GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אליהו ישי: יש את עניין הרשויות.
אליהו ישי: הזכירו פה את קרית-ביאליק ואת אשדוד, ואפשר להזכיר פה את נתניה, את תל-אביב, את בני-ברק ואת נצרת.
דוברת: בני-ברק נמצאת בראש הסולם.
אליהו ישי: אני מניח, שיושב-ראש הוועדה וחברי הוועדה רוצים להיות ועדת עבודה ורווחה שתסייע לשכבות החלשות ותצא בקריאה לתוספות תקציב במשרד.
אליהו ישי: אפשר לומר כל פעם: מה השרים עושים במשרדים?
אליהו ישי: מה תפקידו של אדם כזה או אחר?
אליהו ישי: אבל, צריך שיהיה ברור מה המצב לאור המצוקות הרבות שפירטתי אותן פה והעובדה הכואבת, המורכבת והמסובכת שרשויות מקומיות קורסות ובצדק.
אליהו ישי: אי אפשר לבוא בטענות לרשויות המקומיות; כאשר רשות מקומית מקבלת קיצוץ דרך משרד השיכון ושיקום שכונות, ולאחר מכן דרך משרד הפנים בתביעה של האוצר לתכנית הבראה ומקצצים משם כשעד היום הרשויות האלה נותנים מעל 25% ויותר, היום הן לא יכולות לעשות זאת.
אליהו ישי: גם אם היה גרעון שצריך להסיע חולה דיאליזה, הוא לא יכול להגיד: "אין לי כסף" ואז הוא מסיע אותו.
אליהו ישי: אם יש מקרים אחרים קשים, הוא לא יכול לומר: "כשתהיה צמיחה, אשקם את הנרקומן הזה או אסייע לילד הזה או לאשה המוכה".
אליהו ישי: ראשי הרשויות היו נכנסים לגרעון בתקציב, ומשרד הפנים היה מכסה זאת.
אליהו ישי: היום, משרד הפנים לא מכסה, בהוראה של האוצר שהרשויות יעשו תכניות הבראה.
אליהו ישי: אי אפשר לבוא בטענות לראשי הרשויות.
אליהו ישי: כל המצב הזה מביא אותנו לפני קריסה של מערכות הרווחה.
אליהו ישי: אני מודיע בצורה ברורה: הקיצוץ במשרדי הממשלה הנוספים, שיכון, חינוך, בריאות, רווחה ופנים, יביא, בסופו של דבר, לקריסת מערכות הרווחה.
אליהו ישי: נפגשתי עם יושב-ראש השלטון המקומי, עדי אלדר, והודעתי לו שהמאבק חייב להיות משותף, משום שהצרכים והבעיות לא צצו בן-רגע.
אליהו ישי: המצוקות אמיתיות.
אליהו ישי: גם אם אקבל, בסופו של דבר, במשרד ואם נבטל את הקיצוץ ונוסיף עוד 20, 30, 40 או 50 מליון שקל, זה לא יעשה שום דבר וזה לא יתן פתרון לבעיות.
אליהו ישי: שר העבודה והרווחה יכול להדפיס כסף, דבר שאיננו יכול לעשות, לפעול ולהיאבק בממשלה או לא להצביע בעד התקציב וזה מה שאנו הולכים לעשות במידה ולא יהיה שינוי בסדרי העדיפויות.
אליהו ישי: אני מודיע זאת בצורה ברורה מאד.
אליהו ישי: אני הייתי מצפה מחברי הוועדה, מיושב-ראש הוועדה, לצאת בקריאה ובהודעה חד-משמעית שתקציב כזה לא יעבור גם מבחינת חברי הוועדה.
אליהו ישי: אינני רוצה להוסיף הרבה, משום שהמצוקות רבות.
אליהו ישי: אינני חושב, שאי פעם היה מצב שנקלענו אליו היום.
אליהו ישי: לא היה מצב, שמשרד הפנים לא כיסה גרעונות.
אליהו ישי: לא היה מצב, שקיצצו קיצוץ עמוק במשרדים נוספים.
אליהו ישי: לא היה מצב של גל עליה מבורך בשנים האחרונות, כאשר הרשויות המקומיות לא יכולות לעמוד בנטל.
אליהו ישי: כמובן, יש את האבטלה שגוברת, והפתיחות, שאני מברך עליה, שיש לאוכלוסיה במדינת ישראל לבוא ולקבל שירותים.
אליהו ישי: אם בעבר עובדת סוציאלית טיפלה ב- 20, 30, 40 או 50 תיקים - היןם היא נאלצת לטפל במאות תיקים.
אליהו ישי: היא לא יכולה לטפל.
אליהו ישי: שום עובדת סוציאלית לא יכולה לעמוד מול מאות תיקים.
אליהו ישי: אם אנו מצפים ממנה שתבוא ותתחבר למטופל, תסייע לו, תשמע, תאזין ותעזור לו, היא היום לא יכולה לעשות זאת.
אליהו ישי: היא הופכת להיות פקידה.
אליהו ישי: היא שומעת ורושמת דו"חות.
אליהו ישי: היא אפילו לא מספיקה לרשום את הדו"חות.
אליהו ישי: המצוקה גדולה.
אליהו ישי: אינני רוצה להישמע פופוליסטי.
אליהו ישי: מבחינתי, כתנועת ש"ס, על תקציב כזה לא נצביע.
