GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רחל אדטו: אין פה שום אפליה.
רחל אדטו: אם אתה רוצה להשים את הדברים על השולחן, שים את הדברים על השולחן.
רחל אדטו: אין פה שום אפליה של שום מגזר כזה או אחר בהערכה הזאת שלך.
חיים כץ: הוא לא התכוון שיש.
רחל אדטו: בוודאי שכן, כי הוא מחפש את הדברים מתחת לשולחן.
רחל אדטו: אין פה שום אפליה לאף מגזר.
עפו אגבאריה: לא, אני חושב שאת טיפסת על – הלכת לדרך אחרת לגמרי.
חיים כץ: לא, הוא לא התכוון לזה.
עפו אגבאריה: אני לא בכיוון הזה.
רחל אדטו: אין פה כלום.
רחל אדטו: אתה נותן הבטחה - - -
חיים כץ: אנחנו לא שם.
עפו אגבאריה: אני באמת לא שם.
עפו אגבאריה: אני לא שם.
עפו אגבאריה: אני פשוט לא מבין, אולי אחר כך דוקטור שנון יסביר לי.
חיים כץ: עוד מישהו רצה להגיד משהו?
פרופ' שאול יציב: אני רוצה.
פרופ' שאול יציב: אני פרופסור יציב, אני מייצג את המועצה המדעית.
פרופ' שאול יציב: רציתי לומר שהנושא הזה נידון גם בנשיאות של המועצה המדעית, שהוא הגוף העליון של המועצה המדעית, שאחראית על בחינות ההתמחות בכלל.
פרופ' שאול יציב: אנחנו דנו בנושא, ואנחנו תומכים בלב שלם בהצעה הזאת, גם מתוך זה שאנחנו בדקנו את התכנים של הבחינה.
פרופ' שאול יציב: זאת אומרת, לא שזה תוצרת ארצות-הברית ולכן אנחנו מקבלים את זה.
פרופ' שאול יציב: נבדקו התכנים.
פרופ' שאול יציב: והתכנים הם בהחלט סולידיים, טובים, והם מקבילים פחות או יותר לרמת הבחינה בארץ.
פרופ' שאול יציב: ולכן המועצה המדעית תומכת בלב שלם בנושא הזה.
חיים כץ: עכשיו, לאור מה שאמרת, אם הם מקבילים לרמת הבחינה בארץ, למה לא נותנים לרופאים ישראליים לעשות את הבחינה הזאת?
פרופ' שאול יציב: לרופאים ישראליים?
חיים כץ: כן, שכשלו בפעם הראשונה.
חיים כץ: אם זה מקביל, אז למה?
פרופ' שאול יציב: אתה רוצה לענות על זה?
ד"ר אמיר שנון: כבר ענו בשמי.
ד"ר אמיר שנון: אני חושב שהדברים ברורים.
ד"ר אמיר שנון: בפתח דברי אני אמרתי שבינינו - - -
חיים כץ: אבל למה?
חיים כץ: אמיר, הוא אמר שזה מקביל.
חיים כץ: אם זה מקביל - - -
ד"ר אמיר שנון: מקביל זה לא זה.
פרופ' שאול יציב: מבחינת הרמה.
ד"ר אמיר שנון: אנחנו חושבים שהבחינה הישראלית היא הבחינה האולטימטיבית.
ד"ר אמיר שנון: אמרתי את זה בפתח דברי.
ד"ר אמיר שנון: ולכן מישהו שנכשל – יש כאלו שנכשלו הרבה פעמים.
ד"ר אמיר שנון: אז אתה לא יכול לתת לו ללכת במסלול אחר שבסופו של דבר הוא איזשהו פיילוט.
ד"ר אמיר שנון: אנחנו מנסים פה משהו.
ד"ר אמיר שנון: מנסים איזושהי הקלה, אבל היא לא צריכה לחול על מי שכבר הוכיח חוסר ידע.
חיים כץ: לידע כללי, עכשיו אני מבקש עבורי ידע כללי.
חיים כץ: רופא למד פה ונכשל.
ד"ר אמיר שנון: לא מדובר על מי שלמד פה.
פרופ' שאול יציב: מדובר על מי שלמד בחו"ל.
חיים כץ: תן לי לשאול את השאלה.
ד"ר אמיר שנון: אתה מתכוון שהוא למד בחו"ל ונכשל.
חיים כץ: לא, אני מתכוון שהוא למד בארץ ונכשל.
ד"ר אמיר שנון: במה הוא נכשל?
חיים כץ: בבחינות.
חיים כץ: הוא יכול לנסוע לחו"ל, לעשות השלמה של הלימודים ולעשות שם בחינות?
רחל אדטו: אם הוא למד פה?
רחל אדטו: אין דבר כזה.
חיים כץ: הוא למד רפואה באוניברסיטת באר-שבע.
חיים כץ: יש הכרה בלימודים האלה באוניברסיטאות בחו"ל, שהוא יכול לבוא לשם ולעשות - - -
עפו אגבאריה: הוא הגיע לגרמניה, יכולים להכיר לו למשל בארבע שנים, ואחר כך הוא ימשיך שם?
ד"ר אמיר שנון: אני אענה על זה.
ד"ר אמיר שנון: לא ידוע על מקרה כזה.
ד"ר אמיר שנון: ידוע לי על כאלה שלמדו בארץ ארבע שנים חלק מהלימודים ונסעו לחו"ל, השלימו את הלימודים, עשו שם את השנים הקליניות וחזרו.
