GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
י' פרץ: שאלה כללית, ואם יש לכם מה להוסיף אולי זה המקום: האם יש תכנית להתמודדות במצב שיש כשל מערכתי?
מ' ריבה: ודאי.
מ' ריבה: במסגרת ההכנות או נהלי ההכנות שאיוררנו וכתבנו מחדש, ולא המצאנו אותן מחדש ל"באג 2000" דוקא, כרגע חלק גדול מהמערכות מוכנות לכשל של חשמל ומים.
מ' ריבה: בנושא חשמל, לבתי-החולים רובם ככולם יש גנרטורים עצמאיים שעובדים.
מ' ריבה: לא בכל בתי-החולים הגנרטורים מכסים את כל מאה אחוז הפעילות של בית-החולים, אלא בחלק - כן ובחלק - לא.
מ' ריבה: יש בתי-חולים שיש להם עודף חשמל, ויש בתי-חולים שיש להם כיסוי של 60% או 70%.
מ' ריבה: בתי-החולים מכינים את צנרת החשמל החיונית למערכות, שאותן רוצים להפעיל ברגע שיש תקלה ומנתקות החוצה את מה שלא חיוני; לא תהיה תאורה למנהל בחדר, אך יהיה חשמל למכונת הנשמה.
מ' ריבה: אותו דבר הונחו בתי-החולים לרכוש מלאי דלק, כדי שיוכלו לתפקד עד שבוע בלי אספקת דלק חיצונית.
מ' ריבה: אותו דבר בעניין מים.
מ' ריבה: כמעט לכל בתי-החולים יש אספקת מים עצמית במיכלים, במאגרים עצמאיים שלהם, אך לא לכולם.
מ' ריבה: אלה שאין להם עומדים בקשר עם המועצה המקומית שתספק להם במקרה חירום.
מ' ריבה: כך הלאה לגבי כל מערכת חיצונית.
מ' ריבה: הנושא היחידי, שאין לו פתרון ברוב בתי-החולים, זה נושא הטלפוניה.
מ' ריבה: אפשר לתת פתרון לחשמל, למים, למזון ולמה שאתה רוצה פרט לנושא הטלפוניה.
מ' ריבה: אם אין טלפונים, בית-החולים מנותק מהעולם.
מ' ריבה: לא רק בית-חולים, אלא גם מד"א מנותק מהעולם.
מ' ריבה: אם אשה יולדת בבית ורוצה להזמין אמבולנס ואין טלפונים, אין לה טכניקה להזעיק אמבולנס מלבד שליחת בעלה, אם יש לה בעל, שירוץ ברחובות ויחפש מישהו שיעזור לו.
י' פרץ: האם פלאפונים אינם מענה?
מ' ריבה: פלאפון איננו מענה משתי סיבות: ראשית, תשתיות הפלאפונים למיניהן, בדרך זו או אחרת, תלויות בתשתית של "בזק".
מ' ריבה: שנית, ברגע ש"בזק" נופלת העומס על המכשיר הזה מפיל אותם מיד.
מ' ריבה: אחרי חצי שעה הכל מפסיק לתפקד.
מ' ריבה: לזה אין פתרון במדינה, וגם אינני חושב שאפשר לייצר פתרון עד ינואר.
מ' ריבה: כיון שהמדינה נתנה מונופול ל"בזק" אי שם בהסטוריה, ברגע שאין תחרות ל"בזק" אז אין תחרות ל"בזק" ואין תחליף ל"בזק".
י' קליפר: כן.
י' קליפר: אנו הכנו תיק לגבי כל אגף ואגף, כל מחלקה ומחלקה וכל יחידה ויחידה ולגבי כל מה שקשור בחשבויות ומערכת "בוחן".
י' קליפר: התיקים האלה הופצו לכל מנהלי האגפים - כל אחד וחלקו הוא.
י' קליפר: מהבחינה הזו, אנו נערכנו במלוא מובן המלה.
י' קליפר: גם בכל מה שקשור למערכות משובצות מחשב אנו נתנו את הדעת, ונתנו גם הנחיות, לגבי דברים והיה ועלול לקרות משהו בדרך זו או אחרת לגבי מוסדות או דברים אחרים.
י' קליפר: נראה לי שהמשרד בהחלט ערוך.
ד' רגב: יונחו הנחיות - בכל המוסדות וכל האגפים - לגבי מערכות אזעקה נגד פריצות וגניבות.
ד' רגב: י' סרוסי: בשירות התעסוקה נערכנו לאפשרות של כשל טוטאלי.
ד' רגב: גם במקרה הזה, לשכות שירות התעסוקה ימשיכו לתת הפניות לעבודה וירשמו דורשי עבודה, ונוכל בבוא העת לשלם, בעקבות ההתייצבויות - לא אנו, אלא גם הביטוח הלאומי - ואפשר יהיה לשלם דמי אבטלה.
ד' רגב: אנו נערכנו לזה.
ד' רגב: ב- 2 לחודש נתרגל את העניין של מקרי כשל טוטאלי יחד עם המנהלים.
ד' רגב: אנו הולכים לתרגל את המצב הזה.
ב' מרום: מינהלת המוסד לביטוח לאומי קיבלה החלטה ביום א' האחרון וגיבשה תכנית בנושא כשל מערכות.
ב' מרום: בגדול, התכנית מדברת על מצב של כשל טוטאלי בנושא הזה ואיך אנו בכל זאת ממשיכים לשלם את הקיצבאות לאוכלוסיות שאנו צריכים לשלם להן.
