GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ליאת יעקובוביץ: לכן צריך את ההבהרה, במיוחד לגבי קבלת שירותי רווחה.
<אייל לב ארי: 5.
<אייל לב ארי: תיקון סעיף 4 בסעיף 4 לחוק העיקרי, המילה "רפואי" – תימחק.
<ליאת יעקובוביץ: הגדרה של בן משפחה.
<ליאת יעקובוביץ: צריך להוסיף.
<אייל לב ארי: זה בהתחלה.
<גלעד סימוני: שאלת הבהרה.
<גלעד סימוני: הטיפול בסעיף קטן (ג) ניתן רק לרווחה.
<אייל לב ארי: רק רווחה, בלי טיפול רפואי.
<אייל לב ארי: 6.
<אייל לב ארי: תיקון סעיף 6 במקום סעיף 6 לחוק העיקרי יבוא: "6.
<אייל לב ארי: ביצוע שר הבריאות ושר הרווחה והשירותים החברתיים, לפי העניין, ממונים על ביצוע חוק זה".
<אייל לב ארי: 7.
<אייל לב ארי: תיקון חוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור בחוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור, התשס"ה-29005, בתוספת, אחרי פרט (3) יבוא: "(4) מחלקה לשירותים חברתיים וכל מקום המספק שירותי רווחה, כהגדרתם בחוק למניעת אלימות במוסדות למתן טיפול, התשע"א-2011".
<אייל לב ארי: כמובן בסייג וההוספה שהוועדה הסמיכה, ככל שיידרש.
חיים כץ: הוועדה הסמיכה אתכם ככל שיידרש לשבת על הניסוחים.
<נועה בן אריה: להערה שהערתי קודם, לתיקון סעיף 7(4), הנושא של ההסמכה של השר.
<נועה בן אריה: אנחנו נבקש את משרד המשפטים או המשרד לביטחון פנים לגבי הנושא של התחייבות השר להסמיך מאבטחים לפי החוק.
<אפרת פרנקנבורג: עורכת דין אפרת פרנקנבורג מהמשרד לביטחון פנים.
<אפרת פרנקנבורג: בדעתנו היה כבר לפני שבוע, עת היינו בוועדה, להוסיף את שירותי הרווחה לתוספת ששמורה לביטחון הציבור.
<אפרת פרנקנבורג: בדעתנו לעשות זאת.
חיים כץ: גלעד, אתה בא לכאן ודפקת כניסה.
חיים כץ: לא באת בזמן.
חיים כץ: החשובים באים לקראת הסוף.
חיים כץ: נותנים לכל שחקני הספסל לשחק, לגמור את ההצגה והם באים לקצור את התשואות אבל בכנסת לא מוחאים כפיים.
<גלעד סימוני: באתי ב-11:30 ואמרו לי שהישיבה נדחתה ל-12:00.
חיים כץ: עשית עבודה יפה ואומר לך למה.
חיים כץ: אם אלה שמטפלים וארגון העובדים הסוציאליים מרוצה, אז מרוצה אני.
<יצחק פרי: אדוני היושב ראש, ישבנו עם גלעד אחרי ישיבת הוועדה הקודמת והסברנו לו את הסוגיות ואת ההיבטים השונים.
<יצחק פרי: הוא ישב והאזין, וזה היה תוצר.
<יצחק פרי: לכן אנחנו מעריכים את העבודה שלהם.
<יצחק פרי: בהזדמנות זאת אני רוצה לציין את מה שאתה עשית ומה שעשתה חברת הכנסת רחל אדטו.
<יצחק פרי: אנחנו מלאי הערכה ותודה ואנחנו ניתן לזה ביטוי רב בקרב העובדים הסוציאליים.
חיים כץ: אנחנו מצביעים על אישור הצעת החוק כפי שהוקראה.
חיים כץ: כל חברי הכנסת הנוכחים הצביעו ואישרו את הצעת החוק כהכנה לקריאה השנייה והשלישית.
חיים כץ: אנחנו נעשה כמיטב יכולתנו שאם מחר-מחרתיים ההצעה תעלה במליאה לקריאה השנייה והשלישית, היא תירשם והיא תעבור שם ותירשם בספר החוקים של מדינת ישראל.
צחי הנגבי: צהרים טובים.
צחי הנגבי: זהו יום גדול, היום שבו חיים ואני נחגוג בשעה 20:50 בלילה גם את בחירתו ליושב-ראש וגם – מי שמתמצא בספורט – את האליפות של מכבי תל-אביב.
צחי הנגבי: רבותי, נחזור לקטע הפחות עולץ.
צחי הנגבי: אולי לפני שנברך, אנחנו נציג את ההחלטה, אחרי זה נברך.
צחי הנגבי: בהתאם להוראות סעיף 106(א)(1) לתקנון הכנסת, ועדה תבחר יושב-ראש מבין חבריה לפי המלצת ועדת הכנסת.
צחי הנגבי: ועדת הכנסת ממליצה בפני ועדת העבודה, הרווחה והבריאות לבחור בחבר הכנסת חיים כץ לכהן כיושב-ראש הוועדה.
צחי הנגבי: אנחנו נעבור קודם להצבעה, אחרי זה נברך אותו.
צחי הנגבי: ההמלצה אושרה ויש לנו יושב-ראש חדש.
אילן גילאון: עכשיו תסביר למה אתה חושב שאתה מתאים.
