GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שי כהאן:
אז אני רוצה להגיד לך שנערכו הכשרות כאלה, לפחות לאנשי המערך הממשלתי
מטי צרפתי הרכבי:
ברשותכם, ברברה לנג ממשרד הבריאות, עובדת סוציאלית, מנהלת תחום, המחלקה לטיפול באלמ"ב, בבקשה, גברתי
ברברה לנג:
תודה, כבוד יושבת הראש
ברברה לנג:
 אני רוצה להגיד שקודם כל מערך הבריאות, בכל המלונות נמצאים מקופות החולים, כולם עוברים באופן שוטף הכשרות וגם בקרות בתחום של אלימות במשפחה ותקיפה מינית
ברברה לנג:
 גם בנובמבר עשינו הכשרה ייעודית בנושא של השפעות של מלחמה על אלימות במלחמה עבור מרכזות בקופות החולים ובבתי חולים, הצוותים שלנו יודעים לאתר, הם מכירים את הנורות האדומות
ברברה לנג:
 אנחנו בדקנו את זה גם במרכזים האקוטיים וגם מול קופות החולים, אנחנו לא רואים עלייה באיתורים אבל ההכשרות הן און גואינג, זאת אומרת הצוותים שלנו מכירים את הנושא ועוברים הכשרות, זה לא שיש צורך כרגע –שוב, היה צורך אולי לעשות, כמו שעשינו, הכשרה על ההשפעה של מלחמה כגורם סיכון, אבל זה דבר שהוא און גואינג
מטי צרפתי הרכבי:
עצימות זה היום מילה שמשתמשים בה, אבל אחרי ארבעה חודשים העצימות עולה בקרב המפונים
מטי צרפתי הרכבי:
 מבחינת המפונים, מבחינת ההתנהגויות
שי כהאן:
אז לא
מטי צרפתי הרכבי:
לא יודעת, לא משנה, יכול להיות שבחלק מהמצבים, בגלל שהייתה גם תנודתיות מבחינת תמהיל האוכלוסייה, יכול להיות שנדרשים רענונים
מטי צרפתי הרכבי:
 אבל שוב, אני לא אומרת כן או לא, אני אומרת רק כהרחבה למה שנאמר כאן, הכשרות שנעשו באוקטובר, יכול להיות שצריך לרענן, אולי צוותים התחלפו
שי כהאן:
היה ניסיון מצד הממשלה לערוך כנסים עבור הורים כדי ללמד אותם על סמכות הורית ועל התמודדות עם מצבי מוגנות, לצערנו באה המרצה ואף אחד לא מגיע
שי כהאן:
 אנשים פשוט לא מעוניינים בדברים האלה
מטי צרפתי הרכבי:
 נמצאים איתנו בזום נציגים מהמרכז לשלטון מקומי, מירי פרנק
מטי צרפתי הרכבי:
 מירי היא מנהלת תחום רווחה במלונות מפונים ירושלים במרכז השלטון המקומי
מטי צרפתי הרכבי:
 כנראה השלטון המקומי מינה בעלי תפקיד
מטי צרפתי הרכבי:
 רק תאמרי ממתי את בתפקיד הספציפי הזה ובקצרה אם את יכולה לומר אם את מזהה איזה שהם התנהגויות או מוקדים
מירי פרנק:
בתפקיד המקורי שלי אני מנהלת מערכות ידע ולמידה ארגונית בעירייה ובעצם כחלק מהעבודה במלונות וההתערבות אחרי החודש הראשון שהיה קצת כאוטי ובאמת המענים ניתנו ככיבוי שריפות ואיזה ניסיון להבין מה קורה בכלל במלונות ולהיערך בהתאם, אז עיריית ירושלים ארגנה מערך למתן מענה למפונים מטעם עיריית ירושלים, כמובן כל הזמן עם תקשורת עם רשויות המקור שבסוף הן מחזיקות ואנחנו כאן כדי לעזור
מירי פרנק:
 ובאמת ההתנהלות היא קצת שונה מרשות לרשות, ויותר מזה אני אגיד, שהיא גם שונה בין מלון למלון
מירי פרנק:
 אם יש לנו מלון שהוא כולו מפוני שלומי או מלון שכולו מפוני שדרות, לא דומה המענה שאנחנו ניתן בו למענה שאנחנו ניתן לקבוצה קטנה של קרית שמונה שנמצאת במלון ספציפי
מירי פרנק:
      זה באופן כללי
מירי פרנק:
 דווקא מהמקום הזה אנחנו יצרנו תפיסה, פתחנו מעין מחלקת רווחת מפונים של כלל המלונות בירושלים ויש חמישה בתפקיד שלי שמנהלים מלמעלה את כל המלונות
מירי פרנק:
 יש לנו ישיבות סטטוס גם לגלות מגמות, אנחנו יכולים להגיד שהסוגיות של האלימות שונות ממלון למלון ובין אוכלוסייה לאוכלוסייה
מירי פרנק:
 ביישובים כמו כפר מימון או שלומי, דווקא שם יש סוגיות שנכנסות לתחומים של סכסוכים בתוך הקהילה סביב חילוקי דעות בין לחזור או לא לחזור ושם הכנסנו כל מיני דברים שקשורים לגישור ומענים בתחום הזה
מירי פרנק:
 במלונות מסוימים יש כן יותר בעיות של מוגנות בתחום הנוער
מטי צרפתי הרכבי:
