GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמין פארס: הציעו את זה גדולים וטובים.
אמין פארס: היו"ר דוד טל: אני תוהה מדוע, מפני שאדוני יודע ודאי שב-10 שנים האחרונות משרד האוצר העביר למעסיקים למעלה מ- 100 מיליארד שקל.
אמין פארס: מוטי פרידמן: מענקים.
אמין פארס: היו"ר דוד טל: למעלה מ-100 מיליארד שקל למעסיקים, כדי שיהיה להם יותר קל – השתתפות, עלויות המעסיקים.
אמין פארס: הרי זה בדיוק אותו דבר.
אמין פארס: לי יש ביקורת, אגב, על הסכום הזה – יש אומרים שזה 135 מיליארד, אבל אני צנוע ואומר רק 100 מיליארד שקל.
אמין פארס: אני אומר שמעבירים זאת בצורה גורפת, אפילו נניח לרופאים – אני לא חושב שהם צריכים לקבל, מהנדסים – לא צריכים לקבל, עורכי דין – לא צריכים לקבל, כל מיני מקצועות חופשיים כאלה לא צריכים לקבל.
אמין פארס: מפעלים עתירי כוח אדם – אלה שצריכים באמת לקבל כדי לעזור, אני לא רואה כאן סתירה.
אמין פארס: אותו משרד האוצר שלא רוצה להעביר לכאן, מעביר סדרי גודל ענקיים.
אמין פארס: מוטי פרידמן: לנושא אבטלה.
אמין פארס: חיים בר: יש איזשהו שינוי לטובה עכשיו.
אמין פארס: אם אדוני קורא ועוקב אחר הנושא של "ויסקונסין" – וכאן הגוף המוביל הוא דווקא משרד האוצר - כל תוכנית "ויסקונסין" אומרת חדירה מסובסדת לנושא התעסוקה.
אמין פארס: אז כנראה שחל שינוי בשנה וחצי האחרונות.
אמין פארס: יש היום שינוי, גברת מירב שביב מובילה את התחום הזה.
אמין פארס: בשנה וחצי האלה היא שינתה כיוון בעניין הזה ונקווה מאד שאפשר יהיה להוביל באמצעות התוכנית הזאת – השר שלנו נסע וראה וגם מעוניין ליישם חלק מהתוכנית הזאת – זה בעצם שינוי משמעותי במה שאדוני אומר, כלומר הליכה לקראת סבסוד עבודה.
אמין פארס: משרד האוצר, ב-20 השנים האחרונות, בשיטה שאתה אומר כרגע, הוא לא היה מוכן לשמוע על כך.
אמין פארס: - אם אתה זוכר את המאבקים עם אורה נמיר, קרן קיימת וכל העבודות היזומות.
אמין פארס: מוטי פרידמן: אנחנו מדברים על 10,000 משפחות במגזר הערבי.
אמין פארס: אתם רוצים לדחות את זה לשלושה-ארבעה חודשים שזה כבר יקרה?
אמין פארס: זה יהיה מאוחר.
אמין פארס: ראג'ב עבאס: לגבי תוכנית "ויסקונסין" שאתה מדבר עליה, הביאו את זה מארצות הברית – הפתרון הזה אפילו לא מתאים לישראל, לא רק לא מתאים לאוכלוסייה הערבית.
אמין פארס: מדובר שם על שוק עבודה בלי סוף ושם יש מובטלים אבל יש עבודה.
אמין פארס: כאן לא מדברים על מובטלים כשיש עבודה, כאן אין עבודה כך שזה נכשל כבר מזמן.
אמין פארס: למה אתה מעלה את זה שוב?
אמין פארס: חיים בר: אדוני, אתה יודע שיש גם חלק גדול מהאנשים שלא רוצים לעבוד.
אמין פארס: הם באים אלינו – 40%-50% - וגם אם יש לנו עבודה, הם לא רוצים.
אמין פארס: זה דבר אמיתי, אז כדי למצוא את אלה ולעזור לאלה שרוצים – חייבים למיין.
אמין פארס: איך ממיינים?
אמין פארס: באמצעות תוכניות כאלה.
אמין פארס: אם אין לך תוכניות כאלה, אז כולם בסירה אחת.
אמין פארס: ראג'ב עבאס: איפה יעבדו 50% שרוצים לעבוד?
אמין פארס: אין עבודה.
אמין פארס: חיים בר: אתם שוכחים שיש לנו 100 אלף עובדים זרים חוקיים ומאה ומשהו אלף עובדים זרים לא חוקיים.
אמין פארס: אתה אומר שאתה חי בשטח – אני כל החיים שלי בשטח, עם כל הכבוד.
אמין פארס: יש היום עדיין מקומות עבודה – אני שם יד על השולחן הזה – יש מאות מקומות עבודה ואלפי מקומות עבודה שהיה אפשר להחליף עובדים זרים, וישראלים לא רוצים לעבוד.
אמין פארס: מוטי פרידמן: בתוך המגזר הערבי.
אמין פארס: חיים בר: לא, אמרתי גם יהודים.
אמין פארס: מגזר ערבי גם.
אמין פארס: היו"ר דוד טל: אנחנו כרגע מתרכזים במגזר הערבי.
אמין פארס: חיים בר: אדוני, גם במגזר הערבי.
אמין פארס: כשאנחנו מזמינים קבלן ויש לו 100 מקומות עבודה ובאים 100 טפסנים...