ד"ר אמיר שנון: אני לא רואה בזה בעיה.
ד"ר אמיר שנון: אני יכול לומר לך שאם מישהו היה נכשל פה בבחינות והיה נוסע לחו"ל וחוזר משם עם דיפלומה, תלוי מה הוא השלים.
ד"ר אמיר שנון: אם הוא היה משלים את כל השנים הקליניות, היינו אולי מתחשבים בזה ורואים את זה בחיוב.
ד"ר אמיר שנון: אם הוא היה עושה – כמו שקיים אגב, נוסעים לרומניה ולכל מיני אוניברסיטאות כאלה ואחרות, נמצאים שם שנה ומקבלים דיפלומה, לא הייתי מכיר בזה.
ד"ר אמיר שנון: ואני הולך לבתי המשפט במקרים כאלה.
ד"ר אמיר שנון: אגב, יש כאלה שלומדים למשל בגרמניה, נכשלים בגרמניה והולכים לרומניה, לומדים שנה אחת ומקבלים דיפלומה.
ד"ר אמיר שנון: אני לא מכיר בזה.
חיים כץ: תעברי להקראה.
עפו אגבאריה: כתוב רופא עולה – זה רק לעולים חדשים או כל מי שלומד בחוץ לארץ?
שמרית שקד: אתה קורא מהנייר של הר"י.
רחל אדטו: פה זה לא מוזכר.
שמרית שקד: אין פה התייחסות לעולה.
עפו אגבאריה: לא, זה מה שקראתי - - -
שמרית שקד: אתה מדבר על אם זה - - -
חיים כץ: לאור מה שהוא אמר, אלו רופאים שלמדו בחו"ל.
שמרית שקד: אפשר להבחין בין שני - - -
חיים כץ: כל רופאים שלמדו בחו"ל.
שמרית שקד: תיקון אחד זה רופא שהוא ממש רופא בחו"ל, שהוא גם עסק כדין בחו"ל.
שמרית שקד: זה תיקון אחד.
שמרית שקד: התיקון השני זה מי שרק סיים את הלימודים, יש לו דיפלומה מחו"ל, והוא מבקש לעשות סטאז' בארץ.
שמרית שקד: אני לא יודעת אם בחו"ל הוא כבר נחשב רופא לפני שהוא עשה סטאז'.
פרופ' שאול יציב: והוא ישראלי.
פרופ' שאול יציב: הוא ישראלי שלמד בחו"ל - - -
רחל אדטו: שאול, חוץ מישראלי, יש פה התייחסות לעולים שבאים?
ד"ר אמיר שנון: בטח, זה - - -
שמרית שקד: זה אותו דבר.
שמרית שקד: זה חל גם לגביהם.
עפו אגבאריה: גם עולים וגם ישראלים שלומדים זה אותו דבר.
פרופ' שאול יציב: כן.
פרופ' שאול יציב: הסעיף הראשון הוא "רופא עולה יקבל פטור" - - -
חיים כץ: גם ישראלים וגם עולים.
חיים כץ: אוקיי, סליחה.
חיים כץ: שמרית.
שמרית שקד: "תקנות הרופאים (תנאים למתן פטור מחובת בחינה) (תיקון) התשע"ג – 2012 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 4(א1), ו-17ב, לפקודת הרופאים [נוסח חדש], התשל"ז-1976 (להלן - הפקודה), בהתייעצות עם המועצה המדעית ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: תיקון תקנה 1 – 1.
שמרית שקד: בתקנה 1 לתקנות הרופאים (תנאים למתן פטור מחובת בחינה) התשמ"ח – 1988 (להלן- התקנות העיקריות), אחרי ההגדרה "בחינה" יבוא: ""בחינת USMLE" – בחינת הרישוי האמריקאית ברפואה"; "שלב של בחינת USMLE" – לרבות כל הבחינות הכלולות באותו שלב, לפי נוהלי הבחינה העדכניים שמפרסם מזמן לזמן הארגון הלאומי האמריקאי לבחינות רפואיות".
שמרית שקד: "תיקון תקנה 2 – 2.
שמרית שקד: בתקנה 2(א) לתקנות העיקריות, אחרי פסקה (3) יבוא: "עמד בהצלחה בשלושת השלבים של בחינת USMLE לפי נוהלי הבחינה העדכניים שמפרסם מזמן לזמן הארגון הלאומי האמריקאי לבחינות רפואיות"" – כלומר, כאן אנחנו מדברים על רופא מחוץ לארץ שבא עם דיפלומה מחוץ לארץ, ושעסק כדין ברפואה קלינית מחוץ לישראל.
שמרית שקד: יש לו פטור מבחינת הרישוי הממשלתית אם הוא עמד בהצלחה בשלושת השלבים של בחינת USMLE.
שמרית שקד: "תיקון תקנה 3 – 2א.
שמרית שקד: בתקנה 3, אחרי, "התשמ"ח-1988" יבוא "או עמד בבחינה כאמור בתקנה 4"".
שמרית שקד: את זה אני אסביר בהמשך.
חיים כץ: מה זה תסבירי בהמשך?
שמרית שקד: אני אסביר את 2א.
שמרית שקד: ואת 3 ביחד.
שמרית שקד: "הוספת תקנה 4 – 3.
שמרית שקד: אחרי תקנה 3 לתקנות העיקריות יבוא: "4.
