GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילן שפירא: יותר מזה, אם אני אביא לו דואר הביתה אז אתה תגיד שאני מפלה אותו ביחס לכל שאר האנשים.
שמואל חיימוביץ': מדובר על כשכלו כל הקצין.
שמואל חיימוביץ': ניסית, ניסית, אבל בסוף קיבלת פטור.
שמואל חיימוביץ': אז מה, לא תיתן שירות?
אילן שפירא: אני אתן שירות.
אילן שפירא: לכן יש סעיף שאומר שהוא יכול לקבל שירות במקומות חלופיים.
שמואל חיימוביץ': או בדרכים חלופיות.
צביה אדמון: זה סעיף אחר.
צביה אדמון: כאן זה הסעיף הכללי.
צביה אדמון: הסעיף הזה לקוח מהחוק האמריקאי, שבו ניתנו הקלות גדולות מאוד ורחבות מאוד לרשויות ציבוריות במקומות קיימים.
צביה אדמון: אמרו להם: אוקיי, קיבלתם את ההקלות האלה, אתם לא צריכים להתאים את המקום, אבל את השירות אתם חייבים לתת.
צביה אדמון: זה נקרא program accessibility.
צביה אדמון: העיקרון הזה חל על כל שירות שהוא, ולא מדברים כרגע על מעבר מקום.
צביה אדמון: אתה לא יכול להגיד לאדם שהמקום הזה קיבל פטור מנגישות, ולכן אתה לא נותן לו שירות.
אילן גילאון: ברור?
אילן שפירא: כן.
אילן שפירא: לגבי (ב2), אתם בעצם אומרים: אנחנו קובעים לוח זמנים לבצע התאמות, אבל עד שתצטרך לבצע התאמות לפי לוח הזמנים, בכל זאת תבצע התאמות.
אילן שפירא: זה מה שאתם אומרים.
בלהה ברג: אנחנו אומרים: ככל האפשר.
אילן שפירא: מי קובע?
אילן שפירא: מה זה "ככל האפשר"?
אילן שפירא: אם למשל ההתאמה שאני צריך לעשות היא לולאת השראה, אני יכול לעשות מחר בבוקר לולאת השראה.
אילן שפירא: אז מה זה "ככל האפשר"?
אילן שפירא: בסך הכול צריך להביא לולאת השראה.
אילן שפירא: אבל מה עם גוף כמו שלנו, שיש לו 700 מקומות שצריך לעשות בהם לולאות השראה?
אילן שפירא: יש לוח זמנים.
אילן שפירא: לכן נקבע בתקנות לוח זמנים פרוש שבו אני צריך לבצע את זה.
אילן שפירא: אבל "ככל האפשר" זה בעצם "תעשה מחר בבוקר".
בלהה ברג: אז בלוח הזמנים של לולאת השראה, אתה לא תיתן לו עכשיו, כי כתוב במפורש שיש לך שנה וחצי להתקין לולאות השראה.
בלהה ברג: אבל בינתיים אתה תתכתב אתו, וכשאתה תיתן לו את השירות אתה תכתוב לו את הדברים ותקבל את זה ממנו בכתב.
בלהה ברג: כי זה משהו חלופי שאתה יכול לעשות אותו כבר היום והוא לא כרוך בלוחות זמנים.
בלהה ברג: זה מאפשר לך לתת את השירות באופן חלופי.
אילן שפירא: זה ניסוח בעייתי, אבל הבנתי, בסדר.
קריאה: אני מסכימה אתו – "ככל האפשר" זה משהו מאוד אמורפי.
צביה אדמון: לכן אנחנו נותנים כאן שיקול דעת רחב לנותני השירות.
צביה אדמון: משום שזו תקופת ביניים.
צביה אדמון: עדיין לא הגיע המועד שבו הם חייבים לתת שירות נגיש.
אילן שפירא: הבעיה היא מי מגדיר את "ככל האפשר" הזה.
צביה אדמון: נותן השירות.
אילן שפירא: את זה את אומרת, זה לא כתוב.
שמואל חיימוביץ': אם תהיה מחלוקת, בית-המשפט יכריע.
אילן גילאון: אני מבין שעכשיו יתפתח דיון על מה זה "ככל האפשר".
אילן גילאון: אני לא מתכוון...
אילן שפירא: אילן, זה סעיף חדש שהוסיפו עכשיו - - -
אילן גילאון: אילן, העמימות פה היא לא בפעם הראשונה.
אילן גילאון: יש פה הרבה דברים שכתובים מיותר.
אילן גילאון: לא ניכנס לתוך הסוגיה המשפטית הזאת.
אילן גילאון: יש פה פירוט לפרטים ברמה שהיא כואבת, אבל אני חייב להתקדם, ולכן אני לא אכנס לזה.
טיבי רבינוביץ: אבל אילן, מה המטרה של הישיבה הזאת?
טיבי רבינוביץ: לקבל את כל התיקונים כפי שהם?
אילן גילאון: לעשות את התיקונים הטכניים, כדי לאשר את הקובץ.
אילן גילאון: הדבר הזה לא מוסיף ולא גורע.
אילן גילאון: זה לא משהו שמייצר נזק.
אילן גילאון: זה לא שיבוא מישהו לבית-משפט ויגידו לו שהוא יכול לכופף אותו עם הסעיף הזה.