אמין פארס: דניאלה במברגר: מדברים על נשים ערביות.
אמין פארס: למה אתה מדבר על בניין כרגע?
אמין פארס: חיים בר: אבל דיברו כאן, הרחיבו.
אמין פארס: אני עניתי.
אמין פארס: היו"ר דוד טל: אתה רוצה לדווח לנו בקצרה?
אמין פארס: תאמר לנו בגדול מהם האזורים שבהם המצב הוא קטסטרופלי.
אמין פארס: חיים בר: בגליל מערבי ממשיכים עכשיו הפיטורים הגדולים במתפרות – זה היה האזור הגדול ביותר מבחינת מתפרות: דלתא, תפרון.
אמין פארס: מה שנשאר לנו בעצם לנשים היום זה השלמת השכלה, ואני מקבל כל מילה שאדוני ממשרד החינוך אמר.
אמין פארס: היו"ר דוד טל: נניח אני אשלח אותם להשלמת השכלה, אבל מה הם יעשו אחר כך?
אמין פארס: חיים בר: אני לא בא כאן לתאר מצבים סתמיים.
אמין פארס: מה שמצחיק, שדווקא בימים האחרונים קיבלנו 20 מקומות לאנשים בעקבות ההקפדה בבקה אל-גרבייה על נושא של כניסת פועלי שטחים, אז מפעל מזון "שימורי המרכז בע"מ" קלט עכשיו 20 נשים במקום 20 העובדים הלא חוקיים שזרקו אותם משם.
אמין פארס: גם באזור אום אל פאחם יש כמה מפעלים כאלה.
אמין פארס: אדוני, יש גם את עניין שכר המינימום.
אמין פארס: לא יעזור – אני בעד העלאת שכר המינימום, אבל צריך להגיד את האמת – מאז שעלה שכר המינימום אנחנו בבעיה קשה וצריך למצוא לכך פתרון.
אמין פארס: היו"ר דוד טל: מה אדוני מציע?
אמין פארס: שנוריד שכר מינימום?
אמין פארס: חיים בר: לא אמרתי.
אמין פארס: אני רק מציין עובדה, אני באתי בתחום שלי.
אמין פארס: כל מנהלי האזורים שדיווחו לי – וביקשתי מהם דיווח מפורט – דיווחו רק על דבר אחד: השלמת השכלה.
אמין פארס: אמין פארס: אמין פארס ממרכז מוסאוא.
אמין פארס: דבר ראשון שאני רוצה להעלות על שולחן הוועדה – יש תוכנית שקשורה לאבטלה והיא מטפלת בתוצאות החמורות שלה.
אמין פארס: הרי אנחנו דנים כאן במצב הקשה מבחינה כלכלית-חברתית של האוכלוסייה הערבית.
אמין פארס: התוכנית של ארבעה מיליארד שקל שאנחנו מדברים עליה כל הזמן – גם בפורום הוועדה הזאת – של פיתוח המגזר הערבי, הזניחה את נושא הרווחה בכלל.
אמין פארס: למרות שהמשרד עצמו הגיש תוכנית של 227 מיליון שקל בתחילת השנה הזאת, התוכנית הזאת לא תוקצבה לא בתקציב של השנה הזאת וגם לא במסגרת תוכנית הארבעה מיליארד.
אמין פארס: התוכנית גם מדברת על תוספת תקנים, כאשר אנחנו יודעים שהתוספת האחרונה של התקנים לא הוסיפה למגזר הערבי שום תקן.
אמין פארס: היו"ר דוד טל: אני רוצה לשאול את משרד ראש הממשלה – אני לא שואל זאת בציניות – האם התוכנית של ארבעה מיליארד עדיין שרירה וקיימת.
אמין פארס: איברהים בושנאק: לפי המשרדים כן, אבל לפי הכסף לא.
אמין פארס: ראג'ב עבאס: לפי המשרדים כן, אני שמעתי שלפי הכנסת לא.
אמין פארס: לפני חודש הייתי כאן ויושב ראש ועדת הכספים אמר שזה לא קיים.
אמין פארס: אמין פארס: אנחנו דנו בתוכנית הזאת יחד עם פורום מנהלי לשכות רווחה, שמכבדים אותנו בנוכחות שלהם והם יכולים לדבר על כמה זה חיוני – אני משאיר להם את זה.
אמין פארס: רק לתשומת לבכם – זה נושא מאד חשוב שצריך להעלות אותו גם בפורום הזה כי הוא מטפל בבעיות של האבטלה שאנחנו מדברים עליה.
אמין פארס: אני משאיר את הבמה לחברים שידברו על כך יותר בפירוט.
אמין פארס: אני רוצה להעלות כמה שאלות למשרד העבודה והרווחה.
אמין פארס: אדוני שאל האם יש סעיף תקציבי לנושא של הכשרת מבוגרים, אז כן יש סעיף ומדובר שם על כ- 200 מיליון שקל, אם אפשר לדעת כמה מתוכם ינוצל לצורכי האוכלוסייה הערבית.
אמין פארס: היו"ר דוד טל: שאלתי.
אמין פארס: לא היתה תשובה.
אמין פארס: אנה גלוק: ביקשת סעיף לערבים במיוחד.
אמין פארס: אמין פארס: לידיעתך, יש שני סעיפים לאוכלוסיות ייעודיות.
אמין פארס: מה זה ייעודיות אף אחד לא יודע.