שמרית שקד: בעל דיפלומה ברפואה מחוץ לארץ המבקש לעשות סטאז' בארץ – בעל דיפלומה ברפואה אשר רכש את השכלתו הרפואית כאמור בסעיף 4(ב)(2) לפקודה, בלא שעשה סטאז' מחוץ לישראל, המבקש לעשות סטאז' בישראל, ושעמד בהצלחה בשני השלבים הראשונים לפחות של בחינת USMLE לפי נוהלי הבחינה העדכניים שמפרסם מזמן לזמן הארגון הלאומי האמריקאי לבחינות רפואיות, יראו לגביו את בחינת USMLE כאמור כבחינה לקראת סטאז' כמשמעותה בסעיף 17ב לפקודה"".
שמרית שקד: כלומר, רופא שיש לו דיפלומה מחו"ל, אבל הוא לא עשה סטאז' בחו"ל, לכאורה לפי פקודת הרופאים הוא צריך לעשות בחינה לקראת סטאז' לפני שהוא עושה את הסטאז'.
שמרית שקד: אנחנו אומרים אם הוא כבר עשה כבר את בחינת USMLE, את שני השלבים הראשונים שלה, אנחנו רואים לגביו את בחינת USMLE כבחינה לקראת סטאז', והוא יכול לעשות סטאז' בארץ.
שמרית שקד: בהמשך, בסעיף 2א.
שמרית שקד: – זה הסעיף שקראתי מקודם – הוא גם פטור מבחינת רישיון ממשלתית לאחר הסטאז'.
שמרית שקד: אני אציין שהתקנות האלה כרגע נמצאות בתקנות הרופאים (תנאים למתן פטור מחובת בחינה), התקנות שהקראתי.
שמרית שקד: יתכן שתקנה 3 תהיה כתיקון עקיף לתקנות הרופאים (בחינה לקראת סטאז'), התשמ"ח-1988.
שמרית שקד: יתכן שבנוסח היא תעבור לקובץ תקנות אחר, אבל המהות היא אותה מהות.
שמרית שקד: "הוספת תקנה 5 – 4.
שמרית שקד: "אי מתן פטור לנכשלים בבחינה 5.
שמרית שקד: לא יינתן פטור מבחינה לפי תקנות 2 עד 4 למי שניגש לבחינה כהגדרתה בסעיף 1 ונכשל בה"".
רחל אדטו: דרך אגב, כמה שלבים יש לבחינה הזאת?
ד"ר אמיר שנון: שלושה.
רחל אדטו: מה השלב השלישי?
פרופ' שאול יציב: את שואלת על ה-USMLE?
רחל אדטו: כן, שאתם פוטרים אותו.
ד"ר אמיר שנון: ל- USMLEיש שלושה שלבים, אבל השלב השני היום מורכב משני חלקים.
ד"ר אמיר שנון: ולכן זה נוסח כפי שזה נוסח.
ד"ר אמיר שנון: השלב הראשון הוא מדעים בסיסיים, השלב השני הוא קליני, שחלקו הוא עיוני וחלקו הוא עם בדיקה של חולים, מה שפעם היה השלב השלישי.
ד"ר אמיר שנון: השלב הנוסף היום הוא שוב עיוני, אבל הוא מאוד כוללני ומשלב את הכול.
רחל אדטו: אמיר, אם אתה משווה את 4 לעומת סטודנט שלמד בישראל והיה צריך לעשות את הבחינה לפני הסטאז', בהשוואה לישראלי שצריך לעשות את כל הבחינה לפני הסטאז', אתה משפר את מצבו בזה שאתה נותן לו לעשות רק שני שליש מהבחינה ואתה אחר כך פוטר אותו - - -
ד"ר אמיר שנון: לא, זה לא שאני נותן לו שני שליש.
ד"ר אמיר שנון: גם בארצות-הברית, בשביל לעבוד בפיקוח – שסטאז' הוא למעשה עבודה בפיקוח, מקבלים הרשאה לסטאז', עדיין לא רישיון – אתה צריך לעשות רק את שני השלבים.
ד"ר אמיר שנון: אם אתה רוצה לעבוד באופן עצמאי לחלוטין, אתה צריך לעשות את השלב הנוסף.
ד"ר אמיר שנון: ולכן אנחנו אומרים אותו דבר כאן.
ד"ר אמיר שנון: אנחנו עושים את ההקבלה.
ד"ר אמיר שנון: זאת אומרת, אם מישהו צריך לעבוד בפיקוח, דהיינו לקבל הרשאה לסטאז', אז אין שום סיבה שהוא יעשה שלב נוסף של הבחינה האמריקאית ואפשר להסתפק בשני השלבים הראשונים.
ד"ר אמיר שנון: בעוד שאם הוא רופא מורשה - - -
רחל אדטו: לא, אני רק השוויתי אותו לסטודנט ישראלי לפני הסטאז'.
רחל אדטו: אמרתי אני משווה אותו לישראלי.
ד"ר אמיר שנון: אוקיי, אז אני אומר, זאת המטרה.
ד"ר אמיר שנון: שני השלבים הראשונים - - -
עפו אגבאריה: שני השלבים האלה הם לפני הסטאז'?
שמרית שקד: תקנה 4 שהקראתי לפני כן זה מה שאמרת בפרשנות בעל-פה, שהפטור הזה, על סמך בחינת USMLE לא יינתן למי שכבר נכשל בבחינה הישראלית.
שמרית שקד: "תחילה ותחולה – 5.
