GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוליה מלינובסקי:
 האם עשיתם את זה? האם חשפתם לה גם את העדויות של הנפגעות, אלו שחיות, וגם את העדויות של האנשים שראו את זה כי הנפגעת עצמה מתה, רצחו אותה; האם נעשה הדבר הזה? אם אחרי כל הביקור הזה, עם עודף המוסריות שלנו ועם עודף הדיסקרטיות, כי זה עודף, זה כבר משהו שהוא לא מתקבל על הדעת, בסוף היא תכתוב לנו פה דו"ח שלא היה ולא נברא
יוליה מלינובסקי:
 זה דבר שני, תכף תענו
יוליה מלינובסקי:
     אני עכשיו אספר לך סיפור
יוליה מלינובסקי:
 קראתי על זה כתבה בעיתון – לא יודעת אם קראתם או לא; כנראה שלא, כי זה היה ברוסית, זה משהו שאתם לא מכירים
יוליה מלינובסקי:
 בן אדם שעבד במסיבה – אגב, הוא פעם ראשונה נתן ראיון בעיתון וסטי – הוא בן 45, הוא עבד במסיבה והוא הצליח לעלות לעץ, הסתתר בעץ וראה כל מה שקרה שם
יוליה מלינובסקי:
 ומרוב הדברים שהוא ראה, הוא אמר שבאיזשהו שלב הוא היה צריך לעצום עיניים ואוזניים כדי לא לשמוע ולא לראות
יוליה מלינובסקי:
 הוא סיפר שם בראיון הזה – אם מישהו ירצה, העיתון וסטי רשמי ומוכר – מה עשו לבנות; איך עשו איתם; איך התעללו בהם; ולא רק בנות
יוליה מלינובסקי:
 בסוף אחרי שעות על העץ, שברו שם אגן ורגליים לבנות, בצורה כזאת
יוליה מלינובסקי:
 אני מקווה מאוד שחושפים את זה לאו"ם, ולא בכפפות של משי
פנינה תמנו:
הוא הביא עדות?
יוליה מלינובסקי:
אחרי שעות על העץ בסוף הגיעו כוחות, הוא הצליח לרדת, פיזרו את זה למקומות
יוליה מלינובסקי:
 הוא חזר הביתה; אף אחד לא דיבר איתו, אף אחד לא יצר איתו קשר
יוליה מלינובסקי:
 הוא התראיין פעם ראשונה, לפני יומיים, בווסטי
יוליה מלינובסקי:
 הוא יושב בבית, הוא ראה כל זה, הוא נפגע
יוליה מלינובסקי:
 הוא בן 45, אבל הוא חי את זה
יוליה מלינובסקי:
 הוא שותה, כי אחרי מה שהוא ראה שם אי אפשר להיות שפוי, זה משהו שבן אדם סביר לא יכול לחיות את הדבר הזה
יוליה מלינובסקי:
      אף אחד לא דיבר איתו, לא פנה אליו
יוליה מלינובסקי:
 הוא לא פנה בעצמו כי הוא לא יודע למי לפנות
יוליה מלינובסקי:
 הוא לא מטופל
יוליה מלינובסקי:
 אני רק שואלת, מה יקרה? שהוא יתאבד בסוף? העדויות שלו שהוא ראה, הוא היה על העץ, הוא ראה באמת, הוא ראה דברים, איך כרתו רגליים, איך אנסו, איך שברו אגן לבחורה; וזו עדות
יוליה מלינובסקי:
      אז הוא התראיין פעם ראשונה לעיתון
יוליה מלינובסקי:
 היו לו כוחות
יוליה מלינובסקי:
 אבל אני כל הזמן אמרתי לכם: אל תחכו שאנשים יפנו; תהיו פרו-אקטיביים, השמות מוכרים, מי שהיה שם במסיבה, מי שהיה ביישובי העוטף, מי שנפגע, תפנו, צרו איתם קשר
יוליה מלינובסקי:
 אז אליו, כנראה אולי שהוא לא מספיק טוב, או שהוא דובר רוסית, או בן 45, לא יודעת; בן אדם יושב בבית, שותה וודקה מרוב הפחד ודברים שהוא עבר - - -
פנינה תמנו:
יוליה אני ממליצה גם לחבר, בואי ננסה לפנות לווסטי, הרי הם ידידים, אנחנו מכירים אותם, הם עיתון מאוד רציני, צריך לפנות לאולגה העורכת שם ולחבר
פנינה תמנו:
 אני מבינה את הנקודה שאת מעבירה, אבל צריך בכל זאת לא לפספס את הסיפור הזה, זה סיפור חריג
יוליה מלינובסקי:
אז כנראה שלא במשטרה, לא ברווחה, לא בשום מקום - - -
קריאה:
אבל זו חובה, זו חלק מהעדויות שאוספים עכשיו במדינה
פנינה תמנו:
תודה, יוליה
יוליה מלינובסקי:
זה בדיוק הדברים
יוליה מלינובסקי:
 כל מה שנאמר זה יפה; אני בטוחה ש-50% מזה לא יקרה, כרגיל
יוליה מלינובסקי:
 דיברנו, מעגל ראשון הנפגעים והנפגעות עצמם
יוליה מלינובסקי:
 אבל יש מעגל שני, יש משפחות שחוו, ששמעו בזמן אמת בטלפונים, הם גם צריכים טיפול
יוליה מלינובסקי:
 אי אפשר לחכות שהאנשים האלו יתאבדו, או לא יודעת מה, יקרה להם משהו
יוליה מלינובסקי:
 אפילו פנייה זה מתבקש, וזה עליכם
ד"ר זהר סהר:
אני כן אגיד שהייתה פנייה יזומה גם מביטוח לאומי וגם ממשרד הבריאות לכל מי שהיה - - -
פנינה תמנו:
יוליה, הדברים החשובים מאוד שאמרת, אני חושבת במקום שנפנה אליהם במסדרונות או במכתבים, אנחנו ננסה להזמין את שר הרווחה וגם את שר הבריאות, נראה לי שזה מאוד חשוב
פנינה תמנו:
 גם אם נביא עדויות, אבל כן נשמע מהם כמי שמפקחים, בסוף יש פה גם מקבלי החלטות
פנינה תמנו:
 מסכימה עם כל מילה שאמרת, בסוף זה לא הדיון לחלוטין, אבל זה המעגל השני של הנפגעים והוא חייב טיפול
יוליה מלינובסקי:
שלא ישימו להם קץ לחיים
סלעית שחר הוכמן:
סליחה אם אני יכולה, קשה לי התיאור הזה - - -
פנינה תמנו:
אנחנו מתכנסים לסיום אז תעני ונתקדם
סלעית שחר הוכמן:
אני רק רוצה להגיד שאפשר להעביר את השם שלי, ומספר הטלפון שלי לפנייה ישירה, אני מוכנה לטפל בו, בצרכים שלו, ולהעביר את המידע
ד"ר זהר סהר:
וגם לכל מי שהיה במסיבה
פנינה תמנו:
בסדר גמור, תודה
פנינה תמנו:
      שוש קרק פרמינגר, צוות חוסן מטה המשפחות
פנינה תמנו:
 שוש היקרה, חברה ותיקה גם
שושנה קרק פרמינגר:
האמת היא שהיום אני באתי כנציגה של צוות חוסן למען החטופים ומשפחותיהם
שושנה קרק פרמינגר:
 בעברי ישבתי הרבה מאוד כאן כנציגת הרווחה, והיום אני מדברת כנציגת חוסן עם הערכה עמוקה מאוד לעבודה של משרדי הממשלה, ורצון מאוד גדול לקרוא לשיתוף פעולה, כי אני באה היום מהשטח
שושנה קרק פרמינגר:
 זאת אומרת, היום אני באה מהמקום של המפגש עם האימהות והאבות של כל אחת ואחת מהנשים שנמצאות כאן, אני מלווה אותם בהתנדבות שלושה חודשים
פנינה תמנו:
אנחנו מדברים על הנשים שנמצאות בשבי
שושנה קרק פרמינגר:
הנפגעות בשבי שחשופות לפשעי מלחמה, אלימות מינית קשה וסכנה איומה של הריונות
שושנה קרק פרמינגר:
 ואני רוצה לשים את זה בקול רם: של הריונות, ושמבחינתן הזמן אוזל
שושנה קרק פרמינגר:
 יש גם נפגעים; אך אני מתייחסת כרגע לנשים הצעירות, 13 נשים צעירות
שושנה קרק פרמינגר:
      ואני רוצה לדבר לרגע בשם אותה אישה; אמא שלה; אחותה; חברותיה; ניצולות וניצולי שואה שיוליה דיברה על אחד מהם
שושנה קרק פרמינגר:
 אני מלווה כמה ניצולים
שושנה קרק פרמינגר:
 הניצולים האלה הם קורבנות בעדות לתקיפות מיניות
שושנה קרק פרמינגר:
 לי הייתה את הזכות להקים את המרכז הראשון לטיפול בנפגעות תקיפה מינית, כפיילוט במשרד הרווחה, לפני 25 שנה
שושנה קרק פרמינגר:
 עבדתי בו 20 שנה
שושנה קרק פרמינגר:
      ולענייננו, אני מרגישה שאנחנו כלואות וכלואים בדילמה נוראית, שמי שבעצם מוביל אותה הן המשפחות שנקלעו מהשביעי לאוקטובר למציאות נוראית
שושנה קרק פרמינגר:
 כי, תראו, אתמול היה יום ההגנה הבינלאומי להגנת הפרטיות
שושנה קרק פרמינגר:
 רומי ועוד כלואות שם, והמשפחות נקרעות
שושנה קרק פרמינגר:
 מצד אחד אני, כאימא, חייבת לעשות את הכול כדי שבתי יצא בחיים
שושנה קרק פרמינגר:
 אבל איך אני יכולה להתמודד עם זה כשאני הולכת עכשיו ואני מתראיינת ואני אוספת עדויות על מה שעשו לה? לישון עם זה אני לא יכולה, ואני דיברתי, ואני מלווה את האימהות ואת האחיות ואת האבות האלה; הם קרועים
שושנה קרק פרמינגר:
      ואני קוראת כאן, זאת אומרת, הדילמה מאוד גדולה, ואנחנו רואים את זה לאורך כל השנים, לאותה נפגעת להגיע למקום של להגיד "כן, אני שוש, אני נפגעת" יכול לקחת שנים רבות
שושנה קרק פרמינגר:
 אנחנו צריכים, באופן אופרטיבי, מיד, כשאנחנו מארגנים מערכי קליטה מיידית ומאוחרת יותר – לעשות את זה בדרך שלא ייעלמו לנו נשים, ולא ייעלמו לנו גברים, ולפעמים לעשרות שנים, מניסיוני המקצועי, אני מדברת עכשיו כבעלת ניסיון
פנינה תמנו:
לכן צריך לעשות הכול גם לשחרר את החטופות והחטופים
שושנה קרק פרמינגר:
אני חושבת שזה מנעד מאוד רגיש
שושנה קרק פרמינגר:
 מצד אחד כן לשים את הכותרת, כי אנחנו חייבים לשים על השולחן את הנושא של פגיעות מיניות, סכנת הריונות
שושנה קרק פרמינגר:
 זאת אומרת, זה הרי צף מכל מקום
שושנה קרק פרמינגר:
 היום הנושא, איך אנחנו אומרים? – השטח הוא תמיד הרבה יותר חזק מכל דבר אחר
שושנה קרק פרמינגר:
 זה נדחף החוצה
שושנה קרק פרמינגר:
 ולכן אני פונה דווקא למשרד הבריאות, שיכול מאוד להיות, וחשבתי על זה הרבה מאוד, ושוחחתי עם פרופסור חגי לוין שהוא אחראי על ענף הבריאות במטה, ועם שלי, אתמול – משרד הבריאות, אי אפשר להשאיר את המשפחות כאלה שאין להן את הברירה והן חייבות - - -
פנינה תמנו:
מה היה? יצא לנו לשוחח עם חגי, גם אני וגם חברת הכנסת מלינובסקי
פנינה תמנו:
 מה הייתם רוצים?