אילן שפירא: אילן, אם קובעים לוח זמנים לבצע משהו, אז קבעו לוח זמנים לבצע אותו.
אילן שפירא: אם צביה אומרת שהכוונה של "ככל האפשר" היא לפי החלטת נותן השירות, אז שזה ייאמר במפורש.
אילן שפירא: כי אחרת בית-המשפט ילך לפי מבקש השירות.
צביה אדמון: בסדר.
צביה אדמון: נכתוב כאן: "ככל האפשר, לפי שיקול דעתו, התאמות חלופיות".
אילן גילאון: בסדר, אמרנו את זה.
אילן גילאון: עכשיו זה טוב, אילן?
אילן גילאון: זה ממש שינה "מהותית" את הנושא.
אילן שפירא: אני אביא לך את התביעה הראשונה שתגיע, ותראה ששינינו.
אייל לב ארי: (ה) נשארת בשלב הזה, כי 87(ב) עדיין לא עוגן.
אייל לב ארי: היא לא נמחקת כפי שהוצע, כי היא לא מוחלפת.
אייל לב ארי: (ה) נשארת, והיא כבר נדונה.
אילן שפירא: היא לא נדונה.
אילן שפירא: נאמר שייקחו לשקול אותה מחדש, וששוקלים למחוק אותה.
צביה אדמון: אנחנו עובדים על זה.
אילן שפירא: אז שהיא לא תופיע כאילו היא אושרה.
אייל לב ארי: 87א מוחלפת ב-96א.
אייל לב ארי: ב-88, "יידוע צוות העובדים בחובות על פי החוק", פסקה (3) ו-(4) הן תיקונים טכניים ולא משנים במהות, וכך גם (ב).
אייל לב ארי: ב-89, "הכשרת עובדים למתן שירות לאנשים עם מוגבלות", (ב) נוסח מחדש: "חייב בביצוע התאמות נגישות לשירות יבטיח שבמקום מתן השירות יהיו בכל שעות מתן השירות לציבור עובדים אשר הונחו כאמור בתקנת משנה (א), למעט שירות ציבורי הניתן בשעות בהן אין עובדים במקום מתן השירות .
אייל לב ארי: " ב-90, "דרכי הכשרת העובדים", ב-(א)(1) יש תיקון טכני.
אייל לב ארי: (3): "בהדרכה פרטנית לעובד האחראי על הפעלת אמצעי העזר או שירות העזר אותם יש לספק לפי תקנות אלו, בדבר דרכי הפעלתם, והכל לפי העניין; הדרכה פרטנית ראשונה לפי פסקה זו על הפעלת אמצעי עזר תיערך בסמוך לאחר המועד להתקנת אמצעי העזר לפי התקנות; הדרכה ראשונה על שירותי עזר תיערך לא יאוחר מ-6 חודשים מיום כניסת תקנות אלה לתוקף; אולם נדרשה התקנת אמצעי עזר במועד מאוחר יותר, יבוצעו ההדרכה וההכשרה כאמור בסמוך למועד התקנת האמצעים על ידי החייב.
אייל לב ארי: " ב-(4) גם יש תיקון טכני.
אייל לב ארי: (ב1) היא תקנת משנה חדשה: "חייב בהכשרת עובדים כאמור בתקנת משנה (ב) יבצע את ההכשרה וההדרכה לעובדיו תוך שישה חודשים ממועד כניסת תקנות אלה לתוקף; עובדים שהחלו את עבודתם לאחר מועד כניסת תקנות אלה לתוקף – יוכשרו מיד עם תחילת עבודתם.
פרלה אהרון: את מה צריך תוך שישה חודשים?
פרלה אהרון: גם את ההתנסות החווייתית או לא?
אילן שפירא: יש לזה לוח זמנים נפרד, אלא אם כן יש פה סתירה בין הסעיפים.
צביה אדמון: אני מחפשת את זה.
אילן גילאון: טוב, נמשיך עד שתמצאי.
פרלה אהרון: אם זה גם התנסות חווייתית אז זה בעייתי.
אילן שפירא: תראי בדף שלפני, ב-90(א)(1), כתוב: "יבצע את הוראות פסקה זו לא יאוחר משלוש שנים מיום תחילתן של התקנות.
אילן שפירא: "
פרלה אהרון: אז זה רק ההדרכה הכללית של היידוע?
צביה אדמון: כן.
צביה אדמון: אתה יכול להוסיף שם: למעט הדרכה חווייתית, שתיעשה כאמור בסעיף (א)(1) או (ב1).
אייל לב ארי: הלאה.
אייל לב ארי: ב-(ו) מוחקים את המילה "מדויק".
אילן שפירא: לא קראת את (ב1).
אייל לב ארי: קראתי.
אילן שפירא: יש לי שאלה לגביו.
אילן שפירא: לדואר ישראל יש סוכנים.
אילן שפירא: סוכנים מעסיקים עובדים.
אילן שפירא: סעיף (ב1) חל על מי שמעסיק פחות מ-25 עובדים.
אילן שפירא: האם לוח הזמנים של הסוכן שונה מלוח הזמנים של החברה?
צביה אדמון: לגבי רשת יש הוראה ספציפית, שאומרת שזה ייחשב כאילו הרשת עצמה היא זו שצריכה ל - - -
אילן שפירא: השאלה אם הרשת היא זו שמפעילה את כל המקומות.
