GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עו”ד הדס תגרי: ב- 40% מהמודעות נדרש שירות צבאי, שזה כמובן יוצר אפליה כלפי ערבים, כלפי אנשים עם מוגבלות, זה יכול ליצור גם אפליה כלפי נשים.
עו”ד הדס תגרי: יש מודעות שדורשות שירות קרבי או שירות פיקודי, וזה שוב מקפח את הערבים, את האנשים עם מוגבלות ונשים.
עו”ד הדס תגרי: 35% מהמודעות מנוסחות כפניה לאחד המינים בלבד.
עו”ד הדס תגרי: אלה המודעות שמופיעות בעיתונים ואנשים מעידים על עצמם שהם מפלים.
עו”ד הדס תגרי: היתה לנו התכתבות עם שירות התעסוקה לאחר ששירות התעסוקה עצמו פירסם הודעות מפלות.
עו”ד הדס תגרי: הם הודיעו לנו שהם הנהיגו שינויים בעניין הזה והם לא יעשו את זה יותר.
עו”ד הדס תגרי: הם הודיעו לעובדים את הזכויות שלהם ואנחנו נעקוב לראות איך זה מיושם.
עו”ד הדס תגרי: ביקשנו משירות התעסוקה לעשות בדיקה מדגמית לגבי מספר המודעות שהן מפלות.
עו”ד הדס תגרי: הם אמרו לנו שאין טעם שיעשו בדיקה מדגמית, כי רוב רובן של המודעות הן מפלות.
עו”ד הדס תגרי: זה המצב היום ואנחנו מקווים שהוא ישתנה ולכן אין טעם כרגע לעשות בדיקה.
עו”ד הדס תגרי: נשים - הן יותר מובטלות, הן מתקשות יותר למצוא עבודה, במיוחד בתקופה של מצוקה כלכלית.
עו”ד הדס תגרי: יש אפליה קשה בשכר והפערים הם בין 20% בשירות המדינה עד 40 - 50% בשוק הפרטי.
עו”ד הדס תגרי: שיעור הנשים שמשתכרות פחות משכר מינימום הוא כמעט פי 3 משיעור הגברים שמשתכרים פחות משכר מינימום - 14% לעומת 5%.
עו”ד הדס תגרי: כמובן שיש אפליה לגבי קידום לדרגות בכירות.
עו”ד הדס תגרי: בשירות המדינה יש היום שתי מנכ"ליות ובקרוב תהיה רק אחת.
עו”ד הדס תגרי: בעבר הגענו למספר שיא של 3.
עו”ד הדס תגרי: בשנה האחרונה חלה ירידה בייצוג הנשים בארבע הדרגות העליונות בשירות המדינה.
עו”ד הדס תגרי: בעוד שישראל, מבחינת רמת ההשכלה של נשים ומבחינת התל"ג שלה נמצאת בחמישון העליון של מדינות העולם, מבחינת שלושה מדדים כלכליים עיקריים: שיעור הנשים בכוח העבודה, ממוצע השכר של נשים לעומת גברים וייצוג נשים בדרגות ניהול, ישראל נמצאת בחמישון השלישי.
עו”ד הדס תגרי: זאת אומרת, למרות שנתוני התל"ג ונתוני ההשכלה של נשים היו צריכים לשים את הנשים בחמישון העליון, הן נמצאות בחמישון השלישי.
עו”ד הדס תגרי: כך גם לגבי רמת הייצוג שלהן בממשלה ובכנסת.
עו”ד הדס תגרי: לגבי ערבים: אני חושבת שאפשר לומר בביטחון שערבים זאת הקבוצה הכי מופלה בשוק התעסוקה.
עו”ד הדס תגרי: פחות מ- 5% בשירות המדינה הם ערבים, בחברות הממשלתיות יש מעט מאוד ערבים, בחברת חשמל יש 5 או 6 ערבים מתוך 13 אלף עובדים, זה מהווה עליה של 20%.
דוד טל: יכולה להיות עליה גם של 100%, אם היה עובד אחד והוספנו עוד אחד.
עו”ד הדס תגרי: בחברת אל-על, אני לא מדברת על טייסים שרובם יוצאי חיל-האוויר, אין אף דייל בחברת אל-על - -
דוד טל: היום יש דייל ערבי אחד וכמדומני יש גם דיילת ערבייה אחת.
עו”ד הדס תגרי: אם כך, זאת עליה אין סופית, מאפס לאחד.
עזמי בשארה: אני לא מבין למה מלצרים ערבים במסעדות הם טובים ורק על המטוס הם לא עובדים כמלצרים.
עו”ד הדס תגרי: באוניברסיטאות מתוך 5,000 אנשי סגל, יש רק 35 ערבים.
עו”ד הדס תגרי: לגבי כל אחת מהקבוצות יש מאפיינים שונים.
עו”ד הדס תגרי: לגבי נשים אין בעיה בנושא של השכלה ויש בעיה לגבי קידום לדרגות בכירות וכן יש אפליה בנושא של שכר.
עו”ד הדס תגרי: ערבים היא כמעט הקבוצה היחידה, מלבד אנשים עם מוגבלויות שסובלים מאפליה מאוד קשה, להבדיל מנשים וממזרחים, שיש לגביה דעות מושרשות בציבור שבעצם מצדיקות את האפליה כלפי ערבים.
עו”ד הדס תגרי: לכן לגבי הערבים הבעיה היא עוד הרבה יותר קשה וחובתה של המדינה לפעול היא הרבה יותר גדולה.