אם תוכלי בעיקר להתייחס לנושא שהוא נשוא הדיון שלנו, של אלימות במשפחה ואלימות מינית
מירי פרנק:
באלימות במשפחה היו לנו כמה וכמה מקרים של אלימות במשפחה שהגיעו גם לדיווחים למשטרה עם צווי הרחקה, שאז היו אתגרים מול משרד התיירות לתת חדר נוסף לבן הזוג במלון אחר, אבל לא מדי רחוק מהילדים, כי בכל זאת יש איזה תקשורת שצריך ולחשוב על מענים תוך כדי תנועה, ולפעמים זה יצר מצבים שהגבר היה צריך לחכות בחוץ עד שש בערב כדי שנקבל תשובה ומענה בשבילו
מירי פרנק:
      אז גם זה היו סוגיות שעלו
מירי פרנק:
 אני יכולה להגיד שהיו לנו שבעה מקרים כאלה בירושלים, אני לא יודעת להגיד מתוך ה-16,000 מפונים שהיו בהתחלה, והיום אנחנו עומדים על קצת מעל 5,000 מפונים, אז בתוך זה צריך להסתכל בנקודת הזמן הספציפית מה היו האחוזים בכל שלב בהשוואה לחיים בקהילה
מירי פרנק:
      מבחינת אלימות מינית אנחנו יודעים להגיד, ואנחנו גם מאוד עסוקים בזה שמבחינת המוגנות הרבה מבני הנוער שמשוטטים בהרבה מהמלונות כן פגעו ופוגעים בילדות קטנות שנמצאות במלון או יש קשרים בין מבוגרים לצעירים במלונות
מירי פרנק:
 היו לנו כמה מקרים, היה לנו מקרה של גבר בן 23 שהיה באיזה שהוא קשר עם ילדה בת 13 שאפילו האמא לא הייתה מודעת לזה כי היא הייתה בתוך הכאוס של הפינוי ובתוך ניסיון להסתגל בעצמה למציאות החדשה
מירי פרנק:
      מתוך ההבנה שיש סוגיות ספציפיות שכל הזמן מצאנו את עצמנו בכיבוי שריפות אז במלונות ספציפיים, היה לנו מקבץ של שלושה מלונות שמצאנו שהנושא של המוגנות חייב לעלות ומצד שני זיהינו שהקהילה לא כל כך פנויה כרגע, ההורים לא פנויים לאיזה שהיא הכשרה, ואז נפגשנו עם מרכז הסיוע, נעזרנו, אנחנו באופן עצמי פנינו אליהם ויצרנו איזה שהיא תכנית מול מרכז הסיוע להכשרה של העובדים ביחד עם המתכללים במלונות, ביחד עם העובד הקהילתי שמלווה את המלונות האלה, ביחד עם נציגי הקהילה ונציגי הקהילה גייסו כמה הורים שהם זיהו שהם יכולים לתת איזה שהוא מענה במטרה לבנות מין סיירת הורים שאפילו ברמת המודעות שזה יצוף קצת יותר וידובר קצת יותר, כל התחום של המוגנות ופגיעה מינית בקטנים
מטי צרפתי הרכבי:
וחשתם שהיה שיפור בטיפול הנקודתי הזה שנעשה בשיתוף פעולה פורה?
מירי פרנק:
כן, ואחד הדברים שמאוד מאפיינים את העבודה אצלנו זה ללמוד תוך כדי תנועה, זו סיטואציה אחרת, זה מחייב הכשרה אחרת לצוותים שלנו
מירי פרנק:
 לעבוד במוגנות של מלונות כשאנחנו יודעים שמבחינת האוכלוסייה המעלית, כמו לשלוח ילדה קטנה במעלית שתחכה רגע למטה לאמא כשהאמא מלבישה את הילד בן השנתיים אז היא שולחת את הילדה בת השבע שתחכה להסעה למטה, היו כמה מקרים גם במעלית וגם בלובי של כל מיני נגיעות
מירי פרנק:
      אחד הדברים המרכזיים שבמקרים שכן הופנו למשטרה אז המשטרה הרחיקה את הנער והמשפחה שלו מהמלון ואז המשפחה הזו חזרה וברחה חזרה ליישוב ממנו היא הגיעה ואז לנו היה אתגר מאוד גדול כי היה לנו קושי בממשק מול המשטרה שלקח לנו זמן ופחות היינו מעודכנים בו והיום אנחנו יודעים לחבר את זה קצת יותר טוב, אבל שהנער הזה ימשיך לקבל טיפול בעיר המגורים שלו כשהוא חוזר לשם
מירי פרנק:
 זה היה אחד הדברים שאנחנו מאוד עסוקים בהם לקראת החזרה של תושבי הדרום
מירי פרנק:
      וגם בתוך המעברים היום שיש בין מלונות
מירי פרנק:
 משפחה קמה והולכת, היא מדברת עם משרד התיירות, אין לנו תקשורת מול משרד התיירות, אנחנו יכולים יום אחרי זה לגלות שהם לא נמצאים במלון ואז - - -
מטי צרפתי הרכבי:
מירי, אנחנו חייבים לתת לעוד כמה אנשים להתבטא, אבל מאחר שמדובר מבחינת הדיווחים במספר ספור אז אני פונה למשרד הרווחה, אולי צריך להיות ממש מעקב לטיפול המשך, אולי קיים, אני לא אומרת, אבל אם נפתח איזה שהוא דיווח במוקד מפונים שבהכרח תהיה בקרה והמשך טיפול ברשות המפנה