ב' מרום: מעבר לזה, המוסד לביטוח לאומי גם גובה.
ב' מרום: יש את השאלה איך אנו יוצרים את המצב הזה שתהיה פגיעה מזערית בכשל טוטאלי.
ב' מרום: לצורך העניין הזה יוקם גם חדר מצב בתאריכים קצת קודם וקצת אחר כך במעבר.
ב' מרום: חדר המצב הזה יטפל בכל התקלות שתצוצנה בתאריכים הקריטיים הללו.
ב' מרום: בנוסף לכך, אנו משביתים ולמעשה לא מפעילים את המחשב אלא לא מקבלים קהל; מיום רביעי, מה- 29 בדצמבר, עד ה- 3 בינואר 2000 לא מקבלים קהל, כדי לראות שכל המערכות שלנו אכן עבדו כמו שצריך.
ב' מרום: במוצאי-שבת אנו נכנסים לאיזה שהוא מהלך, בו תיבדקנה בהדרגה כל המערכות שלנו: איך הן עברו לשנת 2000?
ב' מרום: המחשב נשאר דלוק.
ב' מרום: למעשה, במוצאי-שבת אנו באים ומתקיפים את כל המעבר הזה.
ב' מרום: ברצוני לציין, שאנו מכוסים בגנרטורים ברוב הסניפים הראשיים בארץ.
ב' מרום: במקביל, אנו נערכים לתשלום בדצמבר, כלומר ב- 26 בדצמבר, לכל מאוחר, כי התשלומים הכי מאוחרים הם ב- 28 בחודש, ואנו מתכוונים להקדימם ל- 26 בחודש.
ב' מרום: אנו מתכוונים לעשות גיבוי טוטאלי של כל המערכות שלנו בימים האלה שאנו לא מקבלים קהל, על מנת להיערך למצב של כשל טוטאלי.
ב' מרום: במידה וזה יקרה, חלילה, נוכל לשלם על-פי הקבצים של חודש דצמבר; כל מקבל קיצבה שקיבל קיצבה בחודש דצמבר, סביר להניח שבכשל טוטאלי, חלילה, יקבל את אותה קיצבה על-פי קבצים שיגובו במהלך סוף חודש דצמבר.
ב' מרום: אני מקווה שהדברים האלה לא יקרו, אך אם יקרו - אזי זהו התהליך בגדול.
ב' מרום: אם תרצו, יש לי פה את כל החומר לגבי הכשל עצמו, לגבי כל גימלה וגימלה ואיך אנו הולכים לתקוף את הבעיה: האם היא תשולם ידנית?
ב' מרום: האם תשולם באופן אוטומטי?
ב' מרום: לדוגמא: ישנם קבצים של תשלומים בבנקים עצמם.
ב' מרום: הבנקים כבר שומרים את הקבצים האלה לפי בקשה שלנו.
ב' מרום: דרך אגב, זה תהליך גיבוי בחירום בכל ימות השנה.
ב' מרום: במידה ואכן הביטוח הלאומי למעשה יקרוס, חלילה, הבנקים יודעים לשלם, כלומר לתת את אותה תמונה שהיתה בחודש דצמבר.
ב' מרום: בסך הכל, זה מה שיקרה.
ג' ריקלין: ברצוני לציין שאני נציג אגף התקציבים ולא נציג החשב הכללי, ולכן תשובות לגבי מוכנות מערכת החשב הכללי, מערכת "בוחן", אינני יכול לתת.
ג' ריקלין: יש החלטת ממשלה מהשנה שעברה, לפיה כל משרדי הממשלה יממנו את המוכנות למעבר לשנת 2000 מהתקציב שלהם, ולא תינתן תוספת תקציב.
ג' ריקלין: למרות זאת, פנה אלינו משרד הבריאות וביקש איזו שהיא עזרה במספר נושאים כדי להשלים את ההכנה למעבר לשנת 2000.
י' פרץ: אני מקווה, שחוסר התקציב לא יפגום בהיערכות.
י' פרץ: זה מדאיג אותי.
י' פרץ: שמענו פה סקירה מקיפה, ואני היום הולך רגוע לאור מה שקראתי ושמעתי והבהלה היא פחותה.
י' פרץ: אבל, אני מקווה מאד, שחוסר התקציב, שהאוצר לא העביר להיערכות של שנת 2000, לא יפגום בהיערכות הכללית.
ג' ריקלין: מה שהתחלתי לומר קודם הוא, שלמרות החלטת הממשלה משרד הבריאות פנה למשרד האוצר וביקש איזו שהיא עזרה במספר נושאים כדי להשלים את המוכנות שלו למעבר לשנת 2000.
ג' ריקלין: היו מספר דיונים בין נציגי משרד האוצר למשרד הבריאות, והגענו איתם להסכמה לפיה יועבר סכום של 46 מליון ש"ח למשרד הבריאות שחלקו סכום שיועבר ולא יוחזר וחלקו יועבר כהקדמת מימון.
ג' ריקלין: מתוך הסכום הזה מדובר על חמישה מליוני ש"ח תוספת למערכות משובצות מחשב, ארבעה מליוני ש"ח למימון תוספת כוח-אדם, לתיגבור כוח-אדם, במעבר לשנת 2000, כוננויות ואולי רופאים ואחיות במשמרות, כשהסכום של ארבעה מליוני ש"ח יתחלק כך: שני מליוני ש"ח לבתי-חולים ממשלתיים, ושני מליוני ש"ח לבתי-חולים ציבוריים.
