GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
2436: עמיר פרץ במליאת הכנסת כשהתקיים הדיון בקריאה טרומית על הצעת החוק.
2436: אנחנו עוסקים היום אולי באחד הנושאים החשובים ביותר שכנסת ישראל עסקה.
2436: אני חושב שטוב שחברי הכנסת עמיר פרץ וחיים כץ הגישו את הצעת החוק כפי שהם הגישו אותה.
2436: הצעת החוק הזאת, משמעותה האמיתית היא חיסול ענף כוח אדם בישראל.
2436: הפיכת כל חברות כוח האדם בעצם לחברות העוסקות בתיווך ולא חברות שעוסקות כחברות כוח אדם על-פי החוק הקיים היום.
דוד טל: שהעלו חברי הכנסת פרץ וכץ.
אמנון לין: את היריעה כולה.
אמנון לין: צריך להבין שהצעת החוק מדברת לא רק על תקופה של שלושה חודשים אלא היא גם מדברת על כך שמהיום הראשון המעסיק בפועל הוא גם המעסיק המשותף.
אמנון לין: היא גם מדברת על כך שמהיום הראשון, תנאי העבודה על-פי הסכם העבודה הקיבוצי באותו מקום עבודה חלים גם על עובדי קבלן כוח אדם.
אמנון לין: אבל אני אומר, טוב שההצעה מוגשת בצורה זו כי היא מכניסה אותנו לוויכוח קוטבי ואמיתי על מה בכלל המקום של חברות ענף כוח האדם בישראל.
אמנון לין: מבחינה זו אני אומר שטוב שהדבר נעשה בכנות, כפי שאמר חבר הכנסת עמיר פרץ בלי משחקים, זוהי המטרה ואנחנו לא רוצים שיהיו חברות ענף כוח אדם בישראל, רק שהן יעסקו בתיווך תקופה מסויימת.
אמנון לין: זו משמעות ההצעה.
אמנון לין: אני חושב שכדאי שנזכיר לכולנו.
אמנון לין: אני לא עוסק בנושאים חריגים ואני גם לא אעסוק בנושאים חריגים כי אין לי שליטה על המידע של נושאים חריגים, כמו שלא הייתי רוצה אנחנו נשפוט ציבור שלם על-פי מעשים של יחידים, לא בעולם עסקים ולא בקרב אישי ציבור.
דוד טל: מסכים שאין לעשות הכללה, אבל אולי זה אחד הדברים.
2436: לטיפול המשטרה והמשטרה מטפלת בעבריינים, היא לא מענישה את כל הציבור.
2436: מקרים חריגים, צריך לטפל בהם.
2436: אם תרשו לי, אני מהר מאוד אציג את הדברים.
2436: החברות פועלות על-פי חוק שהועבר כאן בכנסת ישראל.
2436: גם חבר הכנסת עמיר פרץ היה שותף בעיצובו של החוק הזה .
2436: זה ענף שפעילותו מוסדרת בחוק וזה לא ענף פרטיזני.
2436: זה ענף שהחוק הזה, חוק העסקת העובדים, הוא חוק פרטני.
2436: החוק הזה קובע מגבלות, אנחנו בישראל, חברות כוח האדם הלגיטימיות הפועלות על-פי החוק, פועלות על-פי תנאי משחק שכנסת ישראל קבעה אותם ועל-פי זה אנחנו פועלים ועל-פי זה אנחנו גדלים.
2436: מה בעצם הטענה כלפי חברות כוח האדם.
2436: הן פועלות על-פי החוק, הן חתמו כמעט כולן, בעידודו של החוק הזה, על הסכמי עבודה קיבוציים או כלליים או מיוחדים והן משלמות לעובדים על-פי מה שהחוק במדינת ישראל דורש מהם ועל-פי מה שהסכמי העבודה דורשים מהם.
2436: אם יבואו ויגידו לי שיש חברה שאינה משלמת על-פי החוק או על-פי הסכם עבודה קיבוצי שהיא חתומה עליו, היא חברה שמפירה את החוק ובזה אני לא עוסק.
2436: אני עוסק בחברות שכן מבצעות את החוק.
2436: אגב, אני לא יודע על מקרים כאלה ספציפיים, אבל אם יש – צריך לטפל בהן בדרך של המנגנון שנקבעה.
2436: אני רוצה שתבינו רבותיי, שבמדינת ישראל, כשמחליטים לסגור ענף כלכלי שלם, יש לזה תוצאות.
2436: זה לא פשוט שיום אחד באים ואומרים שאתם תפעלו על-פי כללים אנחנו מכתיבים לכם, ואחרי זמן מה שהחברות פועלות על-פי תנאים אלה, אומרים אנחנו עכשיו סוגרים את הכל.
2436: העובדים, לא נושיע את העובדים ולא נעזור להם.
2436: אני מציע, בואו נחשוב טוב טוב על תוצאות החוק, כי כפי שאמר חבר הכנסת עמיר פרץ יש לזה השפעה עצומה על המשק.
2436: בהסכמת ההסתדרות.
2436: על מי אנחנו מדברים?
עמיר פרץ: החוק, אבל הגענו למסקנה שבמסגרת החוק אין לנו יכולת.
2436: יש פרסום של הרשות לתכנון כלכלי של משרד העבודה והרווחה ואני רוצה שנבין על מה אנחנו מדברים.
