GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיטל יעקובי:
כשאני מעמתת אותו בעימות שלי ב"מתחזים", הוא פשוט אומר "אתם, אתם כבשתם ואתם רוצחים ילדים, והצבא שלכם הוא נאצים", והפיל עליי, הכול נפל עליי
מיטל יעקובי:
 והכול מצולם
מיטל יעקובי:
 והוא עדיין אומר "מה פתאום? אמא שלי יהודייה
מיטל יעקובי:
 מרי ברקוביץ'"
מיטל יעקובי:
 אבל הכול מוקלט, הכול מצולם
מיטל יעקובי:
 ובנוסף, עכשיו, הוא משלם מאות אלפים לעורכי דין שהם לא משפחה, אבל הוא קיבל סיוע מהסיוע המשפטי
פנינה תמנו:
סיוע על מה הוא קיבל מהסיוע המשפטי?
מיטל יעקובי:
לענייני משפחה
מיטל יעקובי:
 לענייני משפחה
מיטל יעקובי:
 להילחם בי ובילד – להסדרי ראייה, למזונות
מיטל יעקובי:
 כמובן שהוא לא משלם מזונות
מיטל יעקובי:
 אבל, הוא הביא להם תלושי מזון ושהוא לא עובד
פנינה תמנו:
מיטל, קודם כול, תודה על הדברים שלך, על אומץ הלב שלך
פנינה תמנו:
 אנחנו מחבקות אותך
פנינה תמנו:
 אני מודה גם לחברת הכנסת סון הר מלך, שמלווה אותך ובקשר תמידי איתך
פנינה תמנו:
      מה הכי חשוב לך? איזה מסר היית רוצה שיעבור, מה את חושבת שצריך לתקן?
מיטל יעקובי:
במהלך התקופה הזאת אני איבדתי משהו בי
מיטל יעקובי:
 ועשיתי את זה בשביל שלא יעשו את זה לנשים אחרות
מיטל יעקובי:
 אני נחשפתי בדבר לא קל
הר מלך:
שלא יעברו את מה שאת עברת
מיטל יעקובי:
ואני עשיתי את זה כדי שלא יקרה לאף אחת אחרת
מיטל יעקובי:
 ואני ידעתי שהוא בא ממשפחה חזקה ושיש לו כסף, והוא יילחם בי; והוא אכן נלחם בי, והוא עושה דברים נוראיים
פנינה תמנו:
תודה, מיטל
פנינה תמנו:
 גם אנחנו נשאל אחר כך ספציפית איך קורה מצב כזה שתיק עם ראיות נסגר
מיטל יעקובי:
אבל הם פתחו את זה שוב
מיטל יעקובי:
 הגשתי ערר
הר מלך:
זה נפתח בחזרה
מיטל יעקובי:
אבל, הגשתי ערר והייתי צריכה לשלם לעורכי דין והכול
הר מלך:
זה היה אחרי מלחמות עולם
מיטל יעקובי:
ובסוף פתחו
פנינה תמנו:
לביאה אמיתית
פנינה תמנו:
 לילך, תודה שאת איתנו
לילך קוש:
אני לילך קוש, אני אמא לארבעה ילדים
לילך קוש:
 אני פגשתי, הכרתי דרך אפליקציה שנקראת "אוקיי קיופד" בחור חתיך הורס בשם דניאל איוון, שהוא פנה אליי בערב שמחת תורה לא האחרון, שנה לפני כן, כשאני גרושה שלושה חודשים
לילך קוש:
 רק נכנסתי לעולם הזה
לילך קוש:
 נחשפתי לעולם הזה כהלצה, כי חברות שלי אמרו לי "תיכנסי ל'טינדר', תיכנסי לאפליקציות היכרות"
לילך קוש:
 זה בכלל לא אני
לילך קוש:
 גם כשהתחתנתי לא חלמתי להתרגש
לילך קוש:
 החלום שלי היה להכיר בסך הכול בן אדם טוב
לילך קוש:
 הכרתי בן אדם בשם דניאל
לילך קוש:
 מיד הוא התקשר אליי
לילך קוש:
 כבר בטלפון הראשון משהו היה נראה לי חשוב
לילך קוש:
      הקלטתי את השיחות
לילך קוש:
 הזוי שאנחנו צריכים להגיע למצב כזה
לילך קוש:
 אבל, דיברנו
לילך קוש:
 הוא טען שהוא מדריך כושר גופני בצבא
לילך קוש:
 אני הייתי אשת קבע
לילך קוש:
 הוא ידע כמה הצבא זה דבר שהוא קרוב לליבי
לילך קוש:
 כדי שהדברים יובנו, כי קשה להגיד את זה בכמה דקות – אני הכרתי בחור בשם דניאל איוון, שאותו הכרתי כביכול על היכרות רומנטית
לילך קוש:
 מיד בשיחה הראשונה שאלתי אותו "למה שבחור חתיך כמוך ירצה לצאת עם בחורה כמוני?"