מיטל ברוך:
אם אנחנו מדברים רק על אלימות במשפחה יש לי קצת נתונים
מטי צרפתי הרכבי:
מירי, אם יש לך עוד משפט אחד אז בקצרה, ואם לא אז אנחנו נודה לך
מירי פרנק:
רק להגיד שהסוגיה של המוגנות היא סוגיה שמאוד מאוד מטרידה ומעסיקה אותנו כל יום ושאנחנו נשמח לכל שיתוף פעולה והצעות כי באמת כל מלון צריך משהו אחר ומשהו ייחודי שמעסיק אותם
מטי צרפתי הרכבי:
תודה רבה וכל הכבוד, בטח לעיריית ירושלים ולכל הצוות, כל החמש שעובדות בתחום, תודה רבה
מיטל ברוך:
לקראת הדיון שהיה לנו עם מנכ"ל המשרד הבאנו קצת נתונים על הקהילות האורגניות, רעים נמצאים בתל אביב, אני לא יודעת אם עדיין אבל עד לפני שבועיים, היו 13 פניות חדשות לרווחה אבל שום נזקקות של אלימות במשפחה
מיטל ברוך:
 ניר עוז, 20 מוכרים לרווחה, הם נמצאים בכרמי גת, גם שם לא הייתה שום פנייה בנזקקות של אלימות במשפחה
מטי צרפתי הרכבי:
לא נגיד את שמות הקיבוצים, אבל במידה שנפתח איזה שהוא דיווח מעובד סוציאלי של רשות קולטת, פשוט כאוטומט להנחות את העובדים הסוציאליים ברשויות שנמצאים שם מפונים, פשוט להעביר את זה בצורה שיטתית לעובד הסוציאלי של הרשות המפנה ולוודא שהמעגל הזה נסגר
מיטל ברוך:
זה נעשה
מטי צרפתי הרכבי:
 נמצאת בזום הגב' ציפי נחשון גליק, מתכללת עבודה סוציאלית בעשרה מלונות, מטעם מרכז השלטון המקומי
מטי צרפתי הרכבי:
 אז קצת על התפקיד, ואם אפשר בקצרה כי אנחנו בעוד חמש דקות מסיימות את הישיבה
ציפי נחשון גליק:
שלום לכולם
ציפי נחשון גליק:
 אני גויסתי על ידי עיריית נתניה לתכלל את העבודה בעשרה בתי מלון
ציפי נחשון גליק:
 כמות המפונים, כפי שאתם יודעים, הולכת ויורדת, כרגע יש 3,500 בעשרה בתי מלון
ציפי נחשון גליק:
 חשוב לי להדגיש בתחילת דבריי שהמפונים זה ראי של החברה, זאת אומרת יש אנשים שהגיעו עם בעיות מהבית, יש אנשים שנוצרו להם בעיות תוך כדי השהות שלהם בעקבות המלחמה
ציפי נחשון גליק:
 מחסור בעובדים סוציאליים כבר 15 שנה קיים בכל הארץ והמחסור ממשיך גם בתקופת המלחמה
ציפי נחשון גליק:
      בדיון הזה עסקתם בעיקר בשלוש סוגיות מרכזיות, שזה אלימות במשפחה, פגיעות מיניות ונשירה, שזה שלוש סוגיות שרב הנסתר על הגלוי, קשה מאוד מאוד לאתר, יחד עם זאת הפעילות בבתי המלון, אני רוצה לומר עליה כמה מילים בנתניה
ציפי נחשון גליק:
 אני מתכללת את העבודה הסוציאלית בעשרה בתי מלון יחד עם עוד מתכללת שמתכללת את כל החלקים הארגוניים המשלימים, בנוסף אליי יש עוד שבעה מתכללים עירוניים מטעם עיריית נתניה שנמצאים בבתי המלון הגדולים, לצידם יש שני עובדים סוציאליים משדרות, שני עובדים סוציאליים מקרית שמונה, שנמצאים קבוע ומסתובבים בבתי המלון
ציפי נחשון גליק:
 העובדים הסוציאליים הללו מחזיקים גם קשר עם המטופלים שלהם מקודם שהם נמצאים בערים אחרות בבתי מלון אחרים, גם נענים לפניות חדשות שעולות תוך כדי איתור בבתי המלון בנתניה
מטי צרפתי הרכבי:
ציפי, עובדי עיריית נתניה אלה עובדים שעובדים באגף הרווחה?
ציפי נחשון גליק:
זה מתכללים שחלקם הם עובדים סוציאליים - - -
מטי צרפתי הרכבי:
שעיריית נתניה הקצתה לטובת טיפול במפונים?
ציפי נחשון גליק:
כן, זה בנוסף לעובדי העירייה שהם עובדים סוציאליים שהם זמינים אלינו בכל בעיה שקיימת
מטי צרפתי הרכבי:
העובדים הסוציאליים של נתניה או של הרשות המפנה?
ציפי נחשון גליק:
יש לנו גם עובדים סוציאליים של הרשות המפנה שהם באו עם המפונים משדרות ומקרית שמונה, יש לנו עובדים סוציאליים שעומדים לרשותנו מעיריית נתניה, כמו שהזכירו קודם, עובדים סוציאליים בתחום אלימות במשפחה, בתחום פגיעות מיניות, בתחום סדרי דין, חוק נוער וכו', שעומדים לרשותנו
מטי צרפתי הרכבי:
זה משהו שהמדינה מתקצבת, התגבור הזה שהעיריות נותנות?
