבחירות, יימחק מנוסח התקנות שיוגש לוועדה.
אייל לב ארי: הוא יטופל בשלב הבא של התקנות.
אייל לב ארי: 57, "התאמות נגישות באירוע", (2)(ה): " על אף האמור בפסקה (ד), נערך האירוע במקום ציבורי פתוח, יסופקו תמלול או הקרנת הטקסט ככל שאופי האירוע ונסיבות העניין מאפשרים זאת;" "(7) באירוע רב פעמי לבקשת אדם עם מוגבלות, שהוגשה זמן סביר לפני מועד האירוע, יינתן לו תקציר האירוע בדפוס נגיש עם פישוט לשוני.
אייל לב ארי: תקציר בדפוס נגיש עם פישוט לשוני יינתן לבקשת אדם עם מוגבלות באירוע חד פעמי, אם הוכן תקציר לפני האירוע עבור כלל הציבור.
נועה ביתן: יש לי הערה לגבי הסעיף הזה.
נועה ביתן: מאחר שדיברנו קודם על ההגדרה של "פישוט לשוני" ואמרנו שמדובר רק בעיקרי הדברים, אני חושבת שהמילה "תקציר" מיותרת פה.
אחיה קמארה: אבל פה הכוונה היא לתקציר של אירוע, כן?
נועה ביתן: כן, אני חושבת ש"עיקרי הדברים" זה "תקציר".
צביה אדמון: אין כאן סתירה, זה בסדר.
אחיה קמארה: צביה, היא אומרת שזה מייתר את זה.
צביה אדמון: לא, זה לא מייתר, משום שאם יש למשל "תקציר האירוע בדפוס נגיש - - -
בלהה ברג: בדפוס נגיש, התקציר לא קשור בכלל לפישוט לשוני.
בלהה ברג: כאשר יינתן התקציר בדפוס הנגיש, הוא יינתן בפישוט לשוני.
בלהה ברג: ולכן את צריכה כאן את המושג הזה.
נועה ביתן: אבל ברישה רשום: "באירוע רב פעמי לבקשת אדם עם מוגבלות, שהוגשה זמן סביר לפני מועד האירוע, יינתן לו תקציר האירוע בדפוס נגיש עם פישוט לשוני.
נועה ביתן: "
צביה אדמון: זה מה שתקציר אומר:
צביה אדמון: אם מכינים דף הסבר לכל האנשים שבאים לאירוע, דף שאומר מה הולך להיות כאן – קרקס, הופעה, מחזה וכולי וכולי – את הדברים האלה צריך לתת בפישוט לשוני לאדם עם מוגבלות.
צביה אדמון: אם אנחנו נכנסים לנושא של עיקרי הדברים, זה אומר שצריך לתת את הדברים המהותיים – את השם, מי המחזאי, מי המשתתפים וכולי.
צביה אדמון: זה לא אומר שצריך לתת כאן תקציר של תקציר.
צביה אדמון: כמובן שזה עניין של שיקול דעת – מי שמכין את זה צריך לדעת מהם הדברים החשובים.
צביה אדמון: אם זה תקציר אז אין מה לקצר בו, כי הוא ממילא דבר קצר.
נועה ביתן: זה לא כל כך ברור מהנוסח של הסעיף שאת אמרת.
אילן גילאון: טוב, תודה.
אייל לב ארי: התקציר נשאר.
אייל לב ארי: 62, "קיום אירועים ופעילויות פנאי במקום נגיש בתקופת הביניים" – תקנת משנה (ב)(1) נבדקת.
אייל לב ארי: היא יוצרת סתירה, ולכן אינה נדרשת.
אייל לב ארי: 63, "התאמות נגישות למוצגים במוזיאונים וגלריות":
אייל לב ארי: בתקנת משנה (ג) יש תיקון בניסוח, ופסקה (3) עוברת ל-(ג1), שזה גם עניין טכני.
אייל לב ארי: ב-(ד) יש העברה מ-(4) ל-(2): ב-(5) יש תוספת: "...
אייל לב ארי: אלא אם כן הדבר נדרש לפי התפיסה האוצרותית של התערוכה.
אייל לב ארי: " ככה אנחנו עושים התאמה עם נושא המרחקים שדיברנו.
אייל לב ארי: 65, "פטורים ודרישות מופחתות", (א)(1): " ביצוע התאמות נגישות לפי תקנת משנה 63(ב)(1)(ב), למעט ביצוע התאמות נגישות לדפדפת לפי תקנה 31 או התאמות לפי תקנה 37, לפי העניין;" הכוונה כאן היא לעשות את התאמת הנגישות לספרים שהם ספרי קריאה ולא ספרי יעץ.