לילך קוש:
 ואז הוא אמר לי "אין לך בטחון עצמי, את הרגע התגרשת
לילך קוש:
 אני רואה את הפעילות שלך ב'פייסבוק'"
לילך קוש:
 אני אפתח סוגריים ואני אגיד שאני פעילה חברתית, אני מסייעת למשפחות נזקקות
לילך קוש:
 אני דמות חזקה
פנינה תמנו:
קצינה בצבא
לילך קוש:
קצינה בצבא
לילך קוש:
 הייתי
לילך קוש:
 הוא כנראה חקר עליי, והוא ידע איך לדבר איתי ואיך לגעת
לילך קוש:
 ואז הוא אומר לי "אין לך בטחון עצמי, אני חושב שאת צריכה להיפגש עם המטפל שלי
לילך קוש:
 גם אני עברתי טיפול
לילך קוש:
 את תעברי טיפול אנרגטי
לילך קוש:
 הוא יעשה לך בבית טיהור ואת תהיי בן אדם חדש"
לילך קוש:
 הוא השתמש במושגים מאוד יפים
לילך קוש:
 אמרתי לו "תקשיב, אני לא מכירה אותך
לילך קוש:
 אני כרגע לא במקום שאני רוצה טיפול" - "לא, את צריכה, אני אעזור לך, אני אשלם לך
לילך קוש:
 רק תעשי את זה ואת תראי שהוא יעלה לך את הבטחון העצמי
לילך קוש:
 את חייבת לשפר את הבטחון שלך"
לילך קוש:
     עוד לא סיימנו את השיחה, כבר מתקשר אליי המטפל
לילך קוש:
 המטפל, שמו נווה
לילך קוש:
 כבר אז אני זוכרת, שוב, הייתי חשדנית
לילך קוש:
 אמרתי, פניתי לחברה שעובדת בבית משפט וביקשתי ממנה אם היא יכולה להצליב לי טלפונים, לבדוק לי על שם מי הטלפונים
לילך קוש:
 "את יכולה לעשות משהו עם הקולות? אולי לשמוע את השיחות, לראות אם זה אותו קול?"
לילך קוש:
 משהו היה נראה לי חשוב
לילך קוש:
 ואז הוא הציג את עצמו כמטפל אנרגטי
לילך קוש:
 הוא היה מאוד בלחץ להיפגש איתי ולבוא אליי הביתה לעשות לי את הטיפול האנרגטי
לילך קוש:
 ואני אמרתי לו שאני כרגע לא מעוניינת ושאני עם הילדים השבוע, ואני לא פנויה ואני לא יכולה
לילך קוש:
 והוא כל הזמן מאוד לחץ, אמר לי "הטיפול יעשה לך טוב, ואת תיפגשי עם דניאל
לילך קוש:
 אני אעזור לך להיפגש עם דניאל"
לילך קוש:
 בעצם, הבחור שהתאהבתי בו
לילך קוש:
      כי גם עם דניאל היה מאוד קשה לדבר וכמעט אי אפשר היה להשיג אותו
לילך קוש:
 אני הייתי מחייגת, השיחה הייתה מתנתקת
לילך קוש:
 הוא היה חוזר אליי
לילך קוש:
 משהו עם השיחות עצמן היה חשוד
לילך קוש:
 והוא לחץ עליי להיפגש
לילך קוש:
 אמרתי לו סתם כדי להוריד אותו מזה "בוא ניפגש ביום חמישי, תבוא אליי"
לילך קוש:
 והוא היה בלחץ
לילך קוש:
 עכשיו, אני יודעת שהפגישה הזו הולכת לעלות לי מינימום 2,000 שקלים שאין לי, אז דניאל אומר לי "אני אשלם, הכול יהיה בסדר, תעברי את הטיפול"
לילך קוש:
 הוא הגיע אליי הביתה
לילך קוש:
 הוא אמר לי "את צריכה להתכונן, את צריכה ללבוש שמלה לבנה, את צריכה להביא נרות, את צריכה להביא יין" – איזשהו טקס
לילך קוש:
     אני, לתומי, שאלתי בקבוצת גרושים-גרושות שרק נכנסתי אליה, האם אתם מכירים שיטת טיפול כזו? וכולם אמרו לי "כן, הכול בסדר"
לילך קוש:
 ניסיתי לחפש אותו ברשתות, בגוגל, באינטרנט
לילך קוש:
 ניסיתי לחבר בין השם שאני מכירה, לחפש אותו
לילך קוש:
 לא מצאתי עליו שום תיעוד
לילך קוש:
 הוא אמר לי "את לא תמצאי אותי ברשתות
לילך קוש:
 ההמלצות עליי הן מפה לאוזן
לילך קוש:
 את לא תמצאי אותי בשום מקום
לילך קוש:
 זה רק אחד מכיר את השני"
פנינה תמנו:
והוא מגיע הביתה
לילך קוש:
והוא הגיע אליי הביתה
לילך קוש:
 אני מאוד חשדתי
לילך קוש:
 אני הכנתי חברה בסטנד-ביי
לילך קוש:
 אמרתי לה "אתי, אם חס וחלילה קורה לי משהו, את האמא של הילדים שלי"
לילך קוש:
 ברמה הזאת, שהיה לי את הפחד
לילך קוש:
 זאת אומרת, כן ידעתי להגיד שמשהו לא מסתדר לי
לילך קוש:
 אבל, לא חשבתי ברמות האלה
לילך קוש:
 הבן-אדם הגיע אליי הביתה והתחיל את שיטת הטיפול
לילך קוש:
 אני רוצה ככה לזרז את זה – הטיפול הוא מאוד, יש בו המון מגע, הוא מאוד מתקרב, הוא מאוד נוגע
לילך קוש:
 והוא כל הזמן אומר "זה הטיפול
לילך קוש:
 אני לא עושה שום דבר שהוא חודרני
לילך קוש:
 אם אני עושה משהו, תעצרי אותי"
לילך קוש:
 אני הרגשתי שהוא מאוד משפיע עליי לעשות דברים שאני לא רוצה
לילך קוש:
 אני לא ידעתי להסביר אותם אז
לילך קוש:
      היום אני מבינה, וסליחה גם, חיים, שאני רק עכשיו שיתפתי אותו – אני בטוחה, לא ב-100% אלא במיליון אחוז שהוא שם לי את סם האונס במשקה, ביין
לילך קוש:
 אני בטוחה במיליון אחוז
לילך קוש:
 זה מתחבר עם כל מה שעבר עליי באותו סוף שבוע
לילך קוש:
 בשורה תחתונה, הבן-אדם היה אצלי חמישי-שישי-שבת-ראשון
לילך קוש:
 ישן אצלי במיטה
לילך קוש:
 פגש את ההורים שלי, נגע באמא שלי, נגע לה בידיים
לילך קוש:
 ניסה גם אותה לסחוט
לילך קוש:
 וכששילמתי לו את ה-2,000 שקלים, הוא אמר לי, הוא כל הזמן השתמש ברב דוד אבוחצירא, שהרב רואה את הפעילות שלי בפייסבוק והרב יעזור לי ויתרום לי כספים
לילך קוש:
      הוא כל הזמן דיבר על כסף
לילך קוש:
 "אני אעזור לך לעבודה, את תמצאי עבודה יותר טובה"
לילך קוש:
 הוא הבטיח לי משרה מאוד בכירה עם רכב
לילך קוש:
 הוא אמר לי "אני בעצם נשלחתי אלייך כדי לעזור לך בחיים, כדי לקדם אותך בחיים
לילך קוש:
 את לא תהיי יותר במקום - - -
פנינה תמנו:
בעצם, בימים שהוא נמצא אצלך את מרגישה שמשהו לא בסדר איתך?