אילן שפירא: בסוכנות לא אני מפעיל, אלא יש סוכן - - -
שמואל חיימוביץ': מה, מקדונלד מפעילה את כל הסניפים שלה?
אילן שפירא: זה בדיוק העניין.
אילן שפירא: פה מדובר על כך שמקום שמעסיק פחות מ-25 עובדים, לוח הזמנים של ההכשרה שלו וההדרכה שלו הוא שונה.
אילן שפירא: עכשיו, אנחנו מדריכים את הסניפים והסוכנויות ביחד בכל ההדרכות שעושים בדואר.
אילן שפירא: אני רוצה שיהיה ברור שמקום כמו סוכנות של רשת ילך לפי הרשת ולא לפי פחות מ-25 מקומות.
צביה אדמון: ההגדרה של רשת כוללת גם סוכנויות.
צביה אדמון: דיברנו על זה בתקנה 1 בסעיף (1).
שמואל חיימוביץ': בסוכנות יש 25 עובדים?
אילן שפירא: פחות.
אילן שפירא: לוח הזמנים של הדרכה עבור פחות מ-25 עובדים הוא שונה מלוח הזמנים של מעל 25 עובדים.
אילן גילאון: אבל לך יש אחריות.
אילן שפירא: כן, אבל אני לא רוצה שהוא יצטרך לעשות את ההדרכה בנפרד.
אילן שפירא: אני לא רוצה שהוא יצטרך לבנות לעצמו מערכת הדרכה כשיש לי מערכת שלי.
אייל לב ארי: 92, "רכז נגישות", (ב)(1): "ככל האפשר עובד בתפקיד ניהולי או עובד שעבר הכשרה במיומנויות ניהול וקידום פרויקטים".
אייל לב ארי: בפסקה (3) יש תיקון טכני.
מיכאל רויטמן: סליחה, למה זה חשוב הכשרה במיומנויות ניהול וקידום פרויקטים?
מיכאל רויטמן: תפקיד ניהולי זה בסדר.
מיכאל רויטמן: כי במשרדי ממשלה רבים לא כל אחד הוא מנהל פרויקטים.
אייל לב ארי: כתוב "ככל האפשר".
מיכאל רויטמן: עובד ניהולי או עובד בכיר זה הגיוני, זה בסדר.
אייל לב ארי: מיכאל, או עובד ניהולי או עובד שעבר הכשרה.
אייל לב ארי: זה לא מטיל על משרדי הממשלה להביא אנשים עם מיומנויות.
אייל לב ארי: זה או-או.
ישראל אבן זהב: השאלה אם אתם דורשים להשאיר רק אדם אחד, או שבכל מוסד יהיה עוד מישהו שימלא את מקומו בזמן נבצרות, בחופשה או היעדרות.
ישראל אבן זהב: השאלה אם יש צורך בזה.
בלהה ברג: אלה תקנות שמפרשות את החוק, והחוק דורש רכז אחד.
ישראל אבן זהב: מה קורה בנבצרות?
ישראל אבן זהב: נשארים בלי כלום.
צביה אדמון: אלה הנהלים הפנימיים של כל מקום ומקום.
ישראל אבן זהב: אני חושב שצריך להכניס איזה משהו בקשר לזה.
בלהה ברג: מי שרוצה יכול למנות גם עשרה.
בלהה ברג: מבחינת הרצון, אתה יכול למנות כמה שאתה רוצה, אבל חייב לפחות אחד.
אייל לב ארי: תקנה 96 נמחקת.
אילן שפירא: יש הערה של הנציבות, וצריך סעיף מפורש לגבי ההערה הזאת.
אילן שפירא: כי בהרבה מאוד מקומות התקנות מפנות לתקן – "יפעלו כאמור בתקן".
אילן שפירא: ואם פעלתי כאמור בתקן נכון להיום, אבל יש רביזיה בעתיד שאני לא יודע עליה, כי אף אחד לא יודע עליה - - -
קריאה: רביזיות מפורסמות ב - - -
אייל לב ארי: אם פעלת בעבר - - -
אילן שפירא: אבל אין פה סעיף כזה.
אייל לב ארי: תראה את 96(א).
אילן שפירא: אין, זה מה שנמחק.
אילן שפירא: 96, שאמר "אם עשית...", נמחק.
צביה אדמון: אייל, צריך לומר בתחילת התקנות שההפניה לתקנים היא לתקנים כפי שהם ביום כניסת התקנות לתוקף.
שמואל חיימוביץ': לא, התקנים ביום הביצוע.
צביה אדמון: אבל איך אנשים ידעו אם יש רביזיה או אין רביזיה?
שמואל חיימוביץ': אנחנו מציגים אצלנו באתר כל שנה את התקנים.
שמואל חיימוביץ': אנחנו מציגים את התקן החדש.
צביה אדמון: אבל הוא צריך לבדוק כל פעם מחדש אם יש שינויים בתקנים?
שמואל חיימוביץ': ברגע שהוא הולך לעשות משהו, טבעי שהוא יתעדכן.
צביה אדמון: אבל מה אם הוא כבר ביצע, ויש רביזיה?