אליהו ישי: אין לי שום ספק, שזה עניין של סדרי עדיפויות של הממשלה.
אליהו ישי: אני מקווה מאד, שלקראת ההצבעה על התקציב בקריאה שניה ובקריאה שלישית נעשה את השינויים הדרושים על מנת למנוע את הקריסה ועל מנת להביא לפחות לפתרון למצוקות היום.
אליהו ישי: היו"ר ד' טל: כמה תקציב חסר למשרד העבודה והרווחה כדי שהוא ישמור על הקיים, כלומר כדי שלא תהיה שחיקה במה שהיה קיים עד היום?
אילן גילאון: מה זה "הקיים"?
תמר גוז'נסקי: האפשר לשאול שאלה, בהמשך לדבריך,לגבי הקיצוץ הנוכחי?
תמר גוז'נסקי: אנו מדברים על שנת 2000.
תמר גוז'נסקי: בתקציב הנוכחי איך זה קורה שבחודש ספטמבר-אוקטובר מקבלת העיריה הודעה: "יותר אינכם מקבלים העברה מהמשרד"?
תמר גוז'נסקי: הרי התקציב מחושב שנתית.
תמר גוז'נסקי: ואז, העיריה אומרת: "אני סוגרת מועדוניות או משהו אחר.
תמר גוז'נסקי: נגמר הכסף".
תמר גוז'נסקי: מה נגמר?
תמר גוז'נסקי: איך נגמר?
י' בן-שלום: אענה על שתי השאלות.
י' בן-שלום: התשובה לשאלה הראשונה פשוטה: חד וחלק, כדי לשמור על השירותים הקיימים דרוש למשרד סכום של 385 מליון ש"ח.
י' בן-שלום: זה מעוגן במספרים, בתקנות ובהוכחות.
תמר גוז'נסקי: האם זה כולל ילדים בסיכון?
י' בן-שלום: זה כולל ילדים בסיכון.
יאיר פרץ: האם זה כולל תקנים לעובדים סוציאליים?
אילן גילאון: האם זה כולל את הבדיקה שכל מה שהמשרד היום נותן שירותים זה MUST של ה- MUST?
י' בן-שלום: זה ה- MUST.
אילן גילאון: האם זה כולל הכל?
י' בן-שלום: אני אומר, במפורש, שזה כולל את המינימום ההכרחי לשמור על השירותים.
אילן גילאון: מבחינת השינויים הפנימיים בתוך המשרד, האם יש לאדוני איזה שהם דברים שאולי הם לא ממש ה- MUST של ה- MUST?
י' בן-שלום: הגדרתי את זה.
י' בן-שלום: ה- MUST של ה- MUST הוא 90% שהוא דבר שאינני יכול לפגוע בו וב- 10% אני יכול "לשחק".
י' בן-שלום: בתוך המשחק של 10% זה 30-20 מליון שקל.
י' בן-שלום: כדי לקיים את השירותים שאנו נותנים היום, אנו חייבים שיהיה סכום של 385 מליון ש"ח.
י' בן-שלום: תבינו, שהמספר הזה מעוגן, למשל, בכך שפקידי סעד נתנו עד עכשיו תסקירים לבתי-משפט.
י' בן-שלום: מספר התסקירים שכל פקיד צריך לתת הוכפל פי שלושה, אבל כמות שעות העבודה לא גדלה פי שלושה.
י' בן-שלום: רבותי, זה כל הסיפור.
יאיר פרץ: אם כך, זה לא כולל תקנים.
א' בן-גרא: יש אלף תסקירים למשפחות בהליכי גירושין שממתינים לתסקיר.
י' בן-שלום: זה מעוגן בכך ששירותי הרווחה נמצאים במצב שיש יותר דרישה לשירותים, ואין יותר משאבים כדי לתת את השירותים.
י' בן-שלום: יש לנו את המספרים.
י' בן-שלום: פקידי סעד צריכים לתת יותר תסקירים, ויש תסקירי קורבן ויש קציני מבחן שצריכים לטפל ביותר.
י' בן-שלום: מבחינתנו, זה אומר דבר אחד: הם לא עושים את התסקירים.
י' בן-שלום: שופט גורם למצב שהוא לא נותן פסק-דין, ויכול להיות שנער או מבוגר נשארים במעצר כי אין תסקיר, בעקבות זה שיש לחץ על פקידי הסעד.
י' בן-שלום: מהבחינה הזו, המצב קטסטרופלי.
י' בן-שלום: לכן, זהו המספר ואין בלתו.
י' בן-שלום: לגבי הנושא השני, מה שקרה לקראת סוף השנה זה לא שאין תקציב וזה לא שלא תוכנן תקציב.
י' בן-שלום: היו שני אירועים: אירוע בנושא המועדוניות, ואירוע בנושא משכורות עובדים סוציאליים.
י' בן-שלום: לגבי האירוע של המועדוניות, חברת-הכנסת גוז'נסקי, יש לך חלק נכבד בנושא הזה.
י' בן-שלום: כולנו, בהוראת שר העבודה והרווחה ובלחץ שלך, העברנו מתקציב מועדוניות --
תמר גוז'נסקי: החזרתם.
תמר גוז'נסקי: קודם, לקחו, ואחר כך החזירו.
י' בן-שלום: --לתקציב של מיכסות רווחה בשנה שעברה.