עו”ד הדס תגרי: על פי מחקרים שנעשו 2/3 מהיהודים תומכים במידה זו או אחרת באפליה של ערבים.
עו”ד הדס תגרי: הם מתנגדים לאיסור חוקי של אפליה של ערבים, לא רוצים להיות כפופים לערבי במקום העבודה שלהם, חושבים שזה נכון להעדיף יהודים על פני ערבים במקום העבודה.
עו”ד הדס תגרי: פה צריך לשנות נורמות וליצור שינוי באקלים הציבורי.
אפרת ישראלי: לגבי החלוקה לקבוצות של נשים, ערבים, מזרחים וכו', בל נשכח שנשים הן גם ערביות, גם מוגבלות וכו'.
עו”ד הדס תגרי: ההערה מאוד במקומה והיא מאוד נכונה, כי נשים ערביות, נשים מזרחיות או נשים עם מוגבלות, סובלות מאפליה כפולה ומשולשת.
דוד טל: אמרתי קודם שזה עוד יותר לגבי מזרחים, דתיים, חרדים וכו'.
מנחם זינדל: הערה אישית.
מנחם זינדל: הנתונים שמוצגים כאן הם בסדר, אבל אני רוצה לדבר על תרבות הצגת הדברים.
מנחם זינדל: לדוגמה, אם מישהו לומד להסמכה לרב, הוא נראה בעיני החברה פחות מסטודנט או ממי שלומד לדוקטורט.
מנחם זינדל: דוקטור זה חשוב ורב זה פחות זה חשוב.
מנחם זינדל: אני לא יודע למה.
מנחם זינדל: אבא שלי היה גאה להציג את עצמו כפועל בנין והוא לא רצה להיות מנהל עבודה של סולל בונה, כי הוא חשב שפועל בנין זה יותר חשוב.
מנחם זינדל: בגרמניה מסטר לניקיון גאה בזה שהוא מסטר לניקיון.
מנחם זינדל: מבחינה זאת אם הוא היה מוצג פה, זה כאילו פחיתות כבוד.
דוד טל: אנחנו אומרים שכל עבודה מכבדת את בעליה.
מנחם זינדל: אלה שהציגו את זה לא באו מהפרולטריון.
מנחם זינדל: אצלנו מנהלים זה יותר חשוב מפועל בנין.
עו”ד הדס תגרי: ברור שכל עבודה מכבדת את בעליה, אבל אני חושבת שכל עובד רוצה להרוויח יותר כסף והעובדה היא שיש קטיגוריות של מקצועות כמו מקצועות הצווארון הלבן, מקצועות הניהול, מקצועות ההיי-טק וכו', שמרוויחים בהם יותר כסף ואז המעמד הכלכלי של האנשים יותר טוב.
עו”ד הדס תגרי: אני מאמינה שרוב האנשים רוצים שילדיהם ירכשו השכלה כי המרכיב הכי גדול בהשפעה על השכר הוא השכלה.
עו”ד הדס תגרי: למשל - 2/3 מפערי השכר בין מזרחים לאשכנזים מוסברים כפערים על רקע השכלה.
עו”ד הדס תגרי: גבר מזרחי מרוויח כ- 60% מגבר אשכנזי.
עו”ד הדס תגרי: 1/3 אחר לא מוסבר, כי הנתונים הם בעייתים, בגלל שזה הולך לפי ארץ מוצא האב ויש מעט מחקרים בנושא.
עו”ד הדס תגרי: חשוב לנו להביא את הנתונים האלה, כי אין ספק שיש בפועל אי שוויון בשכר.
עו”ד הדס תגרי: זה גם יכול להסביר מדוע מזרחים יותר מובטלים מהאשכנזים, במיוחד בתקופות של מצוקה כלכלית.
עו”ד הדס תגרי: ההנחה שלנו היא שכל אדם רוצה להיות בעבודה שמבטיחה לו ביטחון כלכלי, מבטיחה לו יציבות במקום העבודה ומבטיחה לו שכר גבוה יותר.
עו”ד הדס תגרי: יש סוגים של מקצועות שמבטיחים את הדברים האלה.
עו”ד הדס תגרי: כמובן שכל מלאכה מכבדת את בעליה, ואין שום מחלוקת בעניין הזה.
אריאלה אופיר: כל אדם רוצה לבחור אם להיות מסטר בניקיון או לא.
עו”ד הדס תגרי: לגבי אנשים עם מוגבלות: יש תת ייצוג עצום בשוק העבודה.
עו”ד הדס תגרי: ברוב מדינות העולם, אנשים עם מוגבלות פיזית הם מובטלים בשיעור של פי שניים או פי שלושה משיעור האבטלה הכללי.
עו”ד הדס תגרי: בישראל, לעומת שיעור אבטלה של כ- 9%, היינו צריכים למצוא 30% אנשים עם מוגבלות שהם מובטלים, אך אנחנו מדברים על 75%.
עו”ד הדס תגרי: זה תוצאה של דעות קדומות, של סטריאוטיפים, של חוסר נכונות להתאמות סבירות, לא גדולות, ושל חוסר פעולה מצד המדינה שאיננה פועלת בתחום הזה.
עו”ד הדס תגרי: המדינה איננה פועלת כדי לעודד מעסיקים להעסיק אנשים עם מוגבלות, כדי שכל בן אדם שמסוגל, יוכל לחיות בכבוד ויוכל לפרנס את עצמו ולהשתלב בשוק התעסוקה.
