GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פנינה תמנו:
כן, וזה מה שכואב, כי אנחנו יודעים שזה בראש סדר העדיפויות שלכם והדאגה שלכם ואתם רוצים לעזור, אבל כרגע נראה שיד ימין יודעת במקרה הזה מה יד שמאל עושה ובכל זאת הן לא מסונכרנות
מיכל מרים וולדיגר:
	נניח מישהו מגיע לביטוח לאומי אז הוא שואל את עצמו, למי היום אני אשלח, למשרד הבריאות או למשרד הרווחה?
סלעית שחר הוכמן:
	מי שהגיע לביטוח לאומי עם פגיעה מינית יש לו שתי אופציות, הוא יכול להגיד שהוא רוצה טיפול פרטי ואז אנחנו דואגים, יחד עם השותפים שיהיו לביטוח לאומי, למומחים לטיפול בפגיעה מינית שהם יוכלו מיד לאפשר מכל מקום בארץ את הטיפול הפרטי הזה
סלעית שחר הוכמן:
 האפשרות השנייה, אם לא טיפול פרטי, זה להסביר לאותו פונה שיש מרכזי טיפול גם במשרד הבריאות וגם במשרד הרווחה - - -
פנינה תמנו:
מי יסביר להם? הרי אין מתכלל
סלעית שחר הוכמן:
בביטוח לאומי מסבירים - - -
פנינה תמנו:
	אתם רוצים שביטוח לאומי יתכלל את האירוע? אני מבטיחה לכם שנצא עם מתכלל מפה, תהיה תוכנית אב וכל נפגע ידע בדיוק מה הנתיבים והמסלולים והדרך הקצרה ביותר שהוא יכול לקבל אם הוא רוצה עובד סוציאלי, אם הוא רוצה פסיכולוג או טיפול פרטי
פנינה תמנו:
 זה לא הגיוני ככה
פנינה תמנו:
 זה ממש מקומם שגם אם הייתם מאגמים את כל התקציבים שאתם משקיעים בזה וזה לא מעט תקציב כדי להעמיד את הדבר הזה, בטח על המספרים של הפונים שאנחנו מדברים עליהם
סלעית שחר הוכמן:
	אני רוצה להגיד שתחושת הדחף שיש בוועדה למצוא את אותן נפגעות קצת קשה לי
מיכל מרים וולדיגר:
זה ממש לא כך
מיכל מרים וולדיגר:
 זה לתת טיפול למי שצריך
סלעית שחר הוכמן:
	אני אומרת שזו תחושת דחף שאני שומעת ואני רוצה לומר שאני רוצה לכבד את מי שנפגע או נפגעת באותו יום ולפרוש ביניהם את האפשרות הטיפולית
קארין אלהרר:
אני רוצה לחדד שזו לא המוטיבציה שלנו, המוטיבציה היא שלכל אחד יהיה לאן לפנות ומתי שהיא רוצה
פנינה תמנו:
	נכון
פנינה תמנו:
 אמרתי את זה בתחילת דבריי כשנאמר שלא רוצים להיכנס בעקבות התייעצות עם מומחים, לא מתיימרים להיכנס לזה, יכול להיות שנצטרך ללבן את השאלה הזו בחדר אחר, אבל כן היינו רוצים לדעת שמה שכן נעשה, נעשה מאופן מונגש, תוך הבנה שכולם תחת אותה מטרייה ועוד
פנינה תמנו:
 חברת הכנסת יוליה מלינובסקי בבקשה
יוליה מלינובסקי:
	אני אחלק את דבריי לשני חלקים: אני רוצה לדבר על הפיל שבחדר כי המידע הזה מוסתר
יוליה מלינובסקי:
 כולנו מבינים ואף אחד לא רוצה לדבר על זה
יוליה מלינובסקי:
 כולנו מבינים ויודעים מעדויות של החטופות חזרו ומפיסות מידע שאנחנו שומעים מאנשי מקצוע, שגם חטופות שחזרו וגם כאלה שעדיין נמצאות שם, עברו ועוברות תקיפות מיניות עד אונס
יוליה מלינובסקי:
 זו עובדה קיימת, אני לא קובעת את זה כי אני שומעת את זה מהחטופות
יוליה מלינובסקי:
 אתמול אחת מהחטופות שחזרה התראיינה וסיפרה על זה
מיכל מרים וולדיגר:
אל תכללי, את לא יודעת
יוליה מלינובסקי:
	נמאס לי לשקר
מיכל מרים וולדיגר:
מה לעשות, זו זכותן המלאה להחליט אם הן רוצות לחשוף או לא
יוליה מלינובסקי:
אז בואו נדבר כל אחד בשפה שלו ואל תטיפי לי
יוליה מלינובסקי:
  נמאס לי מהשקר שהחמאס מורתע והכול גן עדן
יוליה מלינובסקי:
 זה לא המצב ואנחנו שומעות מהחטופות שחזרו ועברו תקיפות מיניות, שמעתי ראיון עם מנהלת מחלקה פסיכיאטרית שמטפלת בחטופות שעברו תקיפות מיניות
יוליה מלינובסקי:
 אנחנו יודעות את זה
יוליה מלינובסקי:
 יש שמועות שרצות והתמונות של הצעירות בעזה, הן לא בספא שם
יוליה מלינובסקי:
      גורל אישה בשבי, במיוחד אישה צעירה, זה גורל ברור כואב ואכזרי
יוליה מלינובסקי:
 אין שם שוחרי שלום
יוליה מלינובסקי:
 צריך לדבר על זה
יוליה מלינובסקי:
 שמענו גם באחד הדיונים שיש אנשים שעברו טראומה בנובה והם באשפוז כפוי
יוליה מלינובסקי:
 אני לא מבקשת שמות אני מבינה את הרגישות של הדבר ואני לא רוצה לחדור פרטיות שלהם, אבל עד שלא נדבר על זה ונגיד שזה קיים גם לא נוכל לטפל בזה
פנינה תמנו:
אף אחד לא מכחיש או מסתיר
פנינה תמנו:
 אני מבינה את התחושה שלך
יוליה מלינובסקי:
אני שומעת אג'נדה שפגיעה מינית או אונס של אותן חטופות או אותן ניצולות מהמסיבה, זה אירוע פרטי שלהם
יוליה מלינובסקי:
 משם זה הכול מתחיל
פנינה תמנו:
איפה שמעת כזו אג'נדה
יוליה מלינובסקי:
זו האג'נדה של מרכזי הסיוע וזו האג'נדה המקצועית של אנשי המקצוע ברווחה ובבריאות, שזה אירוע פרטי, מדובר בגוף שלהם וזו זכותם
יוליה מלינובסקי:
 יש פה אירוע אחר, התפיסה צריכה להיות אחרת
יוליה מלינובסקי:
 עברו כבר שלושה חודשים כולנו כבר יודעים, מבינים, מכירים, תעשו את הסוויץ' בראש, זה אירוע לאומי
יוליה מלינובסקי:
 אנסו את האומה
יוליה מלינובסקי:
 זה לא אירוע פרטי של אישה או גבר מסוים
פנינה תמנו:
כולן מסכימות אתך
פנינה תמנו:
 אף אחד לא אמרה שזה אירוע פרטי, הן אומרות שהמומחים אומרים לא לפעול באופן אקטיבי
יוליה מלינובסקי:
אני מבקשת שתתני לי לסיים
יוליה מלינובסקי:
 מנסים לטשטש, להסתיר, ישבו בדיון בוועדת הבריאות אנשי מרכז לוטם של איכילוב, היא אמרה בדיון שהיא מקבלת שאילתות מהצבא ומהמשטרה והיא לא מוכנה לשתף את המידע
קארין אלהרר:
היא צודקת מאה אחוז
יוליה מלינובסקי:
לא, אז אני בגישה אחרת
יוליה מלינובסקי:
 זה לא אירוע פרטי
יוליה מלינובסקי:
 הטיפול הוא פרטי
מיכל מרים וולדיגר:
צודקת יוליה, אפשר לשלב בין שתי הגישות, אסור לה למסור מידע - - -
יוליה מלינובסקי:
אני לא צריכה עזרה
פנינה תמנו:
חברת הכנסת מלינובסקי נא לסיים, אני רוצה להתקדם בדיון
יוליה מלינובסקי:
	אני לא מצליחה לסיים בגלל שאת וחברות כנסת אחרות לא מאפשרות לי
יוליה מלינובסקי:
 המידע על האירוע ומה שקרה שם זה אירוע לאומי
יוליה מלינובסקי:
 הטיפול בנפגעת או בנפגע הוא טיפול אישי, זה ההבדל
יוליה מלינובסקי:
 מרכזי הסיוע ואנשי המקצוע ברווחה ובבריאות צריכים לעשות שינוי בראש, די להסתיר
יוליה מלינובסקי:
 בסוף נקבל את החטופות פה עם בטן, זה המצב
יוליה מלינובסקי:
 זה מכוער אבל זו מלחמה וזה המצב