שמרית שקד: תחילתן של תקנות אלו ביום פרסומן והן יחולו גם על מי שעמד בהצלחה בבחינות USMLE כהגדרתן בתקנות העיקריות, לפני יום תחילתן, ובלבד שמתקיימות בו ההוראות החלות על פטור מבחינה כהגדרתה בתקנות העיקריות, לפי התקנות העיקריות".
שמרית שקד: המשמעות היא שגם מי שעשה בחינת USMLE לפני תחילת התוקף של התקנות האלה יוכל לקבל פטור מהבחינה הישראלית בהסתמך על הבחינה שהוא כבר עשה בעבר.
שמרית שקד: אנחנו רק נציין שככל שתקנה 3 שציינתי פה, שבה מוצע תיקון 4, תנוסח בתקנות הרופאים (בחינה לקראת סטאז'), אז ההסמכה תהיה של שר הבריאות.
עפו אגבאריה: אני לא.
עפו אגבאריה: בעד אישור התקנות – רוב
עפו אגבאריה: נמנעים – אין
חיים כץ: כמעט כל חברי הכנסת שנמצאים פה תמכו בתקנות.
חיים כץ: התקנות אושרו.
חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.
חיים כץ: היום יום רביעי בשבוע, ה' בשבט, 16 לינואר 2013.
חיים כץ: היה חשוב לי לבוא ולסיים כמה דברים.
חיים כץ: אנחנו נתעסק היום קצת בתקנות.
חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
חיים כץ: על סדר-היום: תקנות התכנון והבניה (בקשה להיתר, תנאיו ואגרות) (תיקון מס' ), התשע"ב-2012.
חיים כץ: למעשה אלו תיקונים טכניים לתקנות שבוצעו בנושא הנגישות.
חיים כץ: אדוני היועץ המשפטי, בבקשה.
אייל לב-ארי: אדוני, בגלל שיש גם הוראת מעבר שאנחנו מתקנים בתקנות שקבעו את חובת ההתאמות לנגישות, אני מבקש את רשותו של אדוני לתת את רשות הדיבור גם לנציגי משרד הפנים; כיוון שתקנה 2 בתקנות שבפנינו היא גם תיקון של הוראת המעבר של התקנות שבהן נקבעה חובת הנגישות במקומות ציבוריים חדשים, שבאה להבהיר מצב משפטי לא ברור שנוצר בהן.
חיים כץ: שמעת מה שהוא אומר?
אייל לב-ארי: אז אם אדוני יתיר למשרד הפנים להציג את התקנות, לפחות את הוראות המעבר.
איילת צור: עורכת הדין איילת צור, מהלשכה המשפטית במשרד הפנים.
איילת צור: בחוק התכנון והבנייה נקבע שההוראות לעניין הנגשה של בניין ציבורי חדש יכנסו לתוקף לגבי ההיתרים שיתקבלו אחרי פרסום תקנות בנושא.
איילת צור: ואז פורסמו תקנות בנושא, והתקנות קבעו שהם יחולו על בקשה להיתר שהוגשה החל מה-1 באוגוסט 2009.
איילת צור: ולכן נוצר מצב לא ברור האם הכוונה היא להחיל את ההנגשה של מוסד ציבורי חדש מה-1 לאוגוסט 2009 אם יתקבל ההיתר במועד הזה, או אם הוגשה הבקשה להיתר במועד הזה.
איילת צור: ובגלל חוסר העקביות בקביעה של החוק מול הקביעה של התקנות, אנחנו ביקשנו להסביר את זה.
איילת צור: ביקשנו לקבוע בהוראת מעבר ש"על בקשה להיתר להקמת בניין ציבורי חדש או תוספת לבניין קיים אשר הוגשה לפני יום התחילה" – זאת אומרת לפני ה-1 באוגוסט 2009 - - -
חיים כץ: למה את לא כותבת לפני ה-1 לאוגוסט 2009?
איילת צור: כי זה מתקן את התיקון שכתוב - - -
חיים כץ: כן, אבל בתיקון שאת מתקנת – בשביל שעוד פעם אחר כך בגלל הניסוחים שלכם נצטרך להתכנס?
איילת צור: אפשר לעשות את התיקון הזה.
חיים כץ: תכתבו ברור.
חיים כץ: אם תכתבו ברור לא נצטרך להתכנס ולא תצטרכי "להתברבר" בתוך עצמך על הניסוחים.
חיים כץ: תנסחו ברור, שכל אחד שיקרא, זה לא יהיה נתון לפרשנות.
איילת צור: אין בעיה, אנחנו נחליף את התיקון הזה.
איילת צור: בכל מקרה, הכוונה היא שלפני ה-1 לאוגוסט 2009 יחולו על אותו המבנה ההוראות שנוגעות להנגשת בניין קיים.
איילת צור: וזה פותר לנו את הבעיה שלכאורה קבוצה ריקה שנוצרה עד עכשיו, שלגביה לא היה ברור אם היא בניין קיים או בניין חדש או שהיא כלום.
איילת צור: זהו, זה מבחינתנו.
חיים כץ: יש פה מישהו שרוצה להעיר?
דוד חדד-לוי: כן.
חיים כץ: בבקשה אדוני.
חיים כץ: לפרוטוקול, מי מדבר?
דוד חדד-לוי: אדריכל המשטרה.
דוד חדד-לוי: יש לנו בעיה עם כל הנושא הזה - - -
חיים כץ: זו הבעיה היחידה שיש למשטרה?
דוד חדד-לוי: בקטע של תכנון אדריכלי, כן.
דוד חדד-לוי: יש לנו מבנים שהתחילו בתהליך של בקשת היתר לפני הרבה שנים.
