GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד טל: תיכף נציג שירות התעסוקה ייתן לנו הסבר.
דני שטרית: דרך אגב, לא מצויין פה שבפרוייקטים למיניהם, כמו הקרן הקיימת לישראל ורשות הגנים הלאומיים, מועסקים עוד בערך 100 עובדים.
אביגדור ליברמן: זה לא מופיע בספר התקציב לשנת 2000.
דני שטרית: אנחנו הרצנו את עצמנו מוקדם בבוקר ממצפה-רמון והבאתי איתי עוד יושבי-ראש ועדים של מפעלים, שעוד נדבר עליהם בהמשך, מפעלים שבעתיד הקרוב מאוד אמורים לפטר מספר עובדים.
דני שטרית: אנחנו לא נדבר רק על הבעיה הקיימת אלא גם על הבעיה העתידית שלפיתחנו.
דני שטרית: בעניין הנתונים של שירות התעסוקה: הם מציינים 216 דורשי עבודה, כשאנחנו יודעים שבפועל צריך להוסיף עוד את 90-100 האנשים העובדים בפרוייקטים למיניהם.
דני שטרית: בכך הגענו כבר ל300- ומשהו.
חיים כץ: אז למה אתה לא כותב את זה?
חיים כץ: מה שכתוב, זוכרים.
דני שטרית: בגלל זה אני פה.
דוד טל: חבר הכנסת חיים כץ, הנייר הזה הוא לא תורה מסיני.
דני שטרית: הבאתי את הנייר הזה כדי לתת תמונה כללית.
דני שטרית: אם מישהו היה מבקש מסמך מדוייק - - -
דוד טל: כשנותנים לנו מסמכים בדרך כלל נוהגים להחמיר כלפי מעלה.
דוד טל: אתה משום מה המעטת כלפי מטה.
דני שטרית: לא למטה.
דני שטרית: במקום שתאמרו שמישהו בא ומציין את העובדות כפי שהן - - - אולי כשמר גבי רובס ידבר על שירות התעסוקה הוא יוכל להסביר למה אלה שמועסקים בפרוייקטים לא נכללים בנתון הזה של המובטלים.
דני שטרית: למעשה זו יוזמה ממשלתית להעסיק אותם באופן זמני.
גבי רובס: שירות התעסוקה לא מפרסם את שיעור הבלתי מועסקים או את נתוני האבטלה.
גבי רובס: שירות התעסוקה מפרסם בסך הכל את מספר דורשי העבודה - - -
תמר גוז'נסקי: מי המציא את המספר 8.3%?
גבי רובס: אסביר לך איך הוא הומצא.
גבי רובס: שירות התעסוקה מפרסם רק את הנתון של מי שבא בשעריו.
גבי רובס: אנחנו סופרים כמותית.
גבי רובס: אנחנו לא עוסקים בסטטיסטיקה.
גבי רובס: בשירות התעסוקה יש שני נתונים: 1) מספר דורשי העבודה שבאו בשעריו; 2) מספר האנשים שנקראים "אבטלה 6", זאת אומרת אנשים שהתייצבו פעם ולא מקבלים דמי אבטלה.
גבי רובס: אנחנו סופרים את מי שהתייצב לפחות פעמיים במשך שבועיים.
גבי רובס: אדם כזה נכנס למאגר.
חיים כץ: ואז אתה גם יודע כמה עובדים יש במצפה-רמון.
גבי רובס: אנחנו לא יודעים כמה עובדים יש במצפה-רמון.
תמר גוז'נסקי: הוא לא עוסק בסטטיסטיקה.
חיים כץ: אבל זה לא סטטיסטיקה.
חיים כץ: זה נתונים בפועל.
גבי רובס: אני לא יודע מה הוא כוח העבודה במצפה-רמון.
גבי רובס: כוח העבודה זה נתון סטטיסטי שאוספת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לפי המספרים שמשרד הפנים נותן.
גבי רובס: זה לא דבר מדוייק.
אביגדור ליברמן: לא הכינו שום מסמך.
גבי רובס: לגבי השאלה שלך, 8.3% מתייחס לאלה שנספרים לפחות פעמיים בין כוח העבודה.
תמר גוז'נסקי: מה זה כוח העבודה?
גבי רובס: זה נתון שאנחנו מקבלים מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לגבי מספר האנשים שהם כוח העבודה.
תמר גוז'נסקי: מה כוח העבודה במצפה-רמון?
גבי רובס: אני לא יכול להגיד לך אותו כרגע.
תמר גוז'נסקי: אם זה 8.3% אז כוח העבודה הוא 2,500 איש.
תמר גוז'נסקי: חשבון למדנו בכיתה ב'.
דוד טל: מר גבי רובס, אם אתה מקבל את ההיגיון הזה, אז תגיד שאתה לא מקבל את הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
דוד טל: על-פי הנתונים הללו - - -
גבי רובס: אני רוצה לגמור את ההסבר שלי.
גבי רובס: לפי הנוסחה המתמטית חברת הכנסת גוז'נסקי צודקת.
גבי רובס: אבל מאחר ואמרתי שאנחנו מחלקים את האבטלה 6 למספר כוח העבודה, זה נותן את ה8.3%-.
גבי רובס: מספר המובטלים 6 נכון לחודש האחרון ( 6 זה כאלה שהתייצבו לפחות פעמיים ואז הם נספרים) הוא 139 אנשים.