שמואל חיימוביץ': הוא חייב לעמוד באותם תקנים שהיו תקפים במועד שהוא ביצע אותם.
אילן שפירא: אני מסכים, אבל צריך סעיף מפורש שאומר את זה.
אילן שפירא: שאומר שהביצוע הוא לפי התקנים הנכונים ביום הביצוע.
אילן שפירא: ככה אתה מכוסה, ולא יקרה ששבוע אחרי זה בא משיהו ושינה משהו.
אייל לב ארי: יש סעיף נפרד, וזה יהיה בדיון הבא.
קריאה: כתוב ב-96(2) "בעת ביצוע ההתאמה".
צביה אדמון: לא, זה סעיף אחר לחלוטין.
מיכל שיק הר-טוב: אפשר להבהיר מה זה "הוראות טכניות"?
צביה אדמון: למשל אמצעי כזה או אחר – אמצעי הרמה, אמצעי הורדה.
צביה אדמון: דיברנו למשל על פינוי בחירום.
צביה אדמון: עדיין לא הכניסו את זה לשימוש בארץ, אבל יש כל מיני אמצעים שמסייעים לפינוי בחירום של אנשים עם מוגבלות.
צביה אדמון: הנציב יכול להמליץ או להנחות לשימוש באמצעי כזה או כזה.
צביה אדמון: להנחיות הטכניות של הנציב יש מעמד מנחה.
צביה אדמון: זאת אומרת שמי שעושה לפי הוראות הנציב, הוא מכוסה, הוא עשה את ההתאמות הנדרשות בחוק.
אילן שפירא: ומי שלא?
צביה אדמון: הוא מסתכן.
אילן שפירא: מסתכן במה?
שמואל חיימוביץ': הוא יצטרך להוכיח שהוא בכל זאת עשה נכון.
טיבי רבינוביץ: ההוראות של הנציב הן תלויות אישור של ועדת העבודה והרווחה?
צביה אדמון: לא, לנציב יש סמכות להוציא הוראות לפי סעיף 19(מ"ו).
בלהה ברג: יש את הגבלה שלא ניתן לעשות את זה יותר חמור ממה שיש כבר היום.
בלהה ברג: זה בעצם נועד לאפשר לך להיות מכוסה, כי פעלת לפי הוראות הנציב.
בלהה ברג: שלא יבוא איזה מישהו פרטי ויגיד לך שלא עשית כמו שצריך.
אילן גילאון: שלום לכולם, אנחנו מתראים שבוע הבא.
אילן גילאון: שלום לכם.
אילן גילאון: כנס מיוחד של הוועדה שלנו – זה אירוע מיוחד כי אנחנו מתכנסים בפגרה חרף הבחירות הממשמשות ובאות כי יש לגמור דברים כדי להיות To be on the safe side, מה שנקרה.
אילן גילאון: לכן, עד לשעה אחת וחצי אנחנו נדון בתקנות התאמות של מקום קיים.
אילן גילאון: נערוך דיון והצבעה – זאת מליאה של הוועדה.
אילן גילאון: דיון – אתם, ואני אצביע.
אילן גילאון: זה מה שנשאר, אין הרבה אפשרויות.
אילן גילאון: אנחנו נחלק את הדברים כך.
אילן גילאון: לאחר מכן, משעה אחת וחצי והלאה – אייל, מה זה שאמרת לי?
אייל לב-ארי: תקנות שירות.
אילן גילאון: תקנות שירות.
אילן גילאון: בלי דיון, נכון?
אילן גילאון: רק הצבעה.
אייל לב-ארי: דיון, תיקונים והצבעה.
אילן גילאון: בעיקר צריכה פה היום להיות הצבעה כי רוב הדברים כבר נדונו.
אילן גילאון: הרעיון שלנו הוא לסיים את זה היום – לשים פלומבה של הוועדה על כל ההחלטות של ועדת המשנה.
אילן גילאון: כבר בראש הישיבה אני רוצה לומר שהיו כמה אי הבנות, נגיד, או הסתייגויות, גם מארגון העיוורים, גם מצד נגישות ישראל בנושא האינטרנט.
אילן גילאון: סיכמנו עם הנציבות שכל הדברים האלה יידונו ויתוקנו – אם נמצא שצריך לתקן אותם – במושב הראשון של הכנסת הבאה.
אילן גילאון: אבל אנחנו לא רוצים לעצור את הדיון כרגע.
אילן גילאון: זה מוסכם גם על גיא – איפה גיא?
אילן גילאון: גיא לא הגיע?
גיא שמחי: אני פה.
אילן גילאון: אתה פה.
אילן גילאון: זה מוסכם גם על גיא, זה מוסכם גם על יובל – לא דיברתי אתו, אבל אני אסכים במקומו.
אילן גילאון: אין מה לעשות, אני מייצג את יובל.
קריאה: יש פה נציגות.
אילן גילאון: שלום.
אילן גילאון: זה מוסכם עליו, נכון?
אילן גילאון: אני לא חוטף עבודה של אף אחד.
אילן גילאון: אנחנו נתחיל ביעף, מהר-מהר, ואם נתקדם יפה – נוכל לסיים מוקדם.
אילן גילאון: אם לא – עד שעה ארבע אנחנו פה.
קריאה: אילן, גם יש הסכמה של הנציבות.
קריאה: זה מוסכם גם על הנציבות.