י' בן-שלום: תהליך ההחזרה הסתיים רק בעקבות הלחץ שהיה עכשיו ברשויות המקומיות, והחזרנו אותו רק לפני חודש וחצי.
י' בן-שלום: החזרנו, ולכן כל המועדוניות שנפתחו בספטמבר, לא חדשות, מכוסות תקציבית מהרמה הזאת של ארבעה מליוני ש"ח.
אילן גילאון: זה לא מה שאנו מקבלים מהשטח.
א' פאר: זה לא מדוייק בנצרת.
י' בן-שלום: תפקידי להגדיר את הדברים בצורה אובייקטיבית.
י' בן-שלום: נושא קרית-ביאליק היה אצלי.
י' בן-שלום: היתה להם בעיה.
י' בן-שלום: ביום ראשון היו אצלי נציגים קרית-ביאליק.
י' בן-שלום: יש פה מצב של ראש עיר, של שירותי רווחה, של המשרד ושל האוצר.
י' בן-שלום: כולם ביחד - בסדר?
י' בן-שלום: במקרים האלה מה שקורה ברשויות המקומיות הוא, שבגלל הקריסה הטוטאלית של כל השירותים, לא רק שירותי הרווחה, הם צריכים לפגוע בשירותי רווחה.
י' בן-שלום: נושא שירותי הרווחה בקרית-ביאליק הצטמצם ב- 900 אלף שקל גרעון בגין אי-השתתפות המשרד בשירותים שהיינו חייבים להשתתף בהם.
י' בן-שלום: כיסינו להם ב- 600 אלף שקל את העניין הזה ביום ראשון.
י' בן-שלום: אינני אומר, שזה המצב בכל מקום.
י' בן-שלום: זה נכון, שיש מקומות שאנו לא מכסים את כל המועדוניות, כי בבסיס התקציב הם לא מכוסים.
י' בן-שלום: אני רק מדבר על מה שהיה בשנת 1998, ואומר שאת זה כיסינו.
י' בן-שלום: אין ספק, שיש הרבה מאד מועדוניות שעדיין לא מכוסות בתקציב.
יאיר פרץ: למה תמיד הפגיעה היא במערכות הרווחה, ולא, למשל, במערכת החינוך?
יאיר פרץ: למה תמיד הרשויות פוגעות רק במערכת הרווחה?
תמר גוז'נסקי: חינוך זה על-פי חוק, ומועדונית זה לא על-פי חוק.
אילן גילאון: אני מכיר עוד כמה מערכות במשחק הזה.
אילן גילאון: בריאות, חינוך ורווחה לא צריכים להתחרות זה בזה אף פעם.
י' בן-שלום: כאשר ילד הולך להירשם לכיתה א', רשום במחשב שהוא זכאי לשירותי חינוך.
י' בן-שלום: כאשר ועדה החליטה ברשות המקומית קובעת שילד צריך ללכת למועדונית, לא רשום בשום מחשב שיש לזה כיסוי.
י' בן-שלום: כלומר, אין סל שירותי רווחה.
דוד טל: המסקנה היא, שאנו צריכים להכניס את הכל בתוך חוק - את המועדוניות ואת כל הדברים האלה בתוך חוק - כולל איבחונים.
יאיר פרץ: זה לא רק מועדוניות.
יאיר פרץ: גם ילד מפגר, שצריך להכנס למוסד, צריך להמתין ולחכות.
י' בן-שלום: לגבי שכר עובדי רשויות מקומיות, משרד העבודה והרווחה, במשך שנים, נהג לתקצב שכר עובדי רשויות מקומיות בעודף של כ- 140-135 תקנים על סמך הנחה שהולכים למילואים ויוצאים לחופשות לידה.
י' בן-שלום: לכן, הוא נתן יותר עובדים מאשר התקציב.
י' בן-שלום: לפני שנה החליט משרד האוצר "לעשות סדר" בנושא הזה ואמר: "אני שם ברזרבה את הסכום שהוא אקויולנט לתוספת הזאת, עד שמשרד העבודה לא יתיישר".
י' בן-שלום: מה קרה במהלך השנים?
י' בן-שלום: יש ניצול טוב יותר של עובדים סוציאליים ברשויות המקומיות.
י' בן-שלום: אין מצב של עובד סוציאלי "מושבת" במשך השנה בגלל סיבה כזו או אחרת.
י' בן-שלום: לכן, נוצר מחסור של 35 מליון שקל כתוצאה מהנושא הזה.
י' בן-שלום: עמדת האוצר: "עד שאתם לא מפטרים את 135 העודפים הללו, אנו לא מתקצבים את ה- 35 מליון שקל".
י' בן-שלום: זה המצב נקודתית להיום.
י' בן-שלום: יש מגעים עם האוצר, וזה מה שקרה.
דוד טל: סדר הדוברים מבין חברי-הכנסת: מקסים לוי, איוב קרא, אילן גילאון ותמר גוז'נסקי.
דוד טל: ברצוני לציין, שיושבים איתנו פה גם מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי, מנכ"ל שירות התעסוקה וראש האגף להכשרה מקצועית, ואפשר להפנות אליהם שאלות.
דובר: אני מבין, שתהיה ישיבה מיוחדת לגבי ביטוח לאומי.
דוד טל: אנו נקיים ישיבה לגבי ביטוח לאומי.
דוד טל: אם תהיינה לחברי-הכנסת שאלות בהקשר הזה לגורמים הללו, אפשר להפנותן אליהם.