גבי רובס: אם תחלקי 139 אנשים ל8.3%- תגיעי באמת לכוח העבודה שאת רוצה להגיע אליו, שגם הוא לא מספר מדוייק.
גבי רובס: אני אומר, זה מספר שהוא סטטיסטי היות שהנתונים הם מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
דרור דבש: המספרים פה הם רחוקים מהמציאות.
דרור דבש: אי אפשר לקבל אותם.
דרור דבש: אנשים במצפה-רמון נמצאים כבר שנים על שנים על שנים במצב של אבטלה.
דרור דבש: הם כבר לא הולכים ללישכת התעסוקה.
דרור דבש: אין במצפה-רמון שום פיתרון.
דרור דבש: הם כבר מאויישים.
דוד טל: יש פיתרון אבל לא נותנים אותו.
דרור דבש: תיכף אני אדבר גם על הפיתרונות.
דרור דבש: מצפה-רמון הוא ישוב נהדר.
דרור דבש: 99% מהאנשים שגרים בו אוהבים את המקום ורוצים להישאר בו.
דרור דבש: אבל עם הייחודיות שלו יש למצפה-רמון בעיה, המרחק.
דרור דבש: המרחק הזה מעמיס עליו עלויות בכל תחום.
דוד טל: האם הרכבת לא עוזרת לכם?
דרור דבש: אתן לכם דוגמא.
דרור דבש: אני נמצא בתוכנית הבראה ואמור להציג תקציב מאוזן.
דרור דבש: המועצה המקומית במצפה רמון, בניגוד לכל מקום אחר בארץ, מממנת בעלות של מעל מיליון ש"ח בשנה את האמבולנסים ואת שירותי הבריאות, שירותי מגן דוד אדום.
דרור דבש: אנחנו מחזיקים מצומת שיחור(?), כמעט מהערבה, ועד טללים את שירותי מגן דוד אדום.
דרור דבש: מצפה-רמון, הפילנתרופ של הנגב.
תמר גוז'נסקי: מה פתאום אתם מחזיקים את זה?
דוד טל: זה סידור שנעשה עם מישהו מקודמי.
דוד טל: מיליון שקל.
דוד טל: אני לא יכול להפסיק את השירות הזה כי אנשים מתים בגלל שהם במצפה-רמון.
דוד טל: האם אתה לא יכול לתבוע את השירות הזה מהרשויות האחרות?
דרור דבש: אני תובע והם לא עונים לי.
דרור דבש: אני אראה לך את המכתבים ששלחתי.
אביגדור ליברמן: בית-החולים הקרוב ביותר הוא סורוקה בבאר-שבע במרחק 3 שעות נסיעה.
דרור דבש: לא עונים לי למכתבים.
דרור דבש: עכשיו אני מגיע להסדר עם מגן דוד אדום, שהם יכנסו כדי שנוכל לפטר אנשים.
דרור דבש: אתם מבינים את האבסורד?
דרור דבש: אני אפטר אנשים במועצה כדי להקטין את הגרעון.
דרור דבש: אני אזרוק עוד כמעט 8 אנשים שעובדים היום במגן דוד אדום כמוקדנים ונהגי אמבולנסים כדי לעשות תקציב מאוזן בשביל משרד הפנים.
דרור דבש: הדברים הם אבסורדיים.
דרור דבש: אני בא למשרד הפנים ואומר לו שלמצפה-רמון יש בעיה מיוחדת.
דרור דבש: אני היום לפי התוכנית צריך לפטר 30 אנשים.
דרור דבש: לא שהשכר שלהם גבוה.
דרור דבש: זה פשוט בושה, אני לא האמנתי, אני לא בא מהתחום הפוליטי, כשראיתי איזה שכר מקבלים עובדי המועצה.
דרור דבש: 60% מהעובדים שלי קיבלו השלמת הכנסה.
דרור דבש: אמרתי לעצמי שאעלה אותם בדרגה, זה תרגיל, כי זה לא מעלה להם את השכר אבל מוציא אותם ממעגל הבושה.
דרור דבש: איך אפשר לבוא עם שכר כזה הביתה?
דרור דבש: עכשיו אני צריך לפטר את האנשים האלה.
חיים כץ: אתה מדבר על הצד הטוב, על אלה שעובדים.
חיים כץ: יש רבים שכלל לא עובדים.
דרור דבש: אנחנו מנסים ליצור, אנחנו מנסים למצוא כל מיני פתרונות בתחום התעסוקה.
דרור דבש: אני אומר עוד פעם, נסגרו במצפה-רמון עשרות מפעלים.
דרור דבש: למה אנשים מיואשים?
דרור דבש: כי באו יזמים, עשו טקסי פתיחה, תלו דגלים, באו השרים, עשו חגיגות - -
תמר גוז'נסקי: קיבלו הרבה מענקים.
דרור דבש: - - קיבלו מענקים ונעלמו, והשאירו את האנשים עם חובות, כי אנשים האמינו במעסיקים שלהם וכבר נוצרו ביניהם יחסים.
דרור דבש: אני מכיר את זה מקרוב.
דרור דבש: הייזמים נעלמו.
דרור דבש: אפילו מפעלים מבוססים, כמו מפעל "מקסימה", מפעל להפרדת אוויר שמייצר גזים עבור רפואה, עבור תעשיות כימיה, אבל בעיקר עבור משרד הביטחון, נסגרים.
דרור דבש: אני עבדתי בו במשך 20 שנה.