אילן גילאון: כן, כן, אמרתי.
אילן גילאון: תשמע, מה שלא מוסכם על הנציבות – לא קיים, כולל הכול.
יהודה מירון: אני מטעם נציבות שוויון.
יהודה מירון: לפני שאייל יקריא את הסעיפים, אני רוצה להציג בקצרה על המסך את התיקון שמוצע ללוחות הזמנים, הסבר קצר.
יהודה מירון: אם יהיו שאלות – נבהיר כדי שנוכל לסיים את זה.
יהודה מירון: הסיפור עם לוחות הזמנים בבניין קיים הוא כזה: התקנות הרי בתוקף ומתחילים לפעול לפיהן, אבל התברר שבלוחות הזמנים שנקבעו בהן נוצרה תקלה עקב התכווצות לוחות הזמנים מאז שדיברנו בכנסת ועד שהסיפור התחיל.
יהודה מירון: לכן, האריכה הכנסת בחודשים האחרונים בתיקון לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות את המועד האחרון האפשרי שהמגזר הפרטי יוכל להנגיש בו את הבניינים שהוא צריך להנגיש עד ל-1 בנובמבר 2017.
יהודה מירון: ברגע שהכנסת עשתה את ההארכה הזאת, הכדור עבר לשר המשפטים להציע תיקון, שעליו אנחנו מדברים עכשיו, איך צריך למתוח את לוחות הזמנים או להאריך את לוחות הזמנים של המגזר הפרטי, כדי שנמצא את אותה תוספת שניתנה.
יהודה מירון: הרעיון היה לא עשות שום שינוי דרמטי אלא להיצמד למה שדובר בזמנו בדיונים בוועדה כאן, ורק – איך אומרים – מתיחה של הקצה קדימה.
יהודה מירון: אני אציג את זה כאן על הלוח.
יהודה מירון: יש לי פה שתי שקופיות, הראשונה מציגה לנו את לוחות הזמנים עבור מי שאחראי על הנגשת עד ארבעה בניינים.
יהודה מירון: נקרא לזה הקבוצה הראשונה בתקנות הנגישות לבניינים קיימים – מי שאחראי להנגשת עד ארבעה בניינים במגזר הפרטי.
יהודה מירון: אני אראה לכם בקצרה מה יש ומה השינוי אם בכלל.
יהודה מירון: בתקנות היום יש כבר הבחנה, זה כבר אושר כאן בזמנו, בין בניינים לאכסון – שהם בניינים יותר מסובכים: מלונות, אכסניות וכדומה, לבין שאר הבניינים.
יהודה מירון: יש שינוי יחיד שנוגע לבניינים לאכסון והוא מאריך לאותם בניינים לאכסון שיצטרכו להתקין בעיקר מעליות או מעלונים, או להתקין מה שנקרא יחידה מיוחדת, יחידה נגישה, הוא מאריך להם את המועד האפשרי הסופי מ-1 בנובמבר 2015 ל-1 בנובמבר 2017 וכל השאר נשאר ללא שינוי כי שם לא התגלתה בעיה.
יהודה מירון: זה נושא אחד, מי שאחראי עד ארבעה בניינים.
יהודה מירון: החלק השני של התיקון עוסק באותם גורמים שנקרא להם מרובי נכסים, גורמים שיש להם לפחות חמישה בניינים שהם צריכים להנגיש אותם.
יהודה מירון: שם הייתה תקלה יותר בעייתית והנה הפתרון: בטבלה אתם רואים בטור א' את ההצעה שדומה להצעה המקורית שכבר לפני שנים הוגשה לוועדה, איך לחלק – אני מזכיר – את מנות הביצוע כי אותם גורמים שאחרים שאחראיים על חמישה בניינים לפחות, יש להם מנות ביצוע שבהן הם צריכים לעמוד: 20%, 40%, 65% ו-100%.
יהודה מירון: אתם רואים שהמועד הסופי של המנה של ה-20% יהיה עד - - -
אילן גילאון: יהודה, מה זה "ללא שינוי"?
יהודה מירון: "ללא שינוי" אומר שמה שיש היום נשאר ואין צורך לגעת בו, בסדר?
יהודה מירון: אני אעשה את זה לאט-לאט וכבר אני אסכם את הטבלה.
יהודה מירון: תהיה להם מנה ראשונה של הנגשת 20% מהבניינים שלהם והם יצטרכו לסיים את ההנגשה עד סוף יוני 2014; תהיה להם מנה של סיום 40% מהבניינים עד סוף יוני 2015, את זה כבר יש היום; תהיה להם המנה הבאה של סיום 65% - זה דבר שלא מופיע היום וזה חידוש – זה יקרה עד 22 ביוני 2016; המנה האחרונה, כלומר הנגשת 100% מהבניינים תסתיים ב-1.11.2017.
יהודה מירון: זה הסיפור, זה לעשות סדר נכון יותר, כמו שהיה במקור אבל התקלקל לנו בדרך.
אילן גילאון: מישהו רוצה להעיר?
אילן גילאון: מר אלי דלל, סגן וממלא ראש עיריית נתניה, בבקשה.
אלי אפללו: שלום.
אלי אפללו: אנחנו מברכים על החוק.
אלי אפללו: אני חושב שזה חוק חשוב, ראוי - - -
אחיה קמארה: מי המדבר?
