GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד טל: גברת פלדמן, יש לנו עוד דיון חשוב אצל תמר גוז'נסקי בנושא הילד, והייתי רוצה גם שישיבו גם המנכ"לים.
ק' פלדמן: אומר עוד שני דברים לגבי השנה החדשה.
ק' פלדמן: הנושא של כוח-אדם - ואני עשיתי איזה שהוא ניתוח קטן של התקציב - הולך להיות מצומצם ב- 6%.
ק' פלדמן: לא רק שאין תוספת לכוח-אדם, אלא בערך נומינלי התקציב יהיה פחות ב- 6%.
ק' פלדמן: בסופו של דבר, אנו גם נכנסים לשנת 2000, לבאג 2000.
ק' פלדמן: המשרד יצא עם הנחיה, שיש לדווח עד ה- 18 בנובמבר, וזה אומר שאנו סופגים עוד כמה אחוזי תקציב על חשבון שנת 2000; לנו, לרשויות המקומיות, זה כבר נגמר באוגוסט, אבל המשרד יסיים אותו בנובמבר.
ק' פלדמן: בקשה מעשית: ראשית - שיקחו בחשבון את ההוצאות של נובמבר וחלק מדצמבר השנה הזאת ושישלמו את הכספים עוד השנה כמיקדמה לרשויות המקומיות, כי באמת לא יעמדו אפילו בתשלומים של התע"ס, ושנית - לגבי באג 2000, שיתנו מיקדמות לשנת 2000 כדי להתחיל אפילו פעילות מינימלית.
י' שטסמן: ברצוני לענות לחבר-הכנסת גילאון על שני הערות שלו.
י' שטסמן: ראשית, לגבי שביתת הנכים שהסתיימה ולמה אנו לא הנהגנו אותה, זה לא מכיון שלא תמכנו.
י' שטסמן: כל הדרישות, שהנכים קיבלו, הן רעיונות והצעות שבאו מבית מדרשו של המוסד לביטוח לאומי.
י' שטסמן: אני עצמי כתבתי מכתבים בעניין הזה לאוצר במשך השנה האחרונה.
י' שטסמן: אבל, אדוני צריך להבין שאנו לא איגוד מקצועי.
י' שטסמן: אנו מוסד ממלכתי, שצריך להגיד את דבריו בצורה הברורה והמכובדת ביותר, וכך הוא עושה.
אילן גילאון: אדוני, הנכות איננה מקצוע, אם זה מה שאתה מתכוון.
דוד טל: הוא מדבר כמוסד.
י' שטסמן: אינך מצפה מהמוסד לעמוד ולהפגין.
אילן גילאון: אם אדוני הבין שהכוונה היתה שאדוני יקח שלט ויעמוד מול האוצר - לא לכך כיוונתי.
י' שטסמן: אנו עמדנו בכל הזמן יחד עם האוצר, וההצעות האלה התקבלו, בין היתר, מכיון שזו השקפתנו.
י' שטסמן: אם מדובר על הגדלת הקיצבאות - זו סוגיה אחרת, שאינני יודע אם כרגע המקום לדבר עליה, אבל בעניין זה יש לנו עוד רעיונות.
י' שטסמן: זה לא שאנו מתנגדים לזה, אלא אנו רק צריכים לעשות את החשבון הכולל לכלל הקבוצות הצמודות לכך וגם מה המשמעויות התקציביות, כאשר אולי דוקא בתחומי הרווחה יש עוד הרבה צרכים נוספים, בלי לזלזל בחשיבות העצומה של הגדלת הקיצבאות שהן באמת נמוכות.
י' שטסמן: אני לא רוצה כרגע לפרט את הדוגמאות.
י' שטסמן: הישגי הנכים כבר ידועים, אבל אני חושב שהם באמת פריצת דרך בתחומים בהם לא היתה הצדקה לחסך כמו בניידות או במתן ניידות לחסרי רכב ודוגמאות אחרות.
י' שטסמן: לגבי עודפי התקציב עליהם שאלת, הגביה של המוסד לביטוח לאומי השנה כנראה תגדל בקצת יותר מ- 3%.
י' שטסמן: אנו עדיין לא יודעים את הסכום המדוייק, אבל אלה ודאי כ- 400 מליון שקל ואולי יותר עודפי גביה לעומת התכנון.
י' שטסמן: יש גם הקטנה בהוצאה של המוסד לביטוח לאומי, וזה נובע מכיון שהשנה האינפלציה היתה נמוכה ולא היה צורך לעדכן במהלך השנה את הקיצבאות.
י' שטסמן: אשר על כן, אני מעריך שלעומת התקציב אנו נמצאים ביתרה של 800 מליון שקל.
י' שטסמן: את הסכום המדוייק אנו לא יודעים.
י' שטסמן: זה ינוע בין 1.1 ל- 1.4 מיליארד שקל - אלה הערכותינו עכשיו, ואני רוצה להיות זהיר.
י' שטסמן: אבל, אני מדבר על סכומי מינימום עכשיו.
י' שטסמן: כמובן, כפי שכבוד השר אומר בצדק, והוא נתקל בדברים האלה מדי יום, שהיינו שמחים להעביר זאת לרשות הדברים הטובים שהוזכרו פה.
י' שטסמן: יש שתי בעיות בדבר הזה: על-פי החוק, היתרות של המוסד לביטוח לאומי מופקדות באוצר המדינה.