מיקי לוי: אחזור ואומר, שמדיניות עקומה ממשיכה להיות גם היום.
מיקי לוי: לא יכול להיות שמשרד הפנים ומשרד העבודה והרווחה יטפלו שניהם יחד בנושא רווחה.
מיקי לוי: משרד הפנים צריך לטפל בנושאים מוניציפליים.
מיקי לוי: התקציבים, מענק האיזון, שבמשרד הפנים משלמים לרשויות המקומיות את חלקם בנושא גרעון בנושא רווחה וגרעון בנושא חינוך, הם באים להשלים בעצם את הגרעונות ברשויות כתוצאה מנושאי רווחה.
מיקי לוי: מי ערב לכך שבמשרד הפנים יש אנשים שמודעים לנושאים החברתיים?
מיקי לוי: מי יכול לדעת כמה לתת ואיך לתת?
מיקי לוי: זו תופעה, שאיננה אפילו הגיונית.
מיקי לוי: צריך להעביר את כל תקציבי מענק האיזון לנושא רווחה למשרד העבודה והרווחה.
מיקי לוי: את כל תקציבי מענק האיזון לנושא חינוך צריך להעביר לתחום החינוך.
מיקי לוי: פעם אחת ולתמיד תהיה אפשרות מבחינה מקצועית ליצור מצב של מתן תקציבים נכונים.
מיקי לוי: אני אומר זאת כבר שלוש שנים כאן.
מיקי לוי: אמרתי זאת, כשהייתי יושב-ראש מרכז השלטון המקומי.
מיקי לוי: מי שהיה אתמול בוועדת הכספים ראה שרשויות כאלה לפעמים מקבלים 40% תקציב בנושא מענק איזון לנושא רווחה, כאשר משרד העבודה והרווחה נותן את ה- 75%.
מיקי לוי: מי ערב לכך שתכניות הרווחה בכלל באות לביטוי מקצועי במשרד הפנים?
מיקי לוי: כאשר אתה רואה את התמוטטות לשכות הרווחה, אתה שואל את עצמך מי מטפל ובמה מטפל.
מיקי לוי: האם זה ראש העיר?
מיקי לוי: האם זה משרד העבודה?
מיקי לוי: האם זה משרד הפנים?
מיקי לוי: האם זה במחוז?
מיקי לוי: יש כאן בעיה של קריסת כל לשכות הרווחה.
מיקי לוי: אני עובר מאחת לאחת, ובשבוע שעבר הייתי בקרית-שמונה ולפני שבועיים הייתי בבאר-שבע ובאשדוד.
מיקי לוי: אני אומר לכם שהמצב קטסטרופלי.
מיקי לוי: מה שאומר מנכ"ל משרד העבודה והרווחה - הוא לא צודק, משום שהוא רוצה לשמור על מד פעילות של 1998.
מיקי לוי: אין עליה במימדים תקציביים לשנת ה- 2000.
מיקי לוי: כלומר, אין איזו שהיא ראיה של מעוף בגלל האבטלה, הבעיות החברתיות והמצב התעסוקתי במדינת ישראל.
מיקי לוי: התקציב הזה לא נותן ביטוי לתקציב של שנת 2000.
מיקי לוי: הוא נותן ביטוי לשמירה על רמת פעילות של 1998.
דוד טל: נצטרך להוסיף את התקציב למיליארד שקל.
מיקי לוי: אני איתך.
מיקי לוי: לך יש שבעה-עשר מנדטים, ואתי זה שמונה-עשר.
אילן גילאון: איתי זה תשעה-עשר.
דוד טל: על חברת-הכנסת תמר גוז'נסקי לא צריך לדבר.
אילן גילאון: אני לבטח לא הצבעתי על התקציב.
אילן גילאון: אני לא יודע מה איתך.
דוד טל: גם אני לא הצבעתי.
דוד טל: חבר-הכנסת מקסים לוי, תסיים באיזו שהיא נימה אופטימית.
מיקי לוי: מדברים על אלימות וסוגרים את השירותים באי-מתן תשובה לאשה המסכנה.
מיקי לוי: כל אחד מדבר על אלימות והמליאה קיימה דיון על אלימות נשים.
מיקי לוי: אדוני השר, האם יש בלשכות הרווחה אנשים מקצועיים שיקבלו את האשה לפני שתלך למשטרה?
מיקי לוי: הייתי ראש עיר, ובלשכה היתה מחלקה מסויימת שהיתה מקבלת את האשה והעובדים הסוציאליים הקהילתיים היו הולכים למשטרה להגיש תלונה.
מיקי לוי: ואז, למעשה, הם היו הצינור שלה לפתרון בעיה של תלונה כזו או אחרת.
מיקי לוי: היום, אין את זה.
מיקי לוי: היום, ראש עיר בא, ושר הפנים אומר לו: "אתה רוצה לקבל חמישה מליוני שקל?
מיקי לוי: - תפטר X מסויים".
מיקי לוי: מה עושה ראש עיריית לוד?
מיקי לוי: הולך ומפטר בלשכות הרווחה את העובדים הקהילתיים ומפוצץ הכל.
מיקי לוי: בסוף, ללשכה בכלל אין צורך לפנות, משום שהכל מרוקן.
מיקי לוי: ועדת הפנים היתה שם ביום חמישי.
ד 'טל: היום, נדון בזה כהצעה דחופה לסדר-היום.