ג' ריקלין: בנוסף, מדובר על הקדמת מימון שתוחזר במהלך שנת 2000 של שמונה מליוני ש"ח לאגף לשעת חירום לצורך רכישת ציוד מפני סכנה של כשל ספקים שלא יוכלו להעביר ציוד למשרד הבריאות בתחילת שנת 2000.
ג' ריקלין: מדובר על עוד 22 מליון ש"ח הקדמת מימון לבתי-החולים הממשלתיים לצורך רכישת ציוד ועל עוד שבעה מליוני ש"ח, שבעצם, יהיו קרן במשרד הבריאות בה יוכלו להשתמש בתי-חולים ציבוריים שיבקשו להשתמש בכסף כדי לרכוש ציוד לפני שנת 2000 על מנת להגביר את המלאים לקראת המעבר לשנת 2000.
י' פרץ: ברצוני להודות לחברים שלקחו חלק בדיון.
י' פרץ: זה נשמע טוב.
י' פרץ: אני מקווה, שלא נצטרך לעבור איזה שהוא מבחן של כשל במערכות האלה.
י' פרץ: דבר אחד היה חסר לי פה: איך היא ההיערכות בין משרדי הממשלה?
י' פרץ: האם יש דבר כזה?
י' פרץ: האם נעשתה איזו שהיא היערכות?
י' סרוסי: אנו מתואמים בינינו.
ב' מרום: כן.
י' פרץ: שמעתי, שהמוסד לביטוח לאומי ושירות התעסוקה מתואמים ביניהם.
י' פרץ: לגבי משרד הבריאות, למשל, לא שמעתי על שום תיאום בינו לבין מערכת אחרת.
מ' ריבה: אין לנו תיאום עם משרד העבודה והרווחה, אך יש לנו ודאי תיאום עם המשרדים או הגופים במשק שרלוונטיים לגבינו.
מ' ריבה: ציינתי קודם כדוגמא את מד"א או את פיקוד העורף של הצבא.
מ' ריבה: אנו חברים באותו צוות של גופי התשתית, שהקים בזמנו רפי פלד והיום מנוהל ע"י משרד ראש הממשלה, שמכיל את הגופים שלגבינו רלוונטיים: משטרה, "בזק", חברת החשמל, "מקורות", שאיתם אנו מתואמים ממש ברמה של מטה מול מטה וביום יום זה כך וגם בחירום.
מ' ריבה: התיאום הזה הוא מלא.
י' פרץ: שאלה לחשב משרד העבודה והרווחה, איתן קשמון:
י' פרץ: האם לכם היה תקציב מספיק כדי להיערך, שלא כמו משרד הבריאות?
י' קליפר: לא קיבלנו שום תקציב, והכל היה על חשבון האגף למערכות מידע.
י' פרץ: שמעתי כאן את משרד הבריאות, והם קיבלו סכום מכובד.
י' פרץ: מ' ריבה: ברצוני להתייחס לנושא הזה.
י' פרץ: לפי הערכתנו, עד היום מערכת הבריאות בארץ הוציאה 150 מליון ש"ח על ההיערכות לשנת 2000, וכדאי שזה יירשם.
י' פרץ: חלק מהסכום, שכרגע דיבר עליו נציג האוצר, כמו שנאמר, הוא הקדמת מימון שאותה נחזיר, כלומר זה לא כסף אמיתי וזו הלוואה.
י' פרץ: משמעותה ריבית, וזה לא כסף אמיתי.
י' פרץ: רק מיעוט הסכום הוא סכום אמיתי, וגם הוא - אינני בטוח שנוכל לממשו כיון שהוא הגיע מאד מאוחר.
י' פרץ: נכון שאנו דנים על זה כבר די הרבה זמן, אך הכסף הזה הוקצב היום.
י' פרץ: כאשר בית-חולים בא היום לרכוש ציוד מספק מחוץ-לארץ או להחליף מכשיר שאיננו תקין, בדרך-כלל הספק אומר לו שזמן האספקה הוא ששה חודשים, שמונה חודשים או תשעה חודשים, כך שזה לא רלוונטי.
י' פרץ: למעשה, הסכום הזה בא להחזיר כסף שבתי-החולים כבר הוציאו.
י' פרץ: הוא יעזור להם בדיעבד.
א' קשמון: אחלק את התשובה לשני חלקים.
א' קשמון: יש חלק שנוגע למיחשוב עצמו, וחוץ ממערכת אחת קטנה שזו מערכת נוכחות עובדים שהצלחנו איכשהו לקבל תוספת תקציב לפעולה הזו למעשה לא התווספה אף אגורה לנושא התקציב.
א' קשמון: לכן, כל ההתארגנות של ההתמודדות עם המערכות שלא היו מעודכנות היא, בעצם, מתוך התקציב הקיים של המערכת, ואיכשהו התגברו על זה כי הלכו רק על הדברים הקריטיים, ותהיינה הרבה מערכות שבעצם ישארו לא מעודכנות ולא יפעילו אותן בתקופה הזו עד שאפשר יהיה בשנה הבאה לעדכן אותן.
א' קשמון: יש את המערכות הקריטיות שהן גם מערכות של חומרה ובעיקר אני מדבר על המערכות שהיה צריך לעדכן אותן.