דרור דבש: המפעל הזה כתוצאה מעלויות ההובלה נמכר לאמריקאים, שלהם אין חשבון של ציונות והם העבירו אותו לרמת חובב.
דרור דבש: הם מקימים כרגע שלוחה במישור אדומים.
דרור דבש: הובטח לנו שכל העובדים ברמת חובב יהיו תושבי מצפה-רמון.
דרור דבש: אבל הנה מודעה שפורסמה ביום שישי: "דרוש פקיד טכני תושב באר-שבע".
דרור דבש: כבר היום עובדים שם 7-6 אנשים מבאר-שבע ותושבי מצפה-רמון עוברים לגור בבאר-שבע כי יותר קל להשיג עבודה.
דרור דבש: העסק הולך להתמוטט.
דרור דבש: המתפרה במצפה רמון מביאה את חומרי הגלם שלה מטירת הכרמל, ואחרי זה את המוצר המוגמר מוציאה לתל-אביב.
דרור דבש: היא לא יכולה להתחרות במפעל נתנייתי שמעסיק פועלות מנתניה.
חיים כץ: מחר היא תתחרה במתפרה מאירביד.
דרור דבש: מתפרת מצפה-רמון לא יכולה להתחרות במפעל מנתניה שמעסיק עובדים מנתניה בשל עלויות ההובלה הגבוהות.
דרור דבש: בסך הכל הפיתרונות במצפה-רמון הם פשוטים.
דרור דבש: הם לא בשמיים.
תמר גוז'נסקי: מה מצב האוכלוסיה?
תמר גוז'נסקי: האם יש גידול, נשירה?
דרור דבש: אנחנו בירידה של 1,500 איש ב5- השנים האחרונות, ירידה של 20%, כי פשוט אנשים רוצים לחיות, להתפרנס.
מקסים לוי: אני מציע הצעה לסדר, שוועדת העבודה והרווחה תיסע למצפה-רמון ותיראה את הדברים.
אביגדור ליברמן: אבל להבטיח שכל הפקידות הבכירה הרלוונטית תבוא לשם.
אביגדור ליברמן: כוונתי למנכ"ל משרד התיירות, מנכ"ל משרד העבודה והרווחה ואחרים.
תמר גוז'נסקי: הצחקתנו.
דוד טל: אני מקבל את מה שחבר הכנסת אביגדור ליברמן אמר.
דוד טל: אם הוועדה תבקר במצפה-רמון - - -
חיים כץ: יראו בעיניים את המצוקה.
דוד טל: אנחנו צריכים ללכת לשם עם אנשים שיכולים לתת פתרונות מיידיים.
דוד טל: הכוונה היא למנכ"ל מינהל מקרקעי ישראל, מנכ"ל משרד התיירות, מנכ"ל משרד התעשיה והמסחר ונציג בכיר של האוצר.
דרור דבש: אגיד לכם איך אפשר, בלי שהמדינה תשקיע מי יודע מה כסף, לפתור את הבעיות.
דרור דבש: בכל מקום בעולם סביב אוצר טבע נוצרת תעשייה, נוצרים מקומות עבודה.
דרור דבש: אלוהים חנן אותנו באוצרות טבע: הן הנוף והמכתש, שזה מביא תיירות.
דרור דבש: אומר שר התיירות, אראה לכם סיכום מישיבה איתו, שאין תיירות בנגב.
דרור דבש: מינו מנכ"ל למשרד התיירות אבל במקום שייביאו איש תיירות שמבין תיירות שמו פקיד ממשרד האוצר והוא מונע מאיתנו לפתח בתי-מלון.
חיים כץ: עובדה שממנים חברים.
דרור דבש: למצפה-רמון יש אוצר טבע שקוראים לו שייש מצפה רמון, אבן גיר קשה.
דרור דבש: הפלשתינאים עושים מזה 13 מיליון דולר בשנה ייצוא, כל המפעלים בבית-לחם.
תמר גוז'נסקי: זה אותו סוג אבן?
דרור דבש: זאת אבן שלנו.
דרור דבש: "Jerusalem stone" זה אבן מצפה רמון.
דרור דבש: 7 ימים בשבוע, 24 שעות ביממה, נוסעות משאיות ממצפה רמון לבית-לחם ולחברון.
דרור דבש: הם קוראים לזה "Jerusalem stone" והם מייצאים את זה לארצות-הברית במיליונים.
דרור דבש: זה יוצר המון מקומות עבודה.
דרור דבש: ואני לא מדבר איתך על כך שאין לנו אפילו ארנונה מהעניין הזה.
דרור דבש: זה לא המקום להעלות את הבעיה הזאת.
דרור דבש: אני דורש ממינהל מקרקעי ישראל, אם אתם רוצים להוציא מיכרז על קרקעות, שבמיכרז יהיה כתוב שהמפעל יוקם במצפה-רמון.
דרור דבש: זה אוצר טבע שלנו.
דרור דבש: היום הפלשתינאים מרוויחים מזה.
דרור דבש: הכסף הולך לרשות הפלשתינאית.
מקסים לוי: כלומר המחצבה הזאת פעלה ללא מיכרז.
דרור דבש: לחברת "מ.מ.
דרור דבש: חרסית" יש הזמנה כרגע למפעל בעלות של 6 מיליון דולר, ל25- מקומות עבודה תוך חצי שנה במצפה-רמון.
דרור דבש: מינהל מקרקעי ישראל מתעקש לא לתת לה עתודות קרקע.
דרור דבש: בלי עתודות קרקע לא יבנו מפעל במצפה-רמון.