חיים כץ: חכה, תן לי צ'אנס.
צחי הנגבי: לפני שאני אתן לו להדיח אותי מהכיסא, ברכת יושב-ראש הכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: אני כבר אמרתי ליושב-ראש הוועדה הנכנס, חיים כץ, שבדרך לכאן שמעתי כאלה מחמאות עליו מקודמו, חבר הכנסת חיים כץ, פשוט עוד לא שמעתי דברים כאלה.
יולי יואל אדלשטיין: אבל בנימה רצינית יותר, במהלך היום נשאלתי הרבה בשני נושאים – זה ברצינות – אל"ף, מה אני חושב על ריבוי החקיקה בכנסת, והסברתי שצריך מאוד לדייק.
יולי יואל אדלשטיין: על ריבוי החקיקה במובן הזה שכל אחד בא ומניח 300 חוקים ביום הראשון, כשהוא יודע שעם כל המכסות שהוא יספור, הוא אולי יגיע ל-30 אם כולם יעברו, זה ריבוי חקיקה שאני לא בעדו.
יולי יואל אדלשטיין: ריבוי חקיקה במובן שהיה כאן בוועדה, של מאה - - -
חיים כץ: 127 חוקים, 170 תקנות, ב-800 ישיבות.
יולי יואל אדלשטיין: הנה, זה למה הוא חושב שהוא מתאים.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שזה דבר שהכנסת יכולה להיות גאה בו כפעילות ועדה למופת.
יולי יואל אדלשטיין: הנושא השני שנשאלתי עליו הרבה – אבל בכל זאת, הקואליציה תמיד שולטת, וכמה שאתה מצהיר דברים, עדיין האופוזיציה לא תצליח לעשות שום דבר ולא תעביר חוקים.
יולי יואל אדלשטיין: והנה, יושב-ראש הקואליציה הקודם תמיד היה בגאווה אומר, לא נתַנו לאופוזיציה.
יולי יואל אדלשטיין: אמרתי, גם כאן צריך לדייק.
יולי יואל אדלשטיין: בוועדה הזאת – לא עשיתי חשבון, אולי גם את זה חיים יודע לשלוף בעל-פה – אני לא יודע כמה מתוך 127 חוקים הונחו על-ידי אנשי אופוזיציה - -
יולי יואל אדלשטיין: - - אבל כל דבר שהיה ענייני ולטובת הציבור ולטובת אותן אוכלוסיות – לא תמיד אוכלוסיות הכי חזקות במדינה, שהוועדה הזאת מטפלת בהן – אני חושב שגם זאת תשובה מה זה יוזמות של אופוזיציה, שעוברות, מתקדמות, מחוקקות לטובת הציבור.
יולי יואל אדלשטיין: נותר לי לאחל באמת לחבר הכנסת חיים כץ בכנסת הזאת לשבור את השיאים של עצמו – אני לא מתערב אם זה מכבי היום, מכבי מחר – אבל לשבור שיאים במובן הזה כאן בוועדה הזאת זה יהיה ודאי גאווה של כולנו.
צחי הנגבי: זכיתי, והחוק האחרון שאני העברתי בכנסת היוצאת, בשלהי כהונתי בכנסת, היה אצלך בוועדה – החוק שנועד לסייע לפגועי-נפש בתחום מסוים שנוגע לפטור מארנונה.
צחי הנגבי: עד אז לא היו לי הרבה חוקים חברתיים, אבל אז הבנתי מהי האנרגיה של יושב-ראש הוועדה.
צחי הנגבי: לקח את החוק - היו מתנגדים, היו משרדי ממשלה שביקשו שוב ושוב לעכב ולדחות וללמוד – ובאסרטיביותו כי רבה העביר את החוק בקריאה הראשונה, השנייה והשלישית, ועל כך אני מודה לך שוב.
צחי הנגבי: אין לי פטיש להעביר לך, אז אני מעביר לך - - -
חיים כץ: הוועדה הזאת עבדה, אמרנו 800 ישיבות – גם ביום, גם בלילה – והיה פה שילוב.
<וילמה מאור: יש לך פה את הנתונים.
חיים כץ: 983 ישיבות.
חיים כץ: היה פה שילוב של אופוזיציה-קואליציה, והכול עבר תוך הסכמה, בעבודה עניינית של כולם.
חיים כץ: לפני שאני אגיד עוד משהו אני רוצה ללכת לבחירות, ובבחירות, עזר כנגדי היתה ועדת משנה שבראשה עמד אילן גילאון שנגע בנושא הנגישות, ואני רוצה לבקש מהוועדה לבחור בו כיושב-ראש ועדת משנה לנושא נגישות.
חיים כץ: אחת לשבוע ביום שלישי הוא עושה את העבודה, ואני מציע את זה לוועדה.
חיים כץ: מי בעד בחירתו של חבר הכנסת אילן גילאון, ירים את ידו.
חיים כץ: בעד – פה אחד
חיים כץ: אילן, תחליף את הבגדים ותמשיך לעבוד.
חיים כץ: יש לנו יושב-ראש תת-ועדה בנושא נגישות, נעשתה פה עבודה גדולה.
חיים כץ: לוועדה הזאת הגישו המון תלונות – זה חשוב ליושב-ראש הכנסת.
חיים כץ: משרד המשפטים הגיש תלונות – התחלנו לקיים פה דיונים בלילה.