שושנה קרק פרמינגר:
מה שהיינו מבקשים, ואני חושבת שזה אינטרס מאוד משותף לנוגעים בדבר, למשרדי הממשלה, למטה ולחטופות: שמשרד הבריאות, במסגרת המותר, בלי לפגוע בסודיות ובפרטיות, ייצא עם מסמך שאומר "אנחנו אספנו עדויות אנונימיות", שייצא עם איזושהי הכרזה כמשרד שלוקח אחריות על המידע הזה
פנינה תמנו:
אני ממליצה להיפגש עם מטה המשפחות, שבאמת עושים שם עבודת קודש, ונמצאים בקשר יומיומי עם משפחות החטופים והחטופות, ולא רק
פנינה תמנו:
 צריך לקיים איתם פגישה
פנינה תמנו:
 אני חושבת שהבקשות הן מאוד בסיסיות
פנינה תמנו:
 תודה שוש
פנינה תמנו:
 את רוצה משפט לסיכום?
שושנה קרק פרמינגר:
אני חושבת שכל אחד ואחת מאיתנו מהשביעי לאוקטובר, העולם של כל אחד מאיתנו ברמה המקצועית והאישית, התהפך
שושנה קרק פרמינגר:
 ואני קוראת לשיתוף פעולה בין משרדי הממשלה, בין המטה ומענים אחרים בשטח - - -
פנינה תמנו:
אבל לא נפגשתם איתם? משרד הבריאות עד עכשיו לא נפגש אתכם, מהשביעי באוקטובר?
שושנה קרק פרמינגר:
לא
פנינה תמנו:
זה תמוה
שושנה קרק פרמינגר:
כן הייתה פגישה - - -
ד"ר זהר סהר:
	 	היו פגישות, וגם היה אפילו ביקור לדעתי, השר והמנכ"ל ביקרו במטה החטופים
פנינה תמנו:
שוש, אבל בנושא בריאות, ספציפית, היא אומרת שהיה; בנושא גם של הפגיעות המיניות?
שושנה קרק פרמינגר:
בנושא בריאות היה, גם היום יש; אבל אני מדברת על רווחה, אני מדברת בכלל על כל הנושא של המשפחות, יש דיאלוגים, אבל אין גוף - - -
פנינה תמנו:
אני משערת שלא תהיה התנגדות לפגוש אתכם ספציפית על נושאים שלא עלו
פנינה תמנו:
 אני מודה לך שוש
פנינה תמנו:
     רצית לומר משפט יוליה?
יוליה מלינובסקי:
כן, אני בדיוק יצאתי, עשיתי בירור
יוליה מלינובסקי:
 אז ככה: קודם כול, אנשים לא יודעים למי לפנות
יוליה מלינובסקי:
 אין הסברה
יוליה מלינובסקי:
 אף אחד לא מסביר בצורה מרוכזת, תפנו למספר ככה וככה; מגיע לכם ככה ככה; הסברה מבחינת העדויות שלהם
יוליה מלינובסקי:
 אנשים לא יודעים שאנחנו כמדינה צריכים את העדויות שלהם, הם לא מבינים את זה
פנינה תמנו:
בגלל זה עכשיו הם יוצאים לקמפיין ההנגשה
ד"ר זהר סהר:
אני רק רוצה לשאול: משטרת ישראל, לפי מה שידוע לי לפחות, עברה בין כל האנשים גם משתתפי המסיבה - - -
פנינה תמנו:
לא , אל תבנו על זה, אני זוכרת ש-105 עברו והתקשרו, וזה היה משרד הרווחה שעשו עבודה מאוד קשה, ואני הגעתי ודיברתי עם מנכ"ל הרווחה ופנו ועשו אקטיבית
פנינה תמנו:
 אל תבנו על זה, זה היה ממש בשבועיים הראשונים, לדעתי, או בחודש הראשון
ד"ר זהר סהר:
הבנתי שמשטרת ישראל גובה עדויות
פנינה תמנו:
עזבו אתכם, לא כולם הולכים למשטרה בסיפור של פגיעות מיניות
פנינה תמנו:
 האמינו לי, תישארו במה שאתם אמרתם שאתם הולכים לעשות
פנינה תמנו:
 ואני אומרת לכם, זה לא רק להציג ולעשות וי; כפי שאתם רואים יש פה חברות כנסת לביאות שהולכות לעקוב אחרי הנושא הזה
יוליה מלינובסקי:
עכשיו, מה הם אומרים לי, האזרחים שחוו את האירוע? הוא בכלל לא מבין שהוא נפגע, הוא לא מבין שהוא צריך גם טיפול, שגם יש לו זכויות, ושהעדות שלו היא חשובה לנו, להיסטוריה
יוליה מלינובסקי:
 וגם, תחשבו שאלו עדויות שעל סמך זה אנחנו נעמיד אותם לדין
יוליה מלינובסקי:
 אף אחד לא דיבר איתם
יוליה מלינובסקי:
 אנשים לא מבינים עד כמה זה חשוב, גם להם באופן פרטי וגם לנו כמדינה, זה הקשר פה
יוליה מלינובסקי:
      עכשיו, כרגע אני ביקשתי שידברו איתו, ליצור איתו קשר, כשאני באופן אישי ביקשתי לדבר עם בן אדם, עלתה שאלה: דוברי רוסית, האם אתם נותנים מענה לדוברי רוסית?