אייל לב ארי: הסיפה בפסקה (4) מועברת ללוחות הזמנים, עם שינויים שהתחייבו.
אייל לב ארי: ב-71, "התאמות נגישות בשירותי הדרכה והכשרה": השינוי ב-(א1) הוא שינוי נוסח בלבד.
אייל לב ארי: הניסוח ברור יותר, ולמען הסדר הטוב, מכיוון שהוא משנה קצת, אני אקרא אותו: "(א1) על אף האמור בפסקה (א), חייב שהנו רשת יציע התאמות כאמור לאדם עם מוגבלות ב-10% מתוכניות ההדרכה וההכשרה בכל אחד מסוגי תוכניות ההדרכה וההכשרה המוצעים על ידיו בשנת לימודים, ובתוכנית אחת לשנה לכל הפחות.
אייל לב ארי: .." הסיפה לא השתנתה.
אייל לב ארי: "(א2) היה החייב רשת, יספק התאמות כאמור בתקנת משנה (א1) בכל אחד מהמקומות הציבוריים בהם ניתן השירות על ידיו..." גם כאן יש שינוי נוסח בלבד: "(ה) בשפה פשוטה ובאופן המותאם למוגבלותו של האדם, למעט אם ביצוע ההתאמה מהווה שינוי מהותי באופיו של השירות.
אייל לב ארי: " ב-(3א) יש הוספה: "לבקשת אדם עם מוגבלות יישמר ככל שניתן לאותו אדם מקום שיאפשר לו לראות ולהשתתף באופן סביר בהדרכה או בהכשרה;" פסקה (5) עוברת לפסקה (1).
אייל לב ארי: בסיפה של (6א) החסרנו את "אינו עולה על 50 קילומטרים".
אייל לב ארי: זה נמחק בטעות בדיון שדנו בו על זה.
אייל לב ארי: השירות צריך כמובן להינתן ברדיוס של 50 קילומטרים לכל היותר, כדי לא לחייב אנשים בנסיעה ארוכה יותר.
אייל לב ארי: גם ב-(7א) ו-(7ב) יש תיקונים תחביריים בלבד.
אייל לב ארי: "(7ד) נותן השירות יאפשר למשתתף עם מוגבלות לצלם את מהלך השיעור באמצעות עזרים המצויים בשימושו האישי של המשתתף עם המוגבלות, בתנאים כאמור בתקנת משנה (7ג), או יספק לו תצלום של מידע ויזואלי המוצג במהלך השיעור כגון מידע שנכתב על לוח או מוצגים במהלך השיעור כגון מידע שנכתב על לוח או מוצגים.
אייל לב ארי: .. " בעצם יש לנו כאן כפילות.
אייל לב ארי: זה יתוקן.
דפנה סילובסקי: אייל, אני רוצה להבין משהו.
דפנה סילובסקי: בתקנה 11, לגבי הסיוע במלווה, אני לא רואה שיש החרגה של התקנה.
צביה אדמון: ההחרגה היא ברישה.
דפנה סילובסקי: איפה?
דפנה סילובסקי: 71 נגמר.
צביה אדמון: את מדברת ספציפית על בחינות?
דפנה סילובסקי: בחינות, מטלות.
דפנה סילובסקי: ..
אייל לב ארי: עד כמה שזכור לי, עניין הבחינות לא יופיע כאן, כי זה לא בנוסח שמתוקן בדיון הזה.
אייל לב ארי: אנחנו נבדוק את זה.
צביה אדמון: יש לפניי את הנוסח המלא.
צביה אדמון: אני בודקת.
צביה אדמון: אפשר להוסיף ב-71, בסעיף הקטן האחרון, בסיפה: "ולא תחול הוראת תקנה 11".
שמואל חיימוביץ': למה לא לאפשר מלווה לבחינה אם הוא לא עוזר ולא מסייע?
דפנה סילובסקי: איך אתה בודק את זה?
שמואל חיימוביץ': אבל מה אם מישהו צריך שיגישו לו משהו?
דפנה סילובסקי: אז מישהו מהצוות של בית-הספר יעשה את זה.
דפנה סילובסקי: אתה משנה פה את המהות של השירות ואת מהות הבחינה אם אתה נותן להם את זה.