חיים כץ: קיימנו דיונים בלילה – קיימנו דיונים גם על דיור מוגן וגם על המסלקה הפנסיונית, היו דיונים ענייניים בלילה, והם התלוננו ואמרו, מה פתאום מקיימים בלילה, אנחנו לא יכולים להישאר עם הילדים שלנו.
חיים כץ: זה היה משרד המשפטים.
חיים כץ: ואיך נאמר?
חיים כץ: 983 ישיבות ו-191 תקנות ו-127 חוקים, שבחלקם הם חוקים ממשלתיים, בחלקם הצעות חוק פרטיות, יכול מאוד להיות שלאופוזיציה היה רוב במכסה הזאת של החקיקה.
חיים כץ: הכול היה ענייני, הרבה מאוד חוקים של דב ושל שלי ושל אילן ושל אורלי, וקצת שלי וקצת של הקואליציה.
חיים כץ: אגיד לך מה חסר לי פה בוועדה עכשיו, אני מקווה שאנחנו נצליח לתקן את זה – ואני מסתכל לכיוון יריב לוין.
חיים כץ: בוועדה הקודמת היו פה שלושה רופאים - אריה אלדד, עפו אגבאריה ורחל אדטו – והיו פה כמה נושאים במקצועות הפרה-רפואיים שנתנו מענה לציבורים גדולים בהכרת מקצועות.
חיים כץ: היתה פנייה אלי של חבר הכנסת מוחמד ברכה ושל חבר הכנסת עפו אגבאריה, שאמר: אני מבקש להיות בוועדה.
חיים כץ: אני מבין שאין מקום, אבל אני חושב שאפשר להגדיל את הוועדה - בוועדה הזאת 11 חברים - ולקחת את עפו אגבאריה אפילו על המכסה של הליכוד.
חיים כץ: הוא יצביע עם הליכוד, ואם הוא לא ירצה להצביע עם הליכוד אנחנו נוציא אותו ונביא מישהו אחר שיצביע במקומו.
חיים כץ: הבן אדם יכול לתרום לוועדה, ובוועדה הזאת חשוב – חשוב – מעלים פה הרבה נושאים רפואיים, ועד כמה שאנחנו חושבים שאנחנו חברי כנסת חכמים, אז יש רופא אחד שאומר את דעתו.
אורלי לוי אבקסיס: הוא היה ענייני ברוב החוקים.
אילן גילאון: לא רק זה, גם הרגשנו הרבה יותר בטוחים שהיה רופא בוועדה.
אורלי לוי אבקסיס: חיים, אתה רוצה להתפטר ממני?
חיים כץ: לא, למה?
אורלי לוי אבקסיס: כי יש לנו שני נציגים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עכשיו הליכוד ביתנו, זה או אתה או אני.
חיים כץ: לא, אני רוצה בנוסף.
אורלי לוי אבקסיס: אז זה לא יהיה על חשבוני.
חיים כץ: לא לא, חלילה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל באמת, בנושא של עפו אגבאריה – הוא היה מאוד ענייני, מאוד חברתי, והרבה פעמים מדובר גם בראייה של אוכלוסיות מסוימות.
אורלי לוי אבקסיס: הפריפריה החברתית של מדינת ישראל היא גם הפריפריה הגיאוגרפית, אבל גם בשולי החברה, בערים הגדולות, וזה הרבה פעמים תואם את מה שקורה במגזר הערבי.
אורלי לוי אבקסיס: לכן, פה אני חייבת להגיד, גם לא היו מאבקים, הכול היה באמת על הנושא החברתי נטו, גרידא, והוא רק תרם לוועדה הזאת ובאמת הייתי שמחה לראות אותו חבר בוועדה, אבל בטח לא הייתי מוותרת על מקומי בשביל אף אחד – חיים, אפילו לא בשבילך.
חיים כץ: גם אני לא הייתי מוותר עלייך.
חיים כץ: את ניחנת ביכולת אדירה להגן על ציבור הילדים שצריכים עזרה, היית dedicated לעניין, ובאת מוכנה, הקדשת ועשית, ואת ראויה להיות חברה – אפילו יותר ממני.
יולי יואל אדלשטיין: אדוני יושב-ראש הוועדה, יש פה שתי אפשרויות לפתור את זה – או שמישהו מחברי הוועדה הקיימים, מהר מאוד ישלים תואר ברפואה, אבל זה כנראה לא יקרה בחודשים הקרובים.
חיים כץ: זה לא יקרה.
חיים כץ: זה לא יקרה בשבוע הקרוב.
שולי מועלם-רפאלי: אני יכולה לסייע קצת כאחות - לא קצת.
שולי מועלם-רפאלי: הרבה.
יולי יואל אדלשטיין: אבל בנימה רצינית יותר, שוחחו אתנו חברי סיעתו של עפו אגבאריה – גם עם חבר הכנסת יריב לוין, אגיד את זה גם בשמו, וגם אתי – אנחנו מודעים, מחפשים פתרון, במיוחד יריב.
יולי יואל אדלשטיין: ברור שאף אחד מכם גם לא היה רוצה לראות מציאות שבה יושב-ראש הכנסת ויושב-ראש הקואליציה ממנים אנשים לוועדות כראות עיניהם, כך שאנחנו מחפשים פתרון הגון, תקנוני, רציני, תוך כדי מודעות למה שגם חיים כץ וגם אורלי ואחרים העלו כאן לגבי חשיבותו של אותו חבר כנסת ספציפי ותרומתו לוועדה.