מיקי לוי: לכן, צריך לעמוד על הנושא הזה - לא רק לשמר את 1998, אלא לדבר על תקציבים להפעלה יוצרת בשירותים החברתיים בשנת התקציב 2000.
איוב קרא: שמעתי בקשב את דברי השר.
איוב קרא: צר לי, שאין בשורה טובה לעם ישראל בנושא מיגור האבטלה.
איוב קרא: עדיין לא ראיתי שום כיוון למיגור האבטלה, שדיבר עליו ראש הממשלה ברק - התקוה שדיבר עליה לפני הבחירות - להביא ליצירת 300 אלף מקומות עבודה.
איוב קרא: אינני רואה פה שום כיוון ושום תקוה.
איוב קרא: אדוני השר, אני חושב שבקטע הזה היתה צריכה להיות לכם יד.
איוב קרא: אני חושב, שכולם היו עומדים לצידכם בקטע הזה.
איוב קרא: כמו שהבטיח ליצור מקומות עבודה, היה צריך להיראות פה בהכשרה המקצועית וכל מה שמשתמע סביב זה משהו שקשור להבטחה הזו.
איוב קרא: הוא הבטיח לצאת מלבנון עד יולי - אז שייצא.
איוב קרא: צריך שיקבע נורמות בנושא האבטלה, כך שפעם בחצי שנה, פעם בשנה, יהיה דיווח על מה שקורה בנושא זה.
איוב קרא: לא יכול להיות, שבנושאים אחרים אפשר לקבוע תאריך יעד, ובנושא האבטלה לא קובעים שום תאריך ולממשלה אין תשובה.
איוב קרא: לצערי הרב, הממשלה עדיין לא יצרה אפילו מקום עבודה אחד.
דוד טל: כיושב-ראש הוועדה, אינני ידוע כאוהב גדול של הממשלה הנוכחית, אבל יש לומר את הדברים באמת:
דוד טל: אי אפשר לתבוע מהיום למחר לארגן 300 אלף מקומות עבודה.
דוד טל: אתה רוצה לתחום זאת בזמן של עוד חצי שנה או שנה ושמעתי כאן שאולי זה שמונה שנים.
איוב קרא: למה שמונה שנים?
דוד טל: אם הייתי רואה בתקציב הזה שיש איזו שהיא בשורה – א' קרא: אין.
דוד טל: --שבעוד חצי שנה, שמונה חודשים או שנה נראה שכבר צצים דברים, זה משהו אחר.
איוב קרא: לזה אני מתכוון.
איוב קרא: המלחמה בסמים - מאד התקוממתי, כשראיתי את התקציב וראיתי שהקיצוץ מ- 46 מליון שקל ירד למשהו בסביבות 26 מליון שקל לרשות למלחמה בסמים.
איוב קרא: לדעתי, הרשות למלחמה בסמים צריכה להיות ת"פ שלך ולא ת"פ ראש הממשלה.
אליהו ישי: גם אני חושב כך.
איוב קרא: גם לאור ההתפתחויות וכל השימוש בסמים, אני חושב שהיה צריך להעלות את התקציב ולא להורידו.
איוב קרא: הרשות התחילה עם משהו בסביבות 120 מליון שקל, והיא עומדת היום על משהו בסביבות 26 מליון שקל, שזה דבר אבסורדי לאור ההתפתחויות בחברה וכל הפרובוקציות שקורות סביב אנשים שמגיעים לארץ הזו.
איוב קרא: עם כל הקיצוצים שהיו לך במשרד, אני מציע שתעבור על התקציב ותראה שהוצאות לשכת ראש הממשלה עלו במליונים.
איוב קרא: למה למקומות האלה יש אפשרות להביא כסף ואין למקומות של לשכות הרווחה, המועדוניות של קרית-ביאליק, של החירשים ושל הנכים?
איוב קרא: הנכים ישבו פה 37 ימים, ואף אחד לא שאל עליהם ובסופו של דבר היתה אותה תוצאה והיה אפשר לעשות בלי מתווכים.
איוב קרא: מה החוכמה לחזור לאותה תוצאה?
איוב קרא: אדוני השר, אני מאד מכבד אותך.
איוב קרא: תיקח בחשבון שבסיורים שלנו אנו רואים דברים מזעזעים אם זה בלוד, בדימונה או בבקה אל-גרביה.
איוב קרא: בכל מקום, שאתה מסתובב בו היום, אתה רואה שיש קריסה אמיתית בנושא אבטלה, בנושא חברה ובנושא כלכלה.
איוב קרא: כל הנושאים האלה צריכים להיות על הפרק.
איוב קרא: אנו איתך במלחמה הזאת.
איוב קרא: אני חושב, שיש על זה קונצנזוס מקיר לקיר.
אילן גילאון: אדוני השר, אדוני היושב-ראש, אין טיפת קינטור בדברים שאני עומד לומר, ועובדההיא שלא נגשתי לספר התקציב כדי לחפש סעיפים.
אילן גילאון: אישית, הצטרפתי לוועדה הזו, שאני שמח שיושב-ראשה מתנהג באומץ לב.
אילן גילאון: בגלל הביוגרפיה שלי, אני היום מספיק חזק לעזור לשר במשימותיו, וגם מספיק חלש כדי להרגיש יחד עם האחרים את מה שאנשים מרגישים.
אילן גילאון: אבל, יש שני דברים שלעולם לא יהיו מקובלים עלי במדינה מתוקנת.
