GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פנינה תמנו:
 אנחנו אמרנו שנעשה פילוח טיפה יותר מעמיק
מירב שץ:
וחשוב לי לומר שמבחינת המשטרה אני הכנסתי הנחיה, וזה ירד, יחד עם ראשת אג"מ, כל ניידת מבקרת שלוש פעמים במלון, נכנסת, יורדים - - -
פנינה תמנו:
כן, שוב, לא סתם אמרתי רך
פנינה תמנו:
 מצד אחד אנחנו לא צריכים, וזה משהו שמאוד מזוהה איתי, לא צריך לבוא עם ניידות, זה מכניס ילדים - - -
מירב שץ:
לא, לא - - -
פנינה תמנו:
לבוא מהמקום הרך
פנינה תמנו:
 מתי מגיעים עם הצד הנוקשה? כשיש גבר אלים, כשיש זה, בסדר, צריך מעצרים, יהיו מעצרים
הוד לוי:
אני אומר משהו אחד, לשמחתי אחרי כל דיון שאני נמצא אצלך אני יוצא מפה עם מספר שיתופי פעולה
הוד לוי:
 במידה שיש מי מהגורמים שנמצא פה ומזהה בעיה באחד מהמרכזים, באחד מהמקומות, רשאי, מוזמן לפנות, אנחנו נקיים שיח בריא ונוכל למצוא את הפתרון איך אפשר לעזור לאותה קהילה
הוד לוי:
 בסופו של דבר אנחנו יחד פה למען מטרה אחת, שתהיה לתושבים האלה אפשרות לחיות חיים נורמליים עד כמה שאפשר במצב שהם קיימים בו ואני אומר, אנחנו פה בשבילכם, גם להגן, גם לשרת, זה התפקיד שלנו וככה אנחנו רואים את הנושא הזה
פנינה תמנו:
 אני מתנצלת שוב שאני צריכה ללכת
פנינה תמנו:
          (היו"ר מטי צרפתי הרכבי)
מירב שץ:
אני רק אסיים במשהו קטן
מירב שץ:
 בהתחלה כשהבנו שצריך לעשות מסלול רך ולכן באמת היה לנו את המש"קים שמגיעים למלונות, נותנים את המענים הרכים, עטפנו אותם בכל מה שיכולנו, אם זה עם הנוער, אם זה עם ניידת המשאלות, אם זה הרצאות, אם זה ימי קהילה שעשינו להם, הבאנו רובוטים, הכול מתועד
מירב שץ:
      הניידות, אין להן רלוונטיות לאכיפה הקשה, יש להן רלוונטיות למצוקה שעלתה בנושא ביטחון אישי
מירב שץ:
 המון מפונים פחדו, בטח ובטח במלונות בירושלים, והרגישו תחושת חוסר ביטחון וביקשו ניידות שיעמדו במלון, ומאחר שמשטרת ישראל לא יכולה להציב ניידת בכל מלון הגברנו ותגברנו את הסיורים, לא בכדי שילד יראה שוטר נכנס למלון, אלא בכדי שירגישו תחושת ביטחון
מירב שץ:
 והיום, לצערי, אנחנו קצת נכנסים עם יותר אכיפה בגלל שאנחנו עדים לעלייה
מירב שץ:
 צריך לשלב את הכול, הכול משולב, אנחנו שם בכל התמונה
מטי צרפתי הרכבי:
קודם כל באמת כל הכבוד, גם לגבי הפילוח וגם לגבי הטיפול, בסוף אחד האתגרים, אולי לא של המשטרה, אבל הוא המניעה, ולכן שיתוף הפעולה הזה הוא איך בעצם לא מגיעים למצבים שכבר נדרשת התערבות משטרה אלא זה נבלם עוד קודם
מטי צרפתי הרכבי:
 זה ברור שאתם יכולים גם להרים דגלים למקומות שאתם רואים איזה שהוא רפיון ואז להכניס את גורמי המקצוע
מירב שץ:
חשוב שתזמנו בדיון הבא, בעוד שבועיים, יש צוות בין-משרדי, שאנחנו שותפות בו, זה משרד המשפטים שמוביל יחד עם המשרד לביטחון לאומי, הצוות הבין-משרדי יחד עם הרשות לביטחון קהילתי עושה המון פעילויות מניעה והיה ראוי שהם ייתנו פה את הזווית הזאת
מטי צרפתי הרכבי:
דלית רשמה
מטי צרפתי הרכבי:
 אני חושבת שבגלל שזה כזה סיר לחץ שתיארתם אותו והוא בכל המישורים, לא רק סביב נשים, הנוכחות המשטרתית עוזרת, יש איזה שהוא כוח הרתעתי וזה חשוב, הנוכחות המוגברת
שי כהאן:
יש נוכחות משטרתית ויש מרכזי חוסן
דבי ביטון:
לא בכל מלון
שי כהאן:
חוסר התמונה המלאה שהעברנו לכם כאן הוא לא בא במקום הטיפול שאנחנו עושים
שי כהאן:
 אחת הבעיות בלהביא את התמונה המלאה זה גם שיש ריבוי גורמים שמטפלים, שזה בסדר מבחינתנו, אבל לצערי זה בא לידי ביטוי בעובדות הסוציאליות שבאות מהרשויות - - -
מטי צרפתי הרכבי:
אבל בסוף בכל מוקד מפונים שהוא מוקד גדול ומשמעותי, שוב, היה צריך להיות ראש מוקד
שי כהאן:
אז אני אגיד לך מה התמונה
שי כהאן:
 התמונה היא שברגע שהמלחמה הזאת פרצה וזיהינו את הצורך במערך ממשלתי, האנשים שהבאנו לשם זה עובדי מדינה שעדיין נמצאים במסגרות התעסוקתיות שלהם, אבל הם לא נצרכים לחירום לאט לאט – הרעיון בהתחלה היה באמת שבכל מקום יהיה בן אדם, אבל לאט לאט האנשים נשאבים בחזרה לעבודה השגרתית שלהם
שי כהאן:
 אין לנו גדודי צבא כמו שהיה לפיקוד העורף שיכולים לשים בן אדם בכל מלון
עידו אבגר:
יש מנהל רווחה בכל מלון?