אלי אפללו: אני מייצג פה גם את פורום ה-15 וגם את מרכז השלטון המקומי.
אלי אפללו: היה דיון לפני כשבועיים יחד עם שר המשפטים ושר הפנים בנושא הזה של נגישות.
אלי אפללו: קודם כל, אנחנו מברכים על החוק.
אלי אפללו: אני חושב שהחוק הזה הוא חוק חשוב, הוא חוק שאם אנחנו רוצים להיות חברה נאורה אזה זה החוק.
אלי אפללו: בנתניה, אני חייב לציין פה, יש לנו ראש עיר מאד-מאוד רגישה.
אלי אפללו: אתמול היא קיבלה את פרס קרן שלם.
אלי אפללו: זה פרס שבאמת מראה את מה שנעשה בעיר נתניה, הן על ידי ראש העיר כמובילת מדיניות והן על ידי העיר במשך עשרות שנים.
אלי אפללו: קידמנו הרבה מאד דברים, כמו "בית גיא" שהוא מעון לילדים מוגבלים.
אלי אפללו: לא יאומן מה שנעשה בנתניה, כולל רמפות וגישה לים ומעלית לים.
אלי אפללו: באמת, הרבה מאוד דברים ואני לא לפרט אותם אחד לאחד.
אלי אפללו: יש לנו רגישות ואני אומר שהחוק הזה חשוב ורצוי ואנחנו מברכים עליו.
אלי אפללו: אבל לא נקבע פה נושא של מימון.
אלי אפללו: לא הגיוני שיטילו פה משימה ברמה לאומית, ברמה של ממשלה, בה אנחנו מדברים ועיריית נתניה היא מן הרשויות - - -
אילן גילאון: אני אתן לך לסיים אבל שתדע לך שבדיון הזה, אתה אולי האיש המאה שאומר את זה.
אילן גילאון: אנחנו לא דנים בתקציב – אנחנו קובעים את התקנות.
אילן גילאון: יש כאן מדינה, יש ריבון - - -
אלי אפללו: אני חייב לומר את זה כדי שנבין בדיוק.
אילן גילאון: את זה אפשר להגיד על כל דבר – גם כדי שלא ירצחו אנשים צריך תקציב.
אלי אפללו: בסדר אבל אי אפשר להטיל דבר כזה על הרשויות.
אלי אפללו: העירייה עשתה תכנית אב לנושא הזה, זאת אומרת שאנחנו יודעים בדיוק איפה ומה על כל בניין ועל כל מדרכה - - -
אילן גילאון: יקר שלי, אנחנו לא הכתובת לפנייה שלך.
אילן גילאון: אני מוכן, יחד אתך, להגיד לממשלה: תני לנו תקציב - - -
אלי אפללו: תנו לי רגע לסיים, אלה שתי ההערות שלי.
אלי אפללו: אני ממש אתן את זה בקצרה.
אלי אפללו: עשינו תכנית אב ב-2010.
אלי אפללו: התכנית הזאת מדברת על 114 מיליון שקל.
אלי אפללו: אין לני בעיה לבצע את זה גם בחמש שנים, גם בארבע שנים – אבלך תנו את המימון.
אלי אפללו: יתרה מזו, ברגע שאין מימון – יש פה סנקציות פליליות, ועם זה יש לנו בעיה.
אלי אפללו: אלה שתי ההערות שלנו.
אלי אפללו: אני חושב שצריך להביא אותן, לתקן אותן, להסביר אותן.
אלי אפללו: כדי שנוכל להבין, אני רוצה לצטט פה איזשהו משפט אחד: "תבן אין ניתן לעבדיך ולבנים אומרים לנו עשו והנה עבדיך מוכים וחטאת עמך".
אלי אפללו: בזה אני רוצה לסיים.
אילן גילאון: אני מודה לך.
אילן גילאון: תפנו למקומות הנכונים ותבקשו את הכסף, אנחנו לא בעניין.
אילן גילאון: יש פתרון אבל אני לא אדון בו על השולחן הזה.
אילן גילאון: מי עוד רוצה להעיר איזושהי הערה?
אילן גילאון: אם לא – אני ממשיך.
מירב גת: אני רוצה להבין, יהודה, מה שחדש מבחינתנו, מעבר לדחייה, יש את החלוקה לאחוזים?
יהודה מירון: רק לסקטור הפרטי, בדיוק.
מירב גת: זה מה שאנחנו צריכים לדעת, כן?
מירב גת: תודה.
שרון מרקוביץ: העליתי את זה גם בפעם הקודמת ואני מצטרף לדברים של מר אלי דלל – לא יכול להיות שהוועדה - - -
אילן גילאון: מתעלמת ממקורות המימון?
שרון מרקוביץ: נכון.
אילן גילאון: קודם צירפתי אתכם לדואר – עכשיו אני אצרף אתכם לעיריות.
שרון מרקוביץ: או לכל הפחות להעלות את זה יחד אתנו או עם גורמים אחרים, למשרד האוצר - - -
אילן גילאון: נשמה יקרה, מותק שלי, תאמין לי – תגרום לכך שאני אהיה שר האוצר ואני אתן לך פתרון.
אילן גילאון: זאת התשובה.
אילן גילאון: מה אתה רוצה שאני אגיד לך?