אמין פארס: יש שני סעיפים שמסתכמים ביחד בקרוב ל- 18-19 מיליון שקל, גם שם אפשר לשאול מה חלקה של האוכלוסייה הערבית בתקציב הזה.
אמין פארס: הערה כללית – כדאי לדבר לא על אבטלת נשים, על חוסר תעסוקה.
אמין פארס: היו"ר דוד טל: הנושא הוא חוסר תעסוקה, אבל אבטלת נשים זה במיוחד.
אמין פארס: אנחנו מדברים על אבטלת נשים במיוחד.
אמין פארס: כשאנחנו מדברים על חוסר תעסוקה – כשאני מדבר כאן בוועדה על אבטלה באופן כללי, זה כולל גם את המגזר הערבי, את המגזר החרדי ואת כל המגזרים האחרים, אבל היות שהבעיה היא יותר בקרב ציבור הנשים הערביות, לכן השתדלתי למקד את זה דווקא בכך כדי לנסות למצוא פתרון – לא לתקן את כל העולם ביום אחד, אלא קצת ללכת קדימה כדי שאפשר יהיה לתת להם דחיפה קטנה.
אמין פארס: אמין פארס: חוץ מהאבטלה של נשים שמשתתפות ורוצות להשתתף ולא מוצאות מקומות עבודה, יש עוד 80% מתוך הנשים שבכלל לא מגיעות אפילו לשלב הזה של השתתפות בכוח העבודה, והן הבעיה הגדולה.
אמין פארס: לא אלה שעבדו ויצאו ממעגל העבודה, אלא אלה שלא נכנסות כלל והן 80% מהאוכלוסייה.
אמין פארס: ברשותך, עוד שאלה למשרד הבריאות.
אמין פארס: יש בית ספר לאחיות בנצרת.
אמין פארס: עברתי על תקציב משרד הבריאות ושם יש המון בתי ספר לאחיות שמתוקצבים, לא ראיתי בתוך זה את בית הספר לאחיות בנצרת.
אמין פארס: רחל רווה: משרד הבריאות מתקצב את בתי הספר הממשלתיים.
אמין פארס: יש לנו מספר בתי ספר – בחלקם ממשלתיים, ציבוריים ופרטיים, כמו הדסה, לניאדו.
אמין פארס: נצרת הוא אחד מבתי הספר הפרטיים שאנחנו לא מתקצבים.
אמין פארס: אמין פארס: הוא ציבורי.
אמין פארס: היו"ר דוד טל: זה לא משנה כרגע ציבורי או פרטי.
אמין פארס: כפי שאמרת – גם ממשלתי, גם ציבורי וגם פרטי.
אמין פארס: השאלה היא מדוע.
אמין פארס: רחל רווה: ההקצבה שיש לנו בספר התקציבים היא רק לבתי הספר הממשלתיים.
אמין פארס: ברגע שיש תמיכות, הן מחולקות לכל בתי הספר.
אמין פארס: היו"ר דוד טל: אולי לא שמעתי טוב.
אמין פארס: שמעתי שגברתי אומרת שגם בתי ספר שהם פרטיים וגם ציבוריים.
אמין פארס: רחל רווה: לא.
אמין פארס: אני לא הבהרתי את עצמי, אני מתנצלת.
אמין פארס: התקציב שיש לנו עבור בתי הספר זה עבור בתי ספר ממשלתיים בלבד.
אמין פארס: לציבוריים גם כן יש, אני יכול להראות לך.
אמין פארס: היו"ר דוד טל: אם זה רק ממשלתיים – אין לך טענה.
אמין פארס: אם אדוני יראה בתי ספר אחרים שמתוקצבים, אני אבקש הסבר ממשרד הבריאות.
אמין פארס: רחל רווה: תראה לי, אני אשמח לראות.
אמין פארס: אני רוצה להבהיר – יכול להיות שאתה מתכוון לתמיכות שאנחנו מקבלים.
אמין פארס: לפעמים יש בסוף שנה איזשהו תקציב לתמיכות וזה סעיף אחר וזה מתחלק בין כל בתי הספר – גם של קופות החולים, גם הדסה, גם נצרת וגם לניאדו.
אמין פארס: היו"ר דוד טל: חבר כנסת קרא, בבקשה.
אמין פארס: איוב קרא: אני נכנסתי לתוך הדיון, אדוני היושב ראש, אבל הבעיה המרכזית של המגזר הערבי לדעתי היא אי מתן עדיפות לפיתוח האזור הזה על ידי ממשלות ישראל ובכלל.
אמין פארס: היו"ר דוד טל: לא צריך לתת עדיפות, שיתנו אותו דבר.
אמין פארס: איוב קרא: לא.
אמין פארס: אני אומר לך שאחת הסיבות נניח שביקנ
אמין פארס: עם יש תעשייה והקימו שם 200 מפעלים במשך 10 השנים האחרונות, זה אזור פיתוח א', מה שנקרא איזור עדיפות, ואם היו נותנים את אותו דבר נניח ליפיע או לזרזיר – אין לי ספק שגם שם היו מוקמים מפעלים.
אמין פארס: אני חושב שהיות שיש מנטליות שונה מאשר יש בערים השונות לגבי חלק מהאנשים לפחות – אין ליברליות לנסוע למרחקים גדולים כדי לעבוד – היתה עושה טוב ממשלת ישראל.