עו”ד הדס תגרי: הפליה על רקע גיל: אני חושבת שזה סוג אפליה שהכי פחות מוכרת והיא מסיבית בצורה שלא תיאמן.
עו”ד הדס תגרי: רוב המודעות, ומעבר למודעות יש גם מה שקורה כשאדם בא לראיון עבודה, מפלות על רקע גיל.
עו”ד הדס תגרי: אישה שעברה את גיל 40, אם היא לא במקצוע עם השכלה גבוהה ועם הון אנושי גבוה במיוחד, וגם אז היא תיתקל בקשיים, יהיה לה מאוד קשה למצוא עבודה.
דוד טל: יהיה נכון לומר את זה גם לגבי גבר?
עו”ד הדס תגרי: זה נכון מאוד לגבי גברים ולגבי נשים, זה עוד יותר נכון לגבי נשים.
עו”ד הדס תגרי: כלומר, אפליה על רקע גיל שקיימת בצורה מאוד קשה כלפי העובדים המבוגרים, קיימת בצורה עוד יותר חזקה לגבי נשים.
עו”ד הדס תגרי: במשרות שירותים שמאפיינות נשים, משרות מזכירות וכד', האפליה על רקע גיל הרבה יותר מורגשת.
עו”ד הדס תגרי: הדרישות של הופעה חיצונית מנשים הרבה יותר מחמירות.
עו”ד הדס תגרי: זה בפירוש לא תופעה שפועלת רק נגד נשים, אך היא קיצונית עוד יותר לגבי נשים.
עו”ד הדס תגרי: לגבי ההערה על האפליה הכפולה לגבי נשים ערביות או מזרחיות.
עו”ד הדס תגרי: אם אנחנו מוצאים מעט ערבים בשירות המדינה, אם אנחנו מוצאים פחות מזרחים בדרגות הבכירות בשירות המדינה - אנחנו לא מוצאים כמעט בכלל נשים מזרחיות בדרגות הבכירות בשירות המדינה.
עו”ד הדס תגרי: אנחנו מוצאים הרבה פחות נשים ערביות, כך שהעניין של האפליה הכפולה כאן פועל פי 10.
עו”ד הדס תגרי: לא פי 2, אלא פי 10 וחשוב מאוד לזכור את הנקודה הזאת.
עו”ד הדס תגרי: התייחסתי לאפליה או אי שוויון על רקע עדתי.
עו”ד הדס תגרי: זה נושא מאוד רגיש ואיכשהו מיעוט המחקרים מלמד אולי יותר מכל שיש חוסר רצון בכלל לגעת בנושא הזה.
דוד טל: גם פה יש אפליה.
עו”ד הדס תגרי: אני לא יודעת איך להסביר את זה.
עו”ד הדס תגרי: הנתונים שכן קיימים מלמדים שגבר מזרחי משתכר 60% מגבר אשכנזי.
עו”ד הדס תגרי: יש פערים גדולים אצל נשים שמרוויחות פחות גם מגבר וגם מאשכנזי.
עו”ד הדס תגרי: דרך אגב, גבר מזרחי מרוויח יותר מאשר אישה אשכנזית.
דוד טל: צריך לעשות אפליה מתקנת בנושא הזה, ומהר.
עו”ד הדס תגרי: פערי השכר מוסברים בעיקר על ידי השכלה, אבל לא לגמרי.
איוב קרא: מי מוגדר על ידך ספרדי?
איוב קרא: אם אשכנזי נשוי לספרדיה או להיפך, לאן הם שייכים?
עו”ד הדס תגרי: אנחנו לא גוף מחקרי, אלא אספנו מחקרים.
עו”ד הדס תגרי: לפי הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ולפי כל המחקרים, הולכים לפי ארץ מוצא האב.
עו”ד הדס תגרי: לכן הנתונים האלה הם נתונים בעייתיים.
עו”ד הדס תגרי: גם כשמנסים לבדוק את הפערים בנושא של חינוך, זכאות לבגרות וכו', קשה לפלח את הנתונים.
עו”ד הדס תגרי: הנקודות העיקריות לגבי כיווני פעולה: אני חושבת שקודם כל צריך להתחיל בבית.
עו”ד הדס תגרי: הבית זה שירות המדינה.
עו”ד הדס תגרי: המדינה עושה מעט מאוד בבית שלה כדי שיהיה שוויון.
עו”ד הדס תגרי: הקבוצה היחידה שאיכשהו נעשה משהו מבחינת חקיקה, זה הנושא של הנשים, וגם שם לא נעשה שימוש בסמכויות שכבר קיימות בחוק, כדי לשבור את תקרת הזכוכית של הקידום.
דוד טל: את למעשה אומרת שלנציבות יש סמכות והיא לא מנצלת את סמכותה.
עו”ד הדס תגרי: על פי התיקון לחוק שירות המדינה (מינויים), יש לנציב סמכות להורות על פעולות העדפה בקבוצה או בדרגה שבה אנחנו מוצאים שיש תת ייצוג של נשים.
עו”ד הדס תגרי: זה מנוסח בלשון א-מינית, אבל כולנו יודעים שהבעיה היא נשית.
דן אורנשטיין: מה שחוקק לגבי נשים הורחב גם לגבי אנשים עם מוגבלויות.
עו”ד הדס תגרי: תיקון חדש יותר מתייחס גם לנושא של אנשים עם מוגבלות.