י' שטסמן: למעשה, משמעות הדבר היא אי הוצאת התקציב המאושר הנשאר.
י' שטסמן: עודפי הגביה - באותה מידה.
י' שטסמן: כלומר, אין אנו סוברניים להשתמש בעודפי תקציב.
י' שטסמן: לשם כך, יש כנסת.
י' שטסמן: לשם כך, יש ממשלה.
י' שטסמן: זה לא תפקידנו.
י' שטסמן: תפקידנו הוא רק לציין את העובדה ואת המשמעות התקציבית של העודפים שלנו.
י' שטסמן: בקשר לדברי חברת-הכנסת גוז'נסקי לגבי הקטנה באבטלה, רצו גם כן לעשות משהו בהבטחת הכנסה וזה עוד ירד בממשלה.
י' שטסמן: לגבי הפגיעות באבטלה, המוסד לביטוח לאומי לא מתבייש להגיד, והוא אמר זאת בממשלה, ואמר זאת כבוד שר העבודה והרווחה יותר מפעם אחת, שהפגיעה הנוכחית באבטלה - בנוסף לפגיעות שהיו בשנה שעברה כזכור לכם שהקטינו את הרף של דמי אבטלה מארבע פעמים השכר הממוצע לשכר הממוצע ועכשיו רוצים להקטין את מספר הפעמים שאפשר במהלך תקופה של ארבע שנים ולקצר את מספר ימי האבטלה ועוד להוריד בפעם השניה מאחוז דמי האבטלה, והדברים האלה ודאי יגיעו לוועדה הנכבדה הזו - אין אנו תומכים בכך.
י' שטסמן: אלה הצעות האוצר, ולשם כך יש כנסת שתחליט מה יהיה.
י' שטסמן: ודאי שלוועדה הנכבדה הזו יש תפקיד חשוב ביותר בעניין הזה.
י' שטסמן: בקשר לדברי חברת-הכנסת תמר גוז'נסקי לגבי הוועדה לרפורמה, הערתי וכתבנו גם לשר האוצר שאנו מאד מתפלאים שבוועדה של רפורמה במס אין יצוג למוסד לביטוח לאומי.
י' בן-שלום: יש מנכ"ל לשעבר של המוסד לביטוח לאומי.
י' בן-שלום: חבר-הכנסת מקסים לוי, אני, בהחלט, מסכים שאם הממשלה היתה מטילה עלינו להכין תכנית לשירותי רווחה - הסכום שהיינו מבקשים היה קרוב ל- 2-1.5 מיליארדי שקל.
י' בן-שלום: אנו, כפקידים מקצועיים, עובדים במסגרת של מה שהממשלה מטילה עלינו.
י' בן-שלום: היו לי שיחות עם חבר-הכנסת מקסים לוי, וגם לו היו תכניות בממשלה הקודמת בהיקף של מיליארד וחצי שקל.
י' בן-שלום: אין ספק, שמה שאני מציג כרגע, כמנכ"ל מקצועי של המשרד, אלה הצרכים האמיתיים כדי לשמר את הקיים.
י' בן-שלום: לגבי תכניות ארוכות טווח, אם הממשלה תטיל עלינו, נעשה זאת, וזה לא פחות משני מיליארדי שקל.
ד' אלטשולר: אבל, הקיים מעוות.
ד' אלטשולר: יש 47% השתתפות משרד העבודה והרווחה בתקציב עיריית תל-אביב, וראש העיר סוגר את הברז.
ד' אלטשולר: כלומר, הבסיס מעוות.
י' בן-שלום: השר דיבר על זה.
י' בן-שלום: נכון.
דוד טל: על זה בוכה הנביא.
י' בן-שלום: עתה, ברצוני להבהיר שלושה דברים, כי יש כמה אמיתות שחברי-הכנסת צריכים לדעת.
י' בן-שלום: ראשית, לגבי מוסדות ציבור, יש ילדים גם באוכלוסיה החרדית, שיש להם מבחני הכנסה, ומשרד העבודה והרווחה מזה עשרים שנה נותן להם השתתפות של סכום של 450 שקל לחודש לפי מבחני הכנסה.
אילן גילאון: תדבר על תמיכה במוסדות חרדיים, שכן על זה שאלתי.
דוד טל: אם הוא יסיים ולא תקבל תשובה, אאפשר לך לומר את דבריך.
דוד טל: י' בן-שלום: אני עונה.
דוד טל: המערכת המקצועית של משרד העבודה והרווחה עובדת ברמה מקצועית בלבד.
דוד טל: אני אומר שוב, ששר העבודה והרווחה מקפיד לתת הנחיות לעבוד מקצועית.
דוד טל: יש 10,500 ילדים שיש להם מבחני הכנסה, ונכון שהם חרדים, שמקבלים השתתפות.
דוד טל: יתירה מזאת, כאשר מבקר המדינה בדק את נושא כפל התמיכות, הוא מצא בטעות ובתום-לב 37 ילדים שהיו בכפל תמיכות.
אילן גילאון: אדוני מדבר על מה שהילדים מקבלים.
י' בן-שלום: כן.
אילן גילאון: אני מדבר על מה שהמוסדות מקבלים.
דוד טל: אם לא תקבל תשובה, תדבר שוב.
י' בן-שלום: אלה ילדים שנמצאים במוסדות ציבור, כאשר המוסד הוא מוסד שמקבל עבור הילדים.