חיים כץ: יולי, המספר 11 הוא לא מספר קדוש, ולמה אני אומר שהוא לא מספר קדוש?
חיים כץ: בקדנציה הקודמת, כשנקבע המספר 11, ישב אתי זאב אלקין, שאל אותי: כמה חברים אתה רוצה בוועדה?
חיים כץ: לא ידעתי איך העסק ילך, אמרתי לו, מספיק אחד.
חיים כץ: הוא אמר, אי-אפשר אחד, זה פחות מדי, אתה צריך מניין.
חיים כץ: אמרתי, אני צריך מניין, וקבענו 11.
חיים כץ: בוועדת הכלכלה יש 13 חברים.
חיים כץ: אני אומר לך, אנחנו נדבר אתו, הוא יתחייב להופיע בשם הליכוד ולא תהיה לו זכות להצביע נגד הליכוד.
חיים כץ: יחד עם זה, אני אומר לך שפה בוועדות אין שום עניין פוליטי.
חיים כץ: פה יושבים אנשים לנסות לעזור לזקנים, לעובדים, לנכים, לנזקקים – זאת המטרה שלנו פה.
חיים כץ: אז אם יהיה עוד אחד על מכסת הליכוד – לא יקרה כלום, שיהיה לי גם מעניין, שיהיה צורך להתמודד.
חיים כץ: אני מקווה שזה יעבור, ואנחנו נהיה 13 חברים, ולא יקרה שום דבר.
חיים כץ: אני מודה לך שבאת לברך אותנו.
חיים כץ: צחי, אני מאחל לך בהצלחה היום.
חיים כץ: חשוב מאוד שתצליח.
חיים כץ: יולי, אתה חייב לנו – לחברי הכנסת ראשי הוועדות היו שלושה עוזרים.
חיים כץ: עכשיו משום מה הורידו לנו.
יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש בשידור חי לא להעלות את זה.
חיים כץ: אם בחרנו את אילן ליושב-ראש תת-ועדה, אנחנו צריכים לבחור גם חברים לוועדה.
חיים כץ: חבר הכנסת יוני שטבון, אתה מעוניין להיות בוועדה?
יוני שטבון: בשמחה.
חיים כץ: חבר הכנסת מרגי, הבנתי שאתה מעוניין.
חיים כץ: מיקי, אני מבין שאתה מעוניין.
מיקי רוזנטל: בשמחה.
חיים כץ: אז יש לך ועדה.
<קריאה: אנחנו לא עובדים בלי בנות.
חיים כץ: אורלי, רוצה?
אורלי לוי אבקסיס: אני עכשיו בוועדה לקידום מעמד האישה ובוועדה לזכויות הילד, ובדרך כלל זה נופל ביחד.
אורלי לוי אבקסיס: אני אשמח להיות פה, אבל תן לי לבדוק את זה קודם.
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו תסלח לי, היו לי הרבה דברים להגיד.
חיים כץ: את תגידי.
אורלי לוי אבקסיס: אבל הם רצו למטה כדי למנות אותי עכשיו ליושבת-ראש ועדה, לא נעים שהם יהיו שם לבד.
חיים כץ: רציתי שתדברו, תקרעו אותי.
אורלי לוי אבקסיס: אילן מוזמן לדבר בשמי.
חיים כץ: אז קודם כול, אני מאחל לך בהצלחה.
אורלי לוי אבקסיס: אני מאחלת לנו ולך בהצלחה.
חיים כץ: ואת ראויה.
אורלי לוי אבקסיס: אני לרגע נלחצתי שאתה רוצה לוותר על המינוי שלי, חיים.
<נעה בן שבת: צריך להצביע על חברי הוועדה.
חיים כץ: צריך להצביע.
חיים כץ: הצענו שלושה חברי ועדה – יעקב מרגי, יוני שטבון ומיקי רוזנטל.
חיים כץ: מי בעד, ירים את ידו.
חיים כץ: מי נגד?
חיים כץ: מי נמנע?
חיים כץ: חברי הוועדה אושרו פה אחד.
חיים כץ: אני מקווה שתעשו עבודה ברוכה.
חיים כץ: מיקי, בוא דבר, תמיד שמעתי אותך בטלוויזיה.
חיים כץ: דבר, קרע אותנו.
מיקי רוזנטל: אני פה בא בדחילו ורחימו, כל מה שעשיתי בעבר לא עומד לזכותי.
מיקי רוזנטל: באתי ללמוד.
מיקי רוזנטל: בהתחלה אני לא אפריע, אחר כך אני אציק לכם מאוד.
מיקי רוזנטל: יש לי פה גדול אבל - - -
חיים כץ: אני מבטיח לך שאתה בכל הדיונים בוועדה לא תציק אף פעם.
מיקי רוזנטל: לא, התכוונתי להציק – אתה יודע, לפעמים אני - - -
חיים כץ: תשאל שאלות, תביע את דעתך.
חיים כץ: זה מעניין, זה טוב.
מיקי רוזנטל: הנושא קרוב ללבי, זו הוועדה שרציתי להיות בה.
חיים כץ: אתה יודע שעבור הוועדה הזאת אני ויתרתי על תפקיד שר?
מיקי רוזנטל: כל הכבוד.
מיקי רוזנטל: אני, אין לי פרטנזיות להיות שר.