א' קשמון: שמעתי פה על הקדמת תשלום או מיקדמות או משהו שצריך להחזיר.
א' קשמון: המשרד הגיש בקשה לחשב הכללי להקדמת תשלומים, על מנת שאפשר יהיה לשלם דברים מסויימים, ואינני מדבר על "באג 2000".
א' קשמון: אני מדבר על הקדמת תשלומים למערכות.
א' קשמון: כיון שאין ביטחון שמערכות תעבודנה בראשית ינואר, אז לפי הדוגמא של הקדמת השכר המשרד עומד לבקש מהחשב הכללי שאכן תהיינה הקדמות, שאפשר יהיה להקדים תשלומים לאותן מערכות שרגילות לקבל תשלומים בתחילת חודש ינואר.
א' קשמון: מה- 1 בינואר עד ה- 10 בינואר המשרד נוהג לשלם למספר גופים, ותהיה בקשה שאפשר יהיה להקדים תשלומים.
א' קשמון: לבקשה הזו עדיין לא היתה היענות.
א' קשמון: אנו יודעים, שבסך-הכל, ההיענות לבקשה הזו תלויה בשני דברים: בתוספת תקציב כפי ששמעתי שאושרה למשרד הבריאות או באישור לעשיית גרעון יזום מתוך הבנה שמדובר בגרעון טכני ולא בגרעון מהותי.
א' קשמון: על כל פנים, אנו עדיין לא קיבלנו תשובה.
א' קשמון: אנו יודעים, שהדבר הזה נמצא בטיפולו של החשב הכללי, וכשתהיה תשובה נדע איך להתגבר על זה.
י' קליפר: אומר עוד משפט אחד לגבי מה שאיתן קשמון אמר.
י' קליפר: למעשה, מה שקרה הוא שהאוצר או החשב הכללי החליט שכל "באג 2000" יהיה על חשבון המשרדים, קרי על חשבון אגף מערכות מידע וכל מה שקשור במערכות הממוחשבות.
י' קליפר: למעשה, זה עיכב פיתוח של כל מיני מערכות עתידיות.
י' קליפר: אבל, אנו מקווים שכל מה שצריך לפעול ב"באג 2000" או בשנת 2000 יפעל ללא בעיות.
י' פרץ: כלומר, ההיערכות תקינה.
ב' מרום: נציג משרד הבריאות, ברצוני לעדכן אותך שגם איתנו עשיתם איזה שהוא מבחן.
ב' מרום: אנו קשורים לקופות-החולים, ולכן הקבצים שלנו היו בניסוי.
ב' מרום: גם הדברים האלה נבדקו מולכם.
י' פרץ: אני נועל את ישיבת הוועדה.
י' פרץ: אני מודה לכולם.
דוד טל: מישהו מהרבנים רוצה להציג את הנושא?
דוד טל: אני חושב שכולנו מכירים פחות או יותר את הנושא היות והנושא מתגלגל כבר משנת 1980 אם אני לא טועה.
שלום בן אבי: אלה שלושת הבעיות בגדול.
שרגא שמר: לפני כשלוש-ארבע שנים התקיימה ישיבה כזו בראשותו של חבר הכנסת מקסים לוי שקדם לך בתפקיד הזה, ואז מונתה איזושהי ועדה.
שרגא שמר: הוועדה התכנסה ודיברה על השאלה הראשונה של מעמדם של הרבנים.
שרגא שמר: ישנן 19 מועצות דתיות במועצות האזוריות.
שרגא שמר: אותם ששים-שבעים רבנים שאין להם פתרון, הם אלה שאינם משרתים בקודש במועצות הדתיות, באותן מועצות אזוריות שיש בהן מועצות דתיות.
שרגא שמר: זאת הבעיה.
שרגא שמר: אז הייתה איזושהי הצעה של אימוץ המועצות האזוריות לצורך השירותים הדתיים על-ידי אותן מועצות שיש בהן מועצות דתיות.
שרגא שמר: אני חושב שהדבר הזה נותן מענה גם לנושא של מעסיק.
שרגא שמר: אני רוצה למחות נגד הדברים שנאמרו בעניין תנאי המגורים.
שרגא שמר: נכון הוא שהתנאים לא מספיקים, אבל לא צריך ללכת ולומר שאנשים גרים בצריפים.
שרגא שמר: הדברים האלה חלפו והם אינם יותר.
שרגא שמר: יש בעיה נוספת של מגורי רבנים במושבים כי ישנם ישובים שדורשים ועומדים על כך שרב שמכהן במקום, יגור במקום והוא לא מוכן.
אהרן עוזיאל: אני רוצה לחדד ולומר שצריך לזכור שהבעיה לא רק ייחודית לרבנים אלא היא ייחודית לכל המשרתים בקודש באותם ישובים.
אהרן עוזיאל: זה יכול להיות בלנים, בלניות, שוחטים, כל אותם עובדים שמשרתים בעבודת הקודש ולכולם יש בעיה אחת משותפת.
אהרן עוזיאל: היכן שאין מועצה דתית, אין להם מעסיק.
אהרן עוזיאל: מזה נגזר לב העניין ולב הוויכוח.
אהרן עוזיאל: על זה יש טרמפים נוספים שאני חושב שזה נכון לא להתייחס להם כרגע.
אהרן עוזיאל: אם נרצה, בוודאי אפשר להתייחס אליהם כי יש להם משמעויות מרחיקות לכת במובנים אחרים.