תמר גוז'נסקי: מה, גם בנגב כבר אין קרקע?
דרור דבש: זאת השאלה ששאלתי.
דרור דבש: זה מאוד הפליא אותי.
דרור דבש: אמרתי, אם בנגב אין קרקע אז מה יגידו בגוש דן?
נסים זאב: אם זה בשטח השיפוט של מצפה-רמון אז למה אתם נותנים להם לחצוב את האבן?
דרור דבש: כי זה שייך למינהל מקרקעי ישראל ולנו אין שום זכות לדבר על זה.
נסים זאב: זה מאוד מוזר בעיני.
נסים זאב: אתה אומר שזה שטח של מינהל מקרקעי ישראל.
נסים זאב: חצי מהקרקעות בירושלים הן בשטח של מינהל מקרקעי ישראל.
נסים זאב: אז מה, האם הרשות היא לא בעלים או חלק בעניין?
נסים זאב: האם הרשות לא שותפה לעניין, לגבי המיסים?
נסים זאב: לא יתכן שהתשובה שלילית.
תמר גוז'נסקי: היא יכולה להגיש בקשה מנומקת ב5- עותקים.
דרור דבש: הגשנו בקשות כמובן.
דרור דבש: אצלנו משלמים שקל וחצי בארנונה על הקרקע בעוד במקום אחר על אותה אדמה משלמים 19.90 שקל.
דרור דבש: רק מהפער הזה בארנונה אני יכול להעסיק במועצה אותם 30 איש שאני צריך לפטר.
דוד טל: אנחנו נאמץ את ההצעה שלך גם לגבי משרד התיירות ומינהל מקרקעי ישראל.
דוד טל: אם נעשה סיור אז זה יהיה רק אחרי שנבטיח - - -
תמר גוז'נסקי: צריך גם נציג של משרד הביטחון.
חיים כץ: אחרי שנקבל גם נתונים.
חיים כץ: מה שהם הביאו לנו זה לא נתונים.
דוד טל: תצא מתוך הנחה שהמצב העובדתי יהיה אף קשה שבעתיים.
חיים כץ: אז שזה יהיה רשום.
דרור דבש: אני רוצה לבקש משהו לגבי מה שחבר הכנסת ליברמן הציע.
דרור דבש: ישב אצלי נציג משרד ראש הממשלה, מר מוטי דור, ואמר לי במפורש: חבל לך על כל המאמצים.
דרור דבש: אתה צריך לדרוש טיפול של ועדת המנכ"לים לטיפול נקודתי במשרד ראש הממשלה.
דרור דבש: אם לא יהיה פיתרון נקודתי במצפה-רמון, שום דבר לא יתקדם.
דוד טל: נאמץ את זה.
דוד טל: אימצתי שתי הצעות של חבר הכנסת אביגדור ליברמן.
דוד טל: גם את ועדת המנכ"לים לטיפול נקודתי, וגם שאם אנחנו מסיירים שם יצטרפו לסיור אנשים רלוונטיים מהמשרדים השונים.
דוד טל: וברור, נאמץ את הצעתו של חבר הכנסת מקסים לוי, שהביקור יהיה בזמן הקרוב ביותר.
איוב קרא: למה שלא יהיו נציגי כל המשרדים הכלכליים הרלוונטיים?
דוד טל: דיברתי על זה: משרד התיירות, מינהל מקרקעי ישראל, משרד האוצר.
נסים זאב: אם כבר מדברים על טיפול בואו ניראה איך ניתן למנוע את הפסקת מה שהיה לפחות.
נסים זאב: דיברו על 50 מיליון ש"ח שהוקצו לעבודות יזומות.
נסים זאב: אפשר להעביר את 50 מיליון השקלים האלה לפיתוח במצפה-רמון.
דרור דבש: סליחה, זה 50 מיליון שקל ברמה הארצית.
דרור דבש: זה לא ברמה של מצפה-רמון.
נסים זאב: אז בחלק היחסי שמצפה-רמון קיבל.
נסים זאב: אני לא יודע על כמה מדובר.
עמיחי כץ: לא קיבלנו חומר מסודר על הישיבה הזאת ככה שאי אפשר להגיב באופן מדוייק.
דני שטרית: אולי מותר לדעת למה?
עמיחי כץ: זה נתקע במקום כלשהו אצלנו.
עמיחי כץ: ביקשתי חומר ולא העבירו לי.
דני שטרית: אפשר לחשוב כמה הזדמנויות יש לתושבים במצפה-רמון להיות סביב שולחן כזה והנה פקיד האוצר לא מביא נתונים.
דוד טל: האם ביקשת את החומר ולא הביאו לך?
עמיחי כץ: לא ביקשתי.
עמיחי כץ: לא העבירו לנו בכלל חומר על נושא הישיבה, מה יהיה בה.
עמיחי כץ: הכותרת היתה "מצפה רמון - אבטלה", לא יותר מזה.
דני שטרית: מה אתם צריכים?
דני שטרית: הרי אתם כל יום מתעסקים עם הרשויות האלה.
דוד טל: מר עמיחי כץ, כבר הערתי את תשומת ליבו של שר האוצר פעמיים - לא היה לי עניין אישי נגד פקיד כזה או אחר, לא נתתי לו שמות - שנציגי האוצר מגיעים לישיבות ללא נתונים.
דוד טל: אגב, לא רק בוועדה הזאת, נתקלתי בזה גם בוועדה אחרת.