חיים כץ: חכה, אל תגיד, אתה צעיר.
מיקי רוזנטל: רק התחלתי, אז זה מה שאמרתי.
חיים כץ: Never say never.
מיקי רוזנטל: לא, באמת שאין לי.
מיקי רוזנטל: אני גם כנראה אהיה כל החיים באופוזיציה, שזה גם כיף.
חיים כץ: לעצם העניין.
מיקי רוזנטל: לעצם העניין, באמת, אני ממש גאה להיות בוועדה הזאת, אני שמח, אלה הנושאים שעליהם נאבקתי כעיתונאי והם חשובים לי ביותר גם בכנסת, ואני יודע שהוועדה הזאת היא באמת ועדה עניינית, אין פה כמעט אופוזיציה קואליציה, גם בדקתי.
חיים כץ: אין פה.
מיקי רוזנטל: בדקתי גם את יוזמי החוקים – לא בדקתי את כל התשע מאות ומשהו – אבל ראיתי שחלק ניכר מהחוקים שעברו בוועדה הם בהחלט הצעות של חברי אופוזיציה, ואני גאה ואני שמח, גם החברים פה הם לרוחי ואני אשתף פעולה בשמחה – ההצלחה של כולנו.
חיים כץ: אילן, אתה זקן החברים, אז חכה.
חיים כץ: חבר הכנסת יוני שטבון.
יוני שטבון: צריך לברך על המינוי למרות שזה מינוי ממשיך?
חיים כץ: לא, לא צריך לברך.
חיים כץ: תגיד את מה שיש על לבך.
יוני שטבון: היום בבוקר ישבתי עם וילמה, והתחושה הראשונה שקיבלנו זה אווירה טובה.
יוני שטבון: רציתי לשבת, ללמוד מה הוועדה, מה תחומי העניין.
יוני שטבון: ישר היא קבעה פגישה, ישבנו בכיף – קפה לא היה, אבל היה מצוין.
יוני שטבון: אני רוצה להגיד קודם כול שהאווירה טובה כי דיברת על קואליציה ואופוזיציה.
יוני שטבון: כיוון שהוועדה הזאת עוסקת ממש בנקודת הקצה, באזרח – בסוף, לא אמורות להיות פה מחלוקות לא ענייניות, וזה לשמחתי.
יוני שטבון: נושא אחד שלי בוער וחשוב – גם הבנתי שהוא קשור לתחום של רווחה בעיקר – זה כל מה שקשור למועדוניות הנוער, כל התרבות של מה קורה בתחומי הרווחה בערים השונות סביב הנוער – נוער, מה שנקרא, נושר – יש ממשק כמובן עם ועדת החינוך ועם תחומים אחרים.
יוני שטבון: הייתי אתמול בסיור בקרית גת, חשכו עיני בבלבול שקורה עם מנהלי המועדוניות, עם כל מה שקשור לעולם הנוער שנמצא במצוקה ולא יודע איך מכילים אותו בדיוק.
יוני שטבון: אני שמח שחלק מהדברים המרכזיים שהוועדה עוסקת בהם זה גם הנושא הזה.
חיים כץ: שולי, אני רוצה להגיד לך – אני לא יודע מי רצה יותר שאת תהיי בכנסת, את או אני, אני אומר לך את האמת.
חיים כץ: כשהתנדנדתם – אני בן אדם לא מתפלל, כשאתם הולכים להתפלל אני הולך לעשות מצוות - אבל אמרתי, אני אחרוג ממנהגי.
חיים כץ: אני כל כך רציתי שתיבחרי.
חיים כץ: אין לך מושג, כשזאת היית את, כמה רציתי וכמה שמחתי כשקיבלתם את המנדט ה-12.
שולי מועלם-רפאלי: קודם כול, תודה.
שולי מועלם-רפאלי: אם יש מקום שמבחינתי הוא הכי מרגש במשכן הזה זה החדר הזה.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שזה שאני פה היום כחברת הכנסת זה החדר הזה.
שולי מועלם-רפאלי: זה שלוש שנים של להגיע פעם, פעמיים, שלוש פעמים בשבוע, לרוץ מהר לתוך הוועדה הזאת, ובסופו של דבר הוא מכה בפטיש האמיתי של סוף החוק.
שולי מועלם-רפאלי: אני זה מה שיוני דיבר – האזרח, ואני זה לא המספר, אני זה הבן האדם מאחורי המספרים, ואני חושבת שזה אחד הדברים המיוחדים בוועדה הזאת, שיש נתונים.
שולי מועלם-רפאלי: אבל כל הזמן, גם אתה וגם חברי הכנסת, גם אלה שלא נבחרו – אריה אלדד ורחל אדטו וגם אורלי ואורי אריאל – מאוד מאוד היו אתנו לאורך כל הכנסת הקודמת, באמת בניצוח שלך, ווילמה ושמרית.
שולי מועלם-רפאלי: פשוט ההסתכלות הזאת מעבר לנתונים על בני האדם שמאחורי העניין.