אילן גילאון: אני מבטיח לך: תן לי שלוש שנים להיות - - -
שרון מרקוביץ: מבחינת המשטרה, מר גלאון - -
אילן גילאון: אמרת גלאון?
שרון מרקוביץ: - - מבחינת המשטרה, הצענו לנציבות – אני מבקש שהדברים ירשמו, אני מבקש שהדברים ירשמו שוב פעם – באנו והצענו שבמקום להכשיר את כל הבניינים הקיימים, הטיגרטים משנות ה-30 של המאה הקודמת, שאי אפשר להכשיר אותם, שנכשיר רק את מתן השירות לאזרח.
שרון מרקוביץ: זכינו להתעלמות.
שרון מרקוביץ: אני חושב שאתם מביאים אותנו למצב - - -
אילן גילאון: התעלמות ממי?
שרון מרקוביץ: התעלמות מהוועדה הזאת - -
אילן גילאון: אותנו לא מעניינים הטיגרטים, אתה לא מבין?
שרון מרקוביץ: - - התעלמות של הנציבות.
שרון מרקוביץ: לא יכול להיות - - -
אילן גילאון: אתם מבלבלים את הדיון, תסלח לי.
אילן גילאון: מה שאמרתי לו – אני אומר לך.
אילן גילאון: כבר הערתי לך על זה – אנחנו עוסקים בדבר אחד: בקביעת תקנון הנגישות בישראל.
אילן גילאון: שירות ציבורי צריך לתת את הנגישות הזאת.
אילן גילאון: מצדי, תגור בבית של אהוד ברק במגדל.
אילן גילאון: זה לא הנושא שלי, תבין.
שרון מרקוביץ: אבל אי אפשר להתעלם - - -
אילן גילאון: לא, אני לא קובע את זה.
שרון מרקוביץ: אי אפשר להתעלם מהמסגרת הנורמטיבית שבה אנחנו חיים.
שרון מרקוביץ: לא יכול להיות שאתה מצפה שמבנה מהמאה הקודמת – עכשיו יקימו עליו מעליות.
שרון מרקוביץ: אם אתה מצפה שזה מה שיקרה - - -
אילן גילאון: בסדר, הבנו.
אילן גילאון: הבקשה שלך נרשמה ואנחנו נעביר אותה למקומות הנכונים.
אילן גילאון: אני לא קובע את תקציב המדינה.
אילן גילאון: תנו לי, ביקשתי, תנו לי לקבוע את תקציב המדינה – אתם לא תתלוננו – אבל אני לא קובע, זאת הבעיה.
אילן גילאון: אני קובע את התקנות, אתם קובעים את התקנות.
אילן גילאון: את השאר המדינה תעשה.
אילן גילאון: בכל נושא אחר אתם לא שואלים את השאלה הזאת, למה בנגישות כן?
אילן גילאון: כל עניין אחר שצריך, אם זה חינוך או בריאות או פלילי או דבר אחר, אתם יכולים לשאול אותה שאלה.
אילן גילאון: כל הדברים האלו עולים כסף.
אילן גילאון: אני מסכם את זה.
אילן גילאון: מדינת ישראל, בהווייתה, היא עסק שעולה הרבה מאוד כסף, וגם הנגישות.
אילן גילאון: אבל אני אמסור למקורות הנכונים שאתם רוצים טיגרטים ואנחנו רוצים טיגריסים והכול בסדר.
אילן גילאון: תודה רבה לכם.
אילן גילאון: אנחנו יכולים להצביע על זה עכשיו?
אייל לב-ארי: קוראים, קוראים.
אילן גילאון: קוראים ומצביעים.
אייל לב-ארי: "תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (התאמות נגישות למקום ציבורי שהוא בניין קיים) (תיקון), התשע"ג–2012 בתוקף סמכותי לפי סעיף 19ט לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח–1998 (להלן – החוק), ולאחר התייעצות עם נציב שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות ועם ארגונים העוסקים בקידום זכויותיהם של אנשים עם מוגבלות, בהסכמת שר האוצר לפי סעיף 19סז לחוק, ובאישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: תיקון תקנה 7 1.
אייל לב-ארי: בתקנה 7 לתקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (התאמות נגישות למקום ציבורי שהוא בניין קיים), התשע"ב–2011 – (1) בתקנת משנה (ב) – (ב) בטבלה, בפרט משנה (1)(א), בטור ב', במקום "י"ט בחשוון התשע"ו (1 בנובמבר 2015)" יבוא "י"ב בחשוון התשע"ח (1 בנובמבר 2017)"; (ג) בפסקה שמתחת לטבלה, המילים "ובלבד שפרק הזמן הכולל לא יהיה לאחר יום י"ט בחשוון התשע"ו (1 בנובמבר 2015)" – יימחקו; (2) בתקנת משנה (ג)(1) – (ב) במקום פסקאות (א) ו-(ב) יבוא: "(א) לא יאוחר מיום כ"ד בסיוון התשע"ד (22 ביוני 2014) – ב-20 אחוזים לפחות מהבניינים הקיימים ולא פחות מבניין קיים אחד; (ב) לא יאוחר מיום ה' בתמוז התשע"ה (22 ביוני 2015) – ב-40 אחוזים לפחות מהבניינים הקיימים; (ג) לא יאוחר מיום ט"ז בסיוון התשע"ו (22 ביוני 2016) – ב-65 אחוזים לפחות מהבניינים הקיימים; (ד) לא יאוחר מיום י"ב בחשוון התשע"ח (1 בנובמבר 2017) – ב-100 אחוזים מהבניינים הקיימים;".