י' בן-שלום: יותר מזה - אני מכיר מוסדות, למשל בבני-ברק ויושבת פה מנהלת המחלקה, שמחזיקים ילדים לא חרדים.
י' בן-שלום: כלומר, הוא לוקח ילדים משכונות מצוקה, שם אותם במוסד שנחשב כאילו חרדי, ולנו יש עניין שהוא יהיה שם.
ש' מסלאוי: וזאת, מפני שעם הזמן הם הופכים להיות חרדים.
י' בן-שלום: אני לא יודע.
י' בן-שלום: מדובר על נוער מנותק חרדי.
י' בן-שלום: הם לא ברחובות.
י' בן-שלום: עדיף שיהיו חרדים ושלא יהיו ברחובות.
דוד טל: אני מבין, שמה שלא יעשו לא יהיה טוב.
דוד טל: אם מטפלים בהם - זה לא טוב, ואם לא מטפלים בהם - זה גם לא טוב.
י' בן-שלום: לגבי נוער מנותק חרדי, אני רוצה להגיד את הדבר הבא: אנו יזמנו פרוייקט, לאחר שעשינו סקר שבקרב הנוער החרדי יש נוער מנותק ששירותי הרווחה במדינת ישראל לא טיפלו בו והזניחו אותו משתי סיבות: ראשית - לא היתה נגישות למיגזר הזה, ושנית - המיגזר הזה לא רצה לפתוח את עצמו לעובדות סוציאליות שבאות חשופות ולזה שיגידו "לבני יש בעיה של התעללות".
י' בן-שלום: אני מודיע לך, בצורה הכי אחראית, שבסיור שעשיתי אישית גיליתי נערים ונערות מהמיגזר החרדי שסובלים מהתעללות מינית ומהתעללות במשפחות ואיש לא טיפל בהם.
י' בן-שלום: לכן, יזמנו פרוייקט שאומר את הדבר הבא: שירותי הרווחה של משרד העבודה והרווחה יפרסמו מיכרז, על מנת להגיע לאותם נערים ולתת להם את אותו טיפול שמקבלים בהוסטלים נערים אחרים.
י' בן-שלום: התקציב הזה הוא תקציב מינימום של עשרה מליון שקל מתוך 400 מליון שקל שנותנים לילדים ונוער במדינת ישראל.
י' בן-שלום: מה שעשינו הוא ללכת ולגלות בתוך מקומות כמו כיכר-ציון ואחרים.
י' בן-שלום: עובדים מקצועיים של המשרד, חילוניים לחלוטין, הלכו למקומות האלה והזדעזעו מכיון שהתופעה לא היתה מוכרת.
י' בן-שלום: הצעתי ליושב-ראש הוועדה היא לקחת את חברי-הכנסת לסיור באותם מקומות.
י' בן-שלום: אלה ילדים ונוער שלא מקבלים תמיכה משום מקום: לא ממשרד החינוך, לא ממשרד- - -
אליהו ישי: אבל, עצם העובדה שהם חרדים - אסור לטפל בהם במדינת ישראל.
אילן גילאון: אני חשבתי, שנוער במצוקה הוא נוער במצוקה.
אליהו ישי: כל פעם יש את הכותרת מחדש על ילדים חרדים.
אילן גילאון: לא, זו לא הכותרת.
רן כהן: חלילה.
רן כהן: הם צריכים להיות כמו הילדים הרגילים.
אילן גילאון: לא אמרתי את זה, ולא אמרתי שאין צורך.
אליהו ישי: ניתן להם טיפול ברמה המקצועית באוכלוסיה כזו או אחרת.
אילן גילאון: אני רוצה לדעת בפרופורציה כמה יש פה וכמה יש שם.
אליהו ישי: אנו נחליט באיזו אוכלוסיה זקוקה לטיפול.
דוד טל: עשרה מליון שקל מתוך 400 מליון שקל הם 2.5%, כאשר משקלם בציבור הוא 15%.
י' בן-שלום: אתן לך את הפרופורציה.
אילן גילאון: כל מספר אפשר להכפיל בשניים ולחלק ברגליים.
אילן גילאון: אני מכיר את הדברים האלה.
אילן גילאון: אני לא עשיתי שום אבחנה בין אנשים.
דוד טל: אבל, חבר-הכנסת גילאון, הוא נתן לך נתון מספרי.
אילן גילאון: לא ידעתי שנוער במצוקה חרדי צריך טיפול גלאט-כשר.
אילן גילאון: למדתי משהו חדש.
אילן גילאון: ידעתי, שבכל אחד מטפלים בצורה דיפרנציאלית, ויש לנו את משרד העבודה והרווחה.
אילן גילאון: אם הוא מקים יחידות כאלה - טוב, אני יודע את המגמה לפיה מדובר גם על הקמת קופות-חולים, בתי-חולים וכו'.
י' בן-שלום: חבר-הכנסת אילן גילאון, משרד העבודה והרווחה לא הקים יחידה נפרדת.
י' בן-שלום: זה מטופל במסגרת היחידות הקיימות.
אילן גילאון: משום שאמרתי שאני עכשיו רוצה לעזור לשר, מה שחשוב לי, לא אמשיך לומר דברים לגבי מה שאני באמת יודע לגבי הקמת היחידה הזאת.
י' בן-שלום: אבל, הוא לא הקים.
י' בן-שלום: אין יחידה נפרדת.
אילן גילאון: עתה, תענה לי לגבי הבלניות.
אילן גילאון: האם זה נכון?