שולי מועלם-רפאלי: כששאלו אותי לאורך כל הפריימריז של הבית היהודי ובקמפיין הבחירות של הבית היהודי מה הנושא שמעניין אותי, אמרתי: אני לא יודעת; אם אתם רוצים הרבה זמן אני אגיד הרבה, אבל אם אתם רוצים בשלוש מלים זה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
שולי מועלם-רפאלי: גם בקמפיין הבחירות, חלק ניכר מהאנשים שיושבים פה בוועדה, נפגשנו לנו בערך פעמיים-שלוש בשבוע בכל מיני מקומות – מיקי, אילן, אורלי, אני, רחל אדטו עוד כנציגה של קדימה – בעיקר בעיקר בפורומים שדיברו על בריאות, על רווחה, על זכויות של אנשים.
שולי מועלם-רפאלי: המון המון מדברים על מעמד הביניים.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שבעיקר אנחנו פה, גם בוועדה הזאת וגם כל האנשים שכאן, רוצים לדבר על האנשים שהם עוד פחות – לא שהם לא נוסעים פעם בשנתיים או פעם בעשר שנים לחוץ-לארץ, על זה שהם בכלל לא מעלים בדעתם שאפשר לנסוע לחוץ-לארץ, כי אין כסף ואין מצב בחיים שלהם לדברים הרבה הרבה יותר בסיסיים.
שולי מועלם-רפאלי: אז אני מרגישה שביושר הרווחת את הזכות שלך להגיד שאני פה בזכותך ובזכות אנשי הוועדה הזאת כי ההבנה שזה המקום שמוביל שינויים – הכנסת – התחדדה לי בשלוש שנים של העבודה האינטנסיבית על החוק לטובת אלמנות ויתומי צה"ל.
חיים כץ: אני לא הולך ל"שבת תרבות".
חיים כץ: פעם הייתי הולך, כשהייתי צעיר הייתי מתרוצץ כי רציתי להיות כמו מרצ, אחר כך אמרתי – אני בשבת הולך לים, עושה הליכה על החוף, מנקה את הראש, חושב קצת, מתכנן את הצעדים.
חיים כץ: מישהו שיגע אותי השבוע – תבוא.
חיים כץ: באתי ל"שבת תרבות" ברמת-גן.
חיים כץ: אבי בטלהיים – פעם ראשונה אני נפגש אתו, הוא שואל, תגיד לי, מה לדעתך הדבר הכי גדול שעשית בכנסת?
חיים כץ: חשבתי, אמרתי לו, השאלה היא מאוד קשה.
חיים כץ: אבל באתי עם חולצה לבנה.
חיים כץ: הוא מסתכל ואומר לי, למה באת עם חולצה לבנה?
חיים כץ: אמרתי, אני לא בא עם חולצות לבנות, אבל כשאמרתי לביבי שאני לא רוצה תפקיד שר ואני רוצה להיות יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, ואז עמדתי על דוכן הכנסת בחולצה לבנה, ואת היית ביציע, אמרתי: אדוני ראש הממשלה מר בנימין נתניהו, אתה זוכר את הרגע שאמרתי לך שאני לא רוצה להיות שר ואני רוצה להיות יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה?
חיים כץ: הנה אני בא עם חולצה לבנה – יום חג לאלמנות – זה הרגע וזה היה כדאי.
חיים כץ: אז זה היה הדבר הכי גדול שעשיתי בכנסת, לדעתי.
שולי מועלם-רפאלי: יום חג לחברה הישראלית.
חיים כץ: הוא הסתכל עלי.
חיים כץ: עד שהוא הבין – חולצה לבנה.
חיים כץ: הסברתי ונכנסתי קצת להצעת החוק, ההתנהלות של הדיונים, אז היה נחמד.
חיים כץ: ההסבר הזה לא היה בשבילך, זה היה בשביל מיקי ויוני, וקצת מהקהל שיושבים פה, שיבינו את רוח הדברים פה.
חיים כץ: אני מקווה שנהיה מובטלים, אבל לצערי זה לא מה שהולך לקרות.
חיים כץ: לצערי, זה לא מה שהולך לקרות.
שולי מועלם-רפאלי: המון המון אנשים מחכים לנו.
שולי מועלם-רפאלי: המון.
חיים כץ: השבוע לא יהיו לנו דיונים – אין אפשרות בגלל הבחירות המאוחרות שלי.
חיים כץ: בשבוע הבא אנחנו נתחיל לעבוד.
חיים כץ: המפגש הראשון שלנו יהיה על ניצולי השואה, נראה מה אנחנו יכולים לעשות שהחרפה הזאת - - -
<נעמי מורביה: תימחק.
חיים כץ: חבר הכנסת אילן גילאון.
אילן גילאון: באמת בכמה מלים אני רוצה גם להגיד מהי הוועדה וגם להגיד כמה דברים לחיים.
אילן גילאון: אני אתחיל מחיים דווקא כי, מיקי, כשהוא ויתר על תפקיד שר בממשלה הקודמת הוא ידע מה הוא עושה.
אילן גילאון: אם אני צריך לראות נקודת אור בממשלה הקודמת, יש נקודות אור גם בממשלה הקודמת – אתה יודע, גם שעון שעומד, פעמיים ביום מראה את השעה נכון.
אילן גילאון: זה היה מעבר ל-100 חוקים שחוקקו כאן.
אילן גילאון: אני לא חושב שהיה שר בממשלת ישראל שנגע בחיים של כל כך הרבה אנשים כפי שחיים כץ נגע או כפי שהוועדה נגעה.
אילן גילאון: ובוועדה הזאת אין מחלוקת, אני אומר לכם גם למה.
אילן גילאון: כי זאת ועדה של שליחות.