דוד חדד-לוי: עקב התנגדות של אזרחים התהליך התארך עד היום אפילו.
דוד חדד-לוי: יש תחנות שעד היום לא מוקמות בגלל התנגדות של אזרחים.
דוד חדד-לוי: מה שמבקשים פה, אין לנו התנגדות לו.
דוד חדד-לוי: אנחנו מוכנים לבוא ולהסב את הבניין שלא נבנה לפי בניין חדש.
דוד חדד-לוי: אין לנו בעיה, אנחנו מוכנים לפתוח את התכנון, לתכנן את מחדש את המבנה.
דוד חדד-לוי: הבעיה שלנו היא שאם היום אנחנו מקבלים היתר, ואנחנו פותחים את הבניין לבניין חדש, אנחנו צריכים להגיש היתר חדש, זאת אומרת, לעבור את אותם שנים - - -
חיים כץ: מי זה אנחנו?
דוד חדד-לוי: המשטרה.
חיים כץ: כמה בניינים המשטרה הולכת לבנות?
דוד חדד-לוי: אני רוצה להגיד לך שבשנה הבאה אנחנו רוצים להתחיל לבנות חמישה מבנים חדשים.
דוד חדד-לוי: רוצים.
דוד חדד-לוי: אבל אנחנו עדיין חיים בהתנגדות.
חיים כץ: מתי?
דוד חדד-לוי: בשנה הבאה.
דוד חדד-לוי: אבל יש לנו מבנים שעדיין בהתנגדויות של כמה שנים, שאזרחים מתנגדים שתהיה שם תחנת משטרה, באזור בו הם גרים.
חיים כץ: איזו בעיה תהיה למשטרה לעשות את הבניינים נגישים לחלוטין?
דוד חדד-לוי: אתה לא הבנת למה אני מתכוון.
דוד חדד-לוי: אני מוכן.
דוד חדד-לוי: אנחנו רוצים להנגיש אותם.
דוד חדד-לוי: אני אומר שאנחנו מוכנים להנגיש אותם לפי בניין חדש.
דוד חדד-לוי: אין לנו בעיה.
דוד חדד-לוי: הבעיה היא שאנחנו רוצים שיבואו לקראתנו בתהליך ההיתר, שלא נצטרך לעבור עוד פעם את ההתנגדויות, ועוד הפעם את הוועדות, ועוד הפעם את התהליך של כמה שנים של התנגדויות.
ישראל אבן-זהב: - - - חדש הוא מגיש, אז עוד פעם מתחיל כל התהליך.
דוד חדד-לוי: וזו בעיה.
חיים כץ: כן, אבל זה לא פה.
חיים כץ: פה זו לא הכתובת.
דוד חדד-לוי: אבל זה חלק מזה.
חיים כץ: זה לא הכתובת פה.
אבי סלומה: אם אני בא עם קלנועית - - -
חיים כץ: לפרוטוקול, אני אתן לך לדבר.
אבי סלומה: אבי סלומה, יושב-ראש אנשי"ם, ארגון נכי שיתוק מוחין.
חיים כץ: בבקשה, דבר.
אבי סלומה: אם אני בא עם קלנועית לתחנה המשטרה, אני לא אוכל להיכנס בגללך.
חיים כץ: למה אתה צריך לבוא למשטרה?
אבי סלומה: בגלל שהוא - - -
ישראל אבן-זהב: בהפגנות יעצרו אותם.
אבי סלומה: איך אני אכנס?
חיים כץ: למה שתעשה הפגנות?
חיים כץ: כל יום אתם מקבלים תנאים חדשים.
חיים כץ: בארבע השנים האחרונות אין לכם סיבה לבכות.
חיים כץ: אנחנו לא עושים תעמולת בחירות פה.
חיים כץ: אין לכם סיבה לכם סיבה לבכות.
אבי סלומה: יש.
ישראל אבן-זהב: בארבע עיניים, לא בפורום הזה.
אבי סלומה: חבר הכנסת חיים כץ, יש ויש.
אבי סלומה: אני אתן לך דוגמה, אתה חתמת על תקנות בוועדת העבודה והרווחה.
אבי סלומה: הגעת למשרד הפנים.
אבי סלומה: מה משרד הפנים עשה?
אבי סלומה: זרק את זה לפח, הוא לא חתם.
ישראל אבן-זהב: הם לא מיישמים.
ישראל אבן-זהב: כן, הם לא חותמים.
חיים כץ: אז אתה עכשיו - - -
אבי סלומה: למה לא? - - -
חיים כץ: טוב, יש לנו סדר-יום ארוך.
חיים כץ: תעבור להקראה, בקול רם.