אהרן עוזיאל: היו לנו סטים ארוכים של דיונים עם אבי בלושטיין בזמנו ובסיכומו של דבר אנחנו הצבנו איזשהו מודל שמצריך שינוי חוק, ואני חושב שהוא נכון, בתפיסה ונכון בגישה, שבה הוא אומר שאנחנו בעצם לא נאפשר את יצירת הוואקום שקיים היום מבחינת הגדרת המועצות הדתיות, כאשר היום ההגדרה היא בעצם שמול כל ישוב יש מועצה דתית.
אהרן עוזיאל: מול רשות מקומית, יש מועצה דתית.
אהרן עוזיאל: לכן אנחנו הלכנו ובנינו פתרון – וזה היה הפתרון הבסיסי שאליו התייחסנו ואחר-כך הוא עבר קצת שינוי ואני אחזור לזה בהמשך - ואמרנו שאנחנו נלך ונקים חמש מועצות אזוריות מרחביות, כך קראנו לזה.
יצחק אביטן: ההצעה שלי לגבי המעמד היא שלא נלך רחוק.
יצחק אביטן: משרד הדתות, אנא מכם, תנו לנו פינה במשרד הדתות.
יצחק אביטן: אנחנו רוצים אחת במשרד הדתות וזה יראה לנו שמתייחסים אלינו.
יצחק אביטן: אנחנו רוצים את תשומת הלב.
חנה שניידר להב: אם מעבירים את העובדים האלה אוטומטית למועצות אזוריות קרובות או רחוקות, וזה לא משנה, כמובן שקרובות למקום מגוריו של הרב עדיף, מה יהיה לגבי ההסכמים האלה?
דוד טל: אני אומר לכם שוב.
דוד טל: בכוונה דיברתי על ארבעה אנשים ולא יותר, וזה כדי שנוכל לפתור את הבעיה.
דוד טל: לאחר מכן לרבנות יהיה מה להגיד ולא רק לה.
דוד טל: אני כבר דיברתי עם הרבנים והם יודעים את עמדתי בנושא הזה.
דוד טל: הצעות או הסתייגויות כאלה ואחרות ואנחנו נשב ונדון בזה.
יעקב עדי: אנחנו מבקשים שהוועדה תכלול את נציגי ההסתדרות.
חנה שניידר להב: ההסתדרות צריכה להיות שותפה בגלל שמדובר באינטרסים של העובדים האלה.
יאיר פרץ: אם החברה הייתה זוכה במכרז הייתה מתאפשרת המשך עבודתם של העובדים, כיום אני מבין שבחברה יש 76 עובדים ועד סוף השנה הזאת אמורים להיות מפוטרים כמחצית מהעובדים האלה.
יאיר פרץ: 18 עובדים פוטרו באופן מיידי והשאר יפוטרו לפי כמות העבודה שתהיה או לא תהיה לחברה.
שמואל זק"ש: במסגרת הניסיונות להציל חלק מהדברים הקימו את חברת "אדום" שהעסיקה את העובדים יוצאי תמנע לשעבר ונתנו להם עבודות בכמה תחומים, כאשר היו עבודות מאוד מוגבלות עבור משרד הביטחון.
שמואל זק"ש: בשנים האחרונות, כשהחברה צברה הפסדים, נעשו כמה פעולות כדי לנסות להצילה.
שמואל זק"ש: כל פעם ניסו להציל את מה שיש וזאת כדי לא להגיע לסגירת החברה.
שמואל זק"ש: לפני כשנתיים העבירו את החברה במסגרת רה-ארגון בתוך קבוצת כימיקלים לישראל לניהולה של חברת מפעלי תובלה וזאת כדי לנסות להציל את מה שיש, אבל לצערנו הרב ההיבט הזה של התמשכות ההפסדים – למרות שניסינו לעשות שם השקעות, למרות שחידשנו משק – המשיכו.
שמואל זק"ש: לצערנו בתחום שבו היו עבודות יחסית סדירות גם במשרד הביטחון בשנה שעברה למשל, הייתה תקופה של כשמונה חודשים של אפס עבודה - ברור שאם אתה מכניס את האנשים והציוד, אפס עבודה גורם רק להוצאה – זה הכביד על מצבה של החברה.
שמואל זק"ש: העתיד בתחום הזה גם כן לא ברור, לפחות לגבי שנת העבודה הקרובה, לפי מה שמצופה לנו ואנחנו בכלל לא יודעים אם תהיה המשכיות של עבודה עם משרד הביטחון לאור מצוקת התקציב של המשרד.
שמואל זק"ש: בסופו של דבר, חברה שמפסידה כל כך הרבה לאורך שנים, בשאלה אובייקטיבית שלא קשורה לכאורה לדיון, צריך היה לסגור אותה לפני הרבה שנים.
שמואל זק"ש: ניסו וניסו להציל, וגם עכשיו מנסים, אבל לצערי זה לא הולך.
שמואל זק"ש: לכן תמונת המצב היא כזאת.
שמואל זק"ש: היו שיחות עם העובדים מהיום שהם התקבלו למסגרת הזו שבה אני מוניתי כיושב-ראש וגם אני קיימתי שיחות עם חלק מהעובדים במהלך השנתיים האחרונות.
שמואל זק"ש: לא בשבועות האחרונים, אבל לפני כן.