אילן גילאון: בפגישתנו הקודמת סיפרתי לך על אותו אחד שקם בבוקר ואומר לאמו: "אני שונא ללכת לבית-הספר, אני שונא את המנהל, אני שונא את המורים ואני שונא את התלמידים", ואמו אמרה לו: "אתה חייב ללכת, כי אתה מנהל בית-הספר".
אילן גילאון: אדוני, יש תחושה שאתה לא הולך לבית-הספר כבר הרבה מאד זמן.
אילן גילאון: נדמה לי, שאתה השר היחידי שהוא שר המשכי.
אילן גילאון: אתה מכיר את המקצוע, ואתה גם מייצג תנועה כל כך חברתית.
אילן גילאון: העובדה השניה, שאיננה מקובלת עלי, היא שהנכים צריכים להלחם את המלחמה שלהם על זכויותיהם.
אילן גילאון: בעיניי, זה כאילו תושבי הצפון באו לעמוד מול משרד הביטחון להלחם כדי שיגנו עליהם.
אילן גילאון: אם הביטוח הלאומי שיודע שהיתה ועדה והמסקנות ידועות שאנשים זכאים להתרחץ ולנסוע באותו זמן, לא הוא שניהלה את הקמפיין הזה ואת המאבק הזה, אז תסלח לי מאד אך זה לא מקובל עלי בכלל בשום שיטה כאן שהם הפכו לאיגוד מקצועי.
אילן גילאון: היו"ר ד' טל: צריך לומר את הדברים: הביטוח הלאומי היה מעורה ומעורב בזה.
אילן גילאון: אם נכים מגיעים להלחם על זכויותיהם ברמה של איגוד מקצועי, כאילו הם היו עובדי נציבות המדינה, זו שערוריה ממדרגה ראשונה.
אילן גילאון: אינני בטוח במה שאני אומר ושמעתי דברים, ואני רוצה שאתה, מנכ"ל הביטוח הלאומי, תפריך את מה שאני שומע.
אילן גילאון: האם זה נכון שנשארו יתרות במיליארד שקל בקופות הביטוח הלאומי?
אילן גילאון: מה היא מערכת הזיקות של הביטוח הלאומי?
אילן גילאון: האם הוא שייך למשרד העבודה והרווחה או שהוא קופת חסכון של משרד האוצר?
אילן גילאון: לגבי לשכות התעסוקה, סלח לי אך אין דבר כזה.
אילן גילאון: יש לשכות אבטלה.
אילן גילאון: אנשים הולכים ללשכת התעסוקה, כדי לקבל דמי אבטלה ולא בשביל שום דבר אחר.
אילן גילאון: זה נושא שאנו לפעמים שוכחים אותו.
דוד טל: אין תקציב לטיפול במוקדי אבטלה, וזו אחת הבעיות.
דוד טל: אנו חוזרים תמיד על אותה נקודה.
אילן גילאון: לכן, אני שואל ומסייג את עצמי.
אילן גילאון: אני שומע כל מיני דברים.
אילן גילאון: אני, למשל, חשבתי שהשר אחראי לפחות למימוש החוקים, כי לא יכול להיות שהשר כל פעם מגיע אלינו.
אילן גילאון: אתה חבר בממשלה, ולו הייתי חבר בממשלה, הייתי הולך ועומד בראש הנכים האלה והייתי אומר להם: "חבר'ה, בואו ותבדקו גם מקורות הכנסה".
אילן גילאון: לך אתה ותגיד שאתה רוצה שיוטל מס על בורסה, שיתחילו לטפל בהון השחור ושיראו מאיפה יש מקורות הכנסה כדי לתת לך את הכסף - אני מבטיח לך שאהיה המנדט התשעה-עשר שלך וצריך שלא יהיה לך שום ספק בעניין.
אילן גילאון: אני שומע גם כל מיני דברים אחרים, ואני שואל האם הדברים נכונים.
אילן גילאון: אינני בטוח, ותענו לי אתם על כך.
אילן גילאון: האם זה נכון שמשרד העבודה והרווחה הקים אגף מיוחד לנוער מנותק חרדי?
אילן גילאון: אם זה נכון, מה זה "נוער מנותק חרדי" לעומת "נוער לא מנותק חרדי"?
אילן גילאון: מה הוא סדר הגודל של תמיכת המשרד בבני נוער שלומדים בישיבות תורניות?
אילן גילאון: האם זה נכון שזה 70 מליון שקל?
אילן גילאון: והאם יש יותר נוער שהולך לישיבות שזקוק לתמיכה מאשר נוער שצריך ללכת למועדוניות?
אילן גילאון: האם זה נכון שבמסגרת אותו סעיף של תעסוקה, בלניות, אלה שעובדות במקוה וטובלות את הנשים שמתחתנות, מקבלות 400 שעות השתלמות כשאפשר לעשות בכסף הזה .A.M במינהל ציבורי וללמוד שלוש פעמים לנהוג בסמיטריילר?
אילן גילאון: אולי מה שאני אומר איננו לא נכון.
אילן גילאון: אני מקווה מאד, שאלה שטויות וזו לא אמת.
אילן גילאון: אדוני, יש את החוק לגבי יחידות הסיוע שליד בתי-המשפט לענייני משפחה.
אילן גילאון: זה חוק, שאדוני היה צריך לממשו בתקציב הנוכחי.