אמין פארס: ..
אמין פארס: היו"ר דוד טל: מה זה מרחקים גדולים?
אמין פארס: בוא לא נהיה מפונקים.
אמין פארס: שעה נסיעה זה מרחקים גדולים?
אמין פארס: איוב קרא: אשה באה מתל-אביב לירושלים לעבוד.
אמין פארס: בחורה מאום אל פאחם לא תיסע לתל-אביב כדי לעבוד, אתה מבין את המנטליות – ברוב המקרים, לא אמרתי תמיד.
אמין פארס: יש לנו בעיה בקטע הזה, אבל מצד שני צריך לראות איך מקדמים את האזור הזה פעם אחת ולתמיד.
אמין פארס: אני, עם ראש הממשלה, חשבתי לקבוע טיפול נקודתי למשך חמש שנים, שהממשלה תגיד: אני באה לתקן עוול ועיוות מתמשך של כל ממשלות ישראל.
אמין פארס: אני אומר לך חד-משמעית: אם זה לא יקרה, אף פעם לא ניכנס לעובי הקורה בכל הסוגייה של האבטלה וקידום המגזר הערבי.
אמין פארס: יש קונצנזוס בקטע הזה בתוך הבית - בנושא הכלכלי-חברתי כולם מודעים לסחבת.
אמין פארס: היו"ר דוד טל: גם בממשלה יש קונצנזוס, רק פתרון אין.
אמין פארס: איוב קרא: מה שקורה היום – יש אבטלה ולדעתי היא תלך ותתפח לממדים כאלה שאף פעם לא ראית מכיוון שבשום מקום לא ממוקם כרגע שום מפעל ראוי לשמו בכל המגזר הערבי, לצערי הרב.
אמין פארס: שנית, כל התעשייה הזעירה שבעצם המגזר הערבי היה עמוד השדרה שלה, בעצם עברה לירדן או נסגרה.
אמין פארס: ההיי-טק וכל התעשייה המתוחכמת יותר צריכה הכשרה וכו', וגם לא שולחים לעשות משהו לטובת העניין הזה.
אמין פארס: באה הממשלה הקודמת, קבעה ארבעה מיליארד שקל לפיתוח המגזר הערבי.
אמין פארס: שום שקל לא הועבר לרשויות, שום דבר לא הועבר לקידום המגזר.
אמין פארס: דניאלה במברגר: צריך להגיד שרוב הכסף הזה היה כסף שהיה מיועד כבר קודם.
אמין פארס: בחישוב, נשאר בערך חצי מיליארד חדש שלא היה קודם לכן.
אמין פארס: איוב קרא: נכון, לא הועבר שום דבר.
אמין פארס: ממשלת נתניהו קבעה 614 מיליון שקל לפיתוח הכפרים הבדואים בצפון.
אמין פארס: למרות שהודו בכך שהכסף קיים – בישיבה שיזמנו אני וחבר הכנסת מוחמד ברכה – שום דבר לא הועבר לשום גורם והכסף עדיין מסתובב.
אמין פארס: היו"ר דוד טל: גברתי, אולי את יודעת מה עושים עם הכסף הזה.
אמין פארס: כל שנת תקציב שמסתיימת, מה עושים עם הכסף הזה?
אמין פארס: דוברים: חוזר לאוצר.
אמין פארס: איוב קרא: לדעתי, צריך להיות טיפול נקודתי – זה הפוקוס ועל זה צריך ללכת.
אמין פארס: אזור עדיפות לטיפול נקודתי למשך חמש שנים, שאנשים יבואו להשקיע ויהיה להם כדאי להשקיע, עם כל ההטבות סביב זה – ודאי יושבים כאן אנשי מקצוע שמבינים בכך לא פחות ממני.
אמין פארס: צריכה להיות תכנית למשך חמש שנים לקבוע שמספיק לתת היום בגבעתיים עוד גושפנקות לכלכלה הכל כך רווחת שם – טוב יעשו אם יעלו לפסוטה, לדלית אל-כרמל, יעלו את כל המשאבים, יפתחו את מדינת ישראל, ואז אני חושב שיכול להיות מצב טוב מאד.
אמין פארס: מוטי פרידמן: ברשותך היושב ראש, המינהל לאזורי פיתוח במשרד התעשייה והמסחר מצא את הפתרון, אנחנו עובדים על כך.
אמין פארס: אנחנו התחלנו לעבוד על פארקים תעשייתיים, כדי לבלבל – כפי שאומרים – את הממשלה.
אמין פארס: היו"ר דוד טל: אדוני יועץ ארגוני בהכשרתו?
אמין פארס: מוטי פרידמן: כן.
אמין פארס: באיזור ציפורית – אזור תעשייה של נצרת – הכנסנו לשותפות את כפר כנא ואת משהד.
אמין פארס: ראשית, אנחנו מכירים את הקרע החברתי בין אנשי נצרת עילית לכפר כנא ולמשהד.
אמין פארס: הקמנו מינהלת משותפת כשגם כפר כנא וגם משהד שותפים בתוך המינהלת.
אמין פארס: לצורך כך, יש בעיה לבעל מפעל רציני, יזם יהודי שהולך להשקיע מיליונים בהקמת מפעל לבוא בסמיכות ליישוב ערבי, להשקיע שם 120-130 מיליון בנכס נדל"ני, הוא מפחד.