אייל לב-ארי: "תקנות התכנון והבניה (בקשה להיתר, תנאיו ואגרות) (תיקון מס' ), התשע"ג-2013 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 158ו1 ו-265 לחוק התכנון והבנייה, התשכ"ה-1965 (להלן – החוק), ולאחר התייעצות עם המועצה הארצית לתכנון ובנייה, נציבות שוויון זכויות לאנשים מוגבלות, ועם הארגונים הפועלים לקידום זכויותיהם של אנשים עם מוגבלות, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת העבודה הרווחה הבריאות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: תיקון תקנות התכנון והבנייה (בקשה להיתר תנאיו ואגרות), התש"ל-1970 – בתקנות התכנון והבנייה (בקשה להיתר תנאיו ואגרות), התש"ל-1970, בתוספת השנייה, בחלק ח'1 – בכותרת החלק, במקום "חלק ח'1" יבוא "חלק ח'1:
אייל לב-ארי: נגישות"; בפרט 8.30 במקום "בפרק זה" יבוא "בחלק זה"; בפרט 8.303 אחרי "אם תוספת יחידות דיור" יבוא "אינה"; תקנות התכנון והבנייה (בקשה להיתר תנאיו ואגרות) (תיקון מס' 5), התשס"ט-2009 – בתקנות התכנון והבנייה (בקשה להיתר תנאיו ואגרות) (תיקון מס' 5), התשס"ט-2009, בתקנה 2, בסופה יבוא "על בקשה להיתר להקמת בניין ציבורי חדש או תוספת לבניין קיים, אשר הוגשה לפני יום התחילה יחולו תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (התאמת נגישות למקום ציבורי שהוא בניין קיים), התשע"ב-2011".
חיים כץ: אתה רשמת לך שאתה תנסח אתה את - - -
איילת צור: כן.
חיים כץ: בעד אישור התיקונים – פה אחד
חיים כץ: כל חברי הכנסת שנמצאים פה ויש להם זכות הצבעה אישרו את התקנות.
חיים כץ: ואני מקווה שלא נצטרך לדון בהן פעם נוספת.
חיים כץ: עדיין יום רביעי – התחלנו בבוקר, עכשיו כבר צהריים – ה' בשבט, ה-16 לינואר 2013.
חיים כץ: תקנות שירות התעסוקה (תשלומים ממבקש עבודה בקשר לתיווך עבודה).
חיים כץ: גברתי היועצת המשפטית, בבקשה.
חיים כץ: זו ישיבה מספר 43 בנושא, נכון?
נעה בן-שבת: אולי אני באמת אזכיר את הישיבה הקודמת.
נעה בן-שבת: הישיבה הקודמת בנושא היתה בנובמבר 2011, היא דיברה על גרסה קודמת של התקנות.
נעה בן-שבת: שתיהן עוסקות בעובד בענף החקלאות שמובא לישראל במסגרת הסכם התקשרות בינלאומית.
נעה בן-שבת: אנחנו מדברים כרגע על התקשרות שקיימת - - -
חיים כץ: אנחנו מדברים רק על ענף החקלאות.
נעה בן-שבת: רק בענף החקלאות.
נעה בן-שבת: רק עובדים שמובאים במסגרת אותו הסכם עם תאילנד להבאת עובדים לענף החקלאות.
נעה בן-שבת: בגרסה הקודמת של התקנות דובר על סכום של קרוב ל-3,500 שקלים, אבל ממנו היו צריכים לנכות כל תשלום שמשולם ללשכה פרטית אחרת, כל תשלום אחר נוסף שנגבה.
נעה בן-שבת: כרגע מדובר על סכום של 3,101 שקלים שהלשכה הפרטית תוכל לגבות, שזה בנוסף ל-400 דולר שמשולמים לאותו ארגון IOM שמטפל בהבאתם של העובדים, זאת אומרת במיון, במציאת העובדים, בהכשרה שניתנת להם בחוץ לארץ.
חיים כץ: עכשיו בארץ הם לא משלמים בכלל.
נעה בן-שבת: כרגע, מאז שפקעה הוראת השעה ב-2010 הלשכה הפרטית לא רשאית לגבות מהעובד שום סכום.
נעה בן-שבת: זה המצב במשך השנתיים האחרונות.
נעה בן-שבת: כרגע מוצע לחזור עם ההסדר.
נעה בן-שבת: בזמנו הוועדה ביקשה מהצדדים לשבת, לשמוע את הלשכות הפרטיות ולהגיע לסיכומים לגבי סכומים.
נעה בן-שבת: אנחנו הבנו שנעשתה עבודה, שהיה רואה חשבון שהיה מעורב בזה והכין תחשיב של כל הפעולות שמבצעת הלשכה הפרטית, וחישב את מספר העובדים בכלל ואת מספר העובדים בכל שנה ושנה.
נעה בן-שבת: בחלק מהדברים הוא השית מחצית על העובדים, בחלק מהדברים הוא השית שני שליש על העובדים.
נעה בן-שבת: זאת אומרת הוא השית אחוז יותר גדול מהעלויות של הלשכה הפרטית על העובדים.
נעה בן-שבת: יש גם מה שנקרא עלויות משתנות, כל התקורות נמצאות שם.
נעה בן-שבת: יש מרכיב רווח של 7% בתוך התחשיב הזה.
נעה בן-שבת: כך הם הגיעו לסכום של 3,101 שקלים, בנוסף, כפי שאמרתי, ל-400 דולר שהם משלמים ללשכה בחוץ לארץ ובנוסף לעלויות כרטיסי הטיסה.
נעה בן-שבת: נראה לי שזה גם מושת על העובד.
חיים כץ: השקל זה בשביל להראות שהעבודה היתה רצינית?
נעה בן-שבת: אני לא יודעת למה זה היה חשוב.
נעה בן-שבת: עכשיו עוד דבר שבתקנות – לפחות בנוסח הזה – מובהר שאנחנו מדברים על תשלום שמשולם עם הגעתו של העובד לישראל, אפילו בשדה התעופה, עם נציג של הרשות שרואה שהסכומים – זאת אומרת, הנוסח המקורי של התקנות מדבר על הצטברות של תשלומים שמגיעים עד לאותו סכום, זאת אומרת שיכולים לגבות תשלומים במהלך התקופה.