דבי ביטון:
לא, ממש לא
שי כהאן:
לא, אין מנהל רווחה בכל מלון, יש עובד או עובדת סוציאלית שמגיעים מהרשות המקומית, בדרך כלל זה הרשות המקומית המפונה
עידו אבגר:
יש נוהל דרכי עבודה, מערך רווחה, במתקן לאזרחים מפונים שבעצם אומר - - -
דבי ביטון:
יש דיווחים של הערים של המפונים
מטי צרפתי הרכבי:
וזה צריך להיות לפי הנוהל
אודיה שבתאי גטהון:
אני חושבת שמה שקרה זה שתמונת המצב קצת השתנתה מההתחלה ועד היום
אודיה שבתאי גטהון:
 אני יכולה להגיד שקודם כל חלק מהגורמים הורידו מינון, נוצר מצב שנכנסו אנשים חדשים
אודיה שבתאי גטהון:
 לא סתם אמרתי שיש הרבה דינמיות בתוך מתקן, גם של המפונים וגם של בעלי התפקידים
אודיה שבתאי גטהון:
 העובד הסוציאלי הקהילתי שנכנס, הוא לא אמור לעשות טיפול ישיר, מה שהוא עושה, הוא מתעסק במניעה, הוא מסייע לארגן את התושבים לקבוצת מנהיגות, מסייע להם לחשוב מה הנורמות הקהילתיות
מטי צרפתי הרכבי:
מה שנאמר כאן זה שאם יש נוהל אז צריך לעבוד על פיו, ואם מקלים אז זה צריך להיות בהבנה ובהסכמת כל הגורמים, ודבר שני, אחרי ארבעה חודשים של שהות במלון אני חושבת שהחשש להתנהגויות קיצון מתגבר ולכן, לפחות במקומות שעוד נותרו, שזה צומצם כמו שאתם אומרים, צריך לשים לב יותר טוב
מטי צרפתי הרכבי:
      חברת הכנסת ביטון, רצית לשאול משהו
דבי ביטון:
בוא נתחיל ככה, אני מפונה ארבעה חודשים כבר, אני תושבת העיר שדרות, אני מאוד מאוד רואה את מה שקורה, לפחות במלונות שאני הייתי
דבי ביטון:
 הייתי במלונות בירושלים ומעל חודשיים אני באחד המלונות כאן בתל אביב, וכעורכת דין שטיפלה באלימות במשפחה, בנוער בסיכון וכדומה, אז ברור לכם שהעין שלי מאוד מאוד רגישה למה שקורה
דבי ביטון:
      אני יכולה לספר לכם שבמלון המסוים שלנו אני נחשפתי לתופעה מאוד קשה של בני נוער אחרי השעה 11, כשאני אומרת בני נוער אני מדברת על ילדים בני 12, אלכוהול, שתייה, סיגריות, ונדליזם בחניות, ואני עירבתי את השר ובאמת הגיעה לשם עמותת על"ם, התחילו להסתובב שם במלון
דבי ביטון:
 אני יכולה להעיד שהיום זה הרבה הרבה יותר רגוע
מטי צרפתי הרכבי:
דבי, משהו שקשור לנושא של אלימות כלפי נשים?
דבי ביטון:
אפשר לראות סיטואציות במעליות של בני זוג שאתה יכול להבין שתשתקי או משהו כזה קטן, שאני לא יודעת מה קורה בחדרים
דבי ביטון:
 השאלה שיותר מטרידה אותי, הרי ברור שפינו את כולם, השאלה אם גורמי הרווחה של העיר המסוימת, האם יש קשר, יש הצלבה
דבי ביטון:
 הרי משפחות שידוע שיש אלימות, מן הסתם זה משהו שצריך לשים, בטח ובטח כשאנחנו נמצאים בחדר אחד עם ילדים, חיי אישות זה לא חיי אישות, אני רואה מה שקורה שם, זה פצצה מתקתקת, עד כמה באמת המידע הזה קיים אצלכם, האם יש דף או טופס שהעברתם לאלימות בכלל, בטח ובטח של נשים, אבל שכל אישה תדע, אולי פלאייר, למקרה שתצטרכי, משהו כזה
דבי ביטון:
      לצערי זה עוד באוויר וכל יום שעובר הוא לא הופך להיות יותר פשוט, בכלל לא יותר פשוט, ולכן אני מצפה ש – כי בסוף הנשים נושאות בנטל של הילדים
דבי ביטון:
 אני רואה את הלחץ הזה בבוקר, לרוב הן לבד, הבעלים יסלחו לי, יש חלק שגם האבות, אבל רוב הזמן רואים את האמא מכינה לבית הספר, אני רואה את המראות האלה ומאוד חשוב לדעת שלפעמים, אולי התסכול, אולי הלחץ, מרביתן כנראה כבר לא עובדות, מאוד מאוד צריך להיות עם יד הדופק שחלילה זה לא חוזר אליה בבומרנג
מטי צרפתי הרכבי:
אני רוצה לחזק את מה שדבי שואלת, האם משרד הרווחה יוזם דיגום או בדיקה מול העובדים הסוציאליים של הרשויות הספציפיות בכדי לנסות לנטר מוקדי סיכון כאלה?