דפנה סילובסקי: זו כבר אפליה לכיוון השני.
שמואל חיימוביץ': מה, את חושבת שהמלווה יֵדע לעזור לו?
דפנה סילובסקי: אולי כן.
דפנה סילובסקי: איך אתה בודק את זה בכלל?
אייל לב ארי: צביה, להוסיף את ה...?
צביה אדמון: ב-71(ב), בסוף.
צביה אדמון: יש גם סעיף ספציפי שמדבר על התאמות בבחינות, סעיף 73: "...
צביה אדמון: באופן שיבטיח כי אדם עם מוגבלות המשתתף בהדרכה או בהכשרה יעמוד בכל התנאים הנדרשים ממשתפים אחרים בהדרכה או בהכשרה - - -
דפנה סילובסקי: זה לא מבטל את ה - - -
צביה אדמון: רגע, אני רק מוסיפה לך על זה.
צביה אדמון: אני לא אומרת שזה מבטל את הצורך להוסיף החרגה, אני רק מסבירה לך שההגנה על מהות הבחינות והמטלות נשמרת כאן באופן חד משמעי.
צביה אדמון: זה עיקרון כללי, והוא חל על כל ההכשרות וההדרכות, כולל בחינות.
דפנה סילובסקי: אני גם מבקשת להוסיף - - -
צביה אדמון: בסדר, אנחנו נוסיף ב-71(ב) בסוף: "בכפוף להוראה קטנה 73".
צביה אדמון: בסעיף (ב), שמדבר על בחינות ומטלות, יש הפניה ל-73.
צביה אדמון: נאמר שהכול בכפוף ל-73.
צביה אדמון: זה הסעיף ששומר על טוהר הבחינות והמטלות.
צביה אדמון: אני יכולה להוסיף כאן במפורש שלא תחול תקנה 11, אבל בכל מקרה אתם מכוסים.
צביה אדמון: בסדר?
אילן גילאון: חברים, עשר דקות הפסקה.
אילן גילאון: אנחנו מחדשים את הדיון.
אייל לב ארי: אנחנו חוזרים לעמוד 11, 49א(ג), לצורך חידוד.
אייל לב ארי: קבענו מי רשאי לבקש את הבקשה בבתי-משפט לענייני משפחה או בבית-דין דתי.
אייל לב ארי: התוספת היא : "אדם עם מוגבלות הזכאי לעיין בחומר, או נציגו על פי דין".
אייל לב ארי: עוד הערה מהותית, לגבי עניין שרשות הטבע לא הספיקה להתייחס אליו: בעמוד 13, תקנה 57(ה), צריכה להיות גם התייחסות לאתר לאור השינוי שנעשה.
אייל לב ארי: נכתוב בסיפה: "...
אייל לב ארי: אולם באתר יסופק תמלול או הקרנת הטקסט בשעות החשיכה בלבד, ובמידה שנסיבות העניין מאפשרות זאת".
אייל לב ארי: אנחנו חוזרים עכשיו לעמוד 21, לתקנה 72, "נגישות מידע ממוחשב - - -
ראובן ברון: לגבי 71, אני חושב שכדאי להקל בניסוח.
ראובן ברון: מותר לצלם אלא אם כן החייב מספק את הצילומים בעצמו.
ראובן ברון: זה הכול.
ראובן ברון: זה צריך להיות פשוט.
ראובן ברון: בלי להיכנס למה מצולם ומה לא מצולם וכולי.
אילן גילאון: מאה אחוז, בסדר.
אייל לב ארי: ב-72 יש תיקוני נוסח.
אייל לב ארי: ב-73ב, "פעילויות פנאי וחוגים", ב-(א)(2), יש תיקון: "...
אייל לב ארי: אינו עולה על 50 קילומטרים", מאותה סיבה שהוזכרה קודם: שנפלה טעות באותו דיון.
אייל לב ארי: ב-75 יש תיקון לכותרת המשנה, ובתקנת משנה (ב)(2) יש תיקון נוסח שהתבקש.
אייל לב ארי: בנוסף, תקנת משנה (ג) נמחקת, כי נוצרת כפילות עם לוחות הזמנים.
אדוארד ווייס: לגבי 75, אני מבקש שתבהירו את המשמעות של השינוי לגבי הנושא של לוח הזמנים.
צביה אדמון: זה פשוט מועבר לפרק של לוחות הזמנים.
אדוארד ווייס: זה רק עניין טכני?
אדוארד ווייס: אין שינוי מהותי?