2436: קודם כל, אנחנו לא מדברים כאן על עובדים זרים שזאת התייחסות שונה ואני גם לא מייצג כאן חברות של עובדים זרים אלא אני מייצג את איגוד לשכות המסחר שאין להם עניין בנושא של עובדים זרים.
2436: אני חושב שכדאי שנבין באיזה מספרים מדובר.
2436: המספרים המוסמכים היחידים שפורסמו עד היום זה של הרשות לתכנון כוח אדם במשרד העבודה.
2436: התפרסם במקרה אתמול.
2436: אדוני היושב-ראש, רק שלושה אחוז מהעובדים במגזר העסקי הם עובדי קבלן כוח-אדם וכדאי שנזכור את הנתון.
2436: רק שלושה אחוז.
2436: איפה יש עובדים?
2436: במגזר הציבורי.
2436: על-פי הנתונים שלהם זה מגיע כמעט ל15- אחוזים.
2436: אבל כדאי שהדברים יהיו מול עינינו.
חיים כץ: יודעים את הנתונים.
2436: כלכלי של משרד העבודה שזה גוף ממשלתי.
2436: לפי דעתי קבלני כוח אדם, לפי הנתונים שיש לנו, מעסיקים בין 125 אלף ל150- אלף.
2436: אני לא יכול להגיד לך שזה לא נתון מדוייק.
2436: אני רוצה שנבין.
2436: ענף כוח האדם בתור שכזה הוא ענף מפותח היום בעולם כולו.
2436: הוא מפותח בארצות-הברית, הוא מפותח באנגליה, הוא מפותח בעולם המערבי והוא מתפתח הרבה יותר באירופה.
2436: ראיתי מחקר של ההסתדרות שהיא עשתה בנושא הזה.
2436: בכל ארצות אירופה היום מתירים את הענף.
2436: למה?
2436: כי זה חלק בלתי נפרד היום מכושר התחרות של כל כלכלה.
2436: רבותיי, התעסוקה בעולם משתנה, המושגים שלנו של ג'וב קבוע כל החיים כבר לא קיימים יותר.
2436: היום חברות רוצות לשמור על גמישות בתעסוקה ומשום שרוצים לשמור על גמישות במבנה התעסוקה ומחר זה יהיה חלק בלתי נפרד מתנאי התחרות, יש במשקים גם חברות כוח אדם.
2436: חברות נמצאות בהתפתחות, ואם בישראל אנחנו רוצים לבוא ולומר שאנחנו לא רוצים בהתפתחות זאת – זכותו של המחוקק.
2436: אני חוזר ואומר שזה תורם להעלאת רמת התעסוקה במשק.
2436: אם תתקבל הצעת חוק זאת – האבטלה בישראל תגבר.
2436: חברות כוח האדם הן היום מנגנונים רחבים ופרוסים, הם מגייסים עובדים, חלקם עוסקים גם במבחני התאמה ובנוסף לזה הן מממנות חלק גדול מעלות העבודה.
2436: בכל הפעילויות האלה הן תורמות לרמת התעסוקה במשק.
תמר גוז'נסקי: כוח אדם כי על זה יכולתי לתת לכם הרצאה ארוכה מאוד.
תמר גוז'נסקי: אני רוצה להתווכח על העמדות שהוצגו פה בקשר לענייני גמישות וכושר תחרות וכל הדברים האלה.
תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת וכל הנוכחים פה, הכל מקורו באיזושהי הנחה שיש איזושהי קרן שכר ואת קרן השכר הזאת אנחנו נחלק לאיקס עובדים, נוריד את השכר – יהיה איקס פלוס עובדים.
תמר גוז'נסקי: מי אמר שזה קיים?
תמר גוז'נסקי: תראו את הדברים אחרת.
תמר גוז'נסקי: ככל שמעסיקים יותר עובדים באמצעות חברות כוח אדם, ככל שהשכר שלהם יותר נמוך, הוא יותר נמוך כי הם לא צוברים זכויות והם לא צוברים ותק, כתוצאה מכך רמת החיים במדינת ישראל יורדת ולא עולה.
תמר גוז'נסקי: ולכן כל הטענה שזה תורם לפיתוח ולקידום, אין לזה שום שחר במציאות.
תמר גוז'נסקי: אדוני, אני רוצה להתייחס לנושא הזה של חברות כוח אדם ומה שקורה היום במגזר הציבורי.
תמר גוז'נסקי: אנחנו הרבה פעמים מדברים על שומרים ועל עובדי ניקיון.
תמר גוז'נסקי: אני רוצה לספר לכם על דוגמה אחרת.
תמר גוז'נסקי: בעיריית תל-אביב מעסיקים כעובדי חברת כוח אדם מורים למוסיקה כשלכולם יש תואר שני ושלישי.
תמר גוז'נסקי: מורים למוסיקה, זה לא רק עובדי ניקיון.
תמר גוז'נסקי: רופאים בבתי-חולים מעסיקים ככה.
תמר גוז'נסקי: הרי זה ניסיון לקבור את כל השוק במדינת ישראל.
תמר גוז'נסקי: מבחינתי כמובן שיש עבודות זמניות באמת.
תמר גוז'נסקי: יש דבר כזה, עבודות זמניות באמת.
תמר גוז'נסקי: כאשר צריך לקטוף יבול מעץ, לא כל השנה קוטפים את היבול.