מיטל ברוך:
קודם כל חילקתי מקודם את הפלאיירים כשחברת הכנסת פנינה תמנו הייתה והראיתי את הפלאיירים
דבי ביטון:
אני אשמח גם לקבל
מיטל ברוך:
כבר אני אעביר לך אותם, אלה פלאיירים שמתחילת המלחמה עשינו בכל התחומים, גם בתחום של אלימות במשפחה, גם בתחום של - - -
דבי ביטון:
יש דברים כאלה במלון, של כל מיני - - -
מיטל ברוך:
אני כבר הולכת להגיד על זה
מיטל ברוך:
 גם במסכים, גם בלוחות המודעות, פיזרנו אותם וגם בקבוצות הווטסאפ של מנהלי הקהילה, אם זה קהילות סגורות כמו הקיבוצים, אבל גם אם יש מובילים בתוך הקהילות של הערים הגדולות, גם שם העברנו בתוך קבוצות הווטסאפ את הפלאיירים שגם נותנים נתונים על איך זה נראה, איך נראית תופעת אלימות, איך נראית תופעה של התמכרות, איך נראית תופעה של המוגנות בקרב צעירים ולמי אתה יכול לפנות, עם מספרי טלפון
מיטל ברוך:
 אם אתה חרדי, אם אתה מהמגזר הערבי, אם אתה בן נוער, ממש טלפונים מפורטים
מטי צרפתי הרכבי:
מה לגבי יזום?
מיטל ברוך:
זה אחת
מיטל ברוך:
 שתיים, לגבי הטיפול
מיטל ברוך:
 יש רשויות שמראש המרכזים הטיפוליים, מרכזי הטיפול באלמ"ב, פונו יחד איתם והם ממשיכים לתת את המענה כי זה משפחות שכבר מוכרות במרכזי אלימות במשפחה וממשיכים לתת להם את הטיפול
מיטל ברוך:
 העניין זה המשפחות החדשות, כי אנחנו מדברים על אוכלוסייה חדשה שחווה לחץ וחווה סיטואציות שלא היו מוכרות לפני כן, אז עוד הפעם, אמרתי קצת בהתחלה, ברמה שאנחנו רואים, מרכזי אלימות במשפחה, אנחנו לא רואים הצפה של פניות חדשות
מטי צרפתי הרכבי:
ברשותך, אני לא רוצה מרכזי אלימות במשפחה, אני רוצה עובדים סוציאליים קהילתיים, איפה זה פוגש את אוכלוסיות הסיכון?
דבי ביטון:
איך הכיסוי של העובדים הסוציאליים, ואני דווקא רוצה להתייחס לצפון, כי אני נתקלתי בבעיה מאוד קשה, פניתי לראש העיר של קרית שמונה ואז הוא העלה את המצוקה של עובדים סוציאליים, ועירבתי גם את השר ואת המנכ"ל ומעניין אותי לדעת מה קורה, כי לדאבוני חלק מהאוכלוסייה שם, אנחנו מרגישים שאצלם זה הרבה יותר קשה, גם משיחות, השאלה מה קורה היום
אודיה שבתאי גטהון:
אנחנו יצרנו מיזם משותף עם קרן שחף שעובדים בתקציבי פעולה, כי באמת בתקנים יש אתגר, קראנו לזה המשולש הקדוש, העובד הסוציאלי הקהילתי, הרשות המפנה והרשות הקולטת
אודיה שבתאי גטהון:
 תמיד העבודה היא במשולש, כי התושבים האלה יום אחרי גם חוזרים לרשות המפנה והם צריכים לחזור לשם
אודיה שבתאי גטהון:
 זה דבר ראשון
אודיה שבתאי גטהון:
      דבר שני, חלק מהעובדים הם במיקוד בתושבי הצפון שהצפי שלהם לחזרה כרגע לא ידוע, וגם אני רוצה להגיד שהמאפיינים שלהם, לפחות של חלקם, בגלל שהם מגיעים מערים גדולות ולא מורגלים לחיי קהילה ונכפים עליהם חיי קהילה ומרחב חיים משותף שהם צריכים לדעת לנהל אותו, התפקיד של העובד הסוציאלי הקהילתי הוא לפתח צוותי עבודה ומנהיגות במלון כשהמטרה היא לדבר על האקלים, על מתי עושים רעש ומתי לא עושים רעש, איך מתקבלות ההחלטות המשותפות במלון
אודיה שבתאי גטהון:
 אפרופו מערך המגשרים שנכנסים לעשות גישור בקונפליקטים בין קהילות, אז כל התפקיד שלו הוא תפקיד מניעתי
מטי צרפתי הרכבי:
 אנחנו נעבור למיה אוברבאום מאיגוד מרכזי הסיוע לנפגעי ונפגעות תקיפה מינית
מטי צרפתי הרכבי:
 בבקשה, מיה
מיה אוברבאום:
שלום
מיה אוברבאום:
 אני רוצה לפרוס בפניכם כמה מקרים, לקראת הדיון אספתי כמה מקרים של מרכזי הסיוע שלנו שפועלים במרכזי המפונים השונים וגם חלק מהפניות שהגיעו לקווי הסיוע
מיה אוברבאום:
 אני רק לפני זה אגיד שהנתונים שהמשטרה נתנה הם חשובים מאוד, אבל חשוב לדעת שלפחות בפגיעות מיניות רוב המקרים פשוט לא מגיעים למשטרה ולכן זה לא כל כך משקף את המצב בשטח
מיה אוברבאום:
      כמובן שיש לי גם שמות של המלונות, אבל אני לא אגיד אותם, אני רק אגיד את הסיפורים
מיה אוברבאום:
 תוקף מפונה שהשתכר חשף את עצמו והשתין בפני ילדים בפתח המלון
מיה אוברבאום:
 תושבת אחרת שראתה את זה הרחיקה את הילדים וביקשה מהאבטחה במלון להזמין משטרה שתעצור אותו
מיה אוברבאום:
 תושב מפונה מבוגר שפגע בילדה צעירה שעלתה איתו במעלית, האיש הועבר למלון בתל אביב
מיה אוברבאום:
 פונה שהתקשרה אלינו מהמלון אליו פונתה וסיפרה בבכי שנאנסה
שלי טל מירון:
רגע, הוא נעצר? מה זאת אומרת הועבר למלון אחר?