דוד טל: אני אומר לך, ותעביר את זה הלאה מפני שזאת תהיה הפעם האחרונה, עד היום לא נקבתי בשם של נציג.
דוד טל: לא אמרתי עמי, לא אמרתי אפי ולא אמרתי שם אחר.
דוד טל: אבל אם להבא יווצר מצב שנציג האוצר יבוא לכאן לא מוכן ולא יעשה שיעורי בית, אני מודיע לך חד-משמעית, אני אעביר את התלונה הזאת בצירוף העתק ליושב-ראש הכנסת.
דוד טל: היתה שיחה של יושב-ראש הכנסת עם יושבי-ראש הוועדות בנושא הזה.
דוד טל: הוא רואה את זה בחומרה רבה, עד כדי סנקציות בכל מיני צורות, בכל מיני דרכים.
דוד טל: אני מבקש ממך, בכל הכבוד שאני רוחש לך, תעביר את הדברים הללו.
דוד טל: להבא אם נציג משרד האוצר לא יגיע עם נתונים אני פשוט אנקוב בשמו.
דוד טל: עד היום לא היה לי חשבון עם אף אחד בנושא הזה אבל ראיתי שזאת מגמה כלשהי.
דוד טל: אני רוצה להפסיק אותה.
דוד טל: אנא מכם, תגיעו עם שיעורי בית.
דוד טל: עכשיו, בבקשה, תאמר את מה שיש לך לומר.
עמיחי כץ: בנושא עבודות יזומות: יש תקציב למשרד העבודה והרווחה והוא פועל לפי סדר העדיפויות שלו.
עמיחי כץ: הוא יכול לחלק את זה כרצונו פחות או יותר ברחבי הארץ.
דוד טל: מה התקציב במשרד העבודה והרווחה בנושא עבודות יזומות בשנת 2000?
מקסים לוי: זאת המנגינה החדשה עכשיו, אדוני היושב-ראש, של פקידי האוצר, וזאת הנחיית שר האוצר, לומר שלכל משרד ממשלתי יש תקציב והוא יכול לפתור את הבעיה במסגרת תקציבו.
תמר גוז'נסקי: ההחלטה על עבודות יזומות היתה החלטת ממשלה, לא החלטה של ועדה.
תמר גוז'נסקי: מה הממשלה החליטה לגבי עבודות יזומות בשנת 2000?
תמר גוז'נסקי: האם יש או אין עבודות יזומות?
עמיחי כץ: יש לזה תקציב אבל אנחנו לא מחלקים את זה.
תמר גוז'נסקי: יש לזה תקציב?
תמר גוז'נסקי: תראה לי את הסעיף.
תמר גוז'נסקי: איפה זה מופיע?
עמיחי כץ: זה מופיע בסעיף 04, במשרד העבודה והרווחה בסעיף 04 23.
דוד טל: תיראה מה שקורה כאן.
דוד טל: חברי הוועדה אינם בקיאים כפי שאתם אמורים להיות בקיאים.
דוד טל: אתם אנשי המקצוע, שאנחנו מאוד מעריכים ומכבדים, צריכים להביא בפנינו נתונים.
דוד טל: אם אתם לא מביאים בפנינו נתונים שיקול הדעת שלנו עלול להיות מוטעה ותקלה תצא מתחת ידינו.
דוד טל: אתה אומר שיש סעיף תקציבי.
דוד טל: אם היית יכול לנקוב ולאמר שבמשרד העבודה והרווחה יש 100 מיליון, 200 מיליון או 300 מיליון שקל לעבודות יזומות, אז הייתי היום פונה למשרד העבודה והרווחה, לשר העבודה והרווחה, ועל-פי הנתון שהיית נותן לי הייתי מבקש ממנו להקצות כך וכך לפרוייקט הזה בשנה הבאה.
דוד טל: אבל כשאתה לא נותן לי את הנתון הזה אתה מונע ממני את האפשרות לפעול כמו שאני צריך לפעול.
עמיחי כץ: זה מופיע בסעיף 04 27: פעולות העסקה למצבים מיוחדים.
דוד טל: איזה סכום יש במשרד העבודה והרווחה?
עמיחי כץ: 22 מיליון ש"ח, כמו בשנה שעברה, לפני התוספת.
עמיחי כץ: לא שמעתי פה על בעיות ספציפיות שהיו עם משרד האוצר.
עמיחי כץ: שמעתי על בעיות עם שירות התעסוקה, שמעתי על בעיות עם משרד התעשיה והמסחר.
עמיחי כץ: משרד העבודה והרווחה לא פנו אלינו.
דרור דבש: סלח לי, הכל מתנקז אליכם.
דרור דבש: אסביר לך למה.
דרור דבש: כשמקצצים לי תקציב "עידוד 99", שמייצר מקורות תעסוקה, זה פקידי האוצר שמקצצים.
דרור דבש: ב"עידוד 99" הורידו לנו פרוייקטים לשנה הבאה.
דרור דבש: מדברים על תשתיות לתיירות: מצפה כוכבים, מינחת, אך אתם "אכלתם" את זה מהתקציב שלנו לשנה הבאה.
עמיחי כץ: אני נציג משרד העבודה והרווחה באגף התקציבים באוצר.
עמיחי כץ: אני לא עוסק בתיירות או בתעשייה ומסחר.
עמיחי כץ: לכן אני לא מרגיש שההערה הזאת מופנית אלי.
עמיחי כץ: וחוץ מזה לא אמרו לנו דברים ספציפיים לגבי הישיבה.