שמואל זק"ש: דיברנו על איך עושים את המאמץ כדי לשרוד, איך מונעים את סגירת החברה, איך עובדים יותר טוב.
שמואל זק"ש: אני לא יכול לומר שיש לי טענות אל העובדים, אין לי, כמו שאין לי טענות אל האחרים, אבל לצערי יש מי שמוכן לעבוד במחירים יותר נמוכים.
שמואל זק"ש: השורה התחתונה בסוף היא שאני צריך לעבוד במחיר שאני לא מפסיד, ואם אני עובד במחיר שאני מפסיד, הסגירה היא דבר ברור.
שמואל זק"ש: זו תמונת המצב.
אפרים כהן: הוצאנו מיד מכתב עוד בתחילת נובמבר להקפאת מתן היתרים לאותה חברה להעסקת עובדים זרים, לא בגלל המכרז אלא בגלל סיבות אחרות שלא עמדה בהסכמים ובהתחייבויות שלה.
אפרים כהן: לכן להערכתי שירות התעסוקה לא יאשר לאותה חברה קבלת עובדים זרים.
יאיר פרץ: אני שואל שוב את אנשי השטח האם היום באתר, אחרי שמשרד העבודה הקפיא את ההיתרים, מתקיימת עבודה באתר שאתם מדברים עליו באמצעות עובדים זרים?
אפרים כהן: בלי שום קשר לנו יש דיון עם החברה.
אפרים כהן: יש הוראה שלנו להקפאת כל מתן היתר לחברה הזו בגלל בעיות אחרות שלא קשורות למפעל או לכל גורם אחר.
אפרים כהן: יש מכתב כאן ממשרד הפנים, משירות התעסוקה ומכל הגורמים ומקיימים את ההוראות האלה.
יאיר פרץ: אני רוצה לומר לך שהיום אני חרד לגורלם של 76 בתי אב מהעיר דימונה, עיר מוכת אבטלה, שאת מקומם תופסים עובדים זרים.
יצחק קוג’ק מורד: הנתון שמר זק"ש העלה, חמישים מיליון שקל הפסדים, יכול להיות שהוא עושה את החשבון לגבי כל השנים.
יצחק קוג’ק מורד: ההפסדים האלה במשך השנים אבל את הרווחים בסופו של דבר עשו פוספטים.
יצחק קוג’ק מורד: אני התחלתי לעבוד עבור פוספטים במחירים אפסיים, כי הפוספטים לא מחזיקים קבלנים אחרים בשבילנו, ואנחנו המשכנו לעבוד שנים על גבי שנים, כל השנים האלה משנת 1977 ו1978- כשאנחנו נותנים רווח לפוספטים וחברת “אדום” מפסידה ומתחילה לצבור חובות שהגיעו עד לחמישים מיליון.
יצחק קוג’ק מורד: מי שהרוויח מזה, זה פוספטים.
יצחק קוג’ק מורד: יש חברות שמקימות מחנה עבודה, מביאים כושים שלוקחים את מקומנו ואת פרנסתנו, באפשרותן יש לתת את העבודה במחיר זול יותר ממה שאנחנו נותנים.
יצחק קוג’ק מורד: פוספטים מרוויחה עכשיו בצורה אחרת.
יצחק קוג’ק מורד: הם אומרים שייפטרו מכל העובדים בחברה, יוציאו אותם, יש להם עכשיו את עובדים הזרים, יש קבלנים שלוקחים את מקומנו.
יצחק קוג’ק מורד: אני מדבר בשם כל החברים שלי וכולנו בדעה אחת.
יצחק קוג’ק מורד: לקחו לנו את המקום שלנו.
יצחק קוג’ק מורד: כל העובדים הזרים לקחו לנו את מקומנו.
יאיר פרץ: צריך לבחון את הסוגיה מהיבטים אחרים ולראות את המכלול הכללי.
יאיר פרץ: צריך לראות איך ניתן לגרום שחברת “אדום” היום תקבל עבודה במדינת ישראל בדרך אחרת כדי שתוכל להמשיך להעסיק אתכם ותכף נשמע את ההסתדרות, את שירות התעסוקה ואת המוסדות וזאת כדי לבדוק ולמצוא מענה ולצאת מהמכשול הזה שנקרא פיטורי העובדים.
יעקב ניזרי: במקביל גם בדקתי באילת האם יש מפוטרים שמגיעים ליישוב ומסתבר שיכול להיות שמעט מאוד, מספר מאוד זעום של מפוטרים, תושבי אילת שעובדים בתוך הקומפלקס הזה.
יעקב ניזרי: כפי הבנתי ממנהל האזור שלנו באילת קיימת אפשרות שהם ישובצו במקומות עבודה אחרים.
יעקב ניזרי: והיה ותהיה פה בעיה של אי-התאמה, יש פה עניין של המעסיק שדורש נהגים והוא דורש מפעילים, ואם הם לא בנמצא, צריך להתמודד עם הדבר הזה.
יעקב ניזרי: יש לי את המידע לגבי חברת אוליצקי בעקבות מה שנעשה לפני מספר חודשים על-ידי יחידת האכיפה.
גבי ללוש: בפועל דימונה נמצאת היום עם 12 אחוזי אבטלה אם לא מעבר לכך.
גבי ללוש: הנתון הזה הוא מטעה ואני מעז לומר שהאחוז גבוה יותר משום שיש לנו בין ארבעה לחמישה אחוז לפחות שנמצאים בתהליכי הכשרה מקצועית.