מיה אוברבאום:
אני בכוונה כתבתי, הוא הועבר למלון בתל אביב, זה היה הפתרון באותו מקרה
מטי צרפתי הרכבי:
זה לא אותה לשאול, היא רק מספרת
שלי טל מירון:
כמובן שאת לא הכתובת, אנחנו פשוט בהלם
מיה אוברבאום:
אגב יכול להיות שאותה פונה לא רצתה לדווח ואז אין לך ברירה אלא ל - - -
שלי טל מירון:
כן, אבל צריך למנוע ממנו גם לפגוע בציבור אחר
מיה אוברבאום:
פונה התקשרה אלינו לקו מהמלון אליו היא פונתה וסיפרה בבכי שנאנסה על ידי גבר ששהה גם הוא במלון, הם דיברו, הוא עלה אליה לחדר ושם אנס אותה
מיה אוברבאום:
 גבר שהשתכר והתערטל בלובי בית המלון, ילדה שנפגעה על ידי בן 15, שניהם באותו מלון מפונים, היא ציינה גם שילדים מתרוצצים במסדרונות בין החדרים
מיה אוברבאום:
 נערה שמישהו חשף את איבר מינו לידה כשהיו במעלית, ובסוגריים היא ביקשה להגיד שהמעליות סומנו כבר מזמן כמקומות בעייתיים, אני חושבת שעוד מישהי אמרה את זה
מיה אוברבאום:
 המעליות זה ממש מקומות בעייתיים
מיה אוברבאום:
      בן 16 שמסתובב בתחתונים במסדרונות המלון, מעירים לו, אבל הוא מקבל גיבוי מהמשפחה, המלון זה כבר כמו בית
מיה אוברבאום:
 פגיעה של ילדה בת 8 על ידי מציל בבריכה, גבר שהתפשט מול מאבטח במלון ואמר לו: אתה על הזין שלי בתגובה לכך שלא הכניסו את הבן שלו למלון כי הוא רצה להיכנס בארבע בבוקר
מיה אוברבאום:
 פגיעה בשני ילדים על ידי עובד בחדר האוכל
מיה אוברבאום:
 פגיעות מיניות במסגרות החינוכיות, כמו למשל מנהל שמחבק יותר מדי
מיה אוברבאום:
 הפונה שדיברה איתנו הוסיפה: כמה אני יכולה להילחם במערכת שאני חדשה בה ולשם מה
מיה אוברבאום:
      אמא שסיפרה שהמאבטח במלון הטריד את הבת שלה, מספר מתנדבות מהקבוצות של שירות לאומי, שנת שירות ומכיניסטים פנו וסיפרו שחוו הטרדות מיניות ופגיעות מיניות מצד מפונים, ואירועים בהם מכיניסטים שהגיעו להתנדב במלון ולהעביר פעילויות הכניסו אלכוהול וסמים בהם נעשה שימוש גם עם בני נוער
מיה אוברבאום:
 בחלק מהמקרים עלו אירועים של פגיעות מיניות בתוך קבוצת המכיניסטים
מיה אוברבאום:
      בהקשר הזה אני רוצה גם לספר על סדנת חינוך שהעברנו, אחד מהמרכזים שלנו העביר, ובאחת הקבוצות הנערות העלו את הסיפור שמלא גברים מתחילים איתם וזה דוחה
מיה אוברבאום:
 אנחנו הגענו לשם כי מדריכת נוער וההורים פנו אלינו ואמרו שהם חייבים הדרכות מוגנות, אבל בעצם אין שום מערכת מסודרת שמחייבת את מלונות המפונים לקבל הכשרה, וזה בארבעה היבטים, אחת, לילדים ונוער, שתיים, לצוותים החינוכיים שעובדים איתם, שלוש, להורים וארבע לממונות בתוך המלונות של המפונים
מיה אוברבאום:
     דבר אחרון שאני רוצה להגיד, אולי כדאי לחשוב על ניסוח של כללי התנהגות שאפשר לאכוף אותם במלונות
מיה אוברבאום:
 בהקשר הזה אולי קוד לבוש
מיה אוברבאום:
 למרות שזה הבתים שלהם כרגע נער לא יכול להסתובב בתחתונים במסדרונות
מיה אוברבאום:
 בקרה על מי שנכנס
מיה אוברבאום:
 בהקשר של בקרה על מי נכנס אני רוצה להגיד שעלה אלינו עוד מקרה, בעיקר במלונות בתל אביב ובאילת, עכשיו התחילה להיכנס תיירות פנים ואז המלונות הם כבר לא מבודדים
מיה אוברבאום:
 אגב, סתם, אני לא יודעת אם מישהו מכם ראה, אבל סיפרו לנו באחד הקווים שאיזה מישהי העלתה בקבוצת הפייסבוק של מה מצחיק שהיא אמרה שהתחילו להיכנס אנשים מבחוץ והיא מרגישה שנכנסו אליה הביתה
מיה אוברבאום:
 אז גם בהקשר הזה צריך לשים לב שעכשיו יהיה ערבוב בין הקבוצות וגם בהקשר הזה צריך לשים איזה שהם כללים ובקרה על מי נכנס
מטי צרפתי הרכבי:
אבל זה רק מחזק את העניין שאולי גם סביב המש"קים הנוכחות וההרתעה, כושר ההרתעה במלונות הוא נמוך יחסית בגלל פרימת כל הנורמות הידועות בבתים רגילים ובאמת רוב הדברים האלה לא מגיעים, בטח לא למשטרה
מיה אוברבאום:
ולכן ההכשרות כל כך חשובות
מטי צרפתי הרכבי:
תודה רבה, מיה
מיה אוברבאום:
לשאלתך, ההכשרות, אנחנו מעבירות הכשרות באופן יזום למלונות שאנחנו מצליחות להגיע אליהם, אבל אין שום מערכת שמתכללת את הכול
מטי צרפתי הרכבי:
שי, ממשרד ראש הממשלה, אולי מתוך מה ששומעים כאן, צריך לדייק איזה שהוא נוהל ש – בבקשה
שי כהאן:
הצוות הבין-משרדי למוגנות קבע מספר כללים לכל מלון ומלון, כללים שיחייבו את המלון בנוגע למוגנות לרבות בקרה על כניסה
שי כהאן:
 העניין הוא שאנחנו עדיין מדינה שהיא דמוקרטית - - -
מטי צרפתי הרכבי:
עדיין
שלי טל מירון:
בינתיים
שי כהאן:
לא, לא הייתה שום כוונה - - -
שלי טל מירון:
בכל זאת הרמת לנו להנחתה, לא יכולנו לשתוק
דבי ביטון:
נראה לי שיקראו לו לבירור היום, תהיה זהיר בלשונך
דבי ביטון:
 אבל היא תישאר דמוקרטית, שזה יהיה ברור
שי כהאן:
מאחר שאנחנו מדינה דמוקרטית וחופשית ויהודית והכול, אנחנו לא יכולים למנוע מאנשים להיכנס לבתי מלון כשהם פונים לבית המלון כנותן שירות והם הלקוחות שלו, זה כולל חדרי כושר שיש במלון, זה כולל אירועים וכנסים שהמלון עדיין רוצה לקיים
שי כהאן:
 יש דיסוננס מאוד מורגש בין השירות שהמלונות מחויבים לתת למפונים לבין הרצון של המלונות לחזור לשגרת הרווח שהייתה להם לפני כל הסיפור, הם די נאבקים בשני הדברים האלה, ואנחנו, משרדי הממשלה, משל"ט ינאי, המשטרה, משרד התיירות, כל הגורמים הרלוונטיים באמת כל הזמן נמצאים במין מאבק מול המלונות שיש לכם את המפונים והם דבר ראשון
מטי צרפתי הרכבי:
שי, אתה צודק, אבל מה שעלה כאן כחוט השני זה שמשרדי הממשלה מטפלים בדברים שמגיעים לשולחנם, לא משנה אם זה דרך הרשות, ובעצם בעקבות המציאות הזאת יש דברים שהם לא מספיק חשופים ולכן צריך לחשוב קצת מחוץ לקופסה איך מצמצמים את האירועים האלה, כי זה לא יגיע, לא לעובד הסוציאלי ולא למש"ק ולא למשטרה
שי כהאן:
אז אני אפתח טיפה את הפריזמה ברשותכן
שי כהאן:
 יש לנו את הרשות המפנה, את הרשות הקולטת ואת משרדי הממשלה
שי כהאן:
 יש דברים שהמדינה יודעת לעשות ורק היא צריכה לתת את השירותים האלה, כמו רישיונות נשק, כמו בריאות ציבורית, כמו – אני לא זוכר עכשיו למרות שאני חי ונושם את הדבר הזה, ויש דברים שמטופלים, דווקא בזכות זה שאתן מגיעות לא מהממשלה מקרים מגיעים אליכם ולא מגיעים אלינו
שי כהאן:
 זה לא שאנחנו ישבנו רגל על רגל וחיכינו שיגיעו אלינו מקרים, אנחנו גם צפינו מראש מה הולך לקרות
שי כהאן:
 הפעולות שאנחנו עשינו הן יותר פעולות מניעתיות
שי כהאן:
 נורא קשה למדוד כמה מקרים לא קרו בזכות הפעולות שאנחנו עשינו
מטי צרפתי הרכבי:
אם משהו טוב יוצא מהשיח הזה זה קצת יותר ערנות, בוא נאמר, לכל מנעד האירועים שלא מגיע בסוף לאיזה שהוא בעל מקצוע
שי כהאן:
אז אנחנו מבקרים במלונות בנציגות כזו או אחרת, בהרכב כזה או אחר, משתנה ולא משתנה, כמובן כל הרשמים מכל המלונות מגיעים ומתנקזים למקום אחד שממנו אנחנו יודעים להפיק - - -
מטי צרפתי הרכבי:
אולי אם אתם מזהים מוקדים בסוף צריכה להיות - - -
מיה אוברבאום:
כמובן שיש מקרים פרטניים, אנחנו מטפלות כמה שאנחנו יכולות