עמיחי כץ: אם היו אומרים לנו שידברו על עבודות יזומות אז היינו באים עם נתונים.
דוד טל: כשאני מדבר על אבטלה במצפה-רמון, הגיזרה היא כל-כך צרה.
דוד טל: אין כאן יריעה מאוד רחבה.
תמר גוז'נסקי: חוץ מזה המציאו את הטלפון.
עמיחי כץ: קיבלתי אתמול את ההזמנה לישיבה.
תמר גוז'נסקי: בשבוע שעבר קיבלתם.
עמיחי כץ: אני אברר את זה בתוך המשרד.
עמיחי כץ: אני קיבלתי את זה אתמול.
דוד טל: אני לא מקבל את דבריך.
דוד טל: אין לי שום דבר אישי נגדך אבל אני לא מקבל את זה.
דוד טל: אני מודיע לך, פעם הבאה כשיישב מולי נציג האוצר הוא יקבל את זה גם באופן אישי.
דוד טל: אני פשוט לא מסוגל להבין דבר כזה.
דוד טל: יש כאן התרשלות בעבודה של האוצר.
תמר גוז'נסקי: זאת התרשלות מכוונת.
תמר גוז'נסקי: זה חוזר על עצמו בכל דיון.
דוד טל: זה גרוע שבעתיים.
דוד טל: אולי נעלה את הנושא הזה מעל דוכן הכנסת.
דוד טל: זה לא יוסיף שום כבוד למשרד האוצר.
עמיחי כץ: אני מצפה פה לשאלות ספציפיות, שאני אוכל לענות עליהן.
תמר גוז'נסקי: כמה עובדים וכמה מובטלים יש במצפה-רמון?
עמיחי כץ: זה נתונים של שירות התעסוקה ומשרד האוצר לא עוסק בזה.
גבי רובס: אני רוצה להעיר הערה לגבי הנושא של עבודות יזומות.
גבי רובס: בפריסה ארצית זה משול לשמיכה קצרה שמתחתיה ישן אדם גבוה.
גבי רובס: מאיפה שלא נמשוך, כל פעם יש ישוב אחר שאינו מכוסה.
גבי רובס: השמיכה תנוע לאורך הגוף, למעלה ולמטה, וזה לא יעזור.
גבי רובס: הפיתרון צריך להיות פיתרון נקודתי-כוללני לישוב ולאו דווקא להתמקד בנושא של עבודות יזומות.
דרור דבש: זה גשר כדי להגיע לדברים אחרים.
גבי רובס: גם האוצר נותן את העבודות היזומות למטרה שהיא שונה מההעסקה של העובדים.
גבי רובס: הפיתרון צריך לבוא לא דרך עבודות יזומות.
גבי רובס: אולי זה פיתרון טוב ל3-2- חודשים אבל זה לא פיתרון טוב לתעסוקה.
דוד טל: מר עמיחי כץ, ציינת כאן נתון, שבמשרד העבודה והרווחה הוקצו 22 מיליון שקל לעבודות יזומות לשנת 2000, כמו בשנת 1999.
דוד טל: אני רוצה להזכיר שבשנה שעברה זה היה 8 מיליון שקל יותר.
דוד טל: היות וראיתם שיש שם יותר מדי כספים אז קיצצתם את זה מ30- מיליון שקל ל22- מיליון שקל.
דוד טל: זה הצטמצם.
דוד טל: כלומר הנתון שנתת איננו נכון.
דוד טל: אני רוצה לסכם את הדיון הזה.
דוד טל: מעבר לחומרה הרבה בה אני רואה את הנושא של משרד האוצר, אבל אני אנקוט היום בעוד צעד.
דני שטרית: אולי אוכל לפני הסיכום לומר עוד הערה.
דוד טל: אם יש אנשים ממצפה-רמון שרוצים לומר משהו, ברצון רב.
דוד טל: יש לכם את הזכות.
דני שטרית: יש לי הערה בעניין העבודות היזומות.
דני שטרית: מר גבי רובס הציג פה משל שהוא נכון, אבל במקרה הזה יש עוד עובדה נכונה.
דני שטרית: גם אם מושכים את השמיכה מקצה לקצה עדיין אלו שבאמצע נהנים.
דני שטרית: זה מה שקורה בפועל במדינה שלנו.
דני שטרית: אנחנו שנמצאים בקצוות תמיד סובלים.
דניאל בר-מוחה: יש לי מספר תהיות, לא רק על הוועדה שמתכנסת היום אלא בכלל.
דניאל בר-מוחה: אני משמש כרב במצפה-רמון 21 שנים ואני מבקר זו הפעם ה7-6- בוועדת העבודה והרווחה.
דניאל בר-מוחה: בנושא של מצפה-רמון, אבטלה ועובדים, וכל מיני פרשיות, למעשה הכל מתנקז סביב עבודה ועבודה ועבודה ועבודה.
דניאל בר-מוחה: אני לא יודע מה קורה.
דניאל בר-מוחה: זה לא רק לגבי מצפה-רמון.
דניאל בר-מוחה: לגבי עיירות הפיתוח בכלל.
דניאל בר-מוחה: יש לי שאלה, האם מישהו חשב אי פעם בכנסת או בממשלה למה קוראים לעיירות הפיתוח "עיירות פיתוח"?
דניאל בר-מוחה: כי הן מפותחות?
דניאל בר-מוחה: כי רוצים לפתח אותן?
דניאל בר-מוחה: כי רוצים ללמוד מהן איך להתפתח?