פנינה תמנו:
הנגשה שפתית
פנינה תמנו:
 יוליה, אני חייבת להתקדם
פנינה תמנו:
 אנחנו סוגרים את הדיון, בגלל שיש דיון נוסף
יוליה מלינובסקי:
משפט אחרון: כשאתם עכשיו תצאו לקמפיין, גברתי יושבת הראש, קחו בחשבון אוכלוסיות שונות בארץ, שפות, הנפגע עצמו, מעגל שני חשיבות לפנות - - -
פנינה תמנו:
לא, זה לא כזה ברור, ואני אסביר לכם למה: כי, נגיד, בתקופת הקורונה נתנו טיפול נפשי - - -
יוליה מלינובסקי:
אנחנו צריכים את העדויות האלו בשביל העתיד שלנו
יוליה מלינובסקי:
 גם במשפט אנחנו נצטרך אותם
יוליה מלינובסקי:
 הבחור הזה מחזיק עדויות, שאין לזה ערך אפילו
יוליה מלינובסקי:
 זאת אומרת, לא ניתן להעריך כי זה ענק
פנינה תמנו:
זה לא כל כך ברור הנקודה שהיא מעלה, מהסיבה הפשוטה: למשל, בקורונה היה טיפול נפשי, שניתן באמצעות קווים כאלה ואחרים כולל התקשרות עם ער"ן ועוד, ואמרו שיש בשפות וממש לא היה בשפות
פנינה תמנו:
 אני כשרת העלייה וקליטה לשעבר הייתי צריכה להקים את המוקד לסיוע הנפשי, כי לא נתנו בשפות
פנינה תמנו:
 אז לא להגיד ברור, לבדוק את עצמכם שאם יש מי שצריך סיוע וטיפול בשפה אחרת או אפילו בקו הטלפון – אתם צריכים לדעת לתת את המענה
פנינה תמנו:
      שרון בריק דשן מנכ"לית קולך, בבקשה, מבקשת ממש קצר כי אני תכף סוגרת את הישיבה
שרון בריק דשן:
דיברנו על מעגלי הנפגעים, אז ברור לכולנו שכשאנחנו מדברים על הנפגעות ועל הנפגעים בזמן אמת כולל העדים זה המעגל הראשון
שרון בריק דשן:
 אבל למיטב הבנתי החוק והטיפול כולו שנפגעי פעולות איבה זה מי שנכח במקום, אז מהבחינה הזו מי שלא נמצאים בדיון הזה ואנחנו מדברות עליהם, אבל בעצם הם לא נכללות או נכללים בסל – אלה בני המשפחה, חברים, תומכים, נשים שנפגעו מהאלימות מינית בעבר, כל אלה לא נמצאים בכלל בפוטנציאל הטיפול
שרון בריק דשן:
      אז יש כאן ערבוב, מצד אחד אנחנו ממשיכות לדבר על מעגלים אבל לפי החוק הם לא נמצאים שם
שרון בריק דשן:
 כשפנינו לביטוח הלאומי, לפני שלושה חודשים אני חושבת, אז גם התשובה הייתה שהפוטנציאל היחיד, אם היה חוק ייעודי לאירוע של השביעי באוקטובר, ואז אפשר היה לטפל גם בכל המעגלים הנוספים
פנינה תמנו:
לא כל כך הבנתי, את אומרת שהם לא מטופלים תחת חוק פעולות איבה כי הם לא נפגעי פעולות איבה
פנינה תמנו:
 לא, מי שנפגע לפני בעבירות מין שאנחנו כולנו רוצים לייעל את התהלך הטיפולי, הוא לא נפגע פעולות איבה
שרון בריק דשן:
ובני המשפחה שהיו בבית?