אמין פארס: על ידי כך שאנחנו מקימים פארקים תעשייתיים משותפים בין ישובים ערביים ליישובים יהודיים, הוא יותר בטוח והוא נכנס לנושא.
אמין פארס: יש לנו פארק תעשייתי של ציפורית, כשכפר כנא ומשהד נכנסו.
אמין פארס: יש לנו פארק תעשייתי כדי לעזור לדלית אל-כרמל ולעוספיא.
אמין פארס: אנחנו הולכים להקים את פארק תעשיות מבוא כרמל יחד עם יקנעם ומבוא כרמל.
אמין פארס: בכפרים אעבלין, תמרה ומועצה אזורית מטה אשר – נקים פארק תעשיות.
אמין פארס: היו"ר דוד טל:
אמין פארס: מוטי פרידמן: שתי תוכניות כבר מבוצעות – כפר כנא, משהד, ציפורית – כבר מבוצע, זה בחתימת החוזה ביניהם.
אמין פארס: הולכת להיות שם חווה של עוד 500 דונם.
דוד טל: איזה מפעלים יהיו שם?
דוד טל: מתפרות?
דוד טל: מוטי פרידמן: לא.
דוד טל: בציפורית יש תעשייה כבדה – פניציה וכו'.
דוד טל: קודם כל, עד היום בציפורית לא נתנו למגזר הערבי להיכנס.
דוד טל: היום חבר בדירקטוריון ראש מועצת כפר כנא ומשהד, הוא קובע איזה מפעל ייכנס לשם.
דוד טל: דובר: זה היה לפני חמש שנים.
דוד טל: תלוי באיזה שנת תקציב.
דוד טל: מוטי פרידמן: היום.
דוד טל: ראג'ב עבאס:
מוטי פרידמן: זה לא נכון.
מוטי פרידמן: זה 30%, 20% ו- 50%, אבל מה זה שייך.
מוטי פרידמן: קודם כל, ברגע שנעשית ביניהם שותפות כלכלית, זו גם שותפות חברתית וזה החשוב בכך.
דוד טל: האחוזים משנים כאן?
דוד טל: העיקר שיהיה שיתוף פעולה.
ראג'ב עבאס: אני מברך על שיתוף פעולה.
דוד טל: השורה האחרונה זה מה שמעניין – האם יהיו עוד מקומות עבודה או לא יהיו.
ראג'ב עבאס: אדוני, מה שקובע זה אחוז הארנונה – כמה יילך לנצרת עילית וכמה לכפר כנא.
מוטי פרידמן: סליחה, היום בכפר כנא יש אזור תעשייה.
מוטי פרידמן: אני אביא היום את המפעל הכי רציני, אני מעמיד את ציפורית על ידו ואת כפר כנא – האם הוא יקים בכפר כנא מפעל?
מוטי פרידמן: זאת השאלה שנשאלת.
ראג'ב עבאס: אני מברך על כך, שוב.
חיים בר: מה עם אזור אום אל פאחם?
חיים בר: האם יש שם משהו?
מוטי פרידמן: באזור אום אל פאחם אנחנו עומדים להקים אזור תעשייה – יש לנו בעיה עם קרן קיימת בגלל היערות.
חיים בר: כבר 20 שנה מדברים על כך.
מוטי פרידמן: אחת הבעיות העיקריות באזורי תעשייה ביישובים במגזר הערבי זה הנושא של הביוב.
מוטי פרידמן: קשה היום לפתח אזורי תעשייה שלא מחוברים לרשתות ביוב.
אעדל אג'ברייה: הביוב נפתר.
מוטי פרידמן: אני יודע, לכן אנחנו מקדמים את הנושא.
מוטי פרידמן: עדיין יש ישובים שלא מחוברים לביוב.
מוטי פרידמן: זה יצא לדרך, ב-2001 יהיו לנו שלושה פארקים כאלה.
מוטי פרידמן: בהמשך נפתח הלאה.
ראג'ב עבאס: אני מנהל מחלקת רווחה בכפר כנא ואיתנו כעשרה מנהלים, נציגות של מנהלי מחלקות רווחה ביישובים הערביים.
ראג'ב עבאס: אנחנו עשינו עבודת בית יחד עם מרכז מוסאוא, עם מר אמין.
ראג'ב עבאס: יש לנו כאן נציגים: מנהלת מחלקה מכפר יסיף, מגוש חלב, מכבול, מדיר אל אסד, דלית אל-כרמל, אום אל פאחם ומג'ת.
ראג'ב עבאס: ישבנו לפני כמה ימים והכנו את המסמך הזה שהגשנו כאן.
דוד טל: אתה רואה שאנחנו לא עוברים בשתיקה.
דוד טל: יש כבר מכתב לשלושה שרים – מכתב כתוב וחתום.
ראג'ב עבאס: אני מבין אותך, אני מכבד את מה שאמרת ואני חושב שזה גם המקום להגיד את זה כי אסור לעבור על כך לסדר היום.
ראג'ב עבאס: כל פעם וכל שנה, ועד שוועדה כזאת מתכנסת זה לוקח זמן ולא כל יום יש הזדמנות לוועדה הזאת.
מוטי פרידמן: אתה פרופסור של השטח.
ראג'ב עבאס: אני לא פרופסור, אני אדם שמכיר את הבעיות.
דוד טל: אדוני מכיר את כל התוכנית?
ראג'ב עבאס: אני מכיר אותה, קראתי אותה.