אילן גילאון: יש עוד כהנה וכהנה דברים.
אילן גילאון: המצוקות הולכות ומתרבות.
אילן גילאון: אנו גם חושפים הרבה יותר, ואני מבין את הדבר הזה.
אילן גילאון: אבל, יש דברים שאינם תקניים.
אילן גילאון: אדוני הוא ראש הממשלה לענייני רווחה פה.
אילן גילאון: הריטואל של לקחת כל פעם פקיד אוצר ולהגיד לקראת חנוכה שהוא אנטיוכוס ולקראת פסח - שהוא פרעה, זה כבר לא מתקבל על הדעת.
אילן גילאון: במדינה מתוקנת המשחק הזה לא יכול להימשך.
אילן גילאון: אני יודע, שהם אוהבים את התפקידים האלה, ואז הם לוקחים זאת על עצמם, ויש להם FUN כזה.
אילן גילאון: אנו לא יכולים להמשיך כך.
אילן גילאון: אני אומר את הדברים האלה לא כדי לקנטר.
אילן גילאון: רמה ראשונה היא להלחם על כל התקציב, ולזה אני מצפה והלוחם הראשון הוא השר.
אילן גילאון: רמה שניה היא להיות הוגן גם בתוך התקציב עצמו ולהבין ששר העבודה והרווחה הוא גם שר העבודה והרווחה של כ-ו-ל-ם.
תמר גוז'נסקי: אדוני השר, יושב-ראש הוועדה, ודאי תהיה הזדמנות לשמוע על מצוקות.
תמר גוז'נסקי: מה שקורה היום הוא, שהקריסה כבר החלה ואנו כבר נמצאים במדרון שיורד למטה.
תמר גוז'נסקי: זה לא עניין של תחזית אפורה או שחורה לשנה הבאה.
תמר גוז'נסקי: אנו נמצאים עכשיו במצב, שרבבות ילדים, שכולנו מכירים אותם כילדים בסיכון, ששמותיהם ידועים ושאנו יודעים איפה הם גרים ויודעים מה הם צריכים, לא מקבלים את הסיוע.
תמר גוז'נסקי: השיקול, שכולנו צריכים להלחם בו, זה כאילו כל סיוע לילדים, כל סיוע לנשים או כל סיוע למובטלים זה בזבוז כסף ולכן הממשלה הזאת מציעה לפגוע בדמי האבטלה; הממשלה הזאת הניחה הצעת חוק לפגוע בדמי האבטלה.
תמר גוז'נסקי: מעבר לעניין האנושי, מעבר לעניין של זכויות אדם וזכויות ילדים וכו' ומעבר לכל הנושא הזה, זו הרי אוילות כלכלית מהמדרגה הראשונה.
תמר גוז'נסקי: אם לא עוזרים לאם חד-הורית במועדונית אחר-הצהרים, היא לא הולכת לעבודה.
תמר גוז'נסקי: אם היא לא הולכת לעבודה, היא חוזרת לשירותי הרווחה ומבקשת אבטחת הכנסה.
תמר גוז'נסקי: אנו רוצים שהיא תלך לעבודה - אז בואו וניתן לה מועדונית לילד, כדי שהיא תוכל ללכת לעבודה.
תמר גוז'נסקי: אותו דבר במקרים אחרים: אם ילד נכה לא מגיע לסידור, האם לא יכולה לצאת לעבודה.
תמר גוז'נסקי: יש הפסד לנושא הזה.
תמר גוז'נסקי: אין סידור לילדים האחרים.
תמר גוז'נסקי: אתה עומד ואומר שלא יכול להיות דבר כזה.
תמר גוז'נסקי: אותו דבר גם בנושא דמי האבטלה וכו'.
תמר גוז'נסקי: אם, נניח, הם לא יקבלו דמי אבטלה, לאן הם יגיעו?
תמר גוז'נסקי: הם יחזרו ויבקשו אבטחת הכנסה.
תמר גוז'נסקי: דמי אבטלה הם בחוק, ומה לגבי אבטחת הכנסה?
תמר גוז'נסקי: יתנו, לא יתנו, יעבדו, לא יעבדו.
תמר גוז'נסקי: אם כך, איפה התועלת הכלכלית בנושא הזה?
תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, מבטיחים לנו צמיחה.
תמר גוז'נסקי: בארצות-הברית בחמש השנים האחרונות יש צמיחה, והבוקר הודיעו שבניו-יורק יש מאתיים אלף אנשים רעבים ללחם.
איוב קרא: גם פה יש רעבים ללחם.
א' בן-גרא: גם פה יש רעבים ללחם.
תמר גוז'נסקי: היתה צמיחה.
תמר גוז'נסקי: לכן, אני אומרת:
תמר גוז'נסקי: אני בעד צמיחה ובעד זה שיפתחו מפעלים ומקומות עבודה.
אילן גילאון: צמיחה זו לא רק הורדת הריבית.
תמר גוז'נסקי: אבל, מי אמר שכאשר תהיה צמיחה תיפתרנה הבעיות החברתיות?
תמר גוז'נסקי: מי אמר שחלוקת ההכנסות תהיה יותר שויונית?
מיקי לוי: מר פרנקל.