פנינה תמנו:
מה זאת אומרת? אנחנו לא נגדיר אנשים שלא נפגעו בטרור כנפגעי פעולות טרור
שרון בריק דשן:
עליהם מדברים, שמענו עכשיו - - -
פנינה תמנו:
לא, אבל זה משהו אחר, אנחנו מעלים את הנושא הזה, אנחנו מדברים על נפגעים שנפגעו לפני
שרון בריק דשן:
אני מדברת, נתתי דוגמאות של כמה מעגלים, אחד מהם זאת האמא לחטופה - - -
פנינה תמנו:
זה אנחנו מסכימים איתך
פנינה תמנו:
 המעגל השני לטיפול גם צריך להזכיר
פנינה תמנו:
 אנחנו מדברים על מי שנפגעו ועומדים בתור ולא מקבלים טיפול, שנפגעו לפני השביעי באוקטובר, אלה לא קשורים לחוק נפגעי טרור
שרון בריק דשן:
אבל הם מקבלים טיפול אצלנו
פנינה תמנו:
רק לקצר, לקצר - - - זה לא היה ברור
שרון בריק דשן:
יכולות להיות, ועל זה דיברנו גם בפעמים הקודמות, על נשים שנפגעו בעבר והאירוע הזה טריגר עצום מבחינתם - - - זו גם קבוצה, אבל האימהות היו עכשיו דוגמא נהדרת
פנינה תמנו:
אבל לא יהיה מצב שהם יטופלו ב- - - של הביטוח הלאומי
סלעית שחר הוכמן:
אם היו כאלה שהם נפגעו בעבר והם היו באזורי הלחימה והם רבים – הם זכאים לטיפול מידי אצלנו
שרון בריק דשן:
מה עם האימהות? הן בבית, הן לא היו במסיבה
סלעית שחר הוכמן:
אני עונה לגבי מי שנפגע
שרון בריק דשן:
אז אני אומרת שיש פה אנשים עם צורך בטיפול שאין לו מענה
ד"ר זהר סהר:
יש מענה במרכזי החוסן
פנינה תמנו:
שרון, תודה, תדברי אחר כך בבקשה עם סלעית, אני בטוחה שהיא תהיה מוכנה להקשיב, תבררו אם יש איזה נקודה שלא כל כך הבנו
ד"ר זהר סהר:
אבל כן חשוב להגיד שיש מענה במרכזי החוסן, מרכזי החוסן אמורים לטפל בכל מי שמרגיש חרדה או איזושהי פגיעה סביב הנושא של אירועי אוקטובר בלי קשר אם - - -
פנינה תמנו:
אני רוצה, למרות שאמרתי שאני מסכמת, אבל אני רואה שיש כאן את טלאור ושדי, נפגעת תקיפה מינית
פנינה תמנו:
 אנחנו ניתן לך לדבר ואז נסגור את הדיון
פנינה תמנו:
 תודה שאת כאן
טלאור ושדי:
אני אדבר מאוד בקצרה, אני אסכם את הבוקר שלי, אני חושבת שהוא מאוד ממצה כאן את כל מה שמדברים על טיפול מותאם
טלאור ושדי:
 אני מול אפליקציית קופת החולים שלי, מנסה לקבוע תור לפסיכיאטר
טלאור ושדי:
 התור הקרוב הוא ביולי – עוד חצי שנה, והפסיכיאטר – הוא פסיכיאטר של הזִקְנָה; אני בת 20, הטיפול לא מותאם לי
פנינה תמנו:
פסיכיאטר אמור באמת לסייע באיזון או בסיוע פסיכיאטרי, הרי פסיכיאטרים לא באמת נותנים סיוע נפשי
טלאור ושדי:
הפסיכיאטרים קודם כל גם יכולים להפנות לאיזשהו טיפול בקהילה שהוא מותאם, טיפול 
נפשי - - -
פנינה תמנו:
אבל למה שתגיעי לפסיכיאטר, כדי להגיע לפסיכולוג בקהילה?
טלאור ושדי:
הרבה פעמים – לפחות אני יודעת על עצמי – שהרבה פעמים צריך רגע לשים את הפלסטר, לקחת איזשהו כדור באופן קבוע, להרגיע את רמות החרדה בשביל שיהיה אפשר לשבת על ספת הטיפולים ולדבר
פנינה תמנו:
וזה אי אפשר להגיע, את אומרת, למיון?
טלאור ושדי:
הגעתי למיון, משם לא התגלגל שום דבר, הפנו אותי שוב לקופה, והקופה מפנה בחזרה למיון, שמפנה שוב לקופה, וזה המעגל שחוזר על עצמו
טלאור ושדי:
      הטיפול הוא גם לא מותאם
טלאור ושדי:
 כלומר, אני, הטיפול הכי קרוב שהשגתי הוא שעה נסיעה ברכבת מהבית שלי, למישהו שמתמחה בתחום שהוא בכלל לא קשור אליי
טלאור ושדי:
 מדברים בסוף על מותאם; אבל נגיד, לדוגמה, יש עכשיו אייטמים בתקשורת על איזשהו אירוע פעולות איבה, למטה יהיה קליק קטן עם מספר למוקד לנפגעי פעולות איבה
טלאור ושדי:
 ראיתי את זה בקניון השבוע, סתם, ליד H&M, ראיתי בקניון למטה, נפגעי פעולות איבה והיה מספר
טלאור ושדי:
 אבל למה אני בתחנת משטרה, או באינטרנט, או כשאני קוראת כתבה על אירוע אלימות מינית שהיה ב-7 באוקטובר – למה שם אין לי מספר למטה, למי אני פונה, מגיעה לאן?      אני חושבת שזה, אני מלווה הרבה נפגעות בשירות לאומי שלי ובעבודה שלי, ואני בסוף רואה נפגעות שיוצאות מהחדר האקוטי, עם פיסת הנייר הזאת, ולא יודעות מה עכשיו, לאן הולכים עכשיו, מה עושים מפה
טלאור ושדי:
 קופת החולים בעצמה לא יודעת, אני מתקשרת לקופת חולים שלי, ואומרים לי, תחפשי באפליקציה את התור קרוב; אין תור קרוב, מה את רוצה שנעשה? נמציא פסיכיאטר?