יוליה מלינובסקי:
     לגבי הדבר המרכזי שהוא לב האירוע
יוליה מלינובסקי:
 אנחנו שלושה חודשים באירוע,  כל אחד מכם, גם בריאות, גם רווחה, גם ביטוח לאומי, משתדלים, אבל סוד ההצלחה זה שילוב
יוליה מלינובסקי:
 החי"ר לא יכול להצליח בלי תמיכה מהאוויר
יוליה מלינובסקי:
 חיל האוויר לא יודע לעשות את זה בלי מודיעין מהקרקע
יוליה מלינובסקי:
 תפנימו את האירוע
יוליה מלינובסקי:
 אתם לא יכולים לעבוד כל אחד בשלו
יוליה מלינובסקי:
 בסוף מי שצריך עזרה ייפול בין הכיסאות
יוליה מלינובסקי:
 יש כל כך הרבה גורמים ולא ברור למי לפנות
יוליה מלינובסקי:
      אנחנו מבינים שאי אפשר להקים משהו ספציפי לתקיפה מינית
יוליה מלינובסקי:
 אבל ליזום פניות לניצולי מסיבת נובה, ששם היו אירועים, לקיבוצים, אנחנו מכירים את המקומות
יוליה מלינובסקי:
 לטפל בטראומה, לשאול תוך כדי, אם בן אדם ירצה, הוא יפתח, אם הוא לא ירצה וצריך זמן, הוא יעשה את זה אחר כך, להנגיש לו את זה
יוליה מלינובסקי:
 שלא יהיה מצב שבן אדם נפגע, הוא בטראומה וגם לא יודע מה לעשות עם עצמו
יוליה מלינובסקי:
 יש משפט ברוסית שאני אתרגם: יש שבע מטפלות ובסוף התינוק נופל, זה מה שקורה אצלכם במקרה הזה
יוליה מלינובסקי:
 כולם רוצים לעזור ובסוף מי שנפגע לא יודע מה לעשות עם עצמו
פנינה תמנו:
	אני מבקשת לשמוע את ביטוח לאומי
פנינה תמנו:
 למה לא הואילו להגיע לדיון?
שמירה לשם:
	אני מצטערת, אבל בשל נסיבות אישיות שאוכל לפרט אחר כך, נבצר ממני להגיע לדיון
שמירה לשם:
 שמי שמירה לשם ואני מרכזת תחום שיקום באגף השיקום של ביטוח לאומי
שמירה לשם:
 באגף השיקום אנחנו עושים טיפול פרטני של פקידות שיקום עם נפגעות תקיפה מינית ועם כל מי שמוכר
פנינה תמנו:
פגישות פרטניות? פקידות של מרכז השיקום?
שמירה לשם:
אגף השיקום עוסק בשיקום תהליכי תעסוקתי למי שמוכר בביטוח לאומי ובתוך זה נפגעים ונפגעות תקיפה מינית
שמירה לשם:
 בהרבה מקרים אנשים עוברים ועדה רפואית מותאמת, יש לנו ועדות רפואיות עם פסיכיאטרים
פנינה תמנו:
נפגעת צריכה להגיע לוועדה רפואית?
שמירה לשם:
האנשים שמגיעים לאגף השיקום אלה אנשים שנקבעה להם נכות
פנינה תמנו:
בבקשה תתמקדי, מה אומרים למישהי שאומרת שנפגעה ב-7 באוקטובר
פנינה תמנו:
 ברור לי שאותה נפגעת לא תעבור עכשיו ועדות רפואיות
פנינה תמנו:
 זו שאלה מאוד ספציפית, מגיעה נפגעת, אני רוצה לשמוע מה ביטוח הלאומי עושה
מיכל מרים וולדיגר:
	אני רוצה לשמוע גם אם הם פנו לניצולים
פנינה תמנו:
	עזבי את זה רגע, נתקדם עם מה שיש, בבקשה
שמירה לשם:
נעשתה פניה לכל משתתפי המסיבה, פניה שהם יכולים לפנות למרכזי חוסן למי שזקוק
שמירה לשם:
 בנוסף נאספה רשימה של כל משתתפי המסיבה והם קבלו קצבה אוטומטית לחשבונות הבנק כמענה מידי ראשוני
שמירה לשם:
 בהמשך ובקשר עם מרכזי החוסן אנחנו נותנים מענה אצלנו בביטוח הלאומי, זה דרך הוועדה
פנינה תמנו:
סליחה שאני אוהבת את זה פשוט
פנינה תמנו:
 הגיעה נפגעת לפקידה בביטוח לאומי ואומרת לה בטלפון שנפגעה בעבירת מין
פנינה תמנו:
 מה אתם עושים?