י' בן-שלום: אני רוצה להתעקש ולהגיד, כדי שזה יירשם בפרוטוקול, שמשרד העבודה והרווחה לא הקים יחידה נפרדת לנוער מנותק חרדי, אלא מטפל בהם בשיטות טיפול במסגרת היחידות הקיימות, קרי: רשות חסות הנוער, והשירות לנוער וצעירים.
י' בן-שלום: כל מידע אחר הוא לא נכון.
י' בן-שלום: דרך אגב, יושבת פה מנהלת המחלקה בנצרת.
י' בן-שלום: ראינו, שגם נוער ערבי בנצרת צריך טיפול מיוחד.
י' בן-שלום: הקמנו שם פרוייקטים מיוחדים, ויחד עם מנהלת המחלקה עושים עבודה נפלאה בשיטות מיוחדות שאינן מתאימות למיגזרים אחרים, והשקענו בזה הרבה מליוני שקלים בשיטות אחרות.
י' בן-שלום: זה בדיוק אותו דבר.
אליהו ישי: אני מודיע פה, שגם בעתיד, אם אני אראה אוכלוסיות של ערבים, חרדים או עולים שלא נפתחים ללשכות הרווחה ויצטרכו פרוייקטים מיוחדים- - -
אילן גילאון: בבקשה, אל תלמדו אותי את מה שאני כבר יודע.
אילן גילאון: אני יודע מה שאלתי.
אילן גילאון: לא אמרתי שלא צריך להיות טיפול בכל אוכלוסיה בנפרד.
אילן גילאון: שאלתי לגבי משהו מאד מנגנוני, ואתם יודעים בדיוק למה התכוונתי.
דוד טל: חבר-הכנסת גילאון, אתה מקבל תשובה.
אילן גילאון: זו פעם שניה שהוא עונה לי באותה צורה.
אילן גילאון: זו לא תשובה ממין העניין, כי אותי לא צריך ללמד שילד בן שבע הוא ילד שבע - אני יודע את זה - אם הוא חרדי או ערבי.
דוד טל: זה בגלל ששמת את הדגש על ילדים חרדים.
אילן גילאון: מה שאני חושש הוא, שהשר לא מבין את זה.
דוד טל: אם היית מדבר על אזרחי מדינת ישראל בלי לעשות את ההגדרה "חרדי, ערבי, נוצרי או יהודי, חילוני או דתי", זה היה אחרת.
אילן גילאון: בסעיפי התקציב זה מופיע בחלוקה.
דוד טל: אבל, אתה שומע הצהרה חד-משמעית וברורה של מנכ"ל המשרד.
אילן גילאון: אני 'מבסוט' מכך שטעיתי לאורך כל הדרך, ואתם בסדר.
י' בן-שלום: חבר-הכנסת גילאון, אני מזמין את עצמי לבוא אליך עם הספר ולהסביר לך את כל המנגנון הזה.
אילן גילאון: ראיתי גם השקופיות, וחשבתי שאני עכשיו בנורבגיה.
אילן גילאון: אל תביא לי ספר.
אילן גילאון: אדוני יודע, שאני דיסלקטי וקשה לי לקרוא בספר.
י' בן-שלום: קורסים בלניות - זה נכון, שבשלוש השנים האחרונות מאז שהגיע שר העבודה והרווחה הוא נתן הנחיה שהקורסים להכשרה מקצועית שלנו בהיקף של 230 מליון שקל יכללו גם קורסים למיגזר החרדי בשני היבטים: היבט אחד - קורסים רגילים כלליים של הי-טק, והיבט שני - בלניות ושוחטים.
אילן גילאון: האם לגבי בלניות זה 400 שעות או לא?
י' פרחי: אין בלניות.
י' בן-שלום: יש קורס אחד, למיטב ידיעתי - ואינני רוצה להגיד שאין - לפיקוח על מיקוואות, וזה בהחלט כן לגיטימי.
י' פרחי: לא בשנתיים האחרונות.
י' בן-שלום: אבל, זה היה.
י' בן-שלום: יוסי פרחי, אני מבקש לדבר דברים מדוייקים.
מיקי לוי: אם זה יהיה היום, מה קרה?
אילן גילאון: אדבר איך שאני רוצה.
דוד טל: חבר-הכנסת מקסים לוי, יש פה את תשובת המנכ"ל.
אילן גילאון: אני שואל שאלה, והם נותנים לי תשובה אחרת.
דוד טל: זאת התשובה.
דוד טל: התשובה ברורה: היה או לא היה, יש או אין, וזה הכל.
י' בן-שלום: חבר-הכנסת אילן גילאון צודק.
י' בן-שלום: אני מבקש לתת בוועדה רק נתונים מדוייקים.
י' בן-שלום: אני מבקש זאת גם מאנשי המשרד.
י' בן-שלום: יש קורסים כאלה.
י' פרחי: יגאל בן-שלום, נתון מדוייק הוא: אין.
י' פרחי: אני אומר שאין - אז אין.
י' בן-שלום: יוסי פרחי, בבקשה אל תפריע לי.
י' פרחי: לפני שלוש שנים היו שבעה קורסים, ובשנתיים האחרונות אין אף קורס בלניות.
י' בן-שלום: חבר-הכנסת גילאון, אלה העובדות: יש ויהיו.
י' בן-שלום: מבחינת הפרופורציה, אני רוצה להגיד שיש סכום של עשרה מליון שקל בערך מתקציב של 200 מליון שקל שהולך לקורסים לחרדים במקצועות תורניים.