עו”ד הדס תגרי: אני מדגישה נשים, לא בגלל שאנשים עם מוגבלות זה פחות חשוב.
עו”ד הדס תגרי: אנשים עם מוגבלות זה עוד יותר חשוב, בגלל שאנחנו מוצאים שהם מועסקים בשיעורים מאוד מאוד נמוכים בשירות המדינה.
עו”ד הדס תגרי: אני מתייחסת לנשים כי זה תיקון ותיק יותר, זה הנושא שכאילו יש לגביו הכי הרבה מודעות.
עו”ד הדס תגרי: יש לגביו כבר כמה פסקי דין של בית המשפט העליון שהסביר כמה החובה לייצוג הולם היא חלק מעיקרון השוויון ולא חריג לו.
עו”ד הדס תגרי: השופט חשין אמר:
עו”ד הדס תגרי: אתה לא יכול לחכות שהפרי ייפול לך מהעץ, אתה צריך להושיט את היד, לחפש את הפרי ולתלוש אותו.
עו”ד הדס תגרי: אם יש כזאת מודעות לגבי נשים ויש הכי הרבה חקיקה לגביהן ובכל זאת יש אפליה, קל וחומר לגבי אנשים עם מוגבלויות.
עו”ד הדס תגרי: לגבי ערבים - לא ייתכן שלא תהיה תוכנית חירום של שירות המדינה, כדי לשפר את תת הייצוג הרדיקלית של הערבים בשירות המדינה.
דוד טל: אם היתה תוכנית, אז לא היה צריך תוכנית חירום.
עו”ד הדס תגרי: צריך תוכנית חירום, כי המצב הוא מצב חירום.
עזמי בשארה: לגבי ערבים התחילו בחקיקה.
עזמי בשארה: יש הצעות חוק שהממשלה הסכימה להן.
עו”ד הדס תגרי: שירות המדינה צריך לראות את זה כחובה שלו.
עו”ד הדס תגרי: זה אומר להקדיש משאבים, לבדוק את המצב ולהכין תוכניות.
עו”ד הדס תגרי: זה אומר שצריך לבדוק את רמות הכניסה לגבי נשים בנושא של הקידום.
עו”ד הדס תגרי: לגבי ערבים צריך לבדוק קודם כל את רמת הכניסה לשירות המדינה, כי הרי הם לא נכנסים לשירות המדינה.
עו”ד הדס תגרי: צריך לבדוק למשל כמה מתוך המפקחים של מס הכנסה הם ערבים, וכך גם בנושאים אחרים.
עו”ד הדס תגרי: לא צריך לקבל אנשים ללא כישורים ולא לקבוע מכסות, אבל יש אנשים עם כישורים ויש אנשים עם השכלה והמדינה צריכה לפעול כדי להשיג שוויון לכל הקבוצות שהזכרתי.
עו”ד הדס תגרי: יש לנו חקיקה מאוד טובה בנושא של שוויון, אבל היא כאות מתה.
עו”ד הדס תגרי: יש 15 - 20 פסקי דין על פיצויים על אפליה בעבודה, כמעט כולם של נשים.
עו”ד הדס תגרי: יש שני בג"צים על נושא של אפליה על רקע גיל.
דוד טל: כמה פסקי דין יש לגבי ערבים?
עו”ד הדס תגרי: אין אף פסק דין בנושא של אפליה בעבודה לגבי ערבים.
עו”ד הדס תגרי: יש שתי תביעות תלויות ועומדות.
משה בוטון: מדוע החקיקה היא כאות מתה?
עו”ד הדס תגרי: זה משום שהפער בין המציאות לבין החקיקה הוא מאוד גדול.
משה בוטון: מדוע לא מגישים תביעות?
תמר גוז'נסקי: כי אין שום גוף שעושה את זה.
עו”ד הדס תגרי: לא מגישים תביעות בגלל שלאנשים אין מודעות.
עו”ד הדס תגרי: ברגע שמישהו מגיש תביעה, אין לו מה לחפש יותר במקום העבודה.
עו”ד הדס תגרי: אין הרבה תביעות גם בגלל צריך הרבה כסף ונגישות למשאבים משפטיים.
עו”ד הדס תגרי: כמו כן קשה מאוד להוכיח אפליה בעבודה.
עו”ד הדס תגרי: בפסקי הדין המאוחרים יחסית יש אומנם פיצוי על כך שאדם לא התקבל לעבודה.
עו”ד הדס תגרי: צריך לזכור שתביעה משפטית איננה יכולה להיות הפתרון.
עו”ד הדס תגרי: המדינה צריכה להקים נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה.
עו”ד הדס תגרי: יש לי כאן מסמך של שדולת הנשים והוא פרי עבודה של שדולת הנשים, האגודה לזכויות האזרח, "עדאלה" והמרכז לסיוע משפטי באוניברסיטת תל-אביב.
דוד טל: בפרוייקט הזה גם המזרחיים מופיעים?
עו”ד הדס תגרי: לא.
עו”ד הדס תגרי: האגודה לזכויות האזרח רואה את עצמה כמייצגת את כל הקבוצות הנפגעות.
עו”ד הדס תגרי: אני חושבת שייצגתי פה את כל הקבוצות הנפגעות וכולן יקרות ללבנו.
עו”ד הדס תגרי: לדברים שהזכרתי צריך משאבים.
עו”ד הדס תגרי: במחלקה לאכיפת חוקי עבודה יש שני מפקחים לצורך זה מתוך 83 מפקחים.