גבי ללוש: זה אומר שבתום ההכשרה המקצועית הם חוזרים למעגל האבטלה ואז אנחנו סביב עצמנו וממשיכים לשקר את עצמנו עם סטטיסטיקות למיניהן.
גבי ללוש: העובדה היא שבארבע-חמש השנים האחרונים בדימונה נסגרו למעלה מחמישה מפעלים ואני יכול למנות לך אותם בעל-פה, ואפילו חצי מפעל לא נפתח.
גבי ללוש: זה לא דבר חדש.
גבי ללוש: הבטחות יש לי בלי סוף.
גבי ללוש: אני רוצה לומר לך שביקורי ניחום אבלים של שרים היו לי למכביר.
גבי ללוש: אני מבין שחברת “אדום” נקלעה לקשיים, אני מבין שפוספטים חייבת להתייעל, אלה הם דברים ברורים.
גבי ללוש: גם אני בעוונותי הרבים נאלץ להבריא את העירייה.
גבי ללוש: אני איני מוכן לקבל בשום פנים ואופן שבמקום אותם העובדים שיפוטרו, יועסקו עובדים זרים.
גבי ללוש: חד וחלק לא.
גבי ללוש: אם נצטרך לעמוד ולבלום בגופנו – נעשה זאת.
גבי ללוש: אי-אפשר לעשות את החשבונות הללו על-בסיס של דקורות מזדמנות ותחשיב זמני .
גבי ללוש: כל מובטל נוסף שתוסיף לשירות התעסוקה, הוא יעמוד בתור, הוא יירשם ואנחנו יודעים מה התוצאה הסופית.
גבי ללוש: הראיה היא שבטווח של השנה הקרובה, הן במשרד המסחר והתעשייה והן במרכז ההשקעות, בכל מדינת ישראל אין לך יזם אחד שרוצה לבנות מפעל בדימונה.
גבי ללוש: אני לא רוצה לומר למה, אבל כל סטודנט במבוא לכלכלה מבין את זה.
גבי ללוש: אסור לתת לסרטן הזה של עובדים זרים שימשיך להתפשט.
גבי ללוש: זה סרטן ממאיר.
גבי ללוש: ריבון העולמים, או שאנחנו במדינה שאנחנו רוצים להתקיים בה בכבוד, לא מבקשים מי יודע מה.
גבי ללוש: אם אומרים לעובדים שהמצב הוא קשה, אתם תצטרכו בתקופת ביניים להוריד מהשכר שלכם כדי לשמר את מקום העבודה שלכם, אני חושב שהייתה היענות לזה.
גבי ללוש: אנשים לא עד כדי כך לא רואים את הנולד.
גבי ללוש: היו יושבים וחושבים והיו מסכימים להצטמצם ולהתייעל.
גבי ללוש: אבל לבוא ולומר להם אחרי כל כך הרבה שנים שאין להם מה לעשות, זה נורא.
גבי ללוש: אדוני היושב-ראש, בקשתי אליך, אנא עשה למען שהאנשים האלה לא יחזרו ויסבלו את אותה חרפה שאבותיי ואני עברנו על בשרנו.
גבי ללוש: אני רואה את זה כל יום, שעה שעה.
גבי ללוש: אין מה להציע.
גבי ללוש: קצינת צה"ל מבקשת לקבל את תקופת ההסתגלות, אבל גם כאן אין לנו מה להציע לה.
גבי ללוש: בדימונה אין מה להציע.
גבי ללוש: שום דבר.
גבי ללוש: מה אני יכול להציע לאנשים הללו?
גבי ללוש: רכבת מהירה שאולי תעבור דרך פרנקפורט ופריז?
גבי ללוש: זה לא רציני כל הדברים האלה.
גבי ללוש: חייבים לקבל החלטה חותכת וברורה, ליישם אותה ולומר עם כל הכבוד וההערכה צריך הבראה.
גבי ללוש: מאידך, אל לנו לתת יד שאחד מהעובדים הללו יפוטר משום השיקול הכלכלי שמייבאים מחר פועל.
גבי ללוש: האם אנחנו רוצים לשלם את השכר שמשולם בדרום תאילנד?
גבי ללוש: אנחנו כבר היום בעולם המערבי במקום השני בפערים החברתיים אחרי ארצות-הברית.
גבי ללוש: עשו את המוטל עליכם.
גבי ללוש: אם צריך, תרדו, תבחנו, תבקרו ותעשו זאת במיידית.
גבי ללוש: שימו את כל הדברים הצידה ועשו זאת.
גבי ללוש: אם תצליח, ואני בטוח שנוכל להצליח להציל את האנשים האלה, מילאנו את חובתנו.
יאיר פרץ: יתרה מזאת.
יאיר פרץ: אני פונה עכשיו למנכ"ל חברת “אדום” ויושב-ראש הדירקטוריון להקפיא את כל נושא הפיטורים בשלב זה.
יאיר פרץ: אני פונה אליכם בקריאה להקפיא בשלב זה את הפיטורים.
יאיר פרץ: אני מקש לתת לנו, חברי הוועדה, ביחד עם שירות התעסוקה לפעול.
יאיר פרץ: הבנתי שיש לכם מכרז בכביש חוצה ישראל.
אפרים כהן: אני מבקש מהעובדים במידה ואתם יודעים, אדרבא, תודיעו לנו.
אפרים כהן: אני מודיע כאן גם בשם חברי ניזרי שלא יהיו עובדים זרים באתר הזה במקום ישראלים.