י' בן-שלום: לגבי יחידות סיוע - אתה צודק.
י' בן-שלום: אנו מטפלים בזה.
מיקי לוי: היושב-ראש, אנשים באו לכאן מבאר-שבע, ואולי תיתן להם לדבר.
דוד טל: אני, אישית, מוכן לשבת גם לאחר מכן, אך יש לחברי-הכנסת שאלות שהם רוצים תשובות עליהן.
י' פריינטה: חשוב, שהשר ישמע אותנו.
י' פריינטה: השר קיבל שבעה-עשר מנדטים גם מבאר-שבע.
י' פריינטה: אני מאלה שהצבעתי לו.
י' פריינטה: תן לי להתבטא.
י' פריינטה: אם כך, בשביל מה הזמנתם אותי?
י' פריינטה: האם זה כדי לשמוע אותך?
י' פריינטה: הוזמנתי, כדי שישמעו אותי.
דוד טל: אדוני, זה לא משנה.
דוד טל: כרגע, אנו בוועדת העבודה של הכנסת, וזו ועדה פרלמנטרית של כל הסיעות בכנסת.
אליהו ישי: ידידי היושב-ראש, גם אני באמת לא רוצה לקנטר.
אליהו ישי: למרות שחבר-הכנסת אילן גילאון שהוא לא רוצה לקנטר, הוא כן קינטר.
אליהו ישי: הוא נתן לנו סיפור של בית-הספר, שהסיפור אגב מאד מעניין אותי מחדש כל פעם.
אליהו ישי: אין לי התנגדות שתחזור על זה גם בפעם השלישית ובפעם הרביעית.
אילן גילאון: אדוני, יש לי עוד סיפור.
אילן גילאון: השר ביקש שאחזור על הסיפור.
אליהו ישי: אני לא הפרעתי לך - נכון?
דוד טל: חבר-הכנסת אילן גילאון, די.
דוד טל: הוא אמר: בפעם השלישית ובפעם הרביעית - בישיבה הבאה - ולא היום.
אליהו ישי: דומני, שבית-הספר משם הגעת לא לימדו כנראה, כמו שבכל בתי-הספר לא מלמדים, את דרכי הפעולה של הממשלה: הממשלה, השרים וחברי ממשלה וסדרי עדיפויות.
אליהו ישי: א' גילאון: האם אדוני למד בבתי-ספר שלימדו אותו את דרכי הממשלה?
אליהו ישי: למה אתה מפריע לי בפעם השניה?
אליהו ישי: אינך רוצה להפריע לי פעם שניה.
אילן גילאון: למה אתה פוגע בבית-הספר שלי?
אילן גילאון: למדתי בבית-ספר בשכונת מצוקה.
דוד טל: חבר-הכנסת אילן גילאון, איפשרתי לך לדבר ולא נתתי לאחרים להפריע לך.
אילן גילאון: אני לא העלבתי את אדוני.
אליהו ישי: לא נעלבתי מהסיפור.
אילן גילאון: בתאי מבית-הספר אשטרום באשדוד.
דוד טל: חבר-הכנסת גילאון, הגנתי עליך כחבר ועדת העבודה והרווחה, ואני חייב להגן גם על השר.
אילן גילאון: הרבה אנשים מצביעים לש"ס מבתי-הספר האלה.
אליהו ישי: נהניתי מהסיפור, ולא נעלבתי.
אליהו ישי: אני רק אומר לך, שכחבר-כנסת חדש למדתי בהמשך הדרך הרבה דברים.
אליהו ישי: אני מעריך, מקווה ורוצה להאמין שמטרתך היא אכן לא לקנטר, אלא לשאול לעניין וגם ללמוד את הבעיות באמת.
אליהו ישי: לכן, כאשר מנכ"ל המשרד הציע לך שהוא מוכן לבוא אליך ולהסביר לך את הדברים, הייתי מצפה שתשמח לקיים את הפגישה, וכך תלמד את הדברים מאד מקרוב ותבין היטב שיש מצוקות, יש גידול במצוקות, באבטלה ובתוספת של עולים.
אליהו ישי: שר העבודה לא יכול להדפיס כסף, אלא עליו להביא זאת לממשלה והממשלה קובעת סדרי עדיפויות.
אליהו ישי: אני מאד מקווה, שחלק מהחברים שלך שיושבים בתוך הממשלה יהיו שותפים למצוקות הללו.
אליהו ישי: אם תבוא ותאמר: "אתם שבעה-עשר מנדטים - נחלת הרווחה, בעיות האבטלה, המצוקות והבריאות שייכים אך ורק לתנועת ש"ס" - כך לא נפתור בעיות.
אליהו ישי: חבר-הכנסת אילן גילאון, אם אתה באמת רוצה לסייע לשכבות החלשות, אני מציע פה וקורא לך להתעלות מעל כל השיקולים הפוליטיים ומעל כל הפערים שיש בינינו בהשקפות האולם להירתם יחד לזה --
דוד טל: הוא הצהיר על זה.
דוד טל: שר העבודה והרווחה א' ישי: --באמת ולא על מנת לעשות כותרות.
דוד טל: גם אני מוכן להפגש איתך.
דוד טל: תבוא למשרד עם המנכ"ל, ונסביר לך אחד לאחד את כל הדברים, ותראה כמה דברים אפשר לעשות יחד.