אילן גילאון: קודם כול, כל מי שבא לכאן, בוחר בעצמו לבוא לכאן, הוא רוצה לבוא לכאן.
אילן גילאון: שימו לב שגם התקשורת של הוועדה זה תקשורת מגויסת.
אילן גילאון: הרי אתם לא מכירים כתבים לענייני רווחה שהם לא עצמם מגויסים להיות בעצם דבר אחד – לובי לאנשים שאין להם לובי.
אילן גילאון: יש לנו מצווה דאוריתא אצלנו שאומרת – אל נא תרע לתמימים.
אילן גילאון: אנחנו כל כך מרעים לתמימים במדינה שלנו, ואם יש לתמימים איזשהו מקום, זה המקום הזה – של אנשים שאני יכול להבטיח לכם שאף אחד לעולם לא אומר שדברים שרואים מכאן לא רואים משם, אנשים שהם מספיק חלשים כדי להרגיש ומספיק חזקים במקרה הזה כדי לשנות מציאויות, ולכן זה בעצם המקום הנכון.
אילן גילאון: אם החלוקה במדינה הזאת היא תמיד יותר לפחות ופחות ליותר, כאן מחלקים יותר ליותר, וזה הצדק שנעשה פה.
אילן גילאון: והאלמנות זה דוגמה, והרבה דברים שלא היו חוקים הם דוגמה.
אילן גילאון: לפעמים, כאשר ועד עובדים קטן שמתנכלים לו, יודע שיש לו רשת ביטחון ומישהו נמצא פה בשבילו, זה דבר חזק וחשוב – או פרי גליל או איזשהו מוסד – אלה הם המקומות.
אילן גילאון: לכן, הוועדה הזאת היא בעצם הוועדה של כל אלה שאין להם לובי במדינת ישראל ואיתם צריך להתחיל תחילה על-פי עניות דעתי.
אילן גילאון: חיים, לא פעם אחת ראיתי אותו, באופן לעומתי הוא אמר פה שהוא מצווה על כולם לא להצביע נגד הליכוד, אני ראיתי אותו מתעמת יותר עם המפלגה שלו, ולא פעם אחת, הייתי אומר אפילו – מי שמבין קצת בפוליטיקה, לא צריך להבין את זה יותר מדי – בגבורה רבה, ומאוד הערכתי את הדברים האלה.
אילן גילאון: אנחנו עושים את הדברים בחברות ואנחנו נעשה את זה לא פחות טוב מאשר בקדנציה הקודמת.
אילן גילאון: אני מודה שלעניין של הבחירה שלו להיות יושב-ראש הוועדה היתה השפעה עלי כדי להמשיך, לחזור ולשרת בוועדה הזאת, ובתום הקדנציה אתם תראו על מה אני דיברתי.
יוני שטבון: חיים, ברשותך, שולי ואני צריכים לצאת.
אילן גילאון: כולם צריכים, יש לנו ישיבות סיעה.
חיים כץ: יש לכם הרבה עבודה, ישיבות סיעה.
חיים כץ: היום יום שני בשבוע, י"ט באייר, 29 באפריל 2013.
חיים כץ: זאת הישיבה הראשונה של הוועדה הזאת בכנסת ה-19.
חיים כץ: כנראה, תהיינה עוד אי אלו ישיבות.
חיים כץ: הנושא שרציתי לפתוח בו את הישיבה הוא נושא ניצולי השואה.
חיים כץ: בגילוי נאות אני בן לזוג הורים ששרדו את אושוויץ.
חיים כץ: לשניהם היו מספרים על היד.
חיים כץ: לצערי הרב, אמא שלי הלכה לעולמה; אבא שלי לא יהיה נזקק.
חיים כץ: הוא את שארית ימיו יחיה כמו נסיך.
חיים כץ: הוא לא צריך מאף אחד שום דבר, כלום.
חיים כץ: אבל כל ערב יום השואה חוזר הריטואל של ניצולי השואה.
חיים כץ: ואז מתברר לנו כמה אחוזים חיים מתחת לקו העוני, כמה לא מקבלים תרופות, כמה עריריים, כמה לבד.
חיים כץ: אני לא חושב שלמדינה הזאת יש זכות מוסרית לנצח את האוכלוסייה הזאת.
חיים כץ: אני יודע שיש כספים שמיועדים לזה, ויש כספים שמיועדים לשם, ויש כספים שמיועדים לפה.
חיים כץ: אבל יש דברים קדושים.
חיים כץ: אני לא יודע איזה חלק, קטן או גדול – ואני לא מודד את זה – יש לניצולי השואה בבניית המדינה הזאת; ואני לא יודע כמה כסף המדינה קיבלה על גבם של ניצולי השואה.
חיים כץ: לצערי, אני גם לא יודע את המספר של ניצולי השואה – יש כל מיני מספרים, ויש כל מיני הגדרות.
חיים כץ: יש כאלה שאומרים 300,000; בגדול מדברים על 190,000 אלף.
חיים כץ: אי שם בשנת 2007 עשה מנכ"ל משרד הרווחה נחום איצקוביץ עבודה שהייתה מורכבת משני חלקים: חלק אחד היה אולי רחב מדי לימים האלה אף על פי שאני לא חושב שיש נושא שהוא רחב מדי בימים האלה, והחלק השני הייתה תוכנית – הצעת חוק ממשלתית שהוא רצה להעביר שבאה לתת פתרון אז ב-2007 ל-250,000 ניצולי שואה כהגדרתם אז.