תמר גוז'נסקי: יש עבודות זמניות באמת, אבל מורה למוזיקה זאת לא עבודה זמנית, אז חוסכים את החודשיים של הקיץ שלא משלמים לא שכר ובחודשיים האלה הוא אמור לא לשתות ולא לאכול ואחר-כך לחזור לעבודה.
תמר גוז'נסקי: על זה אנחנו מדברים ולא על עבודות זמניות באמת.
תמר גוז'נסקי: אני רוצה להדגיש שהנפגעים העיקריים משיטת העסקה זאת אלה הן הנשים.
תמר גוז'נסקי: נשים הן הנפגעות העיקריות.
תמר גוז'נסקי: הן אלה שנאלצות לעבוד באפס זכויות או כמעט באפס זכויות, הן נאלצות לעבוד בשכר נמוך, בעבודות זמניות וכולי.
תמר גוז'נסקי: העניין הזה של חוסר ותק וכולי, אני רוצה לומר לכם שהתוצאה היא שאנשים בגיל 40 ו45- ייזרקו לאבטלה, ייזרקו למקום שבו לא יוכלו למצוא תעסוקה ומבחינה חברתית אנחנו נהפוך מדינת רווחה לא לאנשים בני 70 אלא לאנשים בני 50 וזה קורה כבר עכשיו.
תמר גוז'נסקי: מה שקורה הוא שהמעסיקים מקבלים עובדים יותר בזול והמדינה צריכה לפרנס אותם אחר-כך כי זורקים אותם מהעבודה כי בשיטת העסקה הזאת לא צריך להעסיק אדם בגיל 50 אלא להעסיק אדם בגיל 30 וכל בני ה50- הביתה.
תמר גוז'נסקי: עניין ההסתדרות.
תמר גוז'נסקי: יש לי ויכוח גדול עם ההסתדרות.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שההסתדרות לא הייתה צריכה לחתום הסכמים כאלה, ההסתדרות לא הייתה צריכה להקים בעצמה חברת כוח אדם ואני שמחה שהיום ההסתדרות מכה על חטא.
נסים זאב: המציאות.
נסים זאב: מדברים על הפרטה ולדעתי יש בעיה קשה שהאזרח הקטן ישלם משום שהכל עובר לחברות כוח אדם ותאגידים.
נסים זאב: מדברים על הפרטה בגדול, אבל בסופו של דבר האזרח ישלם הרבה יותר ממה שהיה משלם אם הרשות הייתה מבצעת ואנחנו נותנים יד לזה.
נסים זאב: אני רוצה לקחת כדוגמה את עיריית ירושלים שמעסיקה 1,600 עובדים – מתוך 7,500 – דרך חברות כוח אדם.
נסים זאב: היא מעסיקה את העובדים בצורה זאת לא רק בגלל העלות שהיא זולה יותר אלא מכיוון שקיימת מגבלה כאשר הממשלה אומרת שהיא רוצה לראות צמצום בכוח אדם וכי העירייה לא יכולה להעסיק למשל יותר מ7,000- איש.
נסים זאב: דרך אגב, יש גם עובדים סוציאלים שמועסקים דרך חברות כוח אדם, דרך עמותות מסויימות.
נסים זאב: העירייה לא יכולה להשלים את כוח האדם החסר אלא לעשות זאת באמצעות החברות.
נסים זאב: אם אנחנו מקבלים את ההצעה כפי שהיא, זה בעצם חיסול כל הנושא של חברות כוח אדם.
נסים זאב: אני בעד לשפר את התנאים של העובדים.
נסים זאב: אני יכול לתת דוגמה ברמת חינוך בבתי-ספר.
נסים זאב: יש בתי-ספר מוכרים ומוכרים לא רשמיים וכולי, וכל תאגיד עומד בערך באותם התנאים של משרד החינוך, פחות או יותר, ואתה לא יכול לאכוף על אותו תאגיד שיפעל לפי אותן הוראות וכללים של משרד החינוך בתנאים של עובד ומעסיק.
נסים זאב: אם אנחנו מצד אחד נוכל להגדיל את השכר המינימלי, שיהיה קצת יותר גבוה, לשפר את התנאים אבל לבוא ולהפוך את אותו העובד שיהיה קבוע אחרי שלושה חודשים, חברות כוח האדם יתנערו מזה.
נסים זאב: אני אומר לפחות שנה כי אנחנו יודעים שלהיות במעמד קבוע או לא קבוע זה מינימום שנה.
נסים זאב: תסתכל ותראה אם אנחנו רוצים לפתח את נושא כוח האדם, כי אז אנחנו חייבים לעבוד בשני ערוצים: מצד אחד לשפר את תנאי העובדים, אבל מצד שני לתת את האפשרות שחברות כוח אדם יוכלו לפעול.
נסים זאב: לי לא ברור דבר אחד ואני שואל איך יוצא שבפועל אותה רשות שמבקשת כוח אדם, היא משלמת כפול לאותו עובד כשהשכר בפועל מגיע לפחות מחמישים אחוז.
נסים זאב: צריך לעבוד לפי סעיפים שאפשר ליישם אותם ולחייב בהם את חברות כוח האדם ואז אני בעד זה.
עמיחי כץ: שהועלו כאן.
עמיחי כץ: זה יפגע בגמישות המעסיק להעסיק עובדים לאורך זמן.