יוליה מלינובסקי:
זה שגרה, גם בשגרה ככה
פנינה תמנו:
עולות פה שאלות מאוד מאוד מאוד חשובות
פנינה תמנו:
 קודם כול, תודה על התרומה שלך לחברה, על החזרה מהחוויה הלא פשוטה שלך
טלאור ושדי:
אני יכולה להגיד משהו אחרון, ולענות לך, חברת הכנסת יוליה: אני חושבת על המשפט של 'נרצחו, נרצחו, נרצחו'; לא נרצחנו – אנחנו כאן, יושבות, שותות סודה, ובשביל שנוכל לעשות את זה - - -
פנינה תמנו:
לא, היא מדברת על מי שנרצחו בטבח
טלאור ושדי:
אוקיי, אז אני רק אומרת, מצטרפות אלינו לתור עכשיו, נפגעות, ויש כאן נפגעות שמחכות בתור עוד מלפני, ומצטרפות לג'ונגל הזה - - -
יוליה מלינובסקי:
אנחנו מדברים פה, בדיון הזה בעצם, הבעיות עם הטיפול בנפגעות, תקיפות מיניות, זו בעיה ידועה
טלאור ושדי:
נכון, אבל הן מצטרפות אלינו לתור, הן עומדות עכשיו איתנו בתור
טלאור ושדי:
 אני בתור חמש שנים
טלאור ושדי:
 כמה זמן אני אחכה?
יוליה מלינובסקי:
בלי לפגוע באף אחד, ובלי כמובן להגיד זה יותר חשוב וזה פחות חשוב – ברור שבסוף התוצאה שהיה פה אירוע לאומי, והתקיפה המינית בו הייתה על רקע לאומני, עם כל מה שמלווה מסביב
יוליה מלינובסקי:
 זה אירוע אחר
יוליה מלינובסקי:
 הטיפול כנראה צריך להיות אחר
יוליה מלינובסקי:
 וגם החוויות וההרגשה והרוח הציבורית שונה
יוליה מלינובסקי:
      אני לא אומרת שאת פחות שווה או יותר שווה; אני לא שם
יוליה מלינובסקי:
 אבל את יודעת, כל פעם את צריכה להתייחס לגופו של עניין
יוליה מלינובסקי:
 אנחנו פה מדברים על, למשל, אותו בחור שסיפרתי את המקרה
יוליה מלינובסקי:
 בשגרה, זה לא היה קורה, נכון? זה משהו אחר
פנינה תמנו:
יוליה, אני רוצה לסגור את הדיון
פנינה תמנו:
 טוב, תודה לך, טלאור, הדברים שלך נשמעו
פנינה תמנו:
 אני בטוחה שגם נציגות המשרדים הרלוונטיות רושמות לפניהן
פנינה תמנו:
 לעניין התורים, לפחות פסיכיאטר שיכול לתת מרשם אחראי, מספיק, ועם התמחות שהיא רלוונטית – זה דבר שהוא מאוד מאוד בסיסי
פנינה תמנו:
 בטח אם מגיעים למיון, ובמיון לא נותנים טיפול רציף
טלאור ושדי:
במיון לא נותנים טיפול תרופתי קבוע, אפשר לתת איזה משהו הרגעתי
פנינה תמנו:
 אני הקמתי את השדולה למען מתמודדי הנפש בפעם הראשונה בכנסת, ב-2018 לדעתי
פנינה תמנו:
 אנחנו מבינים שהרבה מאוד מהנפגעות, זה עובר דרך הצורך בסיוע הנפשי וגם תרופתי, ובוודאי לראות מטפל באופן תדיר ורציף
פנינה תמנו:
      אני רוצה להודות לכם על ההשתתפות
פנינה תמנו:
 הוועדה תפנה למשרדי הבריאות והרווחה לתעדף את הנושא ולשים אותו בראש סדר העדיפויות, וגם תזמין אותם להשתתף בדיוני המשך בנושא, כאן בוועדה
פנינה תמנו:
      הוועדה מבקשת לקבל את המסמך המשותף שנכתב, שיכלול את השירותים גם הקיימים, ואלה שמתוכננים להיות מוקמים
פנינה תמנו:
      הוועדה מבקשת לקבל עדכון לגבי הנושאים שכרגע נבחנים על ידי המשרדים
פנינה תמנו:
 וגם ביקשתי שתתנו תשובות, תשתדלו עד שבוע הבא, הרחבת מודל מחלקה ראשוני ייעודי לנפגעות; ממשק המידע בין אתרי המשרדים, גם אם מדובר בלינקים; מבחינת מודל מרכז הגנה ייעודי לבגירים – האם הוחלט לבצע, מה הוחלט לבצע; ואני גם מבקשת שיועבר לוועדה בהקדם האפשרי מה דרכי ההנגשה ומה יעדי הזמינות
פנינה תמנו:
      אני מודה לכם, מודה לכל המשתתפים
יוליה מלינובסקי:
מתי קמפיין שלכם יוצא?
פנינה תמנו:
יוליה, היא תעביר לנו
פנינה תמנו:
 רוצה – תדברי איתה
פנינה תמנו:
 תודה, הישיבה נעולה
פנינה תמנו:
אני רוצה לברך את כל הצעירים והצעירות שנמצאים איתנו כאן בחדר, ממכינת נשרים קלו? מישהו רוצה להגיד כמה מילים על המכינה? אני אשמח, לפני שאני פותחת את הדיון
פנינה תמנו:
 מי המנהיג או המנהיגה שעושים את זה?