אפרים כהן: חד משמעית.
אפרים כהן: אני משוכנע ובטוח שאותה ועדה של שירות תעסוקה לא תיתן אישור העסקה להעסיק עובדים זרים במקום שיש עובדים ישראלים.
אפרים כהן: אם יש תרגיל עקום, ניישר אותו.
אפרים כהן: מצב כזה לא יכול להיות ולא נראה לי הגיוני.
אפרים כהן: אם אותה חברה שזכתה במכרז קיבלה עובדים לעבודה באתר בתל-אביב ומשם היא מעבירה אותם דרומה, אנחנו ננקוט באמצעים ויש לנו את האמצעים והאפשרויות.
אפרים כהן: יש לנו צוותים ניידים והם יודעים לנוע ויודעים לעבוד.
שמואל זק"ש: התהליך כאן הוא תהליך קשה.
שמואל זק"ש: יחד עם זאת, המציאות שבה אנחנו נמצאים, להתייחס לבקשה הזאת של אדוני, קשה.
שמואל זק"ש: אני לא רוצה לומר שלא נתחשב בזה, אבל קשה לי להתחייב.
שמואל זק"ש: אני לא רוצה להתחייב על משהו שאני לא בטוח שאקיים אותו.
דוד טל: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה בנושא שעות העבודה הארוכות של המתמחים ברפואה.
דוד טל: מיותר לומר שאנחנו פוגשים בבתי החולים בהרבה מקרים מתמחים שעובדים מסביב לשעון.
דוד טל: אין צורך להסביר ולהכביר במלים כדי שהדברים יהיו ברורים שכל רופא כזה, שעובד מסביב לשעון אחרי שתים-עשרה, ארבע-עשרה ושש-עשרה שעות ועוד הוא מקבל תורנות כזאת או אחרת, אחרי שלושים ושש שעות אני מניח שכל אדם נורמלי היה מתנהג כמו שיכור הן בקבלת החלטות של חיים ומוות, תרופות וכל מיני דברים מהסוג הזה, והן מבחינת הכושר והיכולת הפיזית שלו לעמוד על הרגליים.
דוד טל: אני מוכרח לומר ולספר שלפני מספר חודשים נזקקתי לאיזשהו טיפול רפואי באמצע הלילה.
דוד טל: הגעתי לבית החולים כשכולי מתפתל מכאבים ואף אחד לא השגיח בי.
דוד טל: ביקשתי והתחננתי לקבל זריקת וולטרן ואחר-כך אפשר לחזור אלי, אפילו בעוד שעתיים.
דוד טל: הרופא קם וצרח עלי בקול רם ואמר: אני אחרי עשרים שעות עבודה.
דוד טל: אני לא מסוגל, לא יכול.
דוד טל: הוא צרח עלי כשחמת זעם שפוכה על פניו.
דוד טל: אני מסתכל על עצמי כרגע כעל אזרח מן השורה, שאמור לקבל את השירותים הרפואיים הטובים ביותר שמדינת ישראל נותנת, משום שאני משלם מס בריאות די גבוה ואני מצפה שכשאני נזקק לרפואה הזאת, קודם כל שאתקבל בסבר פנים יפות ושלא יצרחו עליי.
דוד טל: אגב, אני מבין אותו, משום שלולא הוא היה עובד מסביב לשעון ולולא שעות העבודה הארוכות, אני מניח שהוא היה נוהג אחרת, ההתייחסות היתה אחרת והאזרח היה מקבל שירות אחר, שירות טוב יותר.
דוד טל: כשהמתמחה נמצא בלילה בתורנות הוא בעצם הרופא המוליך, המוביל.
דוד טל: למחרת בבוקר כשמגיעים הרופאים המומחים, הוא הופך להיות בעצם כינור שני או שלישי או רביעי בנושא הזה, ואז באופן טבעי יש איזושהי נפילת מתח אצל אותו מתמחה, וכפי שאמרתי, הכושר והיכולת הפיזיים שלו לעמוד בזה הם קשים מנשוא.
דוד טל: משרד הבריאות צריך להיכנס לעובי הקורה.
דוד טל: אם משרד הבריאות לא יעשה את זה, אנחנו נעשה את זה בשביל משרד הבריאות.
דוד טל: אבל ראוי ונכון שמשרד הבריאות יעשה את זה, ובמקרים כאלה יוגשו תלונות כנגד בתי חולים שמעסיקים רופאים מעבר לשעות המקובלות.
דוד טל: אני מבין את המצוקה של כוח-אדם ואני מבין כל מצוקה אחרת, אבל כל מצוקה כזאת לא יכולה לגבור או לא יכולה לכסות בעצם על כך שאזרחי ישראל, שנזקקים לרפואה בשעות לא רגילות של הלילה, לא יקבלו את הרפואה המתאימה ולו רק בגלל בעיה של מצוקת כוח-אדם.
דוד טל: שבתי החולים יעשו את המלחמות שלהם נגד משרד הבריאות, נגד האוצר, נגד הממשלה, נגד הוועדה הזאת, נגד מי שהם רוצים.
דוד טל: בגלל שהחלטות הרופאים הן מאוד חשובות, הם יצטרכו לעבוד רק על פי שעות עבודה ומנוחה, כפי שנקבע.
דוד טל: עד כמה שידוע לי, זה גם בניגוד להסכם הקיבוצי.