עו”ד הדס תגרי: אין להם סמכויות אזרחיות ואין להם את המומחיות ואת המשאבים.
עו”ד הדס תגרי: צריך להקים גוף, כמו שקיים במדינות אחרות, שהתפקיד שלו לייצג אנשים, לייעץ לממשלה, להסביר למעסיקים על החובות שלהם, להסביר לעובדים על הזכויות שלהם, להגיש תביעות בשם אנשים, להציע הצעות לתיקון החקיקה וכו'.
עו”ד הדס תגרי: רק כך נתקדם לקראת שינוי המצב והתקדמות לקראת מצב של שוויון.
עו”ד הדס תגרי: כמובן שזאת לא בעיה שתיפתר בן לילה.
עזמי בשארה: לדעתי זה נושא שמתמצת לא רק את עניין האבטלה במדינה, אלא גם את התרבות והפוליטיקה השלטת במדינה.
עזמי בשארה: לדעתי זה לא יכול להתמקד רק בנושא של אפליה בגופים ממלכתיים.
עזמי בשארה: זה גם נושא של תרבות, כי כאשר אנחנו מחוקקים, אנחנו מדברים על מעסיקים בשירות המדינה, כי שם יש לנו קצת יותר שליטה מאשר בשוק החופשי.
עזמי בשארה: השוק החופשי הוא שוק פרוע מהבחינה הזאת ושם מה ששולט יותר זה התרבות הפוליטית ההגמונית במדינה ולא רק מדיניות האפליה.
עזמי בשארה: אלה שתי חזיתות שעליהן צריך לפעול בנפרד, ביחד וכל אחד לחוד.
עזמי בשארה: גם בנושא של אפליית נשים זה עניין של תרבות, וכך גם לגבי המזרחיים שגם לגביהם זה עניין של תרבות פוליטית.
עזמי בשארה: יש כמה סקרים שנעשו על ידי כמה מכונים, שמלמדים שיותר מ- 65% מהיהודים לא היו רוצים לעבוד אצל בוס ערבי.
עזמי בשארה: זה סיפור מאוד חשוב שלא נוגע רק למדיניות האפליה.
עזמי בשארה: לדעתי החוקים שאנחנו מציעים אומרים לגביהם בערבית: עדאף פיל אימן, האמונה החלשה ביותר.
עזמי בשארה: אנחנו עושים את חובתנו בבית המחוקקים, אחר כך הולכים ולומדים מהניסיון של אנשים כמה הועילו החוקים לגביהם.
עזמי בשארה: בסך הכל הועילו בשינוי התרבות הפוליטית ולא הועילו ספציפית, כלומר הם נתנו אווירה יותר טובה, אבל לא עשו שינוי ספציפי.
עזמי בשארה: אם לוקחים את החוק שעזר לייצוג נשים הולם בדירקטוריונים של חברות ממשלתיות, ואחר בודקים כמה ייצוג נשים בדירקטוריונים עזר לייצוג נשים בתפקידים, מוצאים שזה לא עזר.
עזמי בשארה: רואים בעצם שזה לא גרם לכך שיותר נשים עובדות במקומות האלה.
עזמי בשארה: אני יוזם החקיקה לגבי ייצוג ערבים בדירקטוריונים של חברות ממשלתיות.
עזמי בשארה: אבל גם אני יודע שזה בעצם לא אומר שאז יעבדו יותר ערבים בדירקטוריונים.
עזמי בשארה: צריך לעשות הבדלה ברורה בכל המאבק הזה לגבי שוויון הזדמנויות לגבי ערבים, מזרחיים וכו'.
עזמי בשארה: צריך להבדיל בין ייצוג, שזה דבר שבדרך כלל לא צריך לו כשרון.
עזמי בשארה: כדי להיות נציג של אוכלוסיה מסוימת באיזשהו דירקטוריון, מה שנקרא עלה תאנה, לא צריך להיות מוכשר.
עזמי בשארה: בדרך כלל דירקטוריונים זה לא כשרון - -
תמר גוז'נסקי: אתה צריך להיות מקושר.
עזמי בשארה: בדבר הזה אין שום העדפה מתקנת, אלה הרי שטויות.
עזמי בשארה: לא אנחנו הולדנו את ההעדפה המתקנת, זה נולד בארצות הברית בשנות ה- 70.
עזמי בשארה: העדפה מתקנת היא כאשר יש מדיניות ארוכת טווח שיהיו כך וכך שחורים במשרדי ממשלה, באוניברסיטאות וכו', וכאשר באים עשרה מועמדים עם אותם כישורים ויש ביניהם אישה, צריך להעדיף אותה.
עזמי בשארה: זה הפירוש היחיד של העדפה מתקנת.
משה בוטון: הבעיה היא שתמיד ימצאו שהכישורים שונים.
עזמי בשארה: בארצות הברית הצליחו בזה.
עזמי בשארה: את ה- formative action , אחרי שני עשורים מסכמים אחרת מאשר מסכמים בישראל.
עזמי בשארה: יש יותר נשים שמלמדות באוניברסיטאות ויש יותר שחורים בשירות המדינה.
עזמי בשארה: בחברות הממשלתיות אצלנו אין שום העדפה מתקנת, ואם יש ערבי אחד בדירקטוריון של חברה ממשלתית זה אפילו תורם לאפליה.
עזמי בשארה: זה בשום אופן לא מספיק.
עזמי בשארה: השאלה אם אנחנו נממש את העדפה המתקנת, כלומר, אם יבוא ערבי או מזרחי עם אותם כישורים, יעדיפו אותו.