שלי טל מירון:
יש לי הצעה
שלי טל מירון:
 אני נכנסתי באיחור כי הייתי בלו"ז אחר, אני מתנצלת, אבל הנושא מאוד מאוד חשוב לי וקיבלתי דיווח על כל מה שהיה לפני שנכנסתי, אני מקווה שאני מספיק מיושרת
שלי טל מירון:
 ההצעה שלי היא כזאת, זה שנעשתה עבודה על ידכם, הכול אנחנו מכבדים ומעריכים, וגם על ידי המלונות וכל הגורמים, הכול בסדר, בטח עבודתכם, אני חושבת שמה שחסר לנו, חוץ מהפעילות המניעתית, זה פעילות הסברתית
שלי טל מירון:
 זה לא כזה מסובך לפתור את הבעיה
מטי צרפתי הרכבי:
דיברו על זה
שלי טל מירון:
אני חושבת שיש נגיד קציני בטיחות של המלונות, זה נקרא קב"ט, או הדמות שאחראית – אין במלונות קב"ט?
שי כהאן:
יש במלונות קב"ט, האחריות שהם מוכנים לפרוס כלפי המפונים היא מאוד מאוד מוגבלת
שלי טל מירון:
אני לא שמה עליו את האחריות כי הוא לא אחראי, אני אומרת יש קב"ט שהוא צינור
שלי טל מירון:
 לצורך העניין הגורמים הרלוונטיים, משטרת ישראל, מרכזי הסיוע, משרד הרווחה, כל האנשים שצריכים, יכולים לשבת לישיבה אחת מרוכזת שבה מנסחים נייר עמדה אחד שמרכז את כל הדברים שצריך ליידע את המפונים בהם, מוציאים דף, כמו שמלון יודע להגיד: מחר יש לך צ'ק אאוט והוא מכניס לך מתחת לדלת, יודעים להכניס דף שאומר, חברים, אלה הנהלים, קודם כל יש תקנון התנהגות, זה קוד הלבוש
שלי טל מירון:
 יש מקרים של ככה וככה וככה, אנחנו רוצים שתדעו שאנחנו כתובת שאפשר לפנות ל- המספר הזה, הגורם הזה, ככה וככה
שלי טל מירון:
 לתכלל את הדבר, שפשוט המפונים יידעו את כל הגורמים מרוכזים להם בדף אחד, שהם יודעים למי הם יכולים לפנות ומה לעשות
שי כהאן:
אז אנחנו עושים את זה בצורה כזו אחרת, באמת פועלים יחד עם מנהלי המלונות ומנהלי הקהילות ומפיצים מידע כזה או אחר
שי כהאן:
 אני רוצה להגיד לך שאחת התופעות הקשות שנתקלנו בהן זה הסמכות ההורית שהולכת ומצטמצמת ונמוגה ומתכווצת
שלי טל מירון:
זאת אומרת שקשה לאכוף את זה, זה מה שאתה אומר
שי כהאן:
יהיה קשה לאכוף את זה בלי ההורים
מטי צרפתי הרכבי:
 שלי העלתה, יש את הנושא של הסברה והגברת מודעות, יש את הנושא של פעולות למניעה ויש את הסוגיה של הטיפול, וכמובן שיתופי פעולה בין המסגרות השונות, בכל עולמות התוכן האלה כל אחד צריך לשאול את עצמו מה עשיתי בנושא של מניעה, מה עשיתי בנושא של הסברה והגברת מודעות, מה עשיתי בנושא של שיתופי פעולה ומה עשיתי בנושא של טיפול
מטי צרפתי הרכבי:
 אני חושבת שזה מה שעובר כאן כחוט השני
מטי צרפתי הרכבי:
      ברשותכם אני רוצה לעבור ללובי למלחמה באלימות מינית, מרים גברעם
מטי צרפתי הרכבי:
 בבקשה, גברתי
מרים גברעם:
תודה
מרים גברעם:
 דיברו הרבה על זה שהמפונים נמצאים בפריפריה וחשוב לי לדבר דווקא על הטיפול, הטיפול הנפשי והטיפול הרגשי של נפגעות ונפגעים של אלימות מינית
מרים גברעם:
 דווקא בנושא של מניעה, כארגון של נפגעים ונפגעות, אנחנו יכולים להגיד שלוקח הרבה זמן עד שלפעמים מוכנים לדבר ומוכנים לספר ומוכנים להגיד מה היה ואנחנו גם יודעים הרבה פעמים שתוקף הרבה פעמים תוקף מספר אנשים
מרים גברעם:
 בלי טיפול אנשים לא יהיו מוכנים לדבר ואין מניעה בלי טיפול
מרים גברעם:
 אנחנו חייבים לדאוג שיהיו מקומות שהם בטוחים, דיסקרטיים, שאפשר להגיע אליהם באופן קל ונוח ונגיש ופרטי כדי להמשיך את הטיפול דווקא בפריפריה, שאנחנו יודעים שגם לפני המלחמה לא היו שם הרבה מקומות לטיפול
מטי צרפתי הרכבי:
טיפול בפוגע וגם בנפגע
מרים גברעם:
בוודאי, אני כרגע מדברת על הנפגעים והנפגעות
מרים גברעם:
 כמובן שהייתי רוצה לראות גם פוגעים מטופלים, אבל אני מדברת מהצד של הנפגעים והנפגעות וחשוב שאנחנו נשים גם על זה את הדגש כי, שוב, לפעמים לוקח הרבה זמן עד שאנחנו מצליחים להגיד מה קרה לי ומי עשה לי ומה ובינתיים, שוב אנחנו יודעים מהסטטיסטיקה, הרבה פעמים האנשים האלה פוגעים באנשים אחרים וזה הופך להיות סדרתי ואנחנו מסכנים את שאר המפונים בזה שאנחנו לא נותנים מקום בטוח, טיפול על ידי אנשי מקצוע שמאומנים לטפל בפגיעות מיניות, בטראומה על רקע מיני, כדי לתת את המרחב הבטוח הזה לאנשים להצביע על מי עשה לי מה ובסופו של דבר אנחנו נוכל גם להרחיק את הפוגעים
מטי צרפתי הרכבי:
יכול להיות, אולי שווה לחשוב על איזה שהוא פיילוט, משרד הרווחה, של מרחב לדבר, אפילו במספר מלונות, משהו כזה שיזמין לבוא ולשתף
מיטל ברוך:
אבל יש לנו מרכזים טיפוליים שתוקצבו כדי לתת את המענה הרחב ביותר למי שזקוק, עם כל הטלפונים
מטי צרפתי הרכבי:
והם במלונות?
קריאה:
לא, היא מדברת על חוץ מהמלונות
מטי צרפתי הרכבי:
אם יש מלון עם הרבה מפונים והוא מוקד מאוד מעורב מבחינה דמוגרפית ומהרבה בחינות ומאוד מאוד טבעי אחרי ארבעה חודשים, מאוד טבעי שזה יקרה, אולי שווה לחשוב על איזה שהוא פיילוט של אוהל מזמין לשיח
מרים גברעם:
הבעיה היא שאנשים יחששו לגשת כי יראו אותם
מרים גברעם:
אני רוצה להזכיר שאנחנו יודעים שהיו הרבה אנשים שהיו מפונים במלונות ועכשיו הם חזרו לבית שלהם או עברו למקומות אחרים וצריכים לגשת גם אליהם, כי הם היו במלונות, הם ידעו מה היה שם, ידעו מה קרה להם אם קרה להם משהו, ואולי עכשיו שהם דווקא מחוץ למקומות הם מוכנים לדבר, הם יכולים לדבר, הם מרגישים מספיק בטוח
מרים גברעם:
 אסור לנו להישאר רק בתוך המיקרוקוסמוס הזה של המלונות אלא באמת לבדוק גם מי שהיה שם
מיטל ברוך:
אני רוצה רק להזכיר שבתחילת המלחמה ישבו לפחות שתיים או שלוש עובדות סוציאליות מהמשרד, מפקחות ממשרד הרווחה, שישבו בבתי המלון חודשים לאפשר מרחב
מטי צרפתי הרכבי:
אבל נבנה משהו בארבעה חודשים, לא דין מישהו שהיה בשבועיים הראשונים למישהו שכבר ארבעה חודשים נמצא בתוך סיר הלחץ הזה, אבל תודה
מטי צרפתי הרכבי:
      רפ"ק אורית דנין, אם יש לך להוסיף משהו בקשר לאיזה שהם דיוקים לגבי עבירות מין
מטי צרפתי הרכבי:
 תגידי את תפקידך ואם יש לך משהו להוסיף
אורית דנין:
אני ראש חוליית עבירות מין
אורית דנין:
 אין לי מה להוסיף, כל המוסיף גורע
אורית דנין:
 מירב דיברה, היא הממונה בתחום
מטי צרפתי הרכבי:
 עורכת הדין גלי עציון מנעמ"ת
גלי עציון:
שלום
גלי עציון:
 אני רוצה קודם כל להגיד, נושא האלמ"ב הוא סיפור מורכב ומה שנקרא את הכביסה המלוכלכת נוטים לא לכבס מחוץ לבית, קל וחומר בסיטואציה שהיינו
גלי עציון:
 אני רוצה לציין לחיוב, פנו אלינו בנובמבר ממרחב דן של פיקוד העורף ואמרו שמתחילים לעלות סיפורים ותחושה שיש תופעה של אלימות במשפחה והם לא ידעו איך לטפל בזה ובעקבות זה הייתה הרצאה בזום לאנשי טיפול ובכלל אנשים שבאים בקשר עם המלונות, גורמי רפואה וגורמי פיקוד העורף
גלי עציון:
      לצערי זה קרה רק פעם אחת וזה מאוד חשוב כי בסוף, עם כל הפלאיירים ועם כל מה שאפשר להנגיש, בסוף זה המגע האנושי וזה האדם שבקצה שרשרת המזון שנוגע באדם שבצד השני ומעביר לו את המסר ויודע לזהות נורות אדומות ולהנגיש לו את העניין הזה