דריה לשם:
ממש בקצרה
דריה לשם:
 אני דריה לשם, אני מהמכינה
דריה לשם:
 קוראים למכינה מנשרים קלו, אנחנו נמצאים במעגן מיכאל
דריה לשם:
 אני אספר על הרעיון של המכינה שלנו, שאנחנו דוגלים בניהול משותף, בשונה ממכינות אחרות
דריה לשם:
 אז אנחנו לא חניכים במכינה, אנחנו משתתפים במכינה ואנחנו לוקחים אחריות על מה שאנחנו עושים
דריה לשם:
 והיום בחרנו לבוא לפה וללמוד
דריה לשם:
 הנה הרכזת שלי, מצלמת אותי
דריה לשם:
 כמו שאנחנו משתתפים במכינה ולא חניכים, היא רכזת ולא מדריכה
דריה לשם:
 היא לא מדריכה אותנו לעשות שום דבר, היא רק מפקחת שמה שאנחנו עושים בעצם עובד ונכון
דריה לשם:
 יש למישהו משהו שהוא חושב שאני צריכה להוסיף?
פנינה תמנו:
 יש לכם ועד מנהל משותף עם חברי המכינה?
דריה לשם:
אז בגדול יש שמונה ילדים מהמכינה שהם נקראים הוועד המוביל, חץ
דריה לשם:
 הם בעצם אחראים, כל אחד מהם אחראי על תחום מסוים וביחד הם אחראים להיות על הקשר בין הצוות לבין משתתפי המכינה
דריה לשם:
 כל אחד בתחום שונה
דריה לשם:
 חלק אחראים על ניהול המליאה שלנו, חלק אחראים על פרויקטים על גיחות מחוץ למכינה וכן הלאה וכן הלאה
דריה לשם:
 אז בעצם זה עובד ככה שיש שמונה מהמכינה שמפקחים שזה עובד, בתיאום עם הצוות
פנינה תמנו:
 ומתי מתגייסים? מי שנמצא כאן
גלעד קריב:
אם את כבר מעלה את הסוגייה
גלעד קריב:
 אז זה מקום להזכיר שאנחנו עדיין ממתינים מצה"ל ומשרד הביטחון לתשובות על הש"ש ועל המכיניסטים
גלעד קריב:
 אנחנו יודעים את הנתונים
גלעד קריב:
 אבל אנחנו רוצים שמשרד הביטחון וצה"ל יציגו אותם והם יודעים למה הם לא רוצים להציג את הנתונים
גלעד קריב:
 כי אז יתברר גודל האבסורד והעיוות והאפליה בין המסלולים השונים ואיך פגעו בש"ש ובמכיניסטים בצורה חסרת פרופורציה
דריה לשם:
נכון לעכשיו מהמכינה שלנו מתגייסים שישה מתוך 25 פוטנציאליים
דריה לשם:
 זה המון
פנינה תמנו:
שיהיה להם בהצלחה
גלעד קריב:
 שנעבוד ביחד כדי שהם ישלימו את שנת הדח"ש המלאה שלהם ואז הם יתגייסו לשירות משמעותי עם קצונה, עם פיקוד
פנינה תמנו:
תודה חה"כ קריב
פנינה תמנו:
 אני מודה לך על שהצגת ותודה שאתם באתם לבקר
פנינה תמנו:
 אני רוצה לפתוח את הדיון שלנו
פנינה תמנו:
 דיון שתוכנן להתקיים די מזמן, אבל בנסיבות שאנחנו נמצאים זה נדחה
פנינה תמנו:
 אם כי בווריאציות כאלה ואחרות הוא עלה, כדרך אגב
פנינה תמנו:
 וזה ממש לא נושא של דרך אגב, זה נושא מאוד מאוד מרכזי וחשוב שאני שמה לנגד עיניי וגם חברי הוועדה בדיונים שאנחנו מנהלים כאן, במטרה לשפר את המציאות של הדיור והסיוע בשיכון לנשים שהן נפגעות אלימות במשפחה
פנינה תמנו:
      אני פותחת את הדיון בנושא סיוע בדיור ליוצאות מקלטים ונפגעות אלימות במשפחה
פנינה תמנו:
 נמצאים איתנו משרד השיכון, גם משרד הרווחה
פנינה תמנו:
 זה בהקשר של מה שדיברנו עם הדירות מעבר נקרא לזה
פנינה תמנו:
 מי מהארגונים נמצא איתנו? אישה לאישה
מיכל אוריון שגיא:
ויצ"ו
פנינה תמנו:
ויצ"ו
פנינה תמנו:
 יופי
קריאה:
פורום הדיור הציבורי
פנינה תמנו:
לפני כן אני אפתח ואומר, אנחנו מכירים את סוגי האוכלוסיות הזכאיות לסיוע בדיור
פנינה תמנו:
 בין אם זה בדיור ציבורי כמי שממתינים בתור ובין אם זה מי שמסתייעים על ידי המדינה בסבסוד או תשלום שכר דירה
פנינה תמנו:
 אני מכירה את התורים הארוכים ולצד זה אני גם מכירה את זה שיש דירות שעומדות, דיברנו על זה בדיון הקודם
פנינה תמנו:
 דירות שעומדות ריקות
פנינה תמנו:
 שאני חושבת שאם היו מנגישים אותם לחלק מהנשים הדירות לא היו עומדות ריקות וזה דירות ממש מצילות חיים