עזמי בשארה: אני לא יודע אם צריך נציבות חדשה.
עזמי בשארה: נציב שירות המדינה יכול לעשות את זה.
עזמי בשארה: דרך אגב, לפי חוק שוויון לנשים, הוא שצריך לעקוב ולהביא דוחות לכנסת על הצלחת הדבר הזה ואיך זה מתבצע.
דוד טל: וזה לא נעשה.
עזמי בשארה: נפגשנו איתו לאחרונה בעניין הנשים והוא טוען שאין לו סמכות.
עו”ד הדס תגרי: הנציבות שאנחנו מציעים לא מתייחסת לשירות המדינה, אלא לשוק הפרטי.
עו”ד הדס תגרי: נציבות שירות המדינה תעסוק בכל הקשור לשירות המדינה, והנציבות שאנחנו מציעים תעסוק באכיפה בשוק הפרטי.
עזמי בשארה: אני מקווה שלפחות בנציבות הזאת יעסיקו ערבים, מזרחיים וכו'.
עזמי בשארה: אני גם מקווה שלא יעבדו רק שם, אלא בעוד מקומות.
עזמי בשארה: אני זוכר את הוויכוח בארצות הברית על הנושא הזה, שהרבה שחורים ונשים מונו לנציבויות כאלה וחשבו שזהו, הם יעבדו רק שם.
עזמי בשארה: במספרים הסטטיסטיים שנמסרים צריך בדיקה יסודית.
עזמי בשארה: אומרים לנו 5% מאזרחי המדינה הם עובדי מדינה.
עזמי בשארה: מהמספרים האלה צריך להוריד את הרופאים, המורים והגננות, וכל המספר הזה משתנה.
עזמי בשארה: במשרד האוצר למשל אין שום ערבי שם.
עזמי בשארה: גובי מס הכנסה יש בסניפים, אבל בכל הבניין הזה שנקרא משרד אוצר, אין ערבי אחד.
עזמי בשארה: אפילו לא אחד.
דוד טל: אפילו לא מלצר?
עזמי בשארה: זה אומר בעצם שאין 5% מועסקים.
עזמי בשארה: ה- 5% האלה מרוכזים בשלושה משרדי ממשלה.
עזמי בשארה: לכן צריך לבדוק טוב טוב את כל המספור הזה.
עזמי בשארה: אנחנו ממשיכים לקרוא על מקרי אפליה כאלה.
עזמי בשארה: לדעתי בכל פעם שיש ידיעה כזאת, הוועדה צריכה לקיים דיון.
עזמי בשארה: זו הוועדה של הצדק החברתי והיא צריכה לקיים דיון בכל פעם שתהיה ידיעה על ערבי שפוטר מעבודתו בגלל שהוא ערבי או שהוא לא התקבל לעבודה בגלל שהוא ערבי.
עזמי בשארה: אסור שזה יהיה נורמלי לקרוא בעיתון ידיעות כאלה.
עזמי בשארה: צריך לשמוע את אותו איש, לעשות תקשורת.
עזמי בשארה: אני חושב שזה לא רק עניין של מדיניות ממלכתית, הרי הממשלה הולכת לקבל את שלושת החוקים המוצעים.
עזמי בשארה: צריך ביצוע.
איוב קרא: אני חושב שהמדינה נמצאת בבעיה תרבותית מבחינת האפליה התעסוקתית.
איוב קרא: מאז קום המדינה נתקלים בכל מקום במה שנקרא תרבות עוינת כלפי מגזרים שונים.
איוב קרא: אני חושב שזה התפתח ונתפס כחלק מתפיסת עולם.
תמר גוז'נסקי: אצל הגששים יש העדפה מתקנת.
טלב אלסאנע: אפשר לצחוק ואפשר לבכות מזה.
איוב קרא: יכול להיות שבסקטור הציבורי עוד איכשהו ניתן יהיה בסופו של דבר לגשר על פערים.
איוב קרא: אני בטוח שבמגזר העסקי-הפרטי יהיה קשה לעשות שינוי אם לא נשנה את תפיסת העולם של האנשים ואת המודעות שלהם.
איוב קרא: הלחץ צריך לבוא מבית המחוקקים, מהוועדות הללו, שצריכות להקרין על השטח תפיסת עולם חדשה.
איוב קרא: צריך ללחוץ לאינטגרציה בנושא נשים, ערבים, נכים.
איוב קרא: צדק מי שאמר שיש בישראל תפיסת עולם מעוותת לגבי עבודות פשוטות.
איוב קרא: באירופה רואים שיש מודעות לכל משרה שיש והעובד בה גאה בה.
איוב קרא: גם עובדי ניקיון הולכים עם עניבה והם גאים על זה שהם עובדי ניקיון.
איוב קרא: בארצות מסוימות רואים בתפקידים דבר ייצוגי ואצלנו אין את המודעות הזאת.
איוב קרא: נכון שהקטע של התמורה מאוד חשוב במדינה, אבל צריך לחשוב איך יוצרים מצב שכל תפקיד שאנחנו לוקחים על עצמנו, אנחנו מתגאים בו.
איוב קרא: זה דבר שחסר במדינה.
איוב קרא: הייתי רוצה לראות בנציבות שירות המדינה ויסות וגם מעקב.
איוב קרא: מי שאומר שאי אפשר לעקוב, טועה.
איוב קרא: נציבות שירות המדינה היא הממנה את הוועדות שבוחרות את בעלי התפקידים.