דוד טל: היינו אמורים לדון בה ביום רביעי הקרוב, אבל בינתיים נתבקשנו על ידי משרד העבודה לדחות זאת.
ראג'ב עבאס: יש לי חברים במשרד העבודה והרווחה, דיברנו על הנושא הזה.
ראג'ב עבאס: אני חושב שאפילו הנציגות של משרד העבודה והרווחה היום לא דוגלת בשיטה הזאת.
חיים בר: לא חבל.
ראג'ב עבאס: זו דעתי.
ראג'ב עבאס: לגבי לשכת נצרת זה בלתי אפשרי שאם יש בלשכה אלימות, אז סוגרים אותה.
דוד טל: מה אדוני היה עושה אם הוא היה עובד במקום או אם היה ועד העובדים של המקום?
ראג'ב עבאס: אדוני היושב ראש, כמו שיש אלימות בכנסת – לא סוגרים את הכנסת, גם לא סוגרים לשכת תעסוקה.
דוד טל: אלימות בכנסת?
דוד טל: לא יעלה על הדעת דבר כזה.
ראג'ב עבאס: אלימות מילולית.
ראג'ב עבאס: זה מתחיל באלימות מילולית ואנחנו לא יודעים איפה זה מסתיים, אבל אלימות מילולית זו גם אלימות, וגם ביריונות.
ראג'ב עבאס: אפשר להיות ביריון במלים ולפגוע יותר מאשר לפגוע במכות.
ראג'ב עבאס: את זה אני אומר כעובד סוציאלי.
דוד טל: אבל האם אדוני, כעובד סוציאלי, היה מוכן לעבוד באיזשהו מקום כשאין לו ביטחון שם?
ראג'ב עבאס: לא, אבל אני חושב...
דוד טל: אני מכיר כמה עובדים סוציאליים.
דוד טל: אני חושב שאפילו עובד אחד שילם בחייו.
דוברים: כמה עובדים.
ראג'ב עבאס: שלא יובן מדבריי שאני מעודד שמץ של אלימות כלפי כל עובד ממשלתי או עובד אחר, אבל מבחינה זאת הרי את מי אנחנו מענישים?
חוסאם חלבי: המחקרים הוכיחו לאורך כל הדרך – היכן שיש מיקום ותנאים פיסיים לא טובים לאנשים, זה בהחלט מעורר אלימות והיכן שיש פחות אנשים שמשרתים את האנשים שבאים לשירות עצמו, זה גם מעורר.
ראג'ב עבאס: בעיקר הדו"ח אני לא רוצה לציין מה יש במגזר הערבי וכמה בעיות – אני לא רוצה "לקטר" כאן – אבל כולם יודעים שהמצב היום עם האוכלוסייה הערבית הוא מצב בלתי נסבל.
דוד טל: שאלה אם אדוני יכול להצביע על...
ראג'ב עבאס: נתונים.
דוד טל: לא נתונים, אני שבע מנתונים.
דוד טל: אני מבקש פתרונות.
ראג'ב עבאס: אני אתייחס לד"ח ולפתרונות.
ראג'ב עבאס: מה שלא ברור בעניין הזה – חולקו רק לפני חודש 200 תקנים לעובדים הסוציאליים בכל רחבי הארץ, תקן אחד עבר למגזר הערבי וכל התקנים עברו למגזר היהודי.
דוד טל: אדוני נציג משרד ראש הממשלה, מה יש לאדוני לומר בנקודה הזאת?
דוד טל: אתם לא בודקים ומפקחים לראות שהדברים מתבצעים?
איברהים בושנאק: פנינו למשרד העבודה והרווחה באזור חיפה.
איברהים בושנאק: נודע לי שחולקו תקנים – אפילו חולקו חמישה תקנים לעיריית נהריה שהם לא צריכים אותם.
ראג'ב עבאס: קודם כל, נמאס להעלות בעיות, בלי פתרונות.
ראג'ב עבאס: כל פעם מקימים ועדה לוועדה כדי להרוג את הרעיון וזו לא השיטה.
ראג'ב עבאס: זו השיטה שבה עובדים היום עם המגזר הערבי – שסוף-סוף יתייחסו לבעיות הכואבות של המגזר הערבי ולא כל הזמן עוד ועדה ועוד ועדה ועוד ישיבה ועוד מישהו שמגיע ללא נתונים.
ראג'ב עבאס: זה בלתי אפשרי כך.
ראג'ב עבאס: יש כמה נקודות נוספות שאליהן אני רוצה להתייחס אבל הנקודה הכי חשובה – במגזר היהודי נניח יש ישובים שקלטו עליה, יש ישובים שבהם יש אחוז אבטלה.
ראג'ב עבאס: אני אומר – שם, לא רק שנתנו להם את התקציבים המגיעים להם, אלא הוסיפו להם מקדמים סגוליים.
ראג'ב עבאס: כדי לתקן את האפליה, צריך משהו – נניח מקדם סגולי בתחום הרשויות המקומיות הערביות היום, 90% מהן הפכו להיות חברות כוח אדם, אין להם איך לשלם משכורות, שבעה-שמונה חודשים עובדים לא מקבלים משכורות, אז איזה שירות הם יתנו?
ראג'ב עבאס: אנחנו עומדים היום במצב שהכסף הזה נכנס לרשות המקומית ונבלע, ואחר כך יש מישהו שעשה שירותי זבל או כבישים למועצה, הכסף הזה הולך לזבל – תרתי משמע.