צביה אדמון: אין שינוי.
אייל לב ארי: 77, "התאמות נגישות במקוואות", (א1): "נבנה מקווה חדש, יותקן בו מתקן הרמה כאמור בתקנת משנה (א), ובהתאם להוראות תקנות מקום ציבורי חדש.
מיכל שיק הר-טוב: ב-77(2) דובר על כך שהמתקן יהיה מסוג ערסל, ואם החייב ירצה הוא יוכל לעשות מושב יציב.
מיכל שיק הר-טוב: למה הנוסח הזה?
מיכל שיק הר-טוב: הרי ערסל הוא מאוד מורכב ומסובך לאנשים עם מוגבלות בניידות.
מיכל שיק הר-טוב: למה לא לעשות לפחות "או-או" – או ערסל או מושב יציב?
מיכאל רויטמן: גם היה דיון על זה בנושא בריכות.
מיכאל רויטמן: לפעמים זה קצת מבזה שבן אדם מתנדנד כמו איזה שק.
צביה אדמון: דנו בכך ארוכות.
צביה אדמון: שמואל, אתה רוצה להסביר?
אילן גילאון: לא, אם דנתם בכך ארוכות אני לקח את הניסוח הזה.
אייל לב ארי: ב-79, כותרת משנה (א) ו-(3) יש תיקון טכני.
אייל לב ארי: אותו דבר פסקה 11.
אייל לב ארי: ב-(ד) הוספה המילה "גישה למדף התחתון".
אייל לב ארי: היא נשמטה.
אייל לב ארי: (ב) עוברת ללוחות הזמנים.
אייל לב ארי: 81, "התאמות בשירותי הערכה", פסקה (4), יש תיקון נוסח: "לבקשתו".
אייל לב ארי: אותו דבר גם ב-(6א).
צביה אדמון: תיקנו גם משהו בסיפה של 3(ב).
צביה אדמון: יש בה טעות.
צביה אדמון: אני לא בטוחה שעברנו על זה.
אילן גילאון: באיזה עמוד?
צביה אדמון: לא משנה, אני אראה לך אחר כך.
אייל לב ארי: גם ב-(6א) יש תיקון נוסח.
אייל לב ארי: ב-(8א) נמחקת המילה "אולם", כי היא לא נכונה בהקשר.
מרים בר ניר: מה קרה ב-(7)?
מרים בר ניר: אפשר לומר משהו על זה?
מרים בר ניר: זה בנפשי.
אייל לב ארי: (7) טרם נדונה.
מרים בר ניר: דיברנו כבר כמה פעמים על הנושא של המפתח.
מרים בר ניר: אני יודעת שבמלונות, כשבא אדם דתי ואומר שהוא לא יכול להשתמש בכרטיס של שבת, לא ייתנו לו מפתח.
מרים בר ניר: מה הסיפור הזה עם המפתח?
מרים בר ניר: כשהיינו כאן, אמרו שמכבי אש לא מרשים או המשטרה לא מרשה.
מרים בר ניר: באנו למשטרה והם אמרו שאין מניעה.
מרים בר ניר: לא ברור לי מה הסיפור.
אילן גילאון: לפי מה שזכור לי, דנו בסוגיה הזאת וכבר הייתה לזה תשובה.
אילן גילאון: הייתה איזו בעיית ביטחון.
מרים בר ניר: במשטרה אמרו שאין.
מרים בר ניר: אנחנו הפנינו את זה למשטרה – גם ישראל היה איתי – והמשטרה אמרה שאין בעיה בטיחותית.
מרים בר ניר: יש מספר בתי מלון שבהם יש מקומות ששומרים על - - -
אילן גילאון: מרים, אנחנו מורידים את זה.
אילן גילאון: לא מחליטים על זה.
צביה אדמון: הנושא הזה עובר להכרעת משרד המשפטים, וכרגע זה נמחק.
מרים בר ניר: אז זה לא יהיה קיים?
פנינה בן-דוד: אם כבר עשינו הפסקה, אני רוצה לחזור ל-79.
אילן גילאון: למה את רוצה לחזור?
אילן גילאון: הורדנו את זה.
פנינה בן-דוד: לא לזה, ל-79(3), לגבי המעבר שרוחבו 130 סנטימטר.
פנינה בן-דוד: זה הרבה.
פנינה בן-דוד: לא צריך כל כך הרבה, ויש בעיה שלפעמים לא יהיה מקום בחדר.