שמירה לשם:
מי שנפגעה מינית לא תפנה אלי, היא לא מתקשרת אלינו לשיקום
שמירה לשם:
 זו יכולה להיות מישהי שעברה ועדה וקבלנו פניה ונזמין אותה לשיקום וזו יכולה להיות מישהי שקיבלנו פניה דרך הרווחה וזו יכולה להיות גם מישהי שנמצאת בקשר עם סל שיקום או קשר עם גורם במשרד הבריאות והם רוצים שאנחנו ניכנס ונשתלב בשיקום התעסוקתי שלה והרווחה שלה במטרה להחזיר אותה לתהליך ארוך של שיקום
פנינה תמנו:
סלעית אמרה משהו אחר על ביטוח לאומי
סלעית שחר הוכמן:
אני בקשר עם מלי לוי שהיא אחראית על הטיפול בנפגעים מינית בביטוח לאומי
קארין אלהרר:
אבל נפגעי מינית צריכים להיות קודם עם אחוזי נכות רפואית לעניין פגיעה מינית
סלעית שחר הוכמן:
לא בהכרח
פנינה תמנו:
אבל היא אמרה משהו אחר
סלעית שחר הוכמן:
	אני לא רוצה לדבר בשם ביטוח לאומי הבאתי את מה שאני יודעת
שמירה לשם:
אולי אני לא הבנתי נכון, מה אמרתי שונה? אנחנו מטפלים באגף השיקום, מלי לוי היא הנציגה הקבועה, היום נבצר ממנה להיות ולכן אני פה במקומה
שמירה לשם:
 אנחנו מטפלים בנפגעות ונפגעי תקיפה מינית שהם מוכרים בביטוח הלאומי באגף שיקום
פנינה תמנו:
מלי אמרה לנו בפעם הקודמת שבלחיצת כפתור מי שמגיעה מקבלת סבסוד מכם על טיפולים פרטיים אצל פסיכולוג
יוליה מלינובסקי:
פעם אחת אונס, פעם שניה על ידי המדינה
יוליה מלינובסקי:
 זה מה שקורה פה
סלעית שחר הוכמן:
אם אפשר להוסיף לחברתי מביטוח לאומי, אני יודעת שהם פועלים לפי נוהל חרדה בשלב ראשון ואז לא צריך להיות מוכרים עם אחוזי נכות
מיכל מרים וולדיגר:
	זה מה שאמרתי לכם
מיכל מרים וולדיגר:
 זו לא היא, לכן אנחנו צריכים את מי שלפניה
קארין אלהרר:
אני מבקשת שיעשה סדר, כי לא הבנתי
פנינה תמנו:
אין סדר
פנינה תמנו:
 אין סדר כי אין תוכנית מסודרת מוצגת
מיכל מרים וולדיגר:
כדי להגיע לאגף השיקום צריך להיות מוכרים עם אחוזי נכות
מיכל מרים וולדיגר:
 נשאיר רגע את אגף השיקום רגע בצד, הייתה מלחמה, היה מוקד 105 שישבו שם גם הרווחה, גם המשטרה, גם ביטוח לאומי וגם משרד הבריאות וזה היה מעולה בנסיבות העניין
מיכל מרים וולדיגר:
 אמרו לנו שכל המעגל הראשון, כל מי שהיה במסיבה, המשפחות של החטופים, הם פונים אליהם ב reaching out
מיכל מרים וולדיגר:
 מישהו מ-105 פונה אליהם, לא יודעת מי, הייתי רוצה לדעת מי, פונה באופן אקטיבי לאנשים הללו ואומר להם בצורה מאוד פשוטה, אם יש לכם מצוקה ואתם צריכים עזרה כלשהי, לא משנה במה, אנא חיזרו אלינו, הנה הטלפונים, הנה המוקדים, הנה הטופס, חזרו אלינו
מיכל מרים וולדיגר:
      השאלה שלי היא האם זה נעשה ומי עשה את זה? אחר כך, אם יש המשך כשהוא פונה אליכם באופן יזום, לרווחה או לבריאות, או לביטוח לאומי, שלא הבנתי את ההבדל ביניכם? כי כשיש מענה כל כך חשוב, צריך לתכלל אותו כדי שלא חלק יקבלו כפול וחלק לא יקבלו בכלל
מיכל מרים וולדיגר:
 זה או בריאות, או רווחה או ביטוח לאומי, לא ברור לי מי?