נעה בן-שבת: כרגע מדובר על סכום חד-פעמי, הלשכה מקבלת אותו בכניסה לישראל, העברה מסודרת, זה עובר ישר לידיה, נמצא אצלה.
נעה בן-שבת: הסכום משולם באופן חד-פעמי.
נעה בן-שבת: הנושא של החד-פעמיות העלה כמה עניינים.
נעה בן-שבת: הרי אנחנו נבוא עם - - - שוטף של העובד לאורך חיי האשרה שעשויה להתמשך עד אפילו 63 חודשים.
נעה בן-שבת: שהותו בישראל עשויה להימשך 63 חודשים בסך הכול.
נעה בן-שבת: ואז עלתה השאלה מה קורה אם העובד רוצה לעבור ללשכה פרטית אחרת במהלך התקופה, ואז צריך יהיה לאפשר איזשהו הסדר התחשבנות בין הלשכות; ומה קורה אם העובד עוזב את ישראל במהלך התקופה.
נעה בן-שבת: מסתבר שלא מדובר בעובדים רבים מאוד שעוזבים את הארץ לפני תום תקופת האשרה.
נעה בן-שבת: מחישוב שנעשה לגבי עובדי חקלאות, למשל ב-2011, דובר על 13% בסך הכול שעוזבים את הארץ עד תום שלוש שנים מהמועד שבו הם הגיעו לארץ.
נעה בן-שבת: הוצע שיהיו תחנות יציאה שבהן אם העובד לא מיצה את מלוא – ודאי שלא את מלוא - - - אבל הוא באמת עזב אחרי שנה וחצי, או אחרי תקופה קצרה יחסית בארץ, אז יחזירו לו.
נעה בן-שבת: כרגע מוצע פה בנוסח להחזיר לו שני שליש מהסכום.
נעה בן-שבת: זאת אומרת שהוא ישלם שליש, למרות שהוא לא נמצא פה אפילו שליש מהתקופה.
חיים כץ: עוד פעם, תחזרי על הקטע של - - -
נעה בן-שבת: הוא נמצא עד 18 חודשים בארץ.
נעה בן-שבת: זאת אומרת שהוא עזב לפני שעברו 18 חודשים.
נעה בן-שבת: זה יכול להיות חודש שהוא היה בארץ ועזב, זה יכול להיות 18 חודשים שהוא היה ועזב.
נעה בן-שבת: מוצע להחזיר לו שני שליש מהסכום שנגבה.
נעה בן-שבת: זאת אומרת שליש נשאר בידי הלשכה הפרטית למרות שלא עבר עדיין שליש מהתקופה.
חיים כץ: אבל נעשתה עבודה.
נעה בן-שבת: נעשתה עבודה.
נעה בן-שבת: ויש מקום לציין שיכול להיות שגם חלק מהעבודה היא יותר אינטנסיבית בהגעה לישראל.
חיים כץ: מה קורה מעל 18 חודשים?
נעה בן-שבת: בין 18 חודשים לשלוש שנים – אם הוא לא נשאר יותר מ-36 – הלשכה תצטרך להחזיר לו שליש מהסכום, שוב, למרות שהוא לא מיצה שני שליש מהתקופה.
חיים כץ: אחרי 36 חודשים כלום.
חיים כץ: ואחרי 36 חודשים?
נעה בן-שבת: אחרי 36 חודשים הוא מיצה את שירותי הלשכה הפרטית.
חיים כץ: אוקיי, מאה אחוז.
חיים כץ: איפה משרד התמ"ת?
חן כהן: כאן.
חיים כץ: מה יש לכם להגיד בנוסף למה שאמרה היועצת המשפטית?
חן כהן: מעבר למה שנאמר כאן, חשוב לי להגיד שבעקבות מה שסוכם בוועדה האחרונה, שאנחנו צריכים לנהל ישיבות עם נציגי הלשכות ועם נציגי הממשלה הרלוונטיים, באמת קיימנו כמה וכמה ישיבות שבמהלכן הועברו כמה תחשיבים, עד שבאמת הגענו לסכום שמוצע כאן לפניכם, 3,101 שקלים.
חן כהן: אנחנו סבורים שהוא סכום סביר ביותר שמייצג את סל השירותים שהלשכה הפרטית נותנת לעובד.
חיים כץ: מאיפה השקל?
חיים כץ: למה לא עיגלתם את זה?
רוני שניצר: אני אסביר.
רוני שניצר: זה לא שעל כל עלות שניתנה - - -
חיים כץ: בסדר, אבל בסוף כשגמרתם את החשבון, למה לא הורדתם את השקל?
חיים כץ: רציתם להראות שעשיתם את זה רציני?
רוני שניצר: אני בטוחה שלשר התמ"ת לא תהיה בעיה גם אם זה יהיה 3,100, אם זאת הבעיה.
חיים כץ: רציתם להראות שזה נעשה מדויק, רציני - -
רוני שניצר: לא, כך יצא.
חיים כץ: - - עיגלתם את זה כי זה היה - - -
רוני שניצר: עיגלנו את האגורות.
ורה אופיר: הוא גם לא מתחלק לשלוש.
ורה אופיר: איך אתם מחלקים את השליש-שני שליש?
חיים כץ: גם 100 לא מתחלק לשלוש.
חיים כץ: אם הוא היה עושה 102, זה היא מתחלק לשלוש.
רוני שניצר: העלות נעשתה מחישובים – זה מה שיצא מהמספרים.