אנה גלוק: רציתי לומר שהחל משנה קודמת התחלנו עם פרוייקט שנקרא "למדי מקצוע והצליחי", כשיחד עם הרשויות המקומיות במגזר הערבי, המשרד שלנו הגיע למקומות, ניסה להוציא ולעודד נשים ערביות להיכנס להכשרה מקצועית או לצאת ליזמות.
דוד טל: כמה כסף הוקצה למטרה הזאת?
אנה גלוק: הכל ביחד יש בסביבות – אני אגיד לך מיד.
דוד טל: תחשבי ותגידי לנו עוד מעט.
דוד טל: בינתיים אני אתן לגברת את רשות הדיבור.
ג'השאן תגריד: אני תגריד ג'השאן, עורכת דין משדולת הנשים.
דוד טל: שדולת הנשים או הנשים הערביות?
ג'השאן תגריד: שדולת הנשים בישראל, אבל במקרה זה אני מדברת בשם נשים ערביות עם הרגשה מאד קשה עד כמה אנחנו שוליות במדינה הזאת – בהיותנו ערבים קודם כל ואחר כך בהיותנו נשים ערביות.
רחל רווה: אני מוכנה לספר.
ג'השאן תגריד: אני חושבת שמדובר על רמות מאד אלמנטריות.
דוד טל: לא כך שמענו, גברתי.
דוד טל: שמענו שיש, ולא רק זה – כל אשה בדואית שתגיע כאחות, אפשר יהיה להעסיק אותה.
רחל רווה: אחיות מוסמכות.
רחל רווה: לאחרונה גם התחלנו לקבל בנים בתוך התכנית הזאת, השנה נפתחה גם תכנית שכוללת בנים שיהיו אחר כך אחים מוסמכים.
רחל רווה: אנחנו מברכים על כל גבר שמוכן להצטרף למקצוע הזה, אבל מאחר שבנשים אנחנו מדברים, הבנות האלה מקבלות מכינה מיוחדת כי הן לא עומדות בקריטריונים ועד כה סיימו בהצלחה כבר שני מחזורים ועכשיו לומד כבר המחזור השלישי.
דוד טל: אני מוכרח לומר לך גברתי – ממה שאני מתרשם כרגע – לא שנעשה די אבל מה שעושה משרד הבריאות זה דבר מאד מאד חשוב, מה שעושה כאן משרד התעשייה והמסחר – הגם שיש לו רעיונות ותוכניות שצריך להוציא אותם מהכוח אל הפועל, אבל ניכר שנעשים דברים, מה שלא ראיתי לצערי במשרדים אחרים.
דוד טל: מבחינה זו, אם המשרדים היו כמו משרד הבריאות ומשרד התעשייה והמסחר, לא היינו פותרים את כל הבעיה אבל היתה איזושהי מגמה של צמצום התופעה ואני שואף להגיע למצב כזה של צמצום.
דוד טל: אני בטוח שלא נפתור את הבעיה הזאת בכל אופן, כפי שלא פותרים בעיות במגזרים אחרים בחברה הישראלית.
ג'השאן תגריד: יש נקודה נוספת שאני רוצה לחדד – בנושא תעסוקה.
ג'השאן תגריד: אנחנו מדברים היום בנושא של אבטלה ותעסוקה, הסבה והכשרה של נשים ערביות.
דוד טל: היינו ערים.
דוד טל: כל הדיון הקודם והדיון הזה – חילקנו אותו לשניים.
דוד טל: עובדה, היינו יכולים לדבר על אבטלה במגזר הערבי בכלל ולא עשינו את זה.
דוד טל: דיברנו על אבטלה בכלל ועל הבעיה אצל נשים ערביות בפרט.
דוד טל: אנחנו עושים את ההפרדה הזאת.
ג'השאן תגריד: למשל מה לגבי מרכזי תעשייה ונשים ערביות.
ג'השאן תגריד: הייתי רוצה יותר לשמוע איך זה קשור לנשים ערביות.
ג'השאן תגריד: האם יש באמת תשומת לב מיוחדת להעסקתן של נשים ערביות בתוכניות העתידיות.
סראב אבורביעה: שמי סראב אבורביעה ואני נציגה מפורום ארגוני נשים בדואיות בנגב ואתי כאן חברות משתי עמותות נשים בנגב.
דוד טל: גברתי עובדת סוציאלית?
סראב אבורביעה: לא.
סראב אבורביעה: אני אשת חינוך.
סראב אבורביעה: אני רוצה להעלות כאן את הסוגיה של נשים בדואיות בנגב.
סראב אבורביעה: כידוע, בנגב חיים כ- 130,000 נפש, כשמחציתם חיים ביישובים לא מוכרים – כ- 65,000-70,000 , בתנאים סוציאליים ואנושיים מאד מאד מחפירים.
סראב אבורביעה: מחציתם – 30,000 מהם נשים שחיות ביישובים הלא מוכרים, ואני רוצה להסב את תשומת הלב לגבי הנתונים.
דוד טל: 10,000 נפש זה כולל גברים ונשים?
סראב אבורביעה: כל תל-שבע, כשמתוכם רק 100 נשים עובדות, זאת אומרת 5%.