אייל לב-ארי: תחילה 2.
אייל לב-ארי: תחילתן של תקנות אלה ביום פרסומן.
אייל לב-ארי: ".
אילן גילאון: זהו?
אילן גילאון: מי בעד?
אילן גילאון: מי נגד?
אילן גילאון: מי מבקש רביזיה?
אילן גילאון: בעד התקנות – פה אחד
אילן גילאון: ההצעה התקבלה.
אילן גילאון: הישיבה נעולה.
אילן גילאון: אנו מחדשים את הישיבה.
אילן גילאון: נא לשבת.
אילן גילאון: חברים, שלום לכולכם, אנחנו מחדשים את הדיון – פותחים דיון חדש.
אילן גילאון: יש מספר תיקונים טכניים לתקנות השירות אבל לפני זה אני רוצה לתת לחברי הטוב, חבר הכנסת אורי מקלב, לומר כמה דברים כי יש לו בחירות על הראש וצריכים לשחרר אותו.
אורי מקלב: כאן היא עבודת הבחירות, מי שיודע, לא בחוץ.
אורי מקלב: כאן עושים דברים חשובים.
אורי מקלב: רציתי להבהיר הבהרה קטנה, אולי חלק מהנוכחים פה שמו לב שהייתה לנו איזו פעילות - - - בישיבה הקודמת וגם עכשיו.
אורי מקלב: כדי למנוע מהטרדת כל היושבים פה, אולי מה שאחרים לא תמיד עושים, אנחנו ביארנו את הדברים וליבנו את הנושאים שהיו צריכים להיות כאן בנושא התקנות עוד לפני הישיבה כך שאנחנו באים כבר עם דברים מסוכמים וברורים.
אורי מקלב: אני רוצה רק להגיד עוד משפט אחד: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, מצאת לנכון ואמרת שאתה לא עושה את הדברים בבהילות.
אורי מקלב: עד שהדברים לא מתבררים בהסכמות – לא נעשה שום דבר.
אורי מקלב: כדי למנוע לזות שפתיים בעניין המקוואות, בעניין תקנה 77, אם אני לא טועה, אני רוצה להגיד שאנחנו באים מהצד של המשתמשים במקוואות.
אורי מקלב: שאף אחד לא יחשוב ושלא יחשדו בי שאני מגיע כאן מהצד של המשרד לענייני דת שאחראי לכך ואולי זה משית עליו הוצאות – יש כאן נציג של משרד הדתות?
אורי מקלב: במקרה הזה אני בא דווקא מהצד של זכויות האזרח ואני מוכן גם אפילו מהתנועה לזכויות האזרח.
אורי מקלב: במקרה הזה אנחנו שווים והמשתמשים - - -
אילן גילאון: אורי אמר לי קודם שהוא בא מהצד של המשתמשים, אז אמרתי לו להגיד מקוואות, כי זה לא נשמע טוב.
אורי מקלב: אחרי זה אמרתי לו: אדוני יכול לשבת, נא לשבת.
אורי מקלב: אז הוא אמר לי: אחרי שמשתמשים גם יושבים.
אורי מקלב: לכן אנחנו לא נשתמש במונחים כאלה, הטרמינולוגיה צריכה להיות קצת אחרת.
אורי מקלב: באופן מעשי, אני מאוד מעריך את העבודה שעושים.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שהאפשרות למשתמשים הנכים במקוואות באמת מורכבת ומסובכת לאין ערוך, כמו כל הדברים המסובכים, אבל הנגישות בעניין הזה היא יותר.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על מקווה מים אליו אמור נכה להיכנס, במקרה הזה מדובר בנכים שמרותקים לכיסאות גלגלים או נכים במאת האחוזים.
אורי מקלב: זאת אופרציה לא פשוטה.
אורי מקלב: אני שמח שאתם עושים תקן איך צריך להיות המעלון, תקן ומפרט.
שמואל חיימוביץ': מתקן הרמה.
אורי מקלב: אני מבין שבעיקר הוא מיועד להעלות – במקום 120 קילו שחייבו לשאת עד עכשיו – 160 קילו.
אורי מקלב: אבל באופן מעשי אני חייב להגיד כאן לפרוטוקול: לא פתרנו את הבעיה.
אורי מקלב: בכל המקומות הישנים קשה להאמין שזה ישים.
אורי מקלב: מקווה מים, מטבע הדברים – פירוש "מקווה מים" הוא מקום שאוגרים בו מים – הוא לא מקום גדול, לא עושים אותו גדול כי משתמשים בו יחידים ואין צורך לעשות אותו גדול.
אורי מקלב: זה גם חוסך מים, גם חוסך בבעיות אחזקה וגם בניקיון.
אורי מקלב: בסופו של דבר עושים אותו קטן, ועכשיו, להכניס בו מתקן גדול; ובנוסף לאדם המוגבל צריכים להיכנס עוד שני אנשים יחד.
אורי מקלב: אלו לא דברים פשוטים.