גלי עציון:
 בעיניי הרבה יותר חשוב, או חשוב לפחות באותה מידה, לתת את המודעות הזאת לכל הגורמים שבאים במגע, כולל את הנגשת המקומות שאפשר להגיע אליהם
גלי עציון:
      כשהאדם שבא במגע עם האוכלוסייה מביא את המידע הזה ומביא אותו ממקור ראשון, ושוב, זה דמוקרטיה, ואני מקווה שהיא תישאר דמוקרטיה, אי אפשר להכריח אף אחד לעשות שום דבר, אבל בהחלט הנגשה
גלי עציון:
 אנחנו בזמנו היה לנו פרויקט שנקרא שומר/ת אחותי שגם עבד בדיוק בנקודה הזאת של הנגשה, של אמירה אנחנו פה ולא במשהו שהוא בולט
גלי עציון:
 זה מאוד נשמע אטרקטיבי מרחב מוגן שאפשר לבוא לדבר, אבל בפועל אנחנו יודעים שזה מעורר בעיה וזה איזה שהוא תיוג ויש סיכוי שלא יגיעו לשם
גלי עציון:
 אז משהו הרבה יותר אינטימי כן יכול להעביר את המידע
גלי עציון:
      אני חושבת שאם היה המשך להרצאות האלה היה לזה אפקט מאוד מאוד גדול
גלי עציון:
 אני אגיד רק שיש לנו קו פתוח בנעמ"ת, לא היו הרבה פניות
גלי עציון:
 ושוב, הכביסה המלוכלכת קשה באופן כללי, במצב הזה הרבה יותר קשה
מטי צרפתי הרכבי:
אני אגיד שוב, כשהייתי ראש מועצה באמת הקפדתי שבכל יישוב יהיה צוות מוגנות מינית כי לפעמים בתוך הקהילה, יותר זה אנשים שהם לא ממש בהגדרה מטפלים
גלי עציון:
אז אני חושבת שמאוד חשוב, והיום פי כמה, גם אנשים שהיה רמה מסוימת ואנחנו מכירות שהרבה מאוד מהדברים לא מגיעים לרווחה, הכול עובר מתחת לרדאר, אז מה שהיה על אש קטנה עד בינונית יכול להיות הרבה יותר חמור, ועובדה, הפנייה הגיעה אלינו מפיקוד העורף
גלי עציון:
 אני חושבת שזה מה שצריך, בין שאר הדברים, לעשות ולקדם
מטי צרפתי הרכבי:
שי, אולי לגבי כל בעלי התפקידים, לתת להם איזה שהיא הנחיה שיהיו ערניים לסובב, קודם כל לפקוח אוזניים
מטי צרפתי הרכבי:
 אני מניחה שאתם עושים את זה, אבל אני אומרת את זה גם לפרוטוקול
מטי צרפתי הרכבי:
 יכול להיות ששווה לשקול הכשרה של מי מהמפונים, אנשי חינוך, הוראה, לעשות אותם מעין נאמני - - -
גלי עציון:
וזה מאוד נכון גם בקשר לקהילות שעזבו, כי הם עזבו אבל הם לקחו את הבעיות איתם
שי כהאן:
שתי תשובות יש לי בשבילכן
שי כהאן:
 אחת, כל האוריינטציה של מנהלי האזורים של המערך הממשלתי ונציגי המשרדים, כל פעם שהם נכנסים לבית מלון, היא אוריינטציה של המפונים
שי כהאן:
 אני יכול להגיד לכם שאני חוטף הרבה פעמים טרוניות וכעסים מצד מנהלי האזורים שלי שמצפים שתהיה תשובה עכשיו לאיזה מצוקה שהם מעלים ואני לא מצליח לתת להם את התשובה בזמן, לא בגלל שאני מתרשל, בגלל שמערכות המדינה עובדות בצורה מסוימת ומערכות הממשלה ואני –
מטי צרפתי הרכבי:
ואתה חוטף
שי כהאן:
אני חוטף, נכון, אבל הנקודה היא שאנשים מגיעים לשם מתוך שליחות, לא מתוך איזה באסה, שזה תפקיד של בואו נעשה את זה
שי כהאן:
 זה אחת
שי כהאן:
 שתיים, אנחנו ערכנו סיור במסגרת אותו צוות בין-משרדי למוגנות, ערכנו סיור במספר מלונות ומצאנו שבאמת צריך בעל תפקיד אחד, אם בקהילה ואם מחוצה לה, שיהיה נאמן מוגנות כזה, ואנחנו עכשיו מגבשים איך להוציא את זה לפועל
שי כהאן:
      הנקודה היא שאנחנו לא יושבים שלובי ידיים ומחכים שיקרה משהו, אנחנו באמת מנסים למנוע מראש
שי כהאן:
 אין לנו הצלחות של 100%, זה נורא מתסכל אותי בתור ציוני, אבל אנחנו מנסים לעשות את מה שאנחנו יכולים כדי להגיע לכיסוי של 100%
גלי עציון:
הכשרה של אנשים שבאים למפונים זו אחת הדרכים היחסית פשוטות