קארין אלהרר:
אני רוצה לשאול את נציגת הביטוח הלאומי
קארין אלהרר:
 הייתי במסיבת הנובה, למי אני מתקשרת בביטוח לאומי? אני צריכה עזרה, למי אני פונה? החלטתי שאני רוצה את האפיק הביטוח הלאומי, למי אני פונה?
שמירה לשם:
אם פנית למוקד של הביטוח הלאומי בכל דרך שהיא, נבדוק את הפניה שלך
שמירה לשם:
 בדרך כלל אנשים נפגעי תקיפה מינית לא פונים טלפונית ואומרים שנפגעו מינית
קארין אלהרר:
אני נפגעת טראומה ואת עדיין לא יודעת מה מצבי
קארין אלהרר:
 אני פונה למוקד ביטוח לאומי, שאני מניחה שיש מספר ייעודי לנפגעי טראומה, או שיש קו כללי?
שמירה לשם:
יש והוא מפורסם
קארין אלהרר:
חשוב שידעו
קארין אלהרר:
 פניתי, עונה לי נציגה נעימה ואני שוטחת בפניה את הסיפור הקשה והכואב שלי
קארין אלהרר:
 מה קורה הלאה?
שמירה לשם:
קודם כל, כל הנפגעים מה-7 לאוקטובר שפונים למוקדים שלנו, מי שזקוק לטיפול ולמענה רגשי הצוות שלנו מפנים אותם למרכזי החוסן הפזורים בארץ ללא עלות
שמירה לשם:
זה דרך נוהל שאנחנו קוראים לו נוהל חריג
שמירה לשם:
 מרכזי חוסן שפזורים ברחבי הארץ במימון של ביטוח לאומי ולכל מיש פנה בעקבות המצוקה שנגרמה
פנינה תמנו:
בעיני זה נורא ואני אסביר למה, כל חברות הכנסת שיושבות כאן יודעות מהם מרכזי החוסן, אנחנו מבקרים ונמצאים שם שנים ארוכות ונלחמנו על התקציבים למרכזי החוסן
פנינה תמנו:
 אבל להפיל טיפול כזה רגיש על מרכזי החוסן זו טעות קשה מאוד
פנינה תמנו:
 זו לא טענה אליך
פנינה תמנו:
 הציפיה שלנו שביטוח הלאומי יתנו תקציבים ותגמול
פנינה תמנו:
 אני לא חושבת שאתם צריכים להיות  - - -
מיכל מרים וולדיגר:
אני לא מבינה אותך
מיכל מרים וולדיגר:
 ההפך, היא עוד לא אמרה שזה מיני, אז לאן תשלחי אותה עכשיו? תקימי עוד מרכז?
פנינה תמנו:
	זה לא התפקיד שלהם
פנינה תמנו:
 התפקיד של ביטוח לאומי ללא ספק הוא לא טיפולי, הוא תגמולים
פנינה תמנו:
 בפעם הקודמת הגיעה מלי ואמרה שהם נותנים תקציב למי שצריך ללכת לטיפול פרטני
פנינה תמנו:
 שימו לב שבסוף הכול מתרכז או למרכזי חוסן או למרכזים של הרווחה שיש 32 מטפלות שהוספו ומרכזי לוטם של הבריאות
יוליה מלינובסקי:
את הבנת למי לפנות? יש פה עשרה מספרי טלפון שאף אחד לא מכיר
פנינה תמנו:
אנחנו בדיון שני ארוך ואנחנו מתקשים לקבל תמונה ברורה, זה חוזר למה שאמרנו שאין תוכנית אב ברורה של מי עושה מה ולאן פונים
פנינה תמנו:
 חברת הכנסת לימון סון הר מלך
הר מלך:
יש שני דברים שאנחנו עושים בהם בלגן: יש את החלק הראשון, כמו שאמרה מיכל שאנחנו צריכים לייצר פניה אישית, לשאול את הבן אדם לשלומו, איך הוא