דוד טל: למשל: חוק סל רווחה - בוא ונעביר אותו יחד: ש"ס ומר"צ.
דוד טל: אני לא הפרעתי לך.
אילן גילאון: קראת לי.
אילן גילאון: האם אדוני הצביע בעד קריאה ראשונה על התקציב?
אליהו ישי: גם אתה.
אילן גילאון: אני לא הצבעתי.
אליהו ישי: רק כמה ח"כים שלך והחברים שלך בממשלה.
דוד טל: חבר-הכנסת אילן גילאון, לנו יש פריבילגיה.
דוד טל: אתה לא הצבעת, ואני לא הצבעתי.
דוד טל: אבל, הסיעה שלך הצביעה, והסיעה שלי הצביעה.
אליהו ישי: עם כל הכבוד, לא הצבעתם נגד.
אליהו ישי: לפחות בואו ולא 'נעבוד' על אנשים שיושבים סביבנו פה.
אליהו ישי: אם ש"ס ומר"צ ביחד לא יצביעו בעד תקציב כזה, תקציב כזה לא יעבור.
אליהו ישי: אני מצפה ממך לא רק לשתף פעולה, ואני מוכן לפני כולם לומר את הדברים האלה: לתאם עם השרים ועם ח"כים אחד לאחד את כל ספרי התקציב בסדרי עדיפויות וגם בחוקים: ילדים בסיכון, סל רווחה.
אליהו ישי: אני מודיע לך היום: אנו נעשה הצעת חוק ממשלתית, ואם היא לא תעבור כהצעת חוק ממשלתית - וחבר-הכנסת דוד טל הוא יושב-ראש הוועדה - אני אכין לכם הצעת חוק פרטית של הממשלה שתרוץ גם בערוץ של הצעת חוק פרטית, ואז אני מאמין שגם חברי-הכנסת תמר גוז'נסקי ועמיר פרץ ואחרים יצטרפו להצעת החוק הזו.
אליהו ישי: רבותי, פחות לדבר ויותר לעשות ולהעביר דברים.
אליהו ישי: אתה רואה שהאופוזיציה חלשה מאד.
אליהו ישי: אם אנו לא נהיה קואליציה משותפת, חזקה ופועלת למען השכבות החלשות - לא נצליח.
אליהו ישי: אתה רואה גם שהסיעות בקואליציה מצטרפות במקביל פה ושם גם בניגוד לתפיסת העולם שלהן.
אליהו ישי: כרגע, אין אופוזיציה חזקה.
אליהו ישי: אנו צריכים להיות קואליציה אמיצה שמבצעת דברים.
אליהו ישי: לכן, לא הייתי רוצה לרדת לפרטים ולשאלות שהשיבו עליהן.
אילן גילאון: סוסיי הם סוסיך.
אילן גילאון: שר העבודה והרווחה א' ישי: אתה לא חייב.
אילן גילאון: אתה לא תעשה את זה - אני אעשה זאת לבד.
אילן גילאון: אני אפעל בכוחי עד כמה שאני רק יכול למען הנושאים, כמו שעשיתי בעבר.
אילן גילאון: בקדנציה הקודמת ביטלנו גזירות רבות, וגם עכשיו ביטלנו את הפגיעה בקיצבאות הילדים.
אילן גילאון: נמשיך הלאה לפעול.
אילן גילאון: אני מודיע לך, שאם אתם יחד תירתמו, זה יהיה הרבה יותר טוב והרבה יותר מוצלח.
אילן גילאון: כשאתה בא ויש לך האשמה כלפי פקידי האוצר - אין לי שום האשמה כלפי שום פקידי אוצר.
אילן גילאון: טענותי הן על הממשלה שאני חבר בה, ואני מבקר את הממשלה.
אילן גילאון: סביב שולחן הממשלה, כשאני אמצא לנכון, אומר את דעתי גם על שר האוצר אבל גם על ראש הממשלה.
אילן גילאון: אין לי שום האשמה כלפי פקידי האוצר.
אילן גילאון: כשיש צרכים שהולכים וגדלים, כשיש גל עליה, כשהאבטלה גדלה וכשיש מצוקות רבות שבעבר לא טיפלנו בהן והיום אנו רוצים לטפל בהן - אי אפשר להדפיס כסף, ובטח חבר ממשלה לא יכול לעשות זאת.
אילן גילאון: זו מדיניות של ממשלה.
אילן גילאון: לכן, אני פועל ואפעל בתוך הממשלה בדרכים המקובלות.
אילן גילאון: לגבי שאלתך בענין הבורסה, הצהרתי לא פעם את דעתי בנושא הזה.
אילן גילאון: תקרא את מה שאני אומר.
אילן גילאון: לא אחזור על הצהרות שלי כל פעם בעקבות שאלה שעולה לכותרת.
אילן גילאון: דעתי היתה ברורה בנושא.
אילן גילאון: כשזה ישוב ויעמוד על הפרק, אני אומר שוב את דעתי.
אילן גילאון: אני מקווה מאד, שהוועדה הזו --
דוד טל: עוד מעט אסכם, אך אני רוצה שהשר יישב איתנו עוד עשר דקות כדי לשמוע שני נציגים נוספים.
דוד טל: --תהיה עניינית.
דוד טל: אני שומע שחבר-הכנסת אילן גילאון לא מתכוון לקנטר, אבל, לצערי, הוא עשה זאת בדבריו.
אילן גילאון: אדוני, זה נשאר במשפחה ואף אחד לא שומע.
אליהו ישי: הכל במשפחה של גלי-צה"ל, קול ישראל וערוץ 1 וערוץ 2.
אליהו ישי: גם בזה אני מסכים איתך.
י' פרייינטה: אני יורם פריינטה מבאר-שבע, יושב-ראש ועדי השכונות ויועץ לנושא הרווחה וסמים בעיריית באר-שבע.
י' פרייינטה: שמעתי פה על הקיצוצים, ואני שומע גם בבאר-שבע על הקיצוצים.
י' פרייינטה: ברצוני להגיד לך את מה שהתושבים רוצים להגיד, כי אני בא להגיד זאת בשמם.
י' פרייינטה: למעשה, היום, בבאר-שבע נסגרו מועדוניות, מקלטים ומועדונים של נערים ונערות במצוקה.
י' פרייינטה: גם הקטע של שיקום נגמלים מסמים לא מתפקד מחוסר תקציב.
י' פרייינטה: את תושבי השכונות לא מעניין הקיצוץ הארצי.
י' פרייינטה: אותם מעניין דבר אחד: מה קורה עם ילדים בסיכון ונערים ונערות בסיכון ובמצוקה?
י' פרייינטה: הדבר הכי חשוב, שעד היום לא שמעתי מאף שר, מאף חבר-כנסת ומשום ועדה, הוא שנוספו לאותן שכונות ולאותו משרד הרווחה בבאר-שבע אוכלוסיה חדשה של המשת"פים.
י' פרייינטה: בבאר-שבע נוספו הרבה מאד משפחות משת"פים, משפחות ברוכות ילדים עם מצוקות קשות מאד, שעדיין לא מצאו להן מסגרות: לא חינוכיות, לא מתנ"סים מתאימים, לא שפה מתאימה ולא שפה משותפת.
י' פרייינטה: האנשים האלה נמצאים ברחובות ומזיקים גם לאוכלוסיה הותיקה וגם לעצמם, ואין טיפול בתחום הזה.
י' פרייינטה: עם כל הכבוד לכולם, הנפגעים, מטופלי הרווחה - לא מעניין אותם הקיצוץ.
י' פרייינטה: אותם מעניין, שצריך לתת פתרון.
י' פרייינטה: אנו מוכנים לבוא מבאר-שבע, מירוחם ומכל מיני מקומות ולהתגייס איתכם למאבק משותף כדי שלא יהיה קיצוץ.
י' פרייינטה: אבל, אין לפגוע בנו מראש, בגלל שיש קיצוץ במערכת שלכם.
י' פרייינטה: אנו הנפגעים הראשונים, מראש, מהקיצוץ הזה.
ס' לזוביק: אני סילביה לזוביק מארגון "בזכות" והמרכז לזכויות אדם של אנשים עם מוגבלויות.
ס' לזוביק: ברצוני להסב את תשומת לב הוועדה לכך, שב- 1 בינואר 1999 נכנס לתוקף חוק שויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
ס' לזוביק: אתה, אדוני המנכ"ל, מינית ב- 5 במאי 1998 ועדה שהיתה אמורה להציג בפניך מסקנות ליישום החוק.
ס' לזוביק: החוק נכנס לתוקף לפני עשרה חודשים, והיו אמורים להתקין תקנות וזה לא קרה השנה.
ס' לזוביק: אתה קודם הערת הערה, שכנראה גם
ס' לזוביק: בשנת 2000 זה לא יקרה.
ס' לזוביק: אני רוצה לדעת האם הבנתי נכון ומה באמת עם יישום החוק.
י' בן-שלום: אין תקציב בשנת 2000.
ס' לזוביק: אבל, קודם אמרת:
ס' לזוביק: למועדוניות - זה לא בחוק ואז אתם לא מחוייבים.
ס' לזוביק: החוק הזה כן מחייב את המשרד להתקין תקנות ולהתחיל לישמו.
ס' לזוביק: רק לפני יומיים סיימנו את שביתת הנכים, ואנו פה נמצאים בפני בעיה נוספת גדולה מאד.
ס' לזוביק: מדובר באוכלוסיה גדולה מאד.
ס' לזוביק: האם אפשר לקבל התייחסות?
דוד טל: תהיה התייחסות.
דוד טל: תקבלי התייחסות ממנו באופן אישי - בסדר?
דוד טל: היות ועל השר לעזוב וברצוני להשתתף בישיבת הוועדה של חברת-הכנסת גוז'נסקי, אני מבקש לסיים.
דוד טל: ועדת העבודה והרווחה קוראת לראש הממשלה ולשר האוצר לבטל את הקיצוץ המיועד בתקציב משרד העבודה והרווחה בסך 72 מליון ש"ח ולהקצות 380 מליון ש"ח נוספים למשרד כדי לשמר את ההכרחי.
דוד טל: הגברת המודעות לבעיות חברתיות עם ההחמרה הממשית במצב האלימות והמצוקה בחברה מחייבות הגברה של התקציב.
דוד טל: לא יתכן לקצץ ללא יצירת סל שירותי רווחה שיחייב את המדינה במימון שירותי רווחה מכוח החוק, ולא יהיה פתרון לבעיות הרווחה שרק הולכות ומחמירות.
דוד טל: אם יש הסכמה, אני מודה לכם.
אילן גילאון: יש הסכמה.
דוד טל: ראו זאת כסיכום.
דוד טל: אני מודה לכולם.
דוד טל: בוקר טוב רבותי, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא החלטת ועדת השירות בנושא העסקת עובדים שאינם אזרחי ישראל בשירות המדינה.
דוד טל: אנשי הנציבות, בבקשה.
דוד טל: מה יש לכם לומר.
דוד טל: תסבירו לי רק למה צריך את המעט שיש לועדה הזאת לקחת גם ממנה.
ראובן בוימל: אנחנו לא לוקחים.
ראובן בוימל: הסיפור הוא סיפור פשוט.
ראובן בוימל: בשרות המדינה משרתים עובדים שאין להם אזרחות ישראלית.
ראובן בוימל: הקבוצה היותר מפורסמת היא קבוצת עובדים ערבים ממזרח ירושלים, שאחרי שנת 1967 הממשלה התחילה להעסיק אותם כעובדים ולא היתה להם אזרחות ישראלית ולחלקם עד עצם היום הזה אין אזרחות ישראלית.
ראובן בוימל: זאת הקבוצה המפורסמת יותר.
ראובן בוימל: הקבוצה הפחות מפורסמת הם עובדים בשרות המדינה, יהודים או לא יהודים, שאין להם אזרחות ישראלית.
ראובן בוימל: לדוגמא: ארץ מתקדמת כמו הולנד איננה מאפשרת אזרחות כפולה ויש אנשים שאינם מוכנים לוותר על אזרחותם ההולנדית.
ראובן בוימל: קבוצה שניה מפורסמת שנתקלתי בה כמה וכמה פעמים הם עובדים יוצאי איראן, שאינם מוותרים על אזרחותם האיראנית, כי אם יעשו כן יוותרו על כל רכושם שנמצא באיראן ולכן חלקם של יהודים אלה מבקשים לשמור את האזרחות על מנת שלא ילך רכושם לאיבוד.
ראובן בוימל: על פי תקנות של חוק שרות המדינה: מינויים, ניתן להעסיק עובדים כאלה עד לגג של 25 שנה.
ראובן בוימל: התיקון האחרון, שהעלה את הגג מ 20 שנה ל 25 שנה, הוא תיקון משנת 1989.
ראובן בוימל: הוא העלה את הגג המותר להעסקת עובדים בחוזה מיוחד לעובדים חסרי אזרחות ישראלית ל 25 שנה.
ראובן בוימל: החוזה הוא חוזה שבו ניתן להאריך את שירותו של העובד כל פעם לתקופה של שנתיים, עם גג של 25 שנה.
ראובן בוימל: יוצא היום מצב אבסורדי – לאחרונה נתקלנו בכך בכמה וכמה מקרים – שעובדים צעירים יחסית, לדוגמא עובדים בגיל 45 שהתחילו לעבוד בגיל 20, למרות שהם מעונינים להמשיך לעבוד והמשרד מעוניין שהם ימשיכו לעבוד, הם צריכים להפסיק את שרותם ולא זו בלבד אלא שנשאלת שאלה האם הם זכאים לפנסיה או לא זכאים לפנסיה.
ראובן בוימל: בסוגייה הזאת כבר ישבה ועדת השירות וקבעה קריטריונים באילו מקרים כן ניתן פנסיה לעובדים שמועסקים בחוזה חסר אזרחות.
ראובן בוימל: אם זה מעניין את הועדה, אני רק אזכיר בקצרה את אותם הקריטריונים: עובד שהגיע לגיל 60 ושרת לפחות 10 שנים.
ראובן בוימל: עובד שפרש מטעמי בריאות לאחר שהשלים 15 שנות עבודה.
ראובן בוימל: עובד שנפטר לאחר 10 שנות עבודה.
דוד טל: הוא יקבל 2% על כל שנה?
ראובן בוימל: כן.
ראובן בוימל: על פי חוק הגמלאות באופן רגיל.
ראובן בוימל: סעיף 99 לחוק הגמלאות.
ראובן בוימל: אנחנו נמצאים היום במצב שבו לכאורה, נמצא את העובדים חסרי האזרחות בעלי זכות עודפת על פני העובדים הרגילים, כי לאחר שכבר מלאו 25 שנה לעבודתם, אם הם יזכו לפנסיה, תהיה להם זכות עודפת על פני עובדים בעלי אזרחות.
ראובן בוימל: לכן, התכנסה וועדת השירות וקיבלה החלטה להגביל את העסקתם של העובדים האלה לחוזה לשנתיים שיוארך כל פעם על פי הצרכים של השירות ועד לגג של גיל 65.
ראובן בוימל: זוהי ההצעה.
ראובן בוימל: אנחנו מבקשים לתקן את סעיף 2(3) לתקנות הקיימות כדי לאפשר את הגג של גיל 65.
ראובן בוימל: אני חוזר ומדגיש, בכל שנתיים צריך להיערך דיון האם ממשיכים את העסקתו של העובד וזה על פי צרכי השירות.
דוד טל: כתוב פה: שנתיים בכל פעם, אך לא יותר מעשרים וחמש שנים.
ראובן בוימל: אלו התקנות הקיימות, שאותן אנחנו מבקשים לשנות.
דוד טל: אז אנחנו נבקש למחוק אותן.
דוד טל: אז נתקן את המילים "לא יותר מעשרים וחמש שנים"?
דוד טל: מה שאני רוצה להבין, עוד לא התעמקתי במסמך שהונח לפני, האם כל שנתיים הנציבות תביא לכאן, לועדה, התייעצות?