עמיחי כץ: מי שייקח עובד לשלושה חודשים, יצטרך להעסיק אותו אחר-כך כל החיים.
עמיחי כץ: יכול להיות שהאבטלה דווקא תגבר בעקבות ההצעה הזאת כי זה יגרום להעלאת עלות העובדים ובעקבות כך יועסקו פחות עובדים.
עמיחי כץ: העובד יעלה יותר משום שהוא הופך לעובד קבוע אחרי תקופה מסויימת והמעסיק צריך לקחת את זה בחשבון ואז יכול להיות שהוא יחשוב פעמיים אם להעסיק אותו בכלל כי זה אולי לא כדאי לו.
עמיחי כץ: יכול להיות שבגלל החוק העובדים יפוטרו אחרי שלושה חודשים וזאת כדי שלא יקבלו קביעות והם יועברו מחברה לחברה.
עמיחי כץ: אנחנו סבורים שלא צריך לחוקק את החוק אלא לסיים את הנושא בהסכמים קיבוציים או בהסכמים אחרים בין העובד לבין המעסיק.
מגי בר-אשר: שהדברים שנאמרו על-ידי מר לין מקובלים עלינו במלואם.
מגי בר-אשר: אני רוצה להתייחס לשני עניינים באופן מיוחד, עניינים שנוגעים לגמישות הניהולים.
מגי בר-אשר: מדינת ישראל הרבה פעמים יוצאת בכל מיני פרוייקטים חד-פעמיים, למשל שנות 2000, שנות ה50-, גלי עלייה.
מגי בר-אשר: יש לנו צורך לצאת בפרוייקטים חד-פעמיים שיאפשרו לנו להעסיק עובדים לתקופת זמן מסויימת.
מגי בר-אשר: לא ייתכן שעובד יהיה במקום עבודה שלושה חודשים ומיד לאחר מכן הוא ייהפך לעובד קבוע.
מגי בר-אשר: אני רוצה להזכיר לכם שהחוק הקיים נחקק בסך הכל לפני שלוש שנים ואז האיזון שהגיעו אליו היה שלוש שנים.
מגי בר-אשר: אחרי משא ומתן ארוך הגיעו לשלוש שנים וכנראה שאז חשבו ששלוש שנים זו תקופת העסקה זמנית סבירה.
מגי בר-אשר: על-פי הצעת החוק מהיום הראשון העובד מקבל את כל התנאים של ההסכם הקיבוצי ובהסכם הקיבוצי יש את התנאים בנוגע לפיטורים.
מגי בר-אשר: במיוחד כאשר מדובר בעובדי מדינה, יש קושי וזה מקשה עלינו בנוגע לגמישות הניהולית אני רוצה להתייחס לנקודה האחרונה שהועלתה על-ידי עמיחי.
מגי בר-אשר: צריך להבין שבכל מקום עבודה יש את הייחודיות שלו.
מגי בר-אשר: יש מקומות עבודה ששנה תחשב כתקופת העסקה זמנית סבירה, יש מקומות עבודה שם מדובר בשלושה חודשים.
מגי בר-אשר: הקביעה בחוק היא גורפת.
עמיר פרץ: המדינה?
עמיר פרץ: זה לא סמכותך לדבר על מבנה ההעסקה במשק.
אמנון לין: על המשק בכללו.
מגי בר-אשר: מדי ובסופה היא עוד עשויה לפגוע בעובדים למרות הכוונה שלה לעזור להם.
דוד טל: אחרת שלא תהיה גורפת?
מגי בר-אשר: הצעת חוק בנושא הזה של קבלני כוח אדם וכמובן שזה יהיה בתיאום של כל משרדי הממשלה.
אליק רום: שעד לפני חצי שנה הייתי סמנכ"ל משאבי אנוש של קונצרן כימיקלים לישראל.
אליק רום: לכן מה שאני אומר ייגע גם בחברה גדולה מאוד כמו כימיקלים לישראל, שם היה לי הרבה מאוד ניסיון עם ועדי עובדים, ועדי עובדים חזקים וטובים וגם עם עובדי חברות כוח אדם.
אליק רום: כמי שעוסק עשרים שנה בתחום של יחסי עבודה בחברות שונות, אני גם עוסק בזה בתחום האקדמי מדי פעם, אני חייב לומר שהעמדה של חבר הכנסת עמיר פרץ שבאה לבטל הסכמים קיבוציים קיימים עם חברות כוח אדם ולהמיר אותם בחוק, לדעתי הוא דבר שגם העובדים שכאן – ואני אומר את זה כמי שמחשיב מאוד את מערכת יחסי העבודה ואת ההסתדרות , כצד ליחסי העבודה – צריכים לדעת שהוא מערער מאוד את הקיים בישראל בכל מה שקשור להסכמי עבודה.
אליק רום: אחד הדברים הלא טובים שקרה, תהליך שהחל בשנת 1977, שחוקים החליפו מערכת של הסכמים בכמה וכמה תחומים, חלקם גם הגיעו לכאן וישבו כאן על השולחן.
אליק רום: לכן, הסכמי עבודה כלליים ומיוחדים הוא המנגנון הטוב ביותר שקיים במדינה.
תמר גוז'נסקי: הקיבוציים.
אליק רום: בהסכמים קיבוציים טוב בהרבה מכל אותם מקומות בהם אין הסכמים קיבוציים.