איוב קרא: כלומר יש לה את הפיקוח ויש לה אפילו את היד המכוונת בכל דבר.
איוב קרא: אין לי ספק שיש לנציבות אפשרות לתקן עוול בכל המגזרים המקופחים.
איוב קרא: כך אנחנו יכולים למצוא את עצמנו במצב הרבה יותר טוב, אבל בתנאי שבנציבות שירות המדינה ירצו לעשות את זה.
איוב קרא: בממשלה הקודמת היה ניסיון לתיקון עיוות והוצאו מכרזים מיוחדים לערבים ולדרוזים.
מנחם זינדל: זה בשתי הממשלות - גם ב- 1993 וגם ב- 1997.
איוב קרא: על כל פנים הוצאו מכרזים והיה כתוב לערבים ודרוזים בלבד.
איוב קרא: בממשלה הנוכחית, למרות האהדה של הערבים כלפיה, לצערי הרב היא עוד לא מצאה לנכון להוציא מכרזים כאלה, ואני מקווה שיעשו את זה בקרוב.
איוב קרא: אני חושב שזה לא גזעני, אם המטרה היא חיובית.
תמר גוז'נסקי: אני מבקשת להדגיש שאפליה ואי שוויון בתעסוקה היא קודם כל שאלה חברתית ואחר כך היא שאלה חקיקתית ומשפטית.
תמר גוז'נסקי: אני מתכוונת שכשה
תמר גוז'נסקי: מציאות החברתית היא מציאות של אפליה ופערים הולכים וגדלים, אז אי אפשר לעשות חוקים ולנסות לעשות שוויון.
תמר גוז'נסקי: איך אפשר לעשות שוויון כאשר הפערים החברתיים הולכים וגדלים.
תמר גוז'נסקי: אם אנחנו רוצים לעסוק במה שהכנסת יכולה לעשות, אז הנקודה הראשונה היא שיש לנו חוקים שלא מבוצעים לא רק על ידי הסקטור הפרטי, אלא גם על ידי הסקטור הממלכתי.
תמר גוז'נסקי: חוקקנו חוק שאסור להפלות בשל גיל.
תמר גוז'נסקי: שירות המדינה מקבל כל אחד בכל גיל?
תמר גוז'נסקי: יש הגבלות גיל מובנות בתנאי הקבלה לשירות המדינה.
תמר גוז'נסקי: זה לא מדובר רק באנשי ביטחון שצריכים להיות צעירים, זריזים וחזקים.
דן אורנשטיין: למיטב ידיעתי זה רק לגבי שירותי הביטחון.
תמר גוז'נסקי: כתוב בשירות המדינה שיש עניין של גיל, ועד גיל מסוים מקבלים , ועד גיל מסוים מקבלים קביעות וכו'.
מנחם זינדל: למיטב ידיעתי זה רק בשירותי הביטחון.
מנחם זינדל: הנושא הזה נמצא בבג"ץ.
תמר גוז'נסקי: אבל זה לא רק שירותי הביטחון.
תמר גוז'נסקי: אם מישהו מתקבל לשירות המדינה בגיל 50 הוא לא יכול להתקבל כעובד מן המניין.
מנחם זינדל: זה לא נכון.
מנחם זינדל: אין הגבלה כזאת.
תמר גוז'נסקי: יש הגבלה של גיל 50.
תמר גוז'נסקי: מגיל 50 אפשר לעבוד רק בחוזה אישי או בחוזה מיוחד, אבל אתה לא יכול להיות עובד מן המניין.
מנחם זינדל: אין הגבלה של קבלה.
תמר גוז'נסקי: יש הגבלה בקבלה, כי יש הבדל בין להיות עובד מן המניין לבין עובד בחוזה מיוחד.
דוד טל: כמה אנשים בני 50 התקבלו בשנה האחרונה כעובדים מן המניין?
מנחם זינדל: אני לא יודע כרגע את הנתונים.
דוד טל: אני מבקש שתעביר את הנתון הזה לוועדה.
עו”ד הדס תגרי: אנחנו פנינו בעניין הזה לנציבות וטרם קיבלנו תשובה.
דוד טל: אולי לוועדת העבודה והרווחה הם יתנו תשובה.
תמר גוז'נסקי: במשרד העבודה והרווחה, שאמור לפקח על החוק, היתה בזמנו אישה מאוד פעילה שעסקה בנושא.
תמר גוז'נסקי: היא קראה בעיקר את המודעות בעיתונים ובדקה אם הם פרסמו לפי החוק.
תמר גוז'נסקי: אחר כך היא יצאה לחופשת לידה ואחר כך אני לא יודעת מה קרה.
תמר גוז'נסקי: נניח שיש עובדת אחת לנושא הזה בכל הארץ, אז איך בדיוק היא אמורה לפעול?
תמר גוז'נסקי: מה בדיוק היא אמורה לעשות?
ציפי שנקמן: יש 15 מפקחים.
תמר גוז'נסקי: 15 מפקחים רק בנושא הזה?
תמר גוז'נסקי: זה כמו אצל העובדים הסוציאליים.
תמר גוז'נסקי: יש 500 עובדים סוציאליים שעוסקים בילדים, אבל כשבודקים את זה מתברר שהם עוסקים בילדים, בנשים, בקשישים וכו', והם עוסקים גם בילדים.
תמר גוז'נסקי: אחר כך ברשימה כתוב 500 עובדים.