דניאל בר-מוחה: כי הן עדיין לא מפותחות ולכן קוראים להן "פיתוח" כדי להשתיק אותן?
דניאל בר-מוחה: מה זה המושג הזה "עיירות פיתוח"?
דניאל בר-מוחה: כי הן מקבלות תמריצים?
דניאל בר-מוחה: כי אנחנו מסכנים?
דניאל בר-מוחה: מה המושג הזה?
דניאל בר-מוחה: אני מרגיש שאני חי באיזה ישוב מסכן ועלוב, שאני מבקש רחמים, והשיירה רצה.
דניאל בר-מוחה: במשך שנים, הכל רץ ורץ ורץ ואף אחד לא עוצר את השיירה.
דניאל בר-מוחה: מה קורה במדינה הזאת?
דניאל בר-מוחה: יש לנו את רמת אביב ג' ויש לנו את אופקים, שדרות, מצפה-רמון, ירוחם.
דניאל בר-מוחה: מדברים על זה ומדברים.
דניאל בר-מוחה: לי נראה בכל אופן שרוצים להרוויח זמן.
דניאל בר-מוחה: מדברים ומדברים, מדברים ומדברים, ושום דבר לא קורה.
דניאל בר-מוחה: המדינה לא עשתה כלום למען פיתוחן של עיירות הפיתוח.
דניאל בר-מוחה: אני רוצה לומר עכשיו דבר גס, דבר אכזרי.
דניאל בר-מוחה: או שמפסיקים לקרוא לעיירות הפיתוח "עיירות פיתוח" ונותנים להן שמות נורמליים, או שצריך לקחת את כולנו ולהביא אותנו למרכז הארץ.
דניאל בר-מוחה: פשוט לסגור את הישובים ולהגיד: זה לא היה טוב, זה היה כישלון, אנחו לא יודעים מי עשה את זה, מי יצר את זה, מי גרם לזה.
דניאל בר-מוחה: האם אתם לא חושבים שאנחנו מסכנים?
דניאל בר-מוחה: כל הזמן מדברים עלינו כעל מסכנים.
חיים כץ: בסדר, יחליפו לכם את השמות.
חיים כץ: יקראו לכם "רמת אביב ג' ".
חיים כץ: זה יעזור לך?
דניאל בר-מוחה: לא הבנתם אותי.
חיים כץ: אתה לא מעניין את הממשלה.
חיים כץ: לצערי הבעיות האלה לא מעניינות את הממשלה.
חיים כץ: מעניינים אותם דברים אחרים.
דניאל בר-מוחה: מה אתה מציע שנעשה?
חיים כץ: אני אומר שזה מצער אותי.
חיים כץ: חבל שזה ככה, אבל זאת האמת.
משה דרעי: אני יושב-ראש ועד עובדים של "נגב מינרלים".
משה דרעי: אנחנו שייכים לקבוצת "כימיקלים לישראל".
משה דרעי: זאת פעם שניה שלי בכנסת.
משה דרעי: הייתי פעם בדיון עם גברת ציפי לבני (היום חברת כנסת), לפני ששר האוצר אברהם שוחט בקדנציה הראשונה שלו כשר אוצר הפריט את החברה.
משה דרעי: זימנו אותנו, את כל ועדי העובדים של ים המלח, אנחנו באנו כנציגי חברה בתוך כי"ל, והתחילו עם ההפרטה.
משה דרעי: "כימיקלים לישראל" היתה חברה ממשלתית, חברה שהרוויחה הרבה מאוד כסף, שיושבת על מחצבים, על שטחים ששווים המון כסף.
משה דרעי: המדינה כל שנה מקבלת כסף מ"כימיקלים לישראל".
משה דרעי: מינהל מקרקעי ישראל מקבל כסף מ"כימיקלים לישראל".
משה דרעי: היתה כמות גדולה של עובדים, היה טוב.
משה דרעי: כאשר הלכו להפרטה מכרו את זה למר אייזנברג ז"ל, שהוא עוד היה קצת ציוני (עכשיו זה נמכר למר יולי עופר).
משה דרעי: מצפה-רמון היא לא עיירת פיתוח.
משה דרעי: כשאני רואה את ירוחם, שנמצאת שעה נסיעה ממצפה-רמון, אני חושב שהלוואי ונגיע לרבע מירוחם, ששם יש מפעלים כמו אקרשטיין, מתכת ברנט, פיניציה, אגיס ואלפי עובדים.
משה דרעי: דרך אגב, גם ל"נגב מינרלים" יש עוד מפעל שנמצא בירוחם.
משה דרעי: המפעל שלנו בירוחם מרוויח כסף, כי הוא מוכר חול ל"פיניציה", ואילו במצפה-רמון במפעל שלנו עבדו פעם 60-50 עובדים אך היום נשארנו 10 עובדים, זה הכל.
תמר גוז'נסקי: למה כתוב פה שיש 60 עובדים במפעל?
משה דרעי: יש 60 עובדים בחברת "נגב מינרלים".
משה דרעי: אני התנגדתי לפיטורים.
משה דרעי: כמה אני יכול לבוא למר יולי עופר, או לשבת בישיבות עם מר דיאמנט, שהוא מנכ"ל כי"ל?
משה דרעי: רצו למכור למר בונדי מתעבורה.
משה דרעי: הם רצו למכור, הרי זה כבר לא של הממשלה, זה שלהם.