פנינה בן-דוד: מה, תזיז מיטה לגמרי עד הקיר?
פנינה בן-דוד: לפעמים אפילו את זה לא יהיה.
אילן גילאון: ישראל, כמה זה צריך להיות במינימום?
ישראל אבן זהב: אפשר לדעתי להקטין ל-110 סנטימטר.
אילן גילאון: מטר ועשרה.
צביה אדמון: רגע, אני רוצה ששמואל יביע את דעתו בעניין.
אילן גילאון: שמוליק, מטר ועשרה בבתי מלון, מקובל?
שמואל חיימוביץ': למה לשנות?
אילן גילאון: כי היא אומרת שזה לא מתאים.
אילן גילאון: אתה חייב מטר ושלושים?
אילן גילאון: ישראל אומר מטר ועשרה.
שמואל חיימוביץ': מדובר בחדש או בקיים?
אייל לב ארי: בקיים.
שמואל חיימוביץ': בקיים אפשר, אבל בתנאי שיש מרחב סיבוב.
אייל לב ארי: 130 זה בחדש, ויש סיוג לגבי קיים.
שמואל חיימוביץ': בקיים אפשר גם מטר ועשרה, אבל בתנאי שיש מרחב סיבוב בתוך החדר.
צביה אדמון: יש מרחב סיבוב.
אייל לב ארי: גם בחדש שיהיה מטר ועשרה?
ישראל אבן זהב: לא, בחדש מטר ושלושים זה בסדר, אבל בקיים שיהיה מטר ועשרה.
אייל לב ארי: אוקיי, אז זה יישאר 130, ובקיים – 110.
ישראל אבן זהב: 110 לפחות.
אייל לב ארי: אוקיי, אז 130 בחדש, ולפחות 110 בקיים, עם הסיפה .
ישראל אבן זהב: גם 130 שיהיה לפחות.
ישראל אבן זהב: אם הוא רוצה לתת יותר, אם יש לו אפשרות בחדר – שייתן.
אייל לב ארי: אתם רוצים 130 בשני המקומות?
ישראל אבן זהב: לא, 110 לפחות בקיים, ו-130 לפחות בחדש.
אייל לב ארי: אוקיי, זה מה שאמרנו.
שמואל חיימוביץ': איפה יש את הסיבוב בתוך החדר?
שמואל חיימוביץ': אני רוצה לראות את הסעיף הזה.
אייל לב ארי: זה סעיף בתוך קובץ התקנות השלם, לא במה שיש פה דיון.
אייל לב ארי: צביה אמרה שיש את נושא הסיבוב.
אייל לב ארי: לבקשת הנציבות, אנחנו חוזרים לנושא המקוואות.
אייל לב ארי: ביקשו מהוועדה להסיר את מה שנדון כרגע.
בלהה ברג: לדחות את הדיון.
בלהה ברג: לדחות את הסעיף הזה לשבוע הבא.
ישראל אבן זהב: איזה סעיף?
אייל לב ארי: 77(א1).
אילן גילאון: זה נדחה לשבוע הבא.
אייל לב ארי: אנחנו חוזרים לעמוד 24.
אייל לב ארי: ב-(8ב) יש תיקון נוסח.
אייל לב ארי: ב-(8ג) יש תוספת של המילה "גם": "הותקן בחדר שלט עם הסבר מילולי אודות הפעלת מכשיר או אביזר, יסופק המידע בשלט גם תוך פישוט לשוני ותוך שימוש מרבי בסמלול או באיור, לפי העניין; " ב-82, "התאמות נגישות לשירותי מגורים ולינה": ב-(ב) יש תיקון נוסח.
אייל לב ארי: (ג) עובר ללוחות הזמנים.
אייל לב ארי: ב-83: (א)(3): "לבקשת אדם עם מוגבלות, יספק החייב נגישות לתפריט המוצע לסועדים, בעת קבלת השירות, באחת מהתאמות הנגישות המנויות בתקנה 31(ד) המתאימה למוגבלותו של האדם בכפוף לתקנה 31(ג), ובכפוף לאמצעים הטכנולוגיים המצויים בידי החייב;" (א1): "על אף האמור בתקנת משנה (א), ניתן שירות הסעדה במקום שבו יש עמדת שירות ושולחנות לציבור הסועדים, יהיה החייב פטור מביצוע הוראות תקנה 19; שירות הסעדה שבו קיימת עמדת שירות בלבד, יספק החייב, לבקשת אדם עם מוגבלות, שולחן כאמור בתקנת משנה (א)(2) ובמידת הצורך גם כיסא מותאם כאמור בתקנת משנה (א)(1), לפי העניין; אולם, ניתן שירות ההסעדה בעמדת שירות בשיטת קח ולך כאשר אין במקום שולחנות וכיסאות, יהיה החייב פטור ממתן שולחן או כיסא כאמור.