חיים כץ: אבא שלי בשנת 1953 הקים את ארגון נכי רדיפות הנאצים.
חיים כץ: ואז הוא אמר לי שכל יום יש 30 נו"נים – 30 נפטרו.
חיים כץ: בערב יום השואה האחרון דיברו על 37.
חיים כץ: זאת אומרת שהבעיה הולכת ונגמרת, וכל יום שאנחנו מחכים הבעיה קטנה.
חיים כץ: אמרתי בתחילת דבריי שאין לי שום רצון לנצח את האוכלוסייה הזאת.
חיים כץ: לא חושב שיש למישהו זכות מוסרית במדינת ישראל לנצח את האוכלוסייה הזאת.
חיים כץ: לכן שבסיום הדיון הזה נקבל הצעת החלטה.
חיים כץ: אני שמח שנמצאים כאן גם סגן שר האוצר, שר הרווחה ושרת הבריאות ואבי דיכטר שהיה שר בעבר וחבר כנסת בעבר; שנביא משהו שלא יהיה רק דיבורים – שיהיה מעשים, שיוכל להקל.
חיים כץ: אני לא יודע אם לחיות בכבוד – אבל להקל על חייהם של ניצולי השואה כל עוד הם חיים אתנו.
חיים כץ: כנראה, לצערי – במשחק הזה אף אחד לא נשאר בחיים – זה לא יהיה ליותר מדי זמן.
חיים כץ: גם אלה שמרחיבים אז אומרים – 2025, 2028 – אבל זה אתמול – 15 שנה זה כאילו הלכנו לישון וקמנו בבוקר ועברו 15 שנה.
חיים כץ: אז נפתרה הבעיה, אז כבר לא צריך כסף.
חיים כץ: אז אני אמרתי את שלי בפתיחה.
חיים כץ: אני אתן לכל מי שרוצה רשות דיבור במסגרת הזמן.
חיים כץ: אדוני, שר הרווחה, אם רוצה להתייחס.
מאיר כהן: אני מודה לכל חברי הכנסת, לשרים.
מאיר כהן: גברתי שרת הבריאות, אדוני סגן שר האוצר מיקי לוי – כל אחד בשמו ובמעלתו.
מאיר כהן: אני רוצה להגיד לך תודה גדולה כי בדרך כלל הייתה לי תחושה שידברו על נושא השואה שבוע לפני ושבוע אחרי יום השואה.
חיים כץ: בקדנציה הזאת אתה קצת תופתע.
מאיר כהן: אני כל כך שמח שלקחת את זה ועשית את הכנס הזה.
מאיר כהן: אני לא אתן את הנתונים שעליהם חיים דיבר ושייחשפו לפנינו.
מאיר כהן: ברור לי מאוד שחלון ההזדמנויות, גברתי שרת הבריאות יעל, מיקי לוי, חיים יושב ראש הוועדה וכל החברים הטובים – הולך ונסגר, הולך ומצטמצם.
מאיר כהן: כדי רק לתת את התחושה שחיים התחיל ללמד אותי – יש 10,000 מקבלי רנטות מוגדלות ל-90,000 ניצולי שואה שהיו בגטאות ובמחנות, ל-65,000 שעלו לפני 1953, וכאלה שעלו אחרי 1953; 22% מתוכם הגישו תביעה בזמן, והשאר לא הגישו תביעה בזמן.
מאיר כהן: אתה קורא את המסמך הזה, ואתה נדהם מכך שאף אחד לא לקח את הנושא הזה וגיבש אותו ושם אותו תחת מטריה אחת.
מאיר כהן: יש הקרן הזאת, ויש משרד הרווחה ומשרד המשפטים ומשרד הבריאות.
מאיר כהן: אז אני רוצה להגיד בפשטות ולגמור את חלקי בשיח הזה:
מאיר כהן: אני מוכן כשר הרווחה לקחת אחריות על הדבר הזה ביחד עם חיים, יושב ראש ועדת הרווחה.
חיים כץ: תגדיר.
מאיר כהן: אחריות זה רגולציה, לרוץ אחרי האוצר, להרחיב את הסל שיש לנו היום - -
חיים כץ: אתה תתמוך בוועדת שרים בהצעת חוק שכנראה תוגש על-ידי חברי הוועדה שתהיה דומה להצעת העבודה שעשה נחום איצקוביץ?
מאיר כהן: בוודאי שהסל יהיה 400 מיליון.
מאיר כהן: בוודאי, זה כורח השעה.
מאיר כהן: אני חייב לציין שמפלגת יש עתיד הוסיפה 100 מיליון - -
חיים כץ: אתה בוועדת שרים?
מאיר כהן: לא משנה, יש לי חברים בוועדת שרים.
מאיר כהן: נצטרך לגרד מכל מיני מקומות, ואני יודע מה שאני אומר.
מאיר כהן: זה לא בגלל שאני חדש.
חיים כץ: שמע, אתה חדש בכנסת.
חיים כץ: שלא תופתע.
מאיר כהן: אני אומרים לך, יושבים כאן שני חברי – הנושא של ניצולי השואה והחלון שהולך ומצטמצם הוא קודש הקודשים.
מאיר כהן: זאת החובה שלנו גם אם נצטרך לקצץ מכאן ולקצץ משם יותר ממה שאנחנו עושים.