גלעד קריב:
הן ריקות ומשמשות מטרות שהן לא של הדיור הציבורי, גם את זה צריך להזכיר
פנינה תמנו:
 אני גם רוצה להזכיר שהיה מבקר המדינה והיו הרבה מאוד החלטות בעניין הזה
פנינה תמנו:
 כמו כן, אני רוצה להזכיר שהנתונים לצערי לא מזהירים
פנינה תמנו:
 לדעתי למעלה 30% מהנשים חוזרת לבעל המכה כתוצאה מהתמודדות כלכלית קשה, שזה מתחיל בדיור, צריך להודות
פנינה תמנו:
 מתחיל בדיור
פנינה תמנו:
 הצלחנו להוביל לאחרונה תיקון קטן, לא כל כך גדול אבל כן משמעותי בעיניי, הוא צריך להיות הרבה יותר משמעותי, שזה הגדלת המענק לנשים שיוצאים מקלטים
פנינה תמנו:
 למי שלא יודע זה יעבור השבוע בקריאה שנייה ושלישית
פנינה תמנו:
 הגדלה של תוספת של כ-40%, אבל במספרים המוחלטים זה בדיחה שגם על זה היינו צריכים להילחם
גלעד קריב:
וגם לצערנו המון נשים לא מגיעות למקלטים
פנינה תמנו:
 ואני רוצה לשמוע ממשרד השיכון
פנינה תמנו:
 אני יודעת שעשיתם תהליכים למשל לאחרונה עם עולים חדשים וכן יש שם פריצת דרך עם הסיוע בשכר דירה, זה ייאמר לזכות השר
פנינה תמנו:
 אז אני מבקשת משרד השיכון תספרו לי מה קיים ומה עוד לפנינו
ליאת גואלי:
שמי ליאת גואלי, משרד השיכון
ליאת גואלי:
 מנהלת תחום פרט וחריגים
ליאת גואלי:
 אני אדבר בשם משרד השיכון, עולים זה משרד הקליטה
פנינה תמנו:
כן, כן, אני מדברת על נשים, אני רק הבאתי דוגמה
ליאת גואלי:
אז אני אומרת, הדיור הציבורי כמשמעותו בחוק הוא ניתן לזכאי הפרט
ליאת גואלי:
 מי שאושר לדיור ציבורי בהתאם לכללים האחידים שלנו שפורסמו לציבור
ליאת גואלי:
 נפגעי האלימות רשאים לבחון זכאותם בהתאם לכללים, לרבות גם בוועדת החריגים שוועדת החריגים כמובן לוקחת בחשבון את נושא האלימות במשפחה כמשהו שהוא מאוד משמעותי
ליאת גואלי:
 בהתאם למדיניות של המשרד הדירות הפנויות ללא ביקוש ייצאו למכירה ומכספי המכירה - - -
פנינה תמנו:
לא, לא, נחזור רגע
פנינה תמנו:
 מה אתם עושים למען נשים שהן יוצאות ממעגל האלימות?
ליאת גואלי:
אנחנו מסייעים בשכר דירה
ליאת גואלי:
 יש לנו תוכנית שהיא תוכנית שממש במסלול מהיר, שאנחנו נותנים סיוע בשכר דירה ל-36 חודשים מהרגע שהן יוצאות לטיפול והן מוכרות כנפגעות אלימות
פנינה תמנו:
36 חודשים שאתם נותנים סיוע בשכר דירה של איזה גובה?
ליאת גואלי:
זה מדרגי משנה לשנה
ליאת גואלי:
 זה מתחיל מ-1,370 שקלים לשנה הראשונה
פנינה תמנו:
בלי קריטריונים כלכליים?
ליאת גואלי:
בלי קריטריונים כלכליים
ליאת גואלי:
 ממש איך שהיא יוצאת מהבית היא מקבלת
פנינה תמנו:
מהבית, לא מהמקלט
פנינה תמנו:
 כל דבר נרשם
ליאת גואלי:
גם, גם
פנינה תמנו:
לא, אני רוצה לדעת שזה גם וגם, כדי שלא נצמצם את האוכלוסייה
גלעד קריב:
1,370 שקלים בלי תלות בגודל משפחה?
ליאת גואלי:
אני מסכימה שזה לא מספיק
גלעד קריב:
לא, אני מנסה, אני עוד לא נותן
קריאה:
זה הכי הרבה
גלעד קריב:
זה הכי הרבה
פנינה תמנו:
הדיון פה יתנהל בצורה מסודרת
פנינה תמנו:
 אתם רוצים להעיר, לא כולם ביחד
פנינה תמנו:
 אצלי זה מתנהל בצורה מאוד מסוימת, החברים מכירים
פנינה תמנו:
 חברי הכנסת זה משהו אחר, זה לא היה אליך, גלעד, זה היה למשתתפים
גלעד קריב:
גם בי אפשר לנזוף
גלעד קריב:
 זה לא יעיל, אבל אפשר
ליאת גואלי:
הנוהל הזה עודכן באמת לפני שנה
ליאת גואלי:
 ופתחנו שם עוד מסלול ביחד עם משרד הרווחה
ליאת גואלי:
זה נוהל בשיתוף משרד הרווחה, שהם אלו שמגדירים מי הנפגעת האלימות
פנינה תמנו:
 תכף תרשמי אני רוצה לדעת מי אם מגדירים נפגעת אלימות