תמר גוז'נסקי: הכוונה היא כמה משרות מוקדשות רק לנושא הזה של שוויון הזדמנויות בעבודה.
ציפי שנקמן: יש שתי משרות ועוד 15 מפקחים שמתעסקים בשאר הדברים.
תמר גוז'נסקי: אלה אותם מפקחים שצריכים לבדוק את שכר המינימום?
ציפי שנקמן: לא.
ציפי שנקמן: המפקחים של שוויון הזדמנויות מטפלים רק בשוויון הזדמנויות.
ציפי שנקמן: ה- 15 המפקחים מטפלים גם בשכר מינימום ובשאר הדברים.
עו”ד הדס תגרי: אני רוצה להדגיש שמאז שהוקמה היחידה הזאת לא הוגש ולו כתב אישום אחד נגד מעסיק שמפלה.
תמר גוז'נסקי: מה שני אנשים בלבד יכולים לעשות?
תמר גוז'נסקי: צריך להבין שזה לא כוח אדם.
תמר גוז'נסקי: מעבר לזה, תפתחו כל עיתון של מודעות דרושים בסוף שבוע ותראו שברוב המכריע של המודעות יש הפרה של חוק שוויון הזדמנויות בעבודה.
תמר גוז'נסקי: כתוב שם הגבלות של גיל, כתוב שם אחרי שירות צבאי וכל מיני דברים יפים ונחמדים שהם הפרה של החוק.
תמר גוז'נסקי: הם עושים את זה בריש גליי, עושים את זה שבוע אחרי שבוע, ואני לא רואה שהאנשים האלה נבהלו מצעדים משפטיים כלשהם שנעשו נגדם.
תמר גוז'נסקי: אפילו באופן הצהרתי אנשים לא מתביישים לומר את הדברים האלה.
תמר גוז'נסקי: נשאלה שאלה איפה התלונות וכו'.
תמר גוז'נסקי: תבינו שאדם עובד שהוא במצב נחות בשוק העבודה, אישה, ערבי, עולה חדש, צעיר שרק גמר את הצבא ואין לו שום דבר, וכל הקבוצות החלשות האלה, יש להם כוח?
תמר גוז'נסקי: יש להם כוח להיאבק?
תמר גוז'נסקי: מאיפה הם יקחו את הכוח?
תמר גוז'נסקי: מי יעמוד לצידם?
תמר גוז'נסקי: ברוב המקרים הם לא מועסקים במקום עבודה מאורגן שיש לו ועד עובדים.
תמר גוז'נסקי: מי שנכנס היום לשוק העבודה, ברוב המקרים לא מגיע למקום כזה.
תמר גוז'נסקי: מי יעמוד לצידו?
תמר גוז'נסקי: הוא לבד.
תמר גוז'נסקי: הוא יפתח את הפה, הוא יעוף ממקום העבודה ואחר כך יגיש תביעה שתימשך שבע שנים.
תמר גוז'נסקי: ובינתיים, מה הוא אמור לאכול ולשתות?
תמר גוז'נסקי: ממה הוא אמור לפרנס את עצמו?
אפרת ישראלי: גם לא יקבלו אותו למקום עבודה אחר, כי הוא עושה צרות.
תמר גוז'נסקי: לכן, כל זמן שאנחנו מחכים שיישום הזכויות האלה הוא עניינם של הנשים, הערבים, וכל המופלים האחרים, שום דבר לא יקרה.
תמר גוז'נסקי: כל הבעיה היא להקים נציבות או גוף אחר, שתמומן על ידי המדינה ולא על ידי האזרחים, כי קיום החוק במדינה הוא לא עניינו הפרטי של האזרח המופלה.
תמר גוז'נסקי: עניינו של האזרח המופלה הוא חלק מעניין החברה ועניין המדינה.
תמר גוז'נסקי: קיום החוק הוא עניינה של המדינה.
תמר גוז'נסקי: תואיל המדינה לקחת על עצמה את ההוצאות בייצוגו של כל אדם שסובל מאפליה.
תמר גוז'נסקי: אם לא יהיה דבר כזה, אנחנו לא נצליח ליישם שום חוק באופן אמיתי.
אריאלה אופיר: אני רוצה לחדד דברים שמועלים בדוח "איפה ואיפה" לגבי אנשים עם מוגבלות.
אריאלה אופיר: לפעמים נדמה שככל שהנתון חמור יותר קשה בכלל להתייחס אליו.
אריאלה אופיר: עו"ד הדס תגרי אמרה שבקרב אנשים עם מוגבלות יש אבטלה של למעלה מ- 70%.
אריאלה אופיר: אלה נתונים שסופקו על ידי משרד העבודה והרווחה במסגרת עבודתה של ועדת כץ שנדרשה לבדיקת מצב האפליה של אנשים עם מוגבלות בכל תחומי החיים.
אריאלה אופיר: נמצא שיש 72% אבטלה בקרב העיוורים, למעלה מ- 70% בקרב אנשים עם מוגבלות פיזית קשה.
אריאלה אופיר: אלה שתי קבוצות שאני מטפלת בהם ואני יכולה לומר לגביהם בתוקף שענייני איי.
אריאלה אופיר: קיו.
אריאלה אופיר: לא קשורים לבעיות עיוורון ובעיות פיזיות.
אריאלה אופיר: שוק העבודה בכללותו צריך להיות פתוח להם.
אריאלה אופיר: אנחנו נמצאים במצב יותר מורכב לגבי האוכלוסיה הזאת.