רוני שניצר: זה לא נעשה במטרה להגיע למספר שיתחלק או לא יתחלק בשלוש.
רוני שניצר: נראה לי - - -
חיים כץ: כן, אתה הרמת את היד.
חיים כץ: אני שומע אותך בפעם ה-איזה?
גבי בורנשטיין: השלישית.
גבי בורנשטיין: אני עדיין אומר דברים חכמים.
חיים כץ: לפרוטוקול, שם ותפקיד.
חיים כץ: גם את, משרד התמ"ת, לפרוטוקול.
חן כהן: חן כהן, הלשכה המשפטית, משרד התמ"ת.
רוני שניצר: רוני שניצר, לשכת הממונה על התעסוקה, משרד התמ"ת.
גבי בורנשטיין: גבי בורנשטיין, איגוד לשכות המסחר ו"חולצה כחולה".
גבי בורנשטיין: קודם כל, תודה על שהדיון הזה מתקיים בפגרת בחירות.
גבי בורנשטיין: אני חושב שזה חשוב ונכון.
גבי בורנשטיין: תודה.
גבי בורנשטיין: לפני שנה יצאנו מהדיון בכנסת וסוכם – אתה שלחת אותנו לקיים התייעצויות ולנסות להגיע למשא ומתן מסודר.
גבי בורנשטיין: התקיים משא ומתן, לא תמיד לשביעות רצוננו, לא תמיד לשביעות רצונם של אלה שעמדנו מולם.
גבי בורנשטיין: המספרים שהוצבו לנו – וגם היום אנחנו חושבים שהמספרים הם לא בדיוק המספרים הנכונים, ואני אגיד את זה בלשון המעטה, בטח ובטח היום כשאנחנו רואים מה שהיה בשנה הראשונה לפעולת ה-TIC.
גבי בורנשטיין: כל ההתחייבויות של מספרי העובדים שאמורים להיכנס ועל בסיסם בוצע התחשיב – 200 עובדים בלשכה, לשכה שמטפלת ב-1,000 עובדים – מדינת ישראל לא הצליחה לעמוד באותם יעדים שהיא הגדירה כבסיס לתחשיב, אבל אנחנו מקבלים את הכול, ויש את מה שנקרא הרע במיעוטו, או איך שנקרא לזה.
גבי בורנשטיין: במסגרת הליך שאנחנו מקיימים בבג"ץ, מדינת ישראל עדכנה כל פעם את התקדמות הדיונים.
גבי בורנשטיין: עורכת הדין ספדי ממחלקת הבג"צים של המדינה היתה כל הזמן בקשר עם עורכי הדין שלנו.
גבי בורנשטיין: הדברים התקדמו לכדי זה שב-18 בנובמבר 2012 הוגשה טיוטת תקנות לבית המשפט.
גבי בורנשטיין: טיוטת התקנות הזאת - - -
חיים כץ: עוד פעם, באיזה תאריך?
גבי בורנשטיין: 18 בנובמבר 2012.
חיים כץ: לפני חודשיים.
גבי בורנשטיין: כן.
גבי בורנשטיין: הוגשה טיוטת תקנות שחתומה על-ידי שר התמ"ת, מר שלום שמחון, כאשר צורף אליה מכתב אישור התייעצות של שר הפנים, אלי ישי, ושל שר המשפטים יעקב נאמן, כאשר – אני מצטט – שר המשפטים כותב אני מאשר את התקנות – "בהמשך למכתבך, מכוח סמכותי, אני מסכים לתקנות בנוסח שהעברת אלי".
חיים כץ: מסכים, לא מאשר.
גבי בורנשטיין: מסכים.
גבי בורנשטיין: "בנוסח שהעברת אלי".
חיים כץ: יש הבדל גדול, ברור לך?
גבי בורנשטיין: אוקיי, אבל זה התהליך.
גבי בורנשטיין: זאת אומרת שהתהליך הוא שהתקנות מגיעות לפה לאחר קיום התייעצות של שר התמ"ת, שמגיש את התקנות עם השרים הרלוונטיים.
גבי בורנשטיין: אני לא יודע להבין אחרת את המשפט "בנוסח שהעברת אלי".
גבי בורנשטיין: זה משפט שהוא ברור, מוגדר.
גבי בורנשטיין: אנחנו ידענו לקראת מה אנחנו הולכים.
גבי בורנשטיין: אנחנו ידענו לאן אנחנו הולכים, ועם כל זה הסכמנו לנתונים האלה, ואנחנו פה.
גבי בורנשטיין: ובמקביל, ב-14 לחודש הזה בג"ץ הוציא החלטה שהוא מבקש ב-17 לחודש לדעת מה קורה.
חיים כץ: מחר.
גבי בורנשטיין: מחר.
גבי בורנשטיין: שלשום, בשעה 17:00 אחר הצהריים, פתאום הסתבר לנו שיש תקנות חדשות.
חיים כץ: הפגישה הזו לא תואמה בגלל בג"ץ.
גבי בורנשטיין: ברור לי.
חיים כץ: אני קבעתי אותה לפי הלו"ז שלי ובלי התחשבות בבג"ץ או לא בג"ץ.
גבי בורנשטיין: לא, זה ברור לחלוטין.
גבי בורנשטיין: העניין שאני מכוון אליו הוא שהתקיים משא ומתן.
גבי בורנשטיין: בעקבות המשא ומתן הזה הוצעה טיוטת תקנות שאנחנו מקבלים אותה בצורה כזאת או בצורה אחרת.