משה דרעי: לא כלכלי להחזיק את המפעל אז רוצים למכור אותו ולפטר את העובדים.
משה דרעי: אין להם טעם לעשות הסעות ממצפה-רמון לירוחם, ויש לנו גם עובדים שנוסעים ממצפה-רמון לערד.
משה דרעי: עכשיו באים ישירות לעובדים, עוקפים את יושב-ראש ועד העובדים, ואומרים להם: אם אתה רוצה להמשיך לעבוד תעבור לבאר-שבע, תעבור לירוחם, תעבור לדימונה.
משה דרעי: יש לנו גם מפעל בערד וגם בו עובדים אנשים ממצפה-רמון.
משה דרעי: גם ב"מקסימה" נוצרה הבעיה הזאת עכשיו.
משה דרעי: לא נשארה במצפה-רמון תעסוקה.
משה דרעי: ישארו 3 עובדים ובסוף יאמרו להם: או שתלכו לקחת פיצויים או שתלכו הביתה.
משה דרעי: המפעל שלנו עומד להיסגר.
משה דרעי: יש לנו גם הרבה קשיים עם הארנונה.
משה דרעי: ראש המועצה הלך לקראתנו.
משה דרעי: אני ביקשתי ממנו שייוותר להם בארנונה.
משה דרעי: המפעל הזה באמת לא רווחי, הוא לא כלכלי.
משה דרעי: ההובלות שלו יקרות.
משה דרעי: אני שומע על המצב של עיירות פיתוח.
משה דרעי: הלוואי ומצפה-רמון היתה עיירת פיתוח גם.
משה דרעי: יש לנו קשיים גדולים מאוד.
תמר גוז'נסקי: עיירת תת-פיתוח.
משה דרעי: במפעל שלנו יש תנור מיוחד וגייסנו עובדי קבלן ל3- חודשים, זה הפעלה אחרונה.
משה דרעי: זהו, ירד המסך על המפעל הזה.
משה דרעי: זה תנור שעובד ב1,600- מעלות, תנור ואקום, שעובד גם בשישי-שבת.
משה דרעי: היינו צריכים 15 עובדים כי לא נשארו עובדים במפעל, אז פנינו ללשכת התעסוקה לגייס עובדים.
משה דרעי: אני נולדתי בירושלים אבל עברנו למצפה-רמון כשהייתי ילד קטן בן 3.
משה דרעי: אני מכיר את כולם.
משה דרעי: אתם יודעים מה הלך אצלי בבית?
משה דרעי: ואני לא מנהל.
משה דרעי: מדובר בסך הכל על עבודה ל3- חודשים.
משה דרעי: אנשים באו בשביל 3,000 שקל, לעבוד במשמרות כולל עבודה בשבתות.
משה דרעי: אנשים באו אלי עם סיפורים נוראיים.
משה דרעי: מצפה-רמון עומדת להיכנס לקטסטרופה.
משה דרעי: מוזר שהתקשורת היום שקטה לגבי שביתת הנכים.
משה דרעי: אם זה היה תחת ממשלת נתניהו אין ספק שהיה רעש.
משה דרעי: אני לא מדבר על פוליטיקה אבל אם בזמן ממשלת נתניהו הנכים היו עומדים ככה, היו צולבים אותו.
משה דרעי: היום אני לא יודע, משום מה נראה לי שכולם משתפים פעולה.
משה דרעי: אני מכיר את חברת הכנסת תמר גוז'נסקי שהיא אישה עם עקרונות.
משה דרעי: היא לא משתפת פעולה עם אף אחד.
משה דרעי: יש אנשים, בלי קשר לדיעות הפוליטיות הכלליות, שבקטע החברתי יש להם דיעות מוצדקות.
משה דרעי: גם את חבר הכנסת מקסים לוי אני מכיר, גם הוא איש שנאבק על עקרונות.
דוד טל: הוא גם העלה את הנושא היום.
משה דרעי: אבל אני אומר, משום מה נראה שבקטע החברתי הזה יש היום דממה.
משה דרעי: אתה רואה נכים מסכנים, במקרה גם אמא שלי נכה 100% - - -
חיים כץ: יש שתי הצעות אי-אמון בראש הממשלה בשבוע הבא בשל נושא הנכים.
מקסים לוי: אתמול הייתי אצל מנהל רשות השידור ואמרתי לו: אני צריך לבוא עם מרגמה כדי לפתוח את הדלת ולהיכנס לשידור.
מקסים לוי: אולי יש פה מאפיה.
מקסים לוי: ויש אנשים שמתראיינים יומם ולילה, לא מחסירים בכל נושא.
מקסים לוי: לא מכניסים אותנו לשידור.
מקסים לוי: כשאתה מביט בטלוויזיה אתה רואה חבר כנסת שלא עובד פה בכלל, שלא נראה בבניין הזה, מתראיין כל הזמן.
מקסים לוי: מר משה דרעי, אני מחזק את דבריך.
משה דרעי: אני מדבר על תקשורת.
משה דרעי: כשרצו למכור אותנו, לא לסגור, אז התקשורת רדפה אחרי והיו כתבות רבות.
משה דרעי: היום כשאני מתקשר לתקשורת הם עושים טובה שהם מתייחסים אלי.
משה דרעי: אבל, בקיצור ולעניין, מצפה-רמון הגיעה למצב קשה, אני אומר לכם.
משה דרעי: אתה התייחסת למסמך הזה.
משה דרעי: נכון שאנחנו אנשים נאיביים, אנחנו אנשים קטנים.