אייל לב ארי: " (ג1): "במזנון בבית קולנוע שבשטחו שולחנות לציבור, יבוצעו התאמות כאמור בתקנת משנה (א); לא היו בשטחו של המזנון שולחנות לציבור – יבוצעו במזנון התאמות כאמור בתקנה 19.
אייל לב ארי: " הסיפה נלקחה מהאגרה של שירותי הסעדה, בתקנת משנה (ד).
אייל לב ארי: 85, "נגישות לשירותי ספורט ופנאי": ב-(א)(3) הכוונה הייתה לנגישות לעשרה אחוזים לפחות מהמכשירים, וזה הושמט בטעות.
אייל לב ארי: בנוסף, לא צריך להיות "המתחם אינו נגיש", אלא "היה במקום מתחם למשקולות חופשיות שאין נגישות אליו".
אייל לב ארי: הכוונה היא לא לכל המתחם.
אייל לב ארי: גם ב-(5) התיקון הוא תחבירי.
אייל לב ארי: 87, "נגישות חלופית למקום ציבורי ולשירות ציבורי": (ב): " חייב בביצוע התאמות נגישות יבצע התאמות נגישות כאמור בתקנת משנה (א) אם ניתן לו פטור מלא או חלקי מביצוע התאמת נגישות, בהתקיים אחת מאלה:" (ב2): "בתקופת הביניים שעד למועד שנקבע לביצוע כל שלבי התאמות הנגישות לשירות, כאמור בפרק ח', יבצע החייב ככל האפשר התאמות חלופיות כאמור בתקנת משנה (א); ביצוע התאמה חלופית לפי הוראה זו אינה פוטרת את החייב מביצוע התאמות נגישות לפי כל דין"
אילן שפירא: לא הצלחתי להבין את סעיף 87(ב).
אילן שפירא: אם ניתן לו פטור, אז הוא צריך לקיים?
צביה אדמון: לא, (ב1) מתייחס להתאמות מבניות, לפי תקנות מקום קיים.
צביה אדמון: ובתקנות המבניות שם, יש מספר חלופות.
צביה אדמון: בטורים השונים של התקנות יש חלופות להתגברות, למשל, על הפרשי גובה וכיו"ב.
צביה אדמון: על כך מדובר בהתאמות החלופיות של (ב1).
אילן שפירא: אני לא מדבר על (ב1), אני מדבר על (ב).
אילן שפירא: אני לא מצליח להבין מה הסעיף אומר.
אייל לב ארי: בהמשך של (ב) יש רשימה, שלא מופיעה פה.
צביה אדמון: (ב) הוא הסעיף העיקרי.
צביה אדמון: הוא אומר שאם יש פטור, צריך לעשות את זה בהתאמות אחרות, גם שאינן נטל כבד או פגיעה במהות השירות, וגם, אם אפשר, להתפשר על החלה ועל דברים אחרים, כל עוד השירות יינתן ובצורה מכובדת.
אילן שפירא: כלומר, יש לו פטור מהתאמה פיזית, אבל הוא חייב לתת שירות מותאם?
צביה אדמון: השירות צריך להינתן בכל מקרה, בצורה שלא תהיה נטל כבד מדי.
אילן שפירא: זאת אומרת שאם יש הפרשי גובה שאי אפשר להתגבר עליהם - - -
ישראל אבן זהב: אין כזה דבר.
אילן שפירא: יש כזה דבר.
אילן שפירא: אם יש הפרשי גובה שאי אפשר להתגבר עליהם ולכן יש לו פטור לפי "בניין קיים", אז את אומרת: תיתן לו בכל זאת שירות, איכשהו.
צביה אדמון: נכון.
אילן שפירא: איך?
שמואל חיימוביץ': תחשוב יצירתי.
שמואל חיימוביץ': לדוגמה, אם יש מרכז חלוקה שאי אפשר להנגיש אותו – תביא לו דואר הביתה.
אילן שפירא: עם זה אין לי בעיה.
אילן שפירא: אבל מה אם במקום במרכז חלוקה מסוים אני מעביר את הדואר שלו למרכז חלוקה אחר?