סראב אבורביעה: כל הזמן באים בטענות למסורת הבדואית שהיא מסורת חונקת ולא מתירה לאשה לצאת מהבית, אבל בעצם יש הרבה יוזמות ויש נשים שיוצאות להכשרות שונות: אם זה מזכירות, עובדות משפחתונים וכו', אבל הבעיה – וכאן בעצם אני מגיעה כבר לפתרון – שאין מספיק תקנים להעסיק את הנשים האלה.
כרייני יזיד: כרייני יזיד, מנהל לשכת הרווחה בדיר אל אסד.
כרייני יזיד: כשדיבר ראג'ב על המצוקות של האוכלוסייה הערבית, ביקשת פתרונות.
כרייני יזיד: שנית, יש מקום לדעתי לעבוד ב"פריות" ומעל השולחן מה שנקרא, כי אותו אדם שהגיש תכנית – מר חיים פוזנר, עם כל הכבוד – שהגיש תכנית לאוצר והוא דורש תוספת של 120 תקנים, יש לו נוסחה שהמחוזות עובדים על פיה שכל הלשכות הערביות – אנחנו בעודף תקנים למרות כל המצוקה.
כרייני יזיד: אז שיחליט – או שאנחנו בעודף תקנים או שאנחנו זקוקים.
כרייני יזיד: למשל, בשנת 2001 חולקו 70 מיליון שקל כתקציבי תמיכות למוסדות.
כרייני יזיד: מה שקיבלו המוסדות הערביים זה פחות מאחוז אחד, כאשר אנחנו מדברים על 20% של חלקם באוכלוסייה, ובכל זאת ה- 20% האלה מהתקציב של 70 מיליון שקל שיהיה מוזרם לאוכלוסייה הערבית.
ערו עפיף: שמי ערו עפיף מכפר ג'ת במשולש.
ערו עפיף: אני מדבר על סוגיה נוספת לאותם דברים שדיברו עליהם מנהלי הרווחה.
ערו עפיף: אני מדבר על סוגייה של אותה אוכלוסייה שמגיעה מחוץ לכותלי המדינה, שמגיעה לקו התפר, דהיינו אני מדבר על אזור כפר קאסם עד הגיעך לאום אל פאחם.
ערו עפיף: ראשית, היא מגיעה עם ממוצע נפשות של חמש פלוס, אם לא שבע פלוס.
ערו עפיף: היא מגיעה עם מטען וסל שירותים שאין אנחנו בלשכות יכולים להתמודד אתו – הן בכוח האדם המקצועי שקיים בלשכות והן בתקציבים המאושרים על ידי משרד העבודה והרווחה.
דוד טל: מהו הגיל שבו אשה עוברת את גיל הנישואים?
ערו עפיף: לא רוצה להיות מדויק, אבל יכול להיות מ- 25 פלוס, אני מדבר על נשים.
ערו עפיף: אני מדבר על גברים שהתאלמנו והתחתנו עם בנות מהגדה המערבית – גילאי 30, גילאי 35, אני מדבר על גילאי 70 אפילו – אני מדבר על אלמנים, קשישים בגיל 70 שמתחתנים עם נשים מהגדה המערבית שמגיעות ארצה וכולנו יודעים מה גבר יכול לקבל – יש היום תרופות, לא חסרות תרופות, וכל אחת רוצה שיהיה לה רכוש וכל אחת רוצה שיהיה לה משהו להסתמך עליו.
ערו עפיף: אנחנו מדברים על משפחות שמגיעות עם מטען קשה – בחלקם נרקומנים, בחלקם עם בעיות אישות, בחלקם אלימים ואני לא רוצה להוסיף, אבל כל הסל הזה בעצם מגיע ללשכות הרווחה ואנחנו צריכים להתמודד אתו.
ערו עפיף: אני אתן דוגמה לג'ת ואני יכול לתת דוגמאות נוספות.
ערו עפיף: על פי סקר שנערך על ידי יושב ראש ועדת החינוך, התכנון והבנייה, שנת 2000 – מספר בתי מגורים בכפר 1,800, מספר נפשות בכפר 8,300, מספר משפחות זרות 120 משפחות, אם לא יותר.
ערו עפיף: אחוז המטופלים הזרים במחלקת הרווחה מסך כל התיקים – 25%, אחוז המטופלים הזרים במסגרות טיפול קהילתיות 30%, אחוז המשפחות הזרות מסך הכל – אני מדבר על 8%, זאת אומרת שאנחנו בבעיה וזה לא רק לג'ת.
עאדל אג'ברייה: אג'ברייה עאדל, מנהל המחלקה לשירותי רווחה באום אל פאחם.
עאדל אג'ברייה: יש מחלקה לפרוייקטים מיוחדים, המוסד לביטוח לאומי – אין תקציב.
חוסם חלבי: אני רוצה לדבר על שתי נקודות עיקריות.
חוסם חלבי: ראשית, יש השלכה מאד רצינית מהמצב שתואר כאן בנושא של תעסוקה ואבטלה וכו' על לשכות הרווחה, ואני חושב שהעניין הזה בהחלט שווה דיון ושווה גם מתן מענה על ידי משרד העבודה והרווחה כי רוב רובן של הפניות כיום בלשכות הרווחה הן על בסיס כלכלי.
חוסם חלבי: יש כאן באמת השלכה, צריך כאן הגדלת תקציבים וצריך גם להגביר כוח אדם בצורה מאד משמעותית.
חוסם חלבי: אתה שאלת כל הזמן מה ההצעות שלכם.