תמר גוז'נסקי: הבעיה, שאני רואה היום, היא שיש כוונה לא לעדכן את התקציבים, לא להתחשב בגידול האוכלוסיה, בהחרפת הבעיות ובמיגוון הבעיות החדשות; אלכוהוליזם לא היתה כזו בעיה במדינת ישראל לפני עשרים שנה, והיום זו בעיה חמורה ביותר.
תמר גוז'נסקי: אם אנו יודעים שיש עשרת אלפים ילדים במשפחות כאלה ואם אנו יודעים שיש מאה אלף ילדים במשפחות שבטיפול הלשכות וכו' ואנו לא מגישים להם עזרה - פירוש הדבר שאנו דנים במדינת ישראל מאות אלפי ילדים, רבבות משפחות, לקיום שהוא מתחת לכל רמה אפשרית.
תמר גוז'נסקי: אנו לא מדברים על שום שירותים שהם שירותי מותרות.
תמר גוז'נסקי: לגבי השאלה מאיפה יבוא הכסף, אותה ממשלה, שלא רוצה לעדכן את תקציבי הרווחה, מתכננת את הרפורמה במס הכנסה שתעשיר עוד יותר את שלושת העשירונים העליונים - רפורמה שכל אדם נורמלי צריך להתנגד לה.
תמר גוז'נסקי: א' גילאון: היא עושה הפרטה.
תמר גוז'נסקי: זה דבר שהולך להוציא אנשים לאבטלה.
תמר גוז'נסקי: הם יתנו שני מיליארדי שקל לשלושת העשירונים העליונים.
תמר גוז'נסקי: אנו מתווכחים על גרושים, על עשרה מליון שקל לילדים, עשרים מליון שקל לנשים וכל מיני גרושים כאלה, ואחר כך, בהינף יד, מיליארדי שקלים הולכים למקום אחר.
תמר גוז'נסקי: אני מציעה, שהוועדה הזו תדחה על הסף את כל הטענות שאין כסף.
תמר גוז'נסקי: זה לא נכון שאין כסף.
תמר גוז'נסקי: השאלה היא רק לאן הוא הולך, ממי לוקחים ולמי נותנים.
י' פריינטה: האם אוכל לקבל עכשיו רשות דיבור?
י' פריינטה: אני בא מבאר-שבע, מתוך השכונות, מתוך המצוקה.
דוד טל: אתה יכול לבקש.
דוד טל: תחילה, נשמע את קלרה פלדמן מהשלטון המקומי, ולאחר מכן את מנכ"ל הביטוח הלאומי ומנכ"ל שירות התעסוקה.
ק' פלדמן: הייתי רוצה לחלק את הנושא לשני חלקים: חלק אחד הוא השנה הזו שאנו עומדים לסיימה, והחלק השני הוא השנה החדשה שאנו עומדים להתחילה.
ק' פלדמן: לגבי השנה שאנו עומדים לסיימה, אנו כבר נמצאים בגרעון של 300 מליון שקל.
ק' פלדמן: אפילו על המספרים יש הסכמה עם משרד העבודה והרווחה, והשאלה היא מאיפה ישולמו 300 מליון השקל האלה.
ק' פלדמן: אין להם שום מקור תקציבי.
ק' פלדמן: רוב סעיפי התקציב המאד כבדים שהוגדרו כבעייתיים לשנת 2000 - התקציב הסתיים עבורם בחודש יולי-אוגוסט בשנת 1999, וכרגע הרשויות המקומיות נמצאות במין קיפאון.
ק' פלדמן: שמענו שהן יסגרו שלוש לשכות, ואני חושבת שעד סוף השנה או תחילת השנה תיסגרנה כל הלשכות כי לא תהיה שום ברירה.
ק' פלדמן: וזאת, בלי לקחת בחשבון את כל הממתינים שתמיד יש ויכוח לגביהם אם הם קיימים או לא; מתכונת העבודה עם משרד העבודה והרווחה בנויה על כך שמדווחים, וכשרשות לא מסוגלת לספוג יותר את ה- 100% על חשבונה, אז אין מה לדווח על זה; היא סופגת באופן אוטומטי, ולמשרד אין אפילו את האינפורמציה.
ק' פלדמן: כשהמשרד אומר שחסר לו סכום של 385 מליון שקל, הלכה למעשה יכול להיות שחסר לו הרבה יותר, מכיון שכמו שחבר-הכנסת מקסים לוי אמר אין סל שירותים.
ק' פלדמן: הבעיה מתחילה בזה שאין סל שירותים.
ק' פלדמן: קובעים חוקים ויש תקנות ויש תע"סים, ולתע"סים אין שום מענה בפועל לאנשים.
ק' פלדמן: אנו דיברנו השנה על צרכים מיוחדים למשפחה ולזקן, ורק הסעיף שעוזר לדיאליזות, להסעות לאנשים ולציוד בסיסי הוא 40 מליון שקל, וכבר בחודש אוגוסט לא היה תקציב יותר עד סוף השנה התקציבית הזאת.
ק' פלדמן: אם אנו מדברים על ילדים בסיכון, אנו מדברים על 25 מליון שקל הוצאות שכבר בוצעו ולא הוכנסו למעגל ילדים חדשים שיש לגביהם הסכמה עם משרד העבודה והרווחה שהם צריכים להיות בתוך המעגל הזה.
ק' פלדמן: מדובר על השנה ועל אלה שיש לגביהם אישור, ולא הוכנסו.
ק' פלדמן: אנו מדברים על אלימות במשפחה - 13 מליון שקל גרעון עד חודש יולי.