ציפי נחשון גליק:
כן, אני מניחה שכן
ציפי נחשון גליק:
 למשל המרכז למניעת אלימות זה פר הועדות אז כמובן שהמדינה מתקצבת את נתניה ביותר תקציב כדי לטפל במפונים שמגיעים לשם
מטי צרפתי הרכבי:
ציפי, אם את יכולה לנסות להרחיב בנושא הדיון שלנו שמדבר על אלימות במשפחה ואלימות מינית
ציפי נחשון גליק:
כמי שמאוד רגישה לנושאים האלה של אלימות במשפחה, פגיעות מיניות ונשירה, אלה תחומים שעבדתי בהם, אני פנסיונרית של משרד הרווחה ואלה תחומים שפיתחתי במשרד, אז אני באמת מנסה לשים לב לדקויות בדברים האלה
ציפי נחשון גליק:
 אלינו הגיעו ארבעה מקרים של אלימות
ציפי נחשון גליק:
 דרך אגב, המתכללים שלנו, ואני מניחה שבכל בתי המלון, מונחים לשבת בלובי ולהיות גלויים
ציפי נחשון גליק:
 בהתחלה הם ישבו עם וסטים, היום מזהים אותם כבר, ניגשים אליהם
ציפי נחשון גליק:
 אז איתרנו שני מקרי אלימות ממש מתוך תצפית, מקרה אחד התגלה על ידי מנהל בית המלון, ושני מקרים שפנו אלינו באמצעות בקשות של נשים לצווי הרחקה ודווקא מבחינתנו אנחנו נענינו מהר מאוד להפריד את הבעל לבית מלון אחר עם חדר אחר
ציפי נחשון גליק:
 כך שארבע פניות היו אלינו, אני מדברת על החודשיים האחרונים מאז שאני עובדת שם
ציפי נחשון גליק:
      הוזכר פה הנושא של הילדים שנשרו, אנחנו הצלחנו לאתר עשרה בני נוער שלא מגיעים לבית הספר
ציפי נחשון גליק:
 מה שחשוב לי כן לצאת מהדיון הזה, שיש מחסור בנתונים, זאת אומרת למשרד התיירות יש את הנתונים, אבל הוא לא מעביר
ציפי נחשון גליק:
 אין לנו נתונים
ציפי נחשון גליק:
 יש לנו למשל נתונים שבחדר X יש חמש נפשות, אנחנו יודעים שיש שני מבוגרים, אנחנו לא יודעים באיזה גילאים הילדים
ציפי נחשון גליק:
 אם היינו יודעים לקבל נתון כזה היינו יכולים לעודד בדיקה יותר מעמיקה של מצבם של הילדים שנמצאים בבתי המלון וכדאי שאנחנו נוכל להיחשף לנתון הזה כדי בכל זאת אנשים שעדיין נשארים בבית מלון, להיטיב איתם, ואנחנו נשמח לקבל גם סדנאות למוגנות
מטי צרפתי הרכבי:
ציפי, שומע אותך נציג משרד ראש הממשלה, לגבי סדנאות אולי מישהו יכול לעזור וגם - - -
שי כהאן:
אני רוצה להתייחס לקטע של הנתונים
שי כהאן:
 זה נכון שבתחילת המשבר הייתה לנו בעיה מאוד מאוד קשה עם נתונים מכיוון שכל הפינוי נערך בצורה כזאת שלא הותיר לנו זמן להיערך בכלל ולחשוב מה אנחנו רוצים וכו', אני לא אכנס עכשיו לכל התהליכים שנערכו, אבל עם הזמן הצלחנו להגיע למצב שיש לנו נתונים יותר ויותר מדויקים באמצעות מערכת 'יחד' שהקים מערך הדיגיטל הלאומי
מטי צרפתי הרכבי:
אז אולי רק נקודתית תבדוק לגבי נתניה אם יש איזה שהוא פער
שי כהאן:
התבקשתי מחברת הכנסת שאטה להביא פילוחים, משם אני מביא אותם
מטי צרפתי הרכבי:
 תודה רבה, ציפי, על כל מה שאתם עושים ויישר כוח
מטי צרפתי הרכבי:
 יש לנו עוד שתי דוברות, הגב' מאירה קיפרמן, ראש מינהל הרווחה בעיריית חיפה
מטי צרפתי הרכבי:
 שלום, מאירה
מטי צרפתי הרכבי:
 שוב בקצרה, שמעת בטח, היית בדיון, אם יש לך תובנות, תוספות
מאירה קיפרמן:
הייתי לאורך כל הדיון
מאירה קיפרמן:
 אני חושבת שמה שעלה בדיון וחשוב לי לחזק אותו, גם בחיפה הגיעו מפונים ל-12 בתי מלון, מעל 3,500 מפונים ובאמת בחיפה אנחנו כרשות לקחנו אחריות ולמעשה מהיום שהתחילו להגיע מפונים ועד היום נמצאים צוותים קבועים של עובדים סוציאליים שלנו במקום ביחד עם עוד צוותים עירוניים
מאירה קיפרמן:
      אני חושבת שהנחת העבודה שלנו, שחוזרת לאורך כל הדרך, ואני חושבת שזה חשוב כי שאלתם, יש לנו קשר כל הזמן עם רשויות המוצא
מאירה קיפרמן:
 בהתחלה זה היה קשר אקטיבי שלנו, כי חלקם גם היו מפונים וגם לקח להם זמן להתארגן
מאירה קיפרמן:
 ושאלת לגבי הרצף הטיפולי, אני חושבת שלפני כחודש משרד הרווחה בנה מערכת תיעוד שמערכת התיעוד גם תסייע בשמירה על כך שמידע על טיפול במשפחה בתחומים רגישים כמו אלימות במשפחה ופגיעות כן יישמר ויועבר לרשויות ויהיה את כל התיעוד והמשך הטיפול
מאירה קיפרמן:
     שני דברים להגיד
מאירה קיפרמן:
 בחיפה היו לנו שלושה מקרים של אלימות במשפחה
מאירה קיפרמן:
 הנושא של מוגנות, כשהוא עולה אנחנו מטפלים
מאירה קיפרמן:
 יש שונות מאוד גדולה בין מלונות, צריך לזכור את זה, בין מפונים שמגיעים והעבודה, מה שבעינינו מאוד חשוב זה התכלול של העבודה עם עוד גורמים
מאירה קיפרמן:
 עלה פה הרבה הרצון לתת סיוע ולעשות קבוצות ולתת כלים למשפחות, למפונים, אני חושבת שניסינו לאורך הדרך ויש פחות היענות
מאירה קיפרמן:
      צריך לזכור, כמו שציפי אמרה, זה תופעות שיש בחברה בכלל שגם ככה אחוז החשיפה שלהם הוא לא תמיד גבוה ודווקא בבתי המלון הרבה פעמים החשיפה של המשפחות היא הרבה יותר גדולה, הגבולות בין האישי לציבורי מיטשטשים ולפעמים אנחנו אפילו יודעים יותר מאשר כשהם נמצאים בתוך הקהילה
מאירה קיפרמן:
 אז גם את זה צריך לזכור, כי אנחנו בתצפית הרבה פעמים יכולים לעלות על קשיים שבעבר אולי לא היינו רואים
מאירה קיפרמן:
      כן משהו שמטריד אותנו, זה גם משהו שנאמר פה על נתונים של משפחות
מאירה קיפרמן:
 אחד מהדברים שאתגרו אותנו לאורך כל הדרך זה הנושא שאנחנו לא מקבלים מסד של נתונים וגם מערכת 'יחד' וכל הניסיונות, אין לנו תמונת מצב, אנשים עוברים ממקום למקום וזה אתגר לנו כמדינה
מאירה קיפרמן:
 אני חושבת שבכל זאת צריך להגיד, לתת גם קרדיט למפונים, כי אנחנו לפחות פה בחיפה כן רואים את המקומות שבהם הם זקוקים לעזרה והם יודעים לבוא להגיד שהם זקוקים לעזרה
מאירה קיפרמן:
 אז באמת מדובר פה באנשים שהם במצבי חיים מאוד מורכבים, הקביעות בקשר איתם מאוד משמעותית והעבודה המתכללת והחשיבה על ההמשך, אני חושבת שזה צריך להיות המפתח עכשיו כי אנחנו כן פתחנו את כל השירותים שלנו בחיפה, אבל אנחנו כל הזמן מוטרדים מאיך יהיה הטיפול בהמשך כשהם יחזרו
מאירה קיפרמן:
 אנחנו לא יודעים מתי הם יחזרו, אבל זה כן משהו שצריך להבנות אותו כבר מעכשיו
מטי צרפתי הרכבי:
תודה רבה ותודה רבה על כל מה שאתם עושים
מטי צרפתי הרכבי:
      אני מסכמת, ברשותכם, את הדיון ואת הישיבה
מטי צרפתי הרכבי:
 אחת, עלה כאן הנושא של המידע והנתונים שלא תמיד מגיעים למקום
מטי צרפתי הרכבי:
 היו שחיזקו והיו שאמרו שאולי לא מספיק מהודק שיתוף הפעולה והמשולש הקדוש הזה בין הרשות הקולטת, הרשות המפנה ומשרד הרווחה בהוליסטיות
מטי צרפתי הרכבי:
 שוב, מידע ונתונים זה מאוד חשוב כולל העברה קדימה
מטי צרפתי הרכבי:
      דובר כאן על זה שזה לא הולך להיגמר כל כך מהר, לפחות לחלק מהמפונים, ולכן צריך אולי לחשוב קצת יצירתי, אולי לשנות את המודל, אולי לעשות הרחבה, כי יהיו כאלה שיישארו בפלטפורמה של מפונים במלונות תקופה ארוכה
מטי צרפתי הרכבי:
      דיברנו על ההסברה ועל הגברת המודעות, על המניעה ועל הטיפול
מטי צרפתי הרכבי:
 בכל אחד מעולמות התוכן האלה כל הזמן ישאל אדם מה הוא עשה בתחום, מה הוא יעשה בתחום ומה עשה
מטי צרפתי הרכבי:
 אולי אפילו לחשוב ביצירתיות, אולי לעשות שולחן חשיבה על פיילוט שינסה לאתר מבעוד מועד התנהגויות מסכנות
מטי צרפתי הרכבי:
 לבחון שוב את הנושא של ההכשרות וההדרכות בפרספקטיבה של ארבעה חודשים, אם נדרשים איזה שהם רענונים
מטי צרפתי הרכבי:
      בכל מקרה הוועדה תקיים דיון נוסף בנושא בעוד שבועיים ולדיון הזה מבקשת הוועדה ממשרדי הממשלה הרלוונטיים והרשויות המקומיות והאזוריות להביא תמונת מצב ברורה הכוללת דיווחים מהמלונות
מטי צרפתי הרכבי:
 גם לגבי המשטרה, אם אפשר יותר פילוחים, דיווחים מהמלונות בנושא אלימות פיזית ומינית כנגד נשים, הדיווחים צריכים להיות מפולחים לפי מלונות כדי שנוכל לזהות מוקדי סיכון
מטי צרפתי הרכבי:
      שוב, במלונות בהם אין גורם מתכלל, היו כאלה שציינו ששווה לבחון את האפשרות להוסיף גורם מתכלל, זה אני פונה אליך
מטי צרפתי הרכבי:
 ומבחינת משרד הרווחה, לפעול להמשך טיפול בקהילה הקולטת חזרה, בקהילת האם, ולוודא שבאמת המידע הזה זורם מהרשות הקולטת, רצף טיפולי ומעקב, וצריך לוודא שזה קורה ברחל בתך הקטנה
מטי צרפתי הרכבי:
      תודה רבה לכל המשתתפים וניפגש בעוד שבועיים
פנינה תמנו:
 בוקר טוב, אני פותחת הישיבה בנושא: תקציב מדינה להמשך המאבק באלימות כלפי נשים ואלימות מינית
פנינה תמנו:
 לפני כן, אי-אפשר שלא לשלוח תנחומים ולהשתתף בצער העמוק של משפחות הנופלים, של החיילים היקרים שלנו, שנפלו הלילה בעזה
פנינה תמנו:
 זה בוקר שהוא אסון כבד בטח בשביל עם ישראל, ובפרט למשפחות
פנינה תמנו:
 מה אפשר לומר, בזכותם אנחנו יושבים כאן והלב איתם
פנינה תמנו:
 הלב עם המשפחות, הלב עם החיילים שלנו והחיילות שלנו, שנמצאים בעזה וביתר הגבולות ובפעילויות המבצעיות
פנינה תמנו:
      במעבר חד אנחנו עוברים לדיון, והוא דיון חשוב
פנינה תמנו:
 תקציב המדינה יוצא לדרך
פנינה תמנו:
 אנחנו רוצים לוודא שגם בימי המלחמה לא עובר פה תקציב שלא נותן את הדגש הכל-כך חשוב במאבק באלימות, בפרט באלימות כלפי נשים, הן פיזית והן מינית
פנינה תמנו:
 נושא האלימות המינית, פשעים נגד נשים, בטח בימים האלה, מקבל בולטות – בוודאי לא במובן החיובי – סביב פשעים של החמאס ב-7 באוקטובר
פנינה תמנו:
 הפשעים המתמשכים, גם כלפי חטופות וחטופים שנמצאים בשבי, לפחות ממה שאנחנו יודעים מהעדויות של מי ששוחררו מהשבי, תוך הבנה שאנחנו נמצאים בעת חירום, וגם לדבר הזה אנחנו נדרשים
פנינה תמנו:
 אני מקיימת פה דיונים ייחודיים על המענים שניתנים לנפגעי עבירות ופשעי המין, כולל מעגלים שניים
פנינה תמנו:
 עשינו פה לפחות שני דיונים ויהיה דיון בקרוב
פנינה תמנו:
 בשבוע שעבר אני נאלצתי לטוס לדאבוס לוועידה בהקשר הזה, לחשוף את הפשעים האלה
פנינה תמנו:
 בתוך זה אנחנו גם מבינים שיש מאבק באלימות, שגרתי, יום-יומי וקשה, שאנחנו מנהלים נגד עבריינים ופושעים
פנינה תמנו:
 קודם כול תמר נמצאת איתנו
פנינה תמנו:
 תמר, זה בסדר שאני אומרת את השם?
תמר כהן פלג:
מאוד בסדר
פנינה תמנו:
תמר כהן, אני מודה לך שאת איתנו
פנינה תמנו:
 את הגעת לכאן כנפגעת בעצמך כדי לתת עדות, ואנחנו נפתח איתך
פנינה תמנו:
 תודה למרכזי הסיוע, שאתם תמיד ידידים קבועים בתוך הוועדה וגם מי שמלווים את הנושא של הפגיעות המיניות
פנינה תמנו:
 בבקשה, תמר
תמר כהן פלג:
בוקר טוב
תמר כהן פלג:
 שמי תמר כהן פלג, אני בת שישים, ובגיל שמונה עברתי סדרת אונס מתמשך על ידי אח שלי
תמר כהן פלג:
 אח שלי הפך להיות רוצח ילדותי
תמר כהן פלג:
 הוא ריטש כל חלקה טובה מהילדות לתוך הבגרות
תמר כהן פלג:
 לאורך השנים, בבית הספר ניתן היה לראות את ההתנהגות השונה, חריגה ולא אחידה עם שאר התלמידים – ואף אחד לא שם לב לזה
תמר כהן פלג:
 אני גדלתי בשכונת מצוקה ביפו, כאשר השכונה הייתה תחת טיפול של משרד הרווחה ועובדות סוציאליות היו חלק בלתי נפרד מהנוף
תמר כהן פלג:
 גם הן, אותן עובדות סוציאליות ולשכת הרווחה, לא באו ונתנו מענה הולם לבדוק מה קרה
תמר כהן פלג:
 לאורך השנים, בעקבות האונס, שהיה אונס מתמשך, חליתי בקרוהן ופיתחתי אנורקסיה מאוד גבוהה
תמר כהן פלג:
 הגעתי למשקל של 45 קילוגרם, אני כמעט 1
תמר כהן פלג:
80 מטר
תמר כהן פלג:
 גם שם מערכת הרפואה, משרד הבריאות, הפסיכיאטר שטיפל בי, לא עצרו לרגע לשאול מה קרה
תמר כהן פלג:
 ניסיתי להתאבד מספר פעמים
פנינה תמנו:
באיזה גיל?