לילך קוש:
אני מרגישה פיזית
לילך קוש:
 אני אשתף פה משהו שהוא מאוד אישי
פנינה תמנו:
רק מה שאת רוצה, ואם את רוצה שהדברים - - -
לילך קוש:
היום שרתי מול המראה
לילך קוש:
 שזה משהו שלא קרה לי
לילך קוש:
 אני הייתי שרה בעברי
לילך קוש:
 פתאום מצאתי את עצמי מסתכלת במראה, והרגשתי שאני בת 16 בפנים, ביופי שלי
לילך קוש:
 אמרתי "וואו, משהו פה", הרגשתי פיזית לא טוב
לילך קוש:
 וחברה שלי מאוד הרגישה את זה ומאוד דאגה לי
לילך קוש:
 אבל, כביכול, הייתי צריכה להצטדק בפניה, להגיד לה שהכול בסדר ושאני בשליטה
לילך קוש:
 הוא ניתק אותי
לילך קוש:
 הוא לא נתן לי כמעט לדבר בטלפון עם אף חברה
לילך קוש:
      הוא מנע ממני לראות טלוויזיה, כשבאותם ימים רצים הפרומואים שהתוכנית עומדת להיות משודרת
לילך קוש:
 הוא כל הזמן היה עסוק בטלפון, ולעיתים הוא היה מגיח
לילך קוש:
 זאת אומרת, הגיעה השעה 11-12 בלילה והוא היה אומר לי "אני הולך", וחוזר ב-4-5 בבוקר
לילך קוש:
 הוא גם לא היה נותן לי לישון
פנינה תמנו:
כמה זמן זה נמשך ככה?
לילך קוש:
זה היה ארבעה ימים מאוד אינטנסיביים, וכפי שאמרתי שגם במהלכם פגשנו את ההורים שלי
לילך קוש:
 כששילמתי לו - - -
חיים בוגר:
אני רק אסביר את המשפט האחרון
חיים בוגר:
 זאת אומרת, בזמן שהם משוחחים, שהם נמצאים בקשר, במקביל עולה פרומו
לילך קוש:
הפרומו בטלוויזיה
פנינה תמנו:
עליו ספציפית?
לילך קוש:
עליו ספציפית
חיים בוגר:
תוכנית "המתחזים" עליו
לילך קוש:
עכשיו, בפרומו לא רואים את הפנים, רואים אותו מטושטש
לילך קוש:
 אבל, אני, גם בבית, אני לא רואה טלוויזיה, אין לי את הזמן לשבת ולצפות
לילך קוש:
 הטלוויזיה היא תמיד ברקע
לילך קוש:
 זאת אומרת, אני תמיד שומעת
לילך קוש:
 אז, לא יכולתי לראות
לילך קוש:
 אם הייתי רואה – אני בטוחה שהייתי מתעלפת במקום
מירב בן ארי:
היית מזהה
חיים בוגר:
אבל, בפרומו אנחנו מטשטשים בגלל צרכים משפטיים
מירב בן ארי:
אתמול, נגיד, דיבר איזה לוחם שהיה מטושטש, והסתכלתי עליו וידעתי בדיוק מי הוא
מירב בן ארי:
 מי שמכירה מכירה
לילך קוש:
ברור, אבל לא ראיתי
לילך קוש:
 הוא מנע ממני
לילך קוש:
 הוא סגר, הוא העביר ערוץ
פנינה תמנו:
ואז מה קורה בעצם?
לילך קוש:
אז אני אסביר
לילך קוש:
 מה שחשוב לי להגיד, במהלך הזמן הזה, בעצם אני שילמתי לו על הטיפול 2,000 שקלים במזומן, והוא טען שהוא שכח את הארנק בבית, והוא רצה שאני אבוא איתו לתל אביב
לילך קוש:
 אני חושבת שהוא הלך לתחנת סמים לקחת עוד סמים
לילך קוש:
 גם לפי מה ששמעתי בטלפון כל הזמן מדבר וגם שהוא לא נתן לי לרדת איתו באף מקום
לילך קוש:
      אני הייתי בעצם כמו מישהו שיושבת באוטו, שהוא ישמור עליי, שאני גם לא אוכל לדבר עם אף אחד
לילך קוש:
 הוא מנע ממני לדבר והכול
לילך קוש:
 ואז הוא אמר לי "תעזרי לי, שכחתי את הארנק, בואי תשלמי, אני רוצה עוד כסף"
לילך קוש:
 והוא פשוט עבר איתי כספומט-כספומט בעיר בשעה 1 בלילה, והוא ראה שהכספומט לא מוציא לי כסף, כי באמת ה-2,000 שקלים האלה זה היה הכסף האחרון שהוצאתי, ולא הוציא לי כסף
לילך קוש:
 באמת
לילך קוש:
 אמרתי לו "אני מצטערת, אבל זה לא מוציא לי כסף"
לילך קוש:
 וזה היה בסוג של פחד
לילך קוש:
      חשוב לי להגיד את זה, שבאחת מתחנות הדלק פגש אותי שוטר שמכיר אותי, אמר לי "היי, מה את עושה פה?", זה היה בשעה מאוד מאוחרת
לילך קוש:
 אמרתי לו "סתם, סיבוב"
לילך קוש:
 עכשיו, אותו נווה אמר לי "מה, לשוטרים בעפולה אין מה לעשות שהם יושבים פה בתחנת דלק? יש בעכו מלא-מלא עבריינים שצריך ללכת לחפש אותם"
לילך קוש:
 הוא בעצם כל הזמן רמז
לילך קוש:
 עכשיו, אותו שוטר, אני תוהה, אם היה לו איזשהו קלסתרון, או אם הוא היה יודע שזה בן-אדם מבוקש שמחפשים אותו, אולי היה נופל לו האסימון, הייתה נדלקת לו איזושהי נורה
לילך קוש:
 אולי הוא היה מזהיר אותי
לילך קוש:
 אבל, בעצם, הוא לא ידע שזה בן-אדם מבוקש
פנינה תמנו:
מתי את מבינה שבעצם מדובר במתחזה?
לילך קוש:
באותו סוף שבוע המשכנו לבלות ביחד את כל השישי-שבת
לילך קוש:
 פגשנו את ההורים שלי
לילך קוש:
 גם לאמא שלי הוא ניסה לעשות את הטיפול האנרגטי והוא נגע בה
לילך קוש:
 אבא שלי, כשהוא פגש אותו הוא הבין שזה בן אדם שהוא הכי רחוק ממני בחזות, כלפי חוץ
לילך קוש:
 מי שמכיר אותי יודע שזה לא בן אדם שהייתי מסתובבת איתו
לילך קוש:
 אבל, הוא גרם, הוא שיחק לי באיזושהי צורה במוח, והוא גרם לי, אני אגיד את זה בפשטות, הוא גרם לי, סוג של, להתאהב בו או להתמכר לקסם שלו
פנינה תמנו:
או להיכנס לבועה, נכון
לילך קוש:
יש בו איזשהו קסם
לילך קוש:
 הוא אומר את המילים שאני בדיוק צריכה לשמוע ורוצה לשמוע
לילך קוש:
 ושוב, הוא לא הסגנון שלי בכלל
לילך קוש:
 ואז, ביום ראשון הוא היה אצלי, והוא אמר לי "אני משאיר לך את החולצה שלי, שיהיה לך את הריח שלי" – ריח מסריח
לילך קוש:
 והוא הולך, ובשעה שמונה בערב אנחנו מדברים והוא אומר לי "אני בערב אחזור לישון אצלך"
לילך קוש:
 עכשיו, הוא כל הזמן החזיק אותי בטלפון
לילך קוש:
 הוא לא נתן לי לדבר עם אף חברה, שתבינו
לילך קוש:
 או שהוא אצלי בבית, ובמעט שעות שהוא הולך בלילה וחוזר, הוא איתי בטלפון
פנינה תמנו:
באובססיה
לילך קוש:
הוא לא נותן לי ליצור קשר עם הסביבה
לילך קוש:
 ועל כל החברות שלי הוא אמר "זאת לא טובה לך וזאת לא טובה לך, ועל זאת אני יודע עם מי"
לילך קוש:
 הוא ממש שיחק לי במוח
לילך קוש:
 ובשורה התחתונה, ביום ראשון, הוא אצלי בבית
לילך קוש:
 בשעה חמש הוא הולך, ובשעה תשע חברה טובה מתקשרת ואומרת לי "לילך, שימי ערוץ 2, תסגרי את הדלתות, אני באה"
לילך קוש:
      התעלפתי בבית לבד, לא הצלחתי להרים את עצמי
לילך קוש:
 מאותה שנייה הטלפון, אבא שלי לא הפסיק להתקשר כי הוא ראה אותו יום קודם והוא פתאום רואה אותו על המסך
לילך קוש:
 אבא שלי הוא ניצול שואה, שאיך אני אגיד לאבא שלי - הילדה הטובה, הקצינה בצבא, הילדה הכי מופלאה פתאום נפלה קורבן לעוקץ כזה, שאבא שלי רואה אותו בטלוויזיה על המסך
לילך קוש:
 לא ידעתי איך להגיב, לא ידעתי מה לעשות
לילך קוש:
 חברה אמרה לי "אני אבוא"
פנינה תמנו:
אז זה בעצם היה יכול להימשך
לילך קוש:
לא ידעתי מה אני עושה
לילך קוש:
 בראש שלי, להתקשר למשטרה, להגיד שהבן-אדם הזה היה אצלי הרגע, לפני ארבע שעות
לילך קוש:
 הוא היה אצלי בבית
פנינה תמנו:
לילך, אם לא הייתם רואים את זה על המסך זה היה יכול להימשך גם חודשים
לילך קוש:
אבל, הייתי רואה את זה
לילך קוש:
 זאת אומרת, הייתי רואה את זה, אני או חברה
פנינה תמנו:
לא, הכוונה אם לא היה בכלל בתוכנית
לילך קוש:
נכון
פנינה תמנו:
אם זה לא היה בתוכנית זה היה יכול להימשך
לילך קוש:
אבל שתביני שהוא בעצם חיפש אצלי בבית מקלט
לילך קוש:
 ואני שמעתי, גם במהלך השבוע האחרון, שמעתי הקלטות של השיחות, וכל מיני מילים שהתחברו לי
לילך קוש:
      ופתאום אני רואה אותו על המסך, ואני אומרת – מה אני עושה, למי אני פונה
לילך קוש:
 אני מתקשרת למשטרה ואומרת להם שהוא היה אצלי; אולי הם ילכו לחפש אותו, כי הוא גם קבע לחזור אליי, זאת אומרת שאפשר לחכות לו מתחת לבית
לילך קוש:
 ואני מפחדת לצאת
לילך קוש:
 וחברה אומרת לי "אני אבוא לשמור עלייך"
לילך קוש:
 בדרך לא דרך, בזכות טיפת הקשרים הטובים שיש לי, שבזכותם רציתי להתפרסם בטלוויזיה ולהעביר מסר חיובי – הגעתי לחיים, בשעה מאוד מאוחרת, אולי 12 בלילה, אחרי שידור התוכנית
לילך קוש:
      הלכתי למשטרה באפיסת כוחות, לבד, הלכתי למשטרה
לילך קוש:
 ישבה שם חוקרת שמכירה את השם שלי, כי בעפולה, שוב, אני דמות מוכרת לטובה
לילך קוש:
 פתאום אני צריכה לשבת מולה ולהגיש תלונה? הגשתי
לילך קוש:
 אמרתי את כל מה שאמרתי
לילך קוש:
 תוך כדי הוא מתקשר אליי, תוך כדי שאני יושבת מולה הוא מתקשר והוא אומר "את הגשת נגדי תלונה במשטרה
לילך קוש:
 את ככה ואת ככה"
לילך קוש:
 אמרתי לו "לא", ניסיתי להסתיר את זה
לילך קוש:
 הוא אמר לי "אני פה, אני רוצה למות, אני רוצה להתאבד, מחפשים אותי, אין לי כסף לדלק, אין לי ארנק"
לילך קוש:
 ככה ניסה לשחק
לילך קוש:
 אבל, אני, היה לי חשוב לשמור עליו בצד שלי כביכול, כדי שהוא ימשיך להתקשר
לילך קוש:
 כדי שאני אוכל להפליל אותו
לילך קוש:
      חשבתי שבזכות הקשר הזה אני אוכל לאתר אותו, אולי המשטרה תוכל להפעיל מצלמות, לראות איפה הוא
לילך קוש:
 כי אני יודעת את האוטו, את מספר הלוחית
לילך קוש:
 את הכול ידעתי
לילך קוש:
 למחרת בבוקר, כמה שעות לאחר מכן כבר נסעתי לחיים לאולפנים
לילך קוש:
 פשוט סיפרתי את כל מה שידעתי, ומשם נולדה הכתבה
פנינה תמנו:
מתי עצרו אותו?
לילך קוש:
לא עצרו אותו
לילך קוש:
 הבן-אדם מסתובב חופשי
לילך קוש:
 גם תוך כדי שהייתי אצל חיים בצילומים, גם אז הוא התקשר אליי ואמר לי שלוקחים אותו לבית חולים, לאשפוז פסיכיאטרי או משהו כזה
לילך קוש:
 והוא לא הפסיק להתקשר
לילך קוש:
 הוא אמר לי "אני אשלח אלייך שליח שיחזיר לך את כל הכסף שלקחתי ממך, אין לך מה לדאוג"
לילך קוש:
 ואני שאלתי אותו כל הזמן "למה עשית לי את זה? למה עשית לי את זה?"
לילך קוש:
 הוא אמר לי "לא רציתי לפגוע בך, התאהבתי בך, אני אחזיר לך את כל הכסף"
פנינה תמנו:
מה קורה אחרי התלונה? נפתח תיק?
לילך קוש:
פתחתי תיק, הגשתי תלונה
לילך קוש:
 אף אחד לא עדכן אותי
פנינה תמנו:
הוגש כתב אישום?
לילך קוש:
לא
לילך קוש:
 עד כמה שאני יודעת, לא הוגש כלום, כי התיק נסגר
לילך קוש:
 אני, התלונה שלי היא על התחזות ועל קבלת דבר במרמה, על הסחיטה שלו
לילך קוש:
 אבל, אני קיבלתי פשוט מכתב הביתה מהמשטרה שהתיק נסגר
לילך קוש:
 הבן-אדם המשיך להתקשר אליי
לילך קוש:
 אני הגעתי למצב שאני מפחדת להיכנס הביתה
לילך קוש:
 עד היום, כל יום, אני באה הביתה, אני נכנסת במעלית, קודם כול בודקת שמאלה שהוא לא מחכה לי שם בחדר המדרגות
לילך קוש:
 אפילו שאני יודעת ואפילו שחיים אמר לי שהוא לא בא לפגוע בי פיזית – זה משהו שאי אפשר להסביר
לילך קוש:
 זה כל הזמן פוגש אותי, הדרך הזאת
לילך קוש:
      וכששיתפתי את הילדים שלי, שיהיו בריאים – יש לי ארבעה
לילך קוש:
 ויש לי ילדה בת 16, היא אמרה לי "אמא, את תמיד באה להרצות אצלנו בבית ספר", אני תמיד באה לספר לילדים בבתי ספר על נתינה, ולרתום אותם לעולם הנתינה ולבוא להיות שותפים, ולעשות מעשים טובים
לילך קוש:
 אז היא אמרה לי "אמא, כמו שאת באה לדבר איתנו על נתינה" – והן מתביישות שאני באה לבית ספר והן פתאום לא מכירות אותי – "אני רוצה שתבואי לבית הספר ותספרי לנו את מה שקרה, ואני רוצה שתרצי על זה כדי שלחברות שלי זה לא יקרה"
פנינה תמנו:
איזו ילדה אמיצה
פנינה תמנו:
 לא מובן מאליו בכלל
פנינה תמנו:
 הבת שלך מאוד אמיצה
לילך קוש:
הרי זה יכול לקרות, סליחה שאני אומרת, לכל ילדה שלי ושלך ושלך ושלך
לילך קוש:
 זה יכול לקרות לכל אחת
לילך קוש:
 כי אנשים אומרים לי "אם זה קרה לך, וואו", אנשים לא מבינים
לילך קוש:
 אמנם גם יש את הצד שירד עליי, וקיבלתי פוסטים של מפורסמים בפייסבוק שעשו ממני לעג מאוד גדול – איך לא ראיתי, איך לא ידעתי
לילך קוש:
 כן
לילך קוש:
 היו לי נורות אזהרה, כן ראיתי שהבן-אדם לא בסדר, וגם שאלתי אותו, אמרתי לו "אתה באת לפגוע בי?", והוא אמר לי "מה יש לי לקחת לך
לילך קוש:
 אין לך כלום"
פנינה תמנו:
את לא צריכה לתרץ, את לא צריכה לתת סיבות
פנינה תמנו:
 אף אחת מאיתנו לא צריכה לתת סיבות
פנינה תמנו:
 אף אחד שנופל קורבן למתחזה לא צריך לתת תירוצים או הסברים
פנינה תמנו:
 ובדיוק עם זה פתחנו, שלא תהיה פה האשמת קורבן
פנינה תמנו:
 ואני חושבת שעשינו כברת דרך
פנינה תמנו:
      אני רוצה להודות לך, לילך
פנינה תמנו:
 אם בסוף הבת שלך אומרת את המשפט הזה, זה אומר שהיא לקחה ממך את תעצומות הנפש
פנינה תמנו:
 ולהבין שהוא האשם, והוא זה צריך לעמוד לדין, והוא זה שצריך לשלם את המחיר, וכל המתחזים; ולא אתן, האמיצות, שיושבות כאן
פנינה תמנו:
 אז תודה לך, לילך
פנינה תמנו:
 אני רוצה לעבור, גם אני יודעת שיש את נציגת הרווחה שצריכה עוד מעט לצאת לדיון אחר
חיים בוגר:
אני רוצה שנייה רק לומר רקע על האדם הזה
חיים בוגר:
 הוא מתחזה מאוד מתוחכם
חיים בוגר:
 בין השאר הוא התחזה לאייל ברקוביץ', ודרך זה הוא הונה נשים נוספות
חיים בוגר:
 יש לו עבר
חיים בוגר:
 וחלק מהנשים שהופיעו בתוכנית הגישו תלונה ולא יצא מזה שום דבר
חיים בוגר:
 והאיש עושה כרצונו
חיים בוגר:
 סיפור קשה
פנינה תמנו:
כשיש את כל הראיות
לילך קוש:
אני הבנתי, ואני, חלילה, לא רוצה לטעות בדבריי, אבל הבנתי שהוא עבריין מאוד כבד
לילך קוש:
 שהוא ישב לפחות ארבע פעמים בכלא
לילך קוש:
 הוא התחזה לאייל ברקוביץ', הוא התחזה להרבה מאוד דמויות
פנינה תמנו:
 משטרת ישראל, מירית
יעל מיזרוחין:
אני מצטערת, אני ממשרד הרווחה, ואני פשוט חייבת לצאת לדיון אצל נעמה לזימי
מירב בן ארי:
אני גם חייבת ללכת כי מחכים לי
מירב בן ארי:
 אני רק רציתי להגיד לך, לילך, כל הכבוד שבאמת לפה ושיתפת אותנו
מירב בן ארי:
 חבל, אני לא אשמע את תשובת המשטרה, אני אתעדכן אצל פנינה
מירב בן ארי:
 אבל, גם הרשתות הן כוח מאוד חזק
מירב בן ארי:
 כל דבר שתפרסמי ותצטרכי עזרה שנפרסם עליו – נעשה את זה
פנינה תמנו:
תודה לחברת הכנסת בן ארי, תודה גם לחברת הכנסת לימור סון הר מלך
פנינה תמנו:
 היום יש הרבה מאוד דיונים, בעיקר גם על נשים
פנינה תמנו:
 נציגת הרווחה, כאורחות קבועות אצלי בוועדה, אתן יודעות – אין דבר כזה בהגבלת זמן
פנינה תמנו:
 הדיונים שלי הם לא פחות משעתיים, וכל נושא יקבל את הזמן שלו
יעל מיזרוחין:
נכון, יחד עם זה אני לא הנציגה הקבועה כאן
יעל מיזרוחין:
 אני נציגה בוועדה של נעמה לזימי
פנינה תמנו:
זה לא משנה
פנינה תמנו:
 את הנציגה הרלוונטית
יעל מיזרוחין:
לא, אני לא, זה בדיוק העניין
פנינה תמנו:
אז למה את כאן?
יעל מיזרוחין:
כי כרגע אגף שח"ר, שהיה אמור להגיע לכאן, לא היה יכול; וביקשו שאני אגיע
יעל מיזרוחין:
 וב-13:00 מתחיל דיון אצל נעמה לזימי
פנינה תמנו:
יעל, מבחינתי, נציגת הרווחה היא נציגת הרווחה
יעל מיזרוחין:
אתן גיבורות, ואני בהחלט אעביר את המסר
פנינה תמנו:
 שנייה, גבירתי, אין דבר כזה
פנינה תמנו:
 או שיש לך תשובה לעניין הזה, ואת נשארת ונותנת אותה, ואז הולכת לוועדה הבאה
פנינה תמנו:
 אני לא אמורה להתקשר למנכ"ל שלך
פנינה תמנו:
 איזו מין תשובה זאת? אתם צריכים להיות פה עד סוף הדיון
פנינה תמנו:
 ואם את לא יכולה להיות פה עד סוף הדיון, את תהיי פה, אם יש לך תשובות, עד שאני אגש אלייך
פנינה תמנו:
 זה לא עובד ככה
פנינה תמנו:
 אתם עובדים אצל הציבור
יעל מיזרוחין:
אנחנו בהחלט עובדים אצל הציבור, ולכן אנחנו בשתי ועדות שונות
פנינה תמנו:
אז תמתיני
פנינה תמנו:
 ורק אחרי שאני אפנה אלייך את תתני את התשובה שלך
פנינה תמנו:
 ואני מצטערת שאני תקיפה, אני לא אמורה בכלל להסביר את זה
פנינה תמנו:
      בבקשה, סנ"צ מירית בן מיור, רמ"ד תקשורת, משטרת ישראל
מירית בן מיור:
טוב, אני חושבת, קודם כול, אני רוצה להביע הרבה מאוד הערכה
פנינה תמנו:
אני רק אגיד שקודם כול, כמובן, הייתי רוצה לדעת את התמונה הכללית של מה המשטרה עושה בטיפול ספציפי בסוגייה הרלוונטית הזאת
פנינה תמנו:
 מה ההתקדמות שעשינו בין העבר לעכשיו? מה היקף התופעה? כמה תלונות אתם מקבלים בנושא הזה? מה דרכי הטיפול? ברור לי שלא הכול מתחיל ונגמר במשטרה, כי אתם התחנה, כמובן, שבסוף ממליצה על הגשת כתבי אישום
פנינה תמנו:
 מה שנחקר אצלכם כמובן
פנינה תמנו:
 והרבה פעמים זה הכרעה של הפרקליטות
פנינה תמנו:
 אבל, בכל זאת, תמונת מצב כללית שלכם
מירית בן מיור:
אני חושבת שאולי כדאי, גבירתי, שמיטל, תתחילו אתם
פנינה תמנו:
אוקיי, גורמי המקצוע
פנינה תמנו:
 את מאגף תקשורת?
מירית בן מיור:
אני מהדוברות, ראש מדור תקשורת
פנינה תמנו:
אוקיי, אז מי הגורם המקצועי? תציגו את עצמכם
פנינה תמנו:
 הגורם המקצועי הרלוונטי במשטרת ישראל
מיטל גרף:
עורכת דין מיטל גרף, רב-פקד, ראש תחום חקירת אנשים עם מוגבלות במשטרת ישראל, מדור נפגעי עבירה
מיטל גרף:
 נעים מאוד
מיטל גרף:
 אני אתחיל ככה
מיטל גרף:
 תודה רבה לחברת הכנסת, שלא נמצאת כאן, לימור סון הר מלך, על הדברים שהיא אמרה
מיטל גרף:
 אכן הגישה של האשמת הקורבן חלפה מהעולם
מיטל גרף:
 הנשים הנפלאות ששמענו כאן, אנחנו מסתכלים עליכן ואנחנו אומרים "זו הייתה יכולה להיות אני"
מיטל גרף:
 וזו הגישה
מיטל גרף:
 אני מייצגת את החוקרים ואת החוקרות שיש לנו בתחנות המשטרה
מיטל גרף:
 אני רוצה רגע להתייחס לדברים שאמרת – זה לא או לפנות למשטרה או לפנות לחיים אתגר או לפנות לערכאה אזרחית
מיטל גרף:
 זה לא או-או-או
מיטל גרף:
 אלה תהליכים שניתן לעשות אותם במקביל
מיטל גרף:
     אנחנו מודים מאוד לחיים אתגר והתוכנית הנהדרת שלו, שאני צופה אדוקה בה, כמו כל בני משפחתי
מיטל גרף:
 לא רק בגלל שהיא מציפה ומעלה את המודעות, שגם זה חשוב להעלות את המודעות, אבל בעיקר היא עושה את מה שקורה לי כאן עכשיו כשאני מקשיבה למיטל ולילך
מיטל גרף:
 היא מנרמלת את התופעה
מיטל גרף:
 היא מראה לנו
מיטל גרף:
 היא מראה לנו עורכת שנייה
מיטל גרף:
 היא מראה לנו למה נשים לא פונות
פנינה תמנו:
מנרמלת את התופעה?
מיטל גרף:
לא, לא
מיטל גרף:
 מנרמלת את הקורבן
מיטל גרף:
 למה נשים לא פונות? הן אומרות "איזה מטומטמת הייתי, איזה בושות
מיטל גרף:
 מה יחשבו עליי? מה יגידו עליי?"
פנינה תמנו:
הקורבנות נורמליות
מיטל גרף:
כשאני רואה, כשאני ואחרים כמוני רואים קצינה בצבא, עורכת דין, אנשים ידוענים, שבאים ומספרים שגם הם חוו את החוויה, הם מגיעים אלינו יותר
מיטל גרף:
 אין לי נתונים מלאים להציג
מיטל גרף:
 אבל, שנייה, כן, מה נעשה
פנינה תמנו:
לא, לא, אז מיטל, קודם כול, תודה על ההקדמה שלך – לא רלוונטי
פנינה תמנו:
 אני רוצה שתגידי - - -
מיטל גרף:
מה אנחנו עושים
פנינה תמנו:
לא רק מה אתם עושים
פנינה תמנו:
 אני כל פעם מופתעת מחדש
פנינה תמנו:
 מה היקף התופעה? אני צריכה לדעת מה היקף התופעה
פנינה תמנו:
 אם חיים אתגר יודע להגיד לי שבכל יום הוא מקבל עשרות או מאות פניות, אני רוצה לדעת כמה תלונות משטרת ישראל מקבלת, בוודאי היא צריכה לדעת
מיטל גרף:
אני אגיד
מיטל גרף:
 אני אגיד לך את הנתונים שאני יכולה להגיד, ואני לא חושבת שהם משקפים את היקף התופעה
פנינה תמנו:
מה שיש
מיטל גרף:
כי אנחנו אומרים, לא בגלל שאנחנו לא יודעים לספור, אלא בגלל שהנחת העבודה שלנו היא שלא כל מי שנפגעת פונה אלינו
מיטל גרף:
 עכשיו, לגבי היקף התופעה, בחנו רק עבירה אחת שאנחנו יכולנו לבחון לפני הדיון כאן, שהיא העבירה של סעיף 345, לגבי קיום יחסי מין
מיטל גרף:
 הסעיף שדיברנו עליו, של קיום יחסי מין ברמייה
מיטל גרף:
 שזה סעיף חמור מאוד
פנינה תמנו:
שזה בעצם מוציא לה את על ההתעללות הנפשית והסחיטה הכלכלית
פנינה תמנו:
 אם אנחנו מדברים על זה, בעיני זה יכול להיות אולי –, אוקיי, לא, אני נזהרת, אני לא אגיד את מה שרציתי לומר
מיטל גרף:
אמרתי שזה לא הנתון המשקף – זה הנתון שיכולנו לשלוף על מנת להציג
מיטל גרף:
 לקחנו את אירוע הקיצון, את העבירה הקיצונית ביותר
מיטל גרף:
 כמובן שיש לנו סל, מנעד מאוד רחב של עבירות; החל מקבלת דבר במרמה ועוד-ועוד בתחום ההונאה
מיטל גרף:
 ישלים אותי אחר כך - - -
פנינה תמנו:
כשהסעיף הזה זה תלונות שיכולות להיות על הסקאלה מהטרדה מינית עד אינוס?
מיטל גרף:
לא, לא, רק על האינוס
פנינה תמנו:
רק על האינוס, אוקיי
פנינה תמנו:
 וכמה יש?
מיטל גרף:
וראינו, שלפנו רק על האינוס, ואנחנו רואים שבאמת המגמה היא מפתיעה לטובה
מיטל גרף:
 אותנו היא לא מפתיעה כי אנחנו יודעים שיש לנו יותר תלונות ויותר עיסוק באירועים כאלה
מיטל גרף:
 כשב-2022 נפתחו רק 8 תיקים, וב-2023 – 36 תיקים
פנינה תמנו:
של נשים שנאנסו במרמה
מיטל גרף:
שקיימו יחסי מין, שהרמייה יכולה להתבטא - - -
פנינה תמנו:
נאנסו במרמה
מיטל גרף:
כן, קיימו יחסי מין עם אדם שזהותו הייתה אחרת
פנינה תמנו:
אז הוא אנס אותן במרמה
מיטל גרף:
זו גם דעתנו
פנינה תמנו:
נאנסו במרמה לפי החוק
מיטל גרף:
זו העמדה שלנו
פנינה תמנו:
בואו נקרא לזה, אין הנחות
פנינה תמנו:
 אם נכנסת עם בן-אדם למיטה, שאת חושבת שזה הבן-אדם; והוא לא זה, והוא עבריין, והוא בריון, והוא מתחזה – זה אונס
קריאה:
והוא סימם אותה
פנינה תמנו:
אני רוצה שאנחנו נתחיל להפנים
פנינה תמנו:
 אם אנחנו, כגורמי מקצוע, לא נפנים את זה ונקרא לילד בשמו, כאשר החוק והמחוקק כבר קרא לזה, אנחנו נהיה בבעיה
פנינה תמנו:
 זה אונס
פנינה תמנו:
 36 נשים דיווחו, רק אלה שהיה להן את האומץ לבוא ולומר "אני נאנסתי על ידי מתחזה"
מיטל גרף:
כן, אמרתי, זה הקיצון
מיטל גרף:
 וזה הרבה, תשימי לב למספר, למגמת העלייה
פנינה תמנו:
מ-8 תלונות ל-36 בשנה?
מיטל גרף:
כן, זה הרבה
פנינה תמנו:
הכול בסדר, אני מחדדת
מיטל גרף:
זה הרבה
מיטל גרף:
 עוד מעט ישלים אותי קצין מדור של פשיעה דיגיטלית
פנינה תמנו:
רגע, לא, אני מעבירה את הדיון
פנינה תמנו:
 אז יש לנו את עבירת הקיצון
פנינה תמנו:
 אני רוצה, אני מבינה שהגעת ללא הפילוח של יתר התלונות