אליק רום: גם אם את צודקת, עדיין מצבן של הקלדניות בבתי-המשפט שיש להן הסכם קיבוצי – וגברת דליה מההסתדרות יכולה לתמוך במה שאני אומר – טוב מכל מצב אחר.
אליק רום: אני חתמתי על הסכמים בחברת ים המלח, בחברת הברום, בחברת רותם, בכל החברות הכימיקליות שישנן בישראל.
אליק רום: מה זה הסכמי דור ב'?
אליק רום: הסכמי דור ב' – ואנחנו יודעים את זה ויודעים את זה גם נציגי ההסתדרות – באו בעליל להוריד את עלויות העבודה למעסיקים, כי אם עובדי דור א' בים המלח קיבלו תשלום ימי מחלה באופן מלא אחד לאחד עבור ימי המחלה שלהם, היום הם מקבלים על-פי חוק דמי מחלה וזה לא אחד לאחד.
אליק רום: על-פי חוק, שבעים אחוז.
אליק רום: אם זה לא טוב, זה אלף מונים יותר טוב מעובדי הקבלן.
אליק רום: הסכמי דור ב', חמש שנות ניסיון.
אליק רום: היום יש חוק של חברות כוח אדם.
אליק רום: יש פה גם בעיה חוקית שלא שמעתי התייחסות משפטית, כי באיזשהו מקום יש לנו את חוק יסוד חופש העיסוק, והשאלה היא איך מסתדר חמש שנות ניסיון בהסכם דור ב' עם הדרישה היום של החוק לשלושה חודשים.
אליק רום: אני יודע מה משמעות החוק מבחינה כלכלית למדינת ישראל ובואו לא נסתובב סביב זה.
אליק רום: בשירות הציבורי יש היום 65 אלף עובדים.
אליק רום: בואו נניח שהפרש העלות לצורך העניין בין עובד שירות מדינה ממוצע לבין עובד חברת כוח אדם, כי אלה מסכנים ועושקים אותם, בואו נניח שזה רק 10,000 דולר לשנה.
אליק רום: דיברנו על 650 מיליון דולר כי אף אחד לא יפוטר לטענתו של חבר הכנסת עמיר פרץ וכולם ישארו לעבוד.
אליק רום: אנחנו מדברים על תוספת עלות לתקציב של 650 מיליון דולר, כאשר הנכים המסכנים – וכל הכבוד לחבר הכנסת עמיר פרץ שנכנס לזה - היו צריכים להילחם 37 יום על סכום פחות מזה.
אליק רום: לכן גם יהיו מובטלים, כי אני אומר לך שחברת כימיקלים לישראל שמעסיקה אלפיים עובדי חברות כוח אדם, המשמעות היא תוספת של ארבעים מיליון דולר לשנה.
אליק רום: מה יעשו האחים עופר עם העניין הזה?
אליק רום: רבותיי, יאלצו להצטמצם ולצמצם.
אליק רום: אני יודע איך זה עובד, אני הייתי שם.
אליק רום: ככה זה יהיה.
אליק רום: עם כל הכבוד, זה מה שיקרה.
אליק רום: אני רוצה לומר דבר נוסף.
אליק רום: יש חוק העסקת עובדים על-ידי חברות כוח אדם שחוקק בשנת 1996.
אליק רום: אתם יודעים מה הבעיה היום?
אליק רום: קחו את סעיף 13 לחוק ותזרקו אותו לזבל.
אליק רום: זה ההסכם הקיבוצי.
אליק רום: תגידו שאחרי שלוש שנים, לא משנה אם יש הסדר קיבוצי או אין הסדר קיבוצי, הם הופכים להיות עובדים של המעסיק.
אליק רום: חבר הכנסת פרץ, תחוקקו חוקים שמגינים על המלצרים ועל המכונאי במוסך.
אליק מרום: מהיום הראשון ולא משנה אם עובד מפוטר או מתפטר.
אליק מרום: תחוקקו חוקים.
אליק מרום: את צוחקת, אבל חברת "או.
אליק מרום: אר.
אליק מרום: אס" ודוגמותיה, חתמו בעקבות החוק הזה הסכם קיבוצי מיוחד עם ההסתדרות.
אליק מרום: חבר הכנסת פרץ ודאי יודע את זה שאנחנו נמצאים כבר חודשים במשא ומתן עם ההסתדרות, ואנחנו מוכנים גם לשפר את ההסכם הקיבוצי המיוחד.
אליק מרום: רבותי, זה הענף היחיד במדינת ישראל שמשלם בנפיט, משלם מאה אלף דולר בהסכמים כדי לקבל רשיון, משלם ערבות במדינה.
אליק מרום: זה הענף היחיד במדינת ישראל שמעסיק עובדים ומשלם ערבות, ולמה הערבות?
אליק מרום: על-מנת לכפות על המעסיקים שישלמו את התנאים הסוציאלים של עובדיהם.
אליק מרום: רבותיי, החוק הזה קיים כבר כמה שנים אבל אין אף חברת כוח אדם מאלה שמוזכרות כאן – שזה לא אנחנו – שלא משלמים ימי אבל, שלא משלמות ימי מחלה וכולי.
אליק מרום: לאף אחת לא נשלל רשיונה, לא חילטו ערבות.
אליק מרום: תחלטו ערבויות, זה כסף בידי המדינה.
אליק מרום: תקנסו.
עמיר פרץ: מאוד חשובות ומאוד משמעותיות, אבל צריך לזכור שחלק מהבעיה של החקיקה – ואתה אמרת באותה נשימה חקיקה, ואמרת שיש חוק יסוד חופש העיסוק – היא שאין חוקה בישראל ואין חוק יסוד זכויות חברתיות שהיה אמור לאזן את חוק יסוד חופש העיסוק בכל השאלות האלה.
עמיר פרץ: אנחנו נתקלנו במצב שלמעסיקים היה יותר כוח בכנסת, וצריך גם לומר את האמת.
עמיר פרץ: עשרת הדיברות כי הם אומרים שבית-המשפט העליון יפרש את זה אחרת.
עמיר פרץ: מסיבות של דמוקרטיה, זה לגיטימי.
עמיר פרץ: אין חוק בישראל וכשאין חוקה בישראל כל העניין הזה שאתה בא ואומר בלהט שיחוקקו חוק – זו אמירה יפה מאוד.
עמיר פרץ: אין אמצעי אכיפה בישראל, כי עוד לא הכניסו לבית-סוהר אף מעסיק.
עמיר פרץ: אם היו קובעים שהמעסיק עובד זר בלתי חוקי הולך לבית-סוהר לשלוש שנים, אף אחד לא היה מעסיק את זה, אבל במקום זה מקימים בתי-סוהר לעובדים זרים.
עמיר פרץ: המעסיקים אשמים, אבל בא מישהו שמתחפש למיסיונר ורוצה לעבוד כאן כדי לחפש פרנסה לבית שלו, הוא הופך העבריין במקום ההוא שמעסיק תאילנדית בסביון.
עמיר פרץ: יקחו אותו פעם אחת לשלושה חודשים לבית-סוהר ונראה אותו אחר-כך מעסיק עובדים בלתי חוקיים.
עמיר פרץ: יש חוק בישראל, במסגרת החוק ההסתדרות מצווה לעשות את כל האפשר כדי לשפר את המצב.
עמיר פרץ: החוק היום אומר שהשיפור של המצב יכול להיות רק דרך ההסכמים הקיבוציים אבל למשל חוקי העבודה בישראל לא כופים עליך פנסיה.
עמיר פרץ: מי שבא אלינו ואנחנו אומרים לו פנסיה מהחודש הראשון, הוא אומר אל תחתום, אני אוריד עלות אחרת, יש חתימות בלנקו, שם החותמת קיימת.
עמיר פרץ: הוויכוח עם אליק מרום בהסכם הקיבוצי היום הוא שאתה רוצה שהפנסיה לעובד תתחיל מהחודש ה12- או מהחודש ה18- ואתה יחסית בין ההגונים, אבל יש לך קרוב ל350-300- חברות שאולי יש שלושים או ארבעים שפועלות לפי כללים וכל השאר זאת מערכת ניצול עם שיטת הדומינו.
עמיר פרץ: לכן אנחנו הגענו למסקנה שאין לנו יכולת במסגרת ההסכמים הקיבוציים לתת לעובדים את מה שמגיע להם ולכן הגענו למסקנה שצריך לבוא למחוקק.
עמיר פרץ: כל החברות לכלכלה של העירייה, מה זה?
עמיר פרץ: למה הקימו אותן בכלל?
עמיר פרץ: כל חברת משק וכלכלה, כל המתנ"סים, כל שיטות העסקה שעוקפות את חוקי העבודה והמדינה הפכה למי שנותנת לגיטימציה לכל העושק הזה והיא הגורם המרכזי בעניין.
עמיר פרץ: כל מי שמגיע לכאן בשם המדינה, תשאל אותו בבקשה אם בשם האידיאולוגיה הוא מוכן גם כן להיות עובד חברת כוח אדם.
אלי כהן: לייצג אותם.
אלי כהן: אני חבר התעשייה האווירית קרוב לתשע שנים.
אלי כהן: אלה הם עובדי קבלן שעובדים דרך חברת כוח אדם מסויימת שלא אנקוב בשמה.
אלי כהן: בתעשייה האווירית יש כמה חברות כוח אדם, וגם נציג חברת "או.
אלי כהן: אר.
אלי כהן: אס" יודע וגם אוריאל לין יודע שהם לא היחידים אלא יש עוד הרבה.
אלי כהן: האנשים האלה צועקים צעקה ובצדק.
אלי כהן: אנחנו שומעים אותם כל הזמן, אבל אנחנו אפילו לא יכולים להגן עליהם.
אלי כהן: כשאני באתי ואמרתי שאפשר גם אחרת, אז בתעשייה האווירית כשרוצים, אפשר להכניס גם דרך חוזים אישיים ואז התמונה נראית אחרת.
אלי כהן: אנחנו מתחרים עם טכנולוגיות מאוד גבוהות עם ענקי הטכנולוגיה בעולם ואני רוצה לקחת את העובדים האלה וללמד אותם, אבל אני לא יכול משום שאני פוחד שמחר יזרקו אותם וישלחו אותם הביתה ואז כל מה שהשקעתי בהם וכל מה שנתתי להם, יורד לטמיון.
אלי כהן: לכן כשיש לנו את המצב הזה, אנחנו מכניסים עובדי חוזה, אנחנו יכולים לעמוד בתחרות ולהתחרות בענקים כאלה, אבל עם עובדים כאלה אנחנו לא מסוגלים לעשות את העבודה שלנו.
אלי כהן: אנחנו מצטערים, אנחנו לא מסוגלים.
אלי כהן: אני מציע שתשמעו את העובדים האלה שיספרו באיזה תנאים הם עובדים ואז תבינו כמה המצב חמור.
בנימין נגר: לצייר תמונה ורודה אבל היא שחורה.
בנימין נגר: אני בגיל 56, יש לי חמישה ילדים, שניים סטודנטים ואחד בצבא.
בנימין נגר: אני כבר שבע שנים עובד בתעשייה האווירית דרך חברת כוח אדם.
בנימין נגר: ההסדר כלפי הוא לא ההסדר של התעשייה האווירית.
בנימין נגר: דיברו על הסעות, על תלושי האוכל והביגוד – אבל זה קורה איך שמתחשק למעביד ואם מתחשק לו לתת לנו.
בנימין נגר: אנחנו צריכים לרדוף אחריו.
בנימין נגר: לפעמים – לא נעים לי לומר זאת – עובדי התעשייה האווירית מורידים אותנו מהאוטובוס ולא נותנים לנו לנסוע בו.
בנימין נגר: הם צודקים, אנחנו לא עובדים שלהם וכך אנחנו נופלים בין הכיסאות.
בנימין נגר: דיברו על ימי מחלה.
בנימין נגר: אני הגשתי ארבעה ימי מחלה וקיבלתי תשעים שקלים.
בנימין נגר: שקלים נטו.
בנימין נגר: יש לנו חברים שעובדים עשר שנים וכל זמן מסויים מפטרים אותם ומחזירים אותם לעבודה.
בנימין נגר: יכולים לפטר אותי מהיום למחר – אין לי פנסיה.
דוד טל: הדברים הללו.
בנימין נגר: נוסע בהסעה של התעשייה האווירית.
בנימין נגר: אם אני עובד שעות נוספות, אני צריך ללכת ברגל עשרים דקות מהאוטובוס.
בנימין נגר: הוא מוריד אותי בכביש הראשי ואני צריך ללכת עד הבית שלי עשרים דקות ברגל וזה מאחר שאני לא עובד התעשייה האווירית.
אברהם עובדיה: שפונים אלינו לתנועה, אנשים שעובדים בחברות כוח אדם.
אברהם עובדיה: להעיד – במפעל כמזכירה בכירה.
אברהם עובדיה: היא עבדה שם תקופה ואחרי תקופה מסויימת החליטו להעביר אותה למפעל אחר.
אברהם עובדיה: הורידו אותה ברמת העבודה ועשו זאת בכוונה כדי שתעזוב.
אברהם עובדיה: בעל המפעל הקודם פנה לחברת כוח אדם ואמר שהוא מבקש מהם עובדים כבר שנים ואמר שאחרי כל כך הרבה שנים נתנו לו מזכירה שמורידה ממנו חמישים אחוז מעבודת המפעל ועכשיו לקחו לו אותה.
אברהם עובדיה: אחרי ויכוחים גדולים בעל המפעל שילם 12 אלף שקל עבורה.
אברהם עובדיה: זה סחר עבדים.
אברהם עובדיה: אם זה לא סחר עבדים, אני לא מבין מה זה סחר עבדים.
אברהם עובדיה: פונות אלי נשים בהריון שלא מקבלות את התנאים שלהן, פונות אלי עובדות סיעודיות שבוכות כי מודיעים להן מהיום למחר אם הן יבואו לעבודה או לא.
אברהם עובדיה: אם אין עבודה, הן לא מקבלות כלום.
אברהם עובדיה: אם הן יפנו ללשכת העבודה, זה סירוב.
אברהם עובדיה: שולחים אותן למקומות עבודה שלא קיימים ויש לי 5,000 חתימות של אזרחים שקוראים לבטל את התופעה של הראיסים האלה ואלה הם ראיסים.
גדי הבר: הארצי לשירותי כוח-אדם.
גדי הבר: הענף הזה מאורגן ברובו.
גדי הבר: עם ההסתדרות חתומות כארבעים חברות כוח אדם שחתומות על הסכמים קיבוציים.
גדי הבר: עם ההסתדרות הלאומית חתומות עוד כשמונים חברות כוח אדם.
דני אטינגר: ההסתדרות אבל הערימו עלינו בארבע פגישות ואין לי הסכם אתם.
גדי הבר: באה בידיים נקיות, יכלה לבוא ולקחת את ארבעים החברות שיושבות אצלה ולשבת לפני שנה וחצי וגם עכשיו במסגרת הדיונים לפקיעת תוקפו שלה הסכם ולחתימת הסכם חדש.
גדי הבר: זה במקום סתם להאריך אותו כדי להגיש הצעת חוק כזאת.
גדי הבר: יכלו לשבת ולהעלות את רף ההעסקה לעובדים כמו שהציעו כאן.
גדי הבר: זו נקודה מאוד חשובה שצריך להבין אותה.
גדי הבר: ההסתדרות יכלה ללכת פוזטיבית ולא לקרוא לחוק הזה הצעת חוק העסקת עובדים אלא הצעת חוק חיסול חברות כוח אדם.
גדי הבר: רבותי, בכל העולם עוד חודש וחצי, ב1- בינואר 2000 זה מילניום חדש, והצעת החוק הזאת מובילה אותנו שלושים שנה אחורה.
גדי הבר: אני לא רוצה לחזור על הדברים שנאמרו כאן על-ידי חברי לגבי חוק העסקת עובדים 1996, הגענו למנגנון מסודר.
גדי הבר: אתם באים ומציגים כאן דוגמאות, ולהכל אני מסכים.
גדי הבר: אני מכהן בתפקידי כנציג ציבור בבית-דין לעבודה בחיפה ואתם לא יודעים כמה מקרים מגיעים לשם, ולאו דווקא של עובדי חברות כוח אדם אלא של אישה בהריון ושל כל מיני מקרים אומללים.
גדי הבר: לדוגמה, היא עבדה באיזשהו מפעל כזה או אחר, אצל אופטיקאי וכדומה.
גדי הבר: כמעט שמונים אלף מקרים בשנה מגיעים לבתי-הדין לעבודה.
גדי הבר: למה שלא נתפוס כמה מקרים שמגיעים לשם בנושאים מסויימים ונגיד שנחוקק חוק לזה וחוק לזה.
גדי הבר: עובדי חברות כוח אדם, אם יש כמה דוגמאות של עובדת בהריון, אז לטפל בזה ויש מנגנונים כמו בית-דין לעבודה.
גדי הבר: אני חבר בוועדת החילוט שמינה שר העבודה והרווחה.
גדי הבר: התכנסנו פעם אחת, עשינו הכרות מאוד יפה, אפילו מקרה אחד לא הגיע למשרד העבודה על בקשה שחברה לא פועלת כחברה ואני לא מדבר על מקרה פה ושם.
גדי הבר: תמיד יהיו מקרים של מחלוקת לגיטימית שמגיעים לבית-הדין לעבודה, אבל בשביל זה לא באים ומחסלים ענף שלם.
גדי הבר: חבר הכנסת עמיר פרץ שכבר היה מעורב, כינה את כל ההעסקה על-ידי חברות כוח אדם כעושק.
גדי הבר: רבותי, על אותו בסיס מחשבה גם הסכמי דור ב' זה עושק כפול ומכופל כי בחלק מהסכמי דור ב' יש תנאי עבודה נחותים מתנאי ההסכם הקיבוצי של עובדי חברת כוח אדם.
גדי הבר: עכשיו אנחנו כבר מבינים את התוכנית.
גדי הבר: הסכמי דור ב' נעשו על-ידי ההסתדרות.
גדי הבר: חברת הכנסת גוז'נסקי, דיברת על עבודה מאורגנת ובצדק.
גדי הבר: היום חברות כוח אדם, ברובן זו עבודה מאורגנת.
גדי הבר: בסטטיסטיקה של המדינה זה חמישים אחוז ויותר.
גדי הבר: גם במפעלים, כמו לדוגמה בענף ההיי-טק, שם אין הסכמים קיבוציים, עובדי חברות כוח אדם שעובדים שם, הם היחידים עם הסכמים קיבוציים.
גדי הבר: אני מציע שתראו גם את הנקודות החיוביות.
גדי הבר: אני אומר עוד פעם.
גדי הבר: אם אתם רוצים לבוא ולשפר את מצב העובדים מבחינת התנאים, יש לכם את המכשיר הטוב ביותר שהמחוקק נתן לכם – הסכמים קיבוציים.
גדי הבר: לגבי עבודת נשים, אכן צודקת חברת הכנסת גוז'נסקי כי חמישים אחוז מעובדי חברות כוח אדם הן נשים, אבל בואי ראי את חצי הכוס המלאה.
גדי הבר: הרבה מאוד נשים שהיו מחוץ למעגל העבודה ולא יכלו לעבוד במשרות שהן משרות מזכירות חלקיות, כל המנגנון של חברות כוח אדם תורם לתעסוקה במשק.
גדי הבר: אתמול פורסם לגבי הקליטה המסיבית של אלפיים עובדי קופת-חולים לדור ב'.
גדי הבר: ראו זה פלא, זה כדי להוציא עובדים מחברות כוח אדם מוכנה ההסתדרות – בניגוד לכל העקרונות – לקחת עובדים בהסכמים של דור ב', שהם גרועים מההסכמים שהיו של עובדי חברות כוח אדם.
גדי הבר: זה אומר ביטול כל הוותק של עובדים שעובדים כבר תשע ועשר שנים - שזה ביטול שרירות וגורף ולא חוקי - כי זה האינטרס של ההסתדרות שרוצה להרוג את חברות כוח אדם.
רן קונפינו: וחברות כוח האדם, אבל אני רוצה להעלות את הסוגיות בשטח כפי שהן.
רן קונפינו: אני עובד בשדה התעופה כמאבטח כבר כמעט חמש שנים.
רן קונפינו: אני עובד בחברת קבלן בשדה התעופה.
רן קונפינו: לפני שנתיים ניסינו להקים ועד כדי לדבר עם ההנהלה, לשאול אותה אם אפשר לקבל דברים מסויימים.
רן קונפינו: הדבר היחידי שההנהלה עשתה במשך שנתיים של עבודה היה להילחם.
רן קונפינו: אין דבר כזה שנקרא ועד בחברת כוח אדם, וזה ציטוט של ההנהלה.
רן קונפינו: הם לא אמרו חברת שמירה אלא הם אמרו חברת כוח אדם.