תמר כהן פלג:
פעם ראשונה בגיל 26, כאשר הרגשתי שאין מזור
תמר כהן פלג:
 הרגשתי מופקרת
תמר כהן פלג:
 המשפחה הייתה בהישרדות קיומית כי לא היה אוכל בבית
תמר כהן פלג:
 מערכת החינוך, שם מצפים שיהיו נשים מחנכות –היינו בעיקר עם נשים מורות – שיבואו ויזהו התנהגות חריגה
תמר כהן פלג:
 גם שם זה לא קרה
תמר כהן פלג:
 גויסתי והייתי בשירות משמעותי ב-8200
תמר כהן פלג:
 היום בדיעבד מסתבר שגם שם התנהגתי באופן חריג
תמר כהן פלג:
 כל הזמן חיפשתי וחיכיתי שמישהו יבוא ויציל אותי
תמר כהן פלג:
 היו לא מעט סימנים, אתמול הייתי בהרצאה בשב"ס וסיפרתי להם שגם גנבתי כל מיני דברים קטנים, כאן פילחתי מחנות משהו אחד וכאן משהו אחר, כי נורא חיכיתי שיתפסו אותי
תמר כהן פלג:
 נורא חיכיתי שמישהו יבוא ויחבק אותי וישאל אותי: מה קרה לך? למה את מתנהגת ככה? היו גם שנים מסוימות שהתנהגתי בצורה מאוד אלימה
תמר כהן פלג:
 הכול יצא החוצה, אבל למעשה התהלכתי עם הר געש בתוך הבטן
תמר כהן פלג:
 גם בניסיון ההתאבדות, הפסיכיאטרית, חוץ ממכתב שבו היא אמרה לי לפנות לרופא הקהילה, לא עצרה לרגע לשאול מה קרה
תמר כהן פלג:
 למה ילדה בת 26 מחליטה לבלוע את כל הכדורים שיש בארון? לא הייתי עוד איזה ניסוי בחברת טבע או אביק, ממש לא
תמר כהן פלג:
 ייחלתי לסיים את החיים שלי
תמר כהן פלג:
 אני מרגישה שכל הרשויות שלמעשה היו אמורות לעטוף אותי מגיל שמונה, הפקירו אותי
תמר כהן פלג:
 אין לי מושג, אני לא נכנסת לאנליזות עכשיו לבדוק למה הופקרתי, אבל פשוט הופקרתי
תמר כהן פלג:
     בגיל 45 אזרתי אומץ ופניתי למרכז הסיוע לנפגעות תקיפה מינית
תמר כהן פלג:
 עכשיו אני אחלק את זה לשניים
תמר כהן פלג:
 אני אחלק את החיים שלי ל-עד גיל 45, שם מצאתי את עצמי תלויה וקלושה באוויר – תלויה תרתי משמע – למול אותה שיחת טלפון לקו, כשמהצד השני אני שומעת מישהי ש-וואו, היא מוכנה להקשיב לי, היא מוכנה לשמוע את הסיפור שלי
תמר כהן פלג:
 היא מאמינה לסיפור שלי, יש אוזן קשבת, יש גורם שמכיל, ואולי יש גם גורם טיפולי שיכול לבוא ולעזור לי
תמר כהן פלג:
 אז כמו שאמרתי, החיים שלי מתחלקים מהיום שהכרתי את המרכז ועד היום שהכרתי את המרכז
תמר כהן פלג:
 מגיל 45 ועד היום, אני בת 60 – 15 שנים שאני זוכה לקבל המון הקשבה ופעילות לא מעטה
תמר כהן פלג:
 אבל מה קרה מה-7 באוקטובר - - -
פנינה תמנו:
קודם כול, אני שמחה שלפחות, גם אם זה באיחור רב וניכר, אל מול אותה ילדה שהייתה במצוקה וצריכה עזרה, לפחות הצלחת
פנינה תמנו:
 זה בזכותך, את בסוף פנית איכשהו לקו הזה, ואת מקבלת את העזרה
פנינה תמנו:
 יש כאלה שעד סוף ימי חייהן לא מקבלות עזרה
תמר כהן פלג:
אני לא מקנאה בהן
תמר כהן פלג:
 אני רוצה להגיד שבעקבות האונס חליתי בקרוהן מאוד קשה ויחד עם הקרוהן גם פיברומיאלגיה
תמר כהן פלג:
 אני מוכרת כפוסט טראומה
תמר כהן פלג:
 גם בקטע של פוסט טראומה לא זכיתי לקבל שום סיוע מהמדינה
תמר כהן פלג:
 אני עם דלקת מפרקים מאוד קשה, אני מטופלת בטיפול ביולוגי, אני מזריקה פעמיים בחודש ואני מנוטרלת אחרי ההזרקות
תמר כהן פלג:
 טיפול ביולוגי הוא מאוד קשוח, וזה שאני נראית עכשיו נהדר והתאפרתי ונפלא – לא נשברת רוחי
תמר כהן פלג:
 בפעם הראשונה שחשפתי, בגיל 45, עברתי אירוע מוחי, אחרי שחשפתי את האונס
תמר כהן פלג:
 לפני שלוש שנים עברתי אירוע מוחי נוסף
תמר כהן פלג:
 כל המחלות האלה וכל הסימפטומים זה גוף-נפש
תמר כהן פלג:
מה קרה לי מה-7 באוקטובר? אני כמעט ולא ישנה
תמר כהן פלג:
 כל החוויה הטראומטית והזוועות שעברתי, הכול משוחזר
תמר כהן פלג:
 אין יום ואין לילה שאני לא חושבת מה קורה עם הנשים שעדיין חטופות, מה קורה לנשים שחזרו משם, ומה קורה לי בהיבט האישי בעקבות כל האונס שמסתובב באוויר כבר כמעט 110 ימים
תמר כהן פלג:
 אני חושבת שכאזרחית מדינה, וכמישהי ששירתה בצבא במשך שנתיים בתפקיד משמעותי ב-8200, הייתי מצפה לקבל קצת יותר – כמוני גם נפגעות אחרות – הכרה, תמיכה, סיוע, ובטח ובטח משאבים כספיים
תמר כהן פלג:
 תודה רבה
פנינה תמנו:
 קיבלתי מצגת קטנה של אישה לאישה
עפרה ג'יניאו:
אני יושבת-ראש עמותת אישה לאישה
נעמי שניידרמן:
אני מנכ"לית העמותה
פנינה תמנו:
 מי מכן רוצה להציג את זה? באופן זריז
פנינה תמנו:
 אנחנו מתכנסים לזמנים, כי בסוף אני רוצה להגיע לתשובות של האוצר ושל הרווחה
פנינה תמנו:
 בכאב אני אומרת, להגיע לשורת הכסף, כי זה לא פחות חשוב
פנינה תמנו:
 מי שמכיר אותי יודע שבדרך כלל דווקא זה הכי פחות מעניין אותי, אבל הפעם, בגלל שיש לנו דיון נוסף
עפרה ג'יניאו:
אנחנו פה בעצם בשביל שורת הכסף
עפרה ג'יניאו:
 הנושא שביקשנו להעלות זה דירות המעבר
עפרה ג'יניאו:
 דירות המעבר, למי שלא מכיר, זו איזושהי מסגרת טיפולית לנשים שעברו התעללות
פנינה תמנו:
פיזית? אנחנו מדברים על אלימות פיזית? היו 21 דירות מעבר כשנכנסתי לתפקיד לפני שנה והבטיחו לי שמקפיצים את זה ל-42
פנינה תמנו:
 תבדקו את זה בינתיים
פנינה תמנו:
 זה מה שנאמר לי וזה מה שהובטח לי
פנינה תמנו:
      (מלווה את דבריה במצגת)
עפרה ג'יניאו:
מתוך ה-42 עמותת אישה לאישה מנהלת 20
פנינה תמנו:
רגע, יש לנו 42 בסוף?
עפרה ג'יניאו:
אין לי את כל התמונה
פנינה תמנו:
תבדקו, בסדר
פנינה תמנו:
 תמשיכי הלאה
פנינה תמנו:
 אתם מנהלים את הדירות האלה והן דירות סופר משמעותיות
פנינה תמנו:
 כאשר אישה יוצאת מהמקלט אנחנו מדברים על הדירות האלה, עד שהיא חוזרת לשגרה, או שאני טועה?
עפרה ג'יניאו:
מעבר בין השהות במקלט ליציאה לחיים עצמאיים
עפרה ג'יניאו:
 אנחנו מדברים על כל סוגי האלימות – פיזית, נפשית, כלכלית ומינית, אין פה בעצם הפרדה וזו מסגרת טיפולית, אמרנו את זה כבר
עפרה ג'יניאו:
 זה תיקון לחוק שהתקבל ב-2017, ומתכונת ההפעלה שנקבעה על ידי המשרד במכרז היא שמקצים דירה אחת לשתי נשים
נעמי שניידרמן:
אנחנו העלינו את זה גם בשעתו בדיון
עפרה ג'יניאו:
אנחנו מדברים על דירות המעבר
עפרה ג'יניאו:
 בזמנו מספר פעמים העלינו את זה, שהראייה של המשרד הייתה הקצאה של דירה אחת לשתי נשים
עפרה ג'יניאו:
 אנחנו חושבות שמבחינה מקצועית וטיפולית צריך להקצות מסגרת של דירת מעבר לאישה אחת
עפרה ג'יניאו:
 אני חושבת שכולם יכולים להבין שלקחת שתי נשים - - -
יואב סגלוביץ':
מראש אנחנו מסכימים
יואב סגלוביץ':
 תכף נשמע מהאוצר מה קורה בקיצוצים הקרובים ואז נראה איפה אנחנו עומדים
עפרה ג'יניאו:
בעצם מה שאנחנו ממליצים זה שני דברים עיקריים
עפרה ג'יניאו:
 אחד זה דירה לכל אישה, כמו שאמרנו, ודבר שני זה לעדכן את התעריף שיהיה תעריף ריאלי לעלויות שכר דירה ואחזקת הבית
עפרה ג'יניאו:
 יש את המודל של המשרד, שהוא תקצב את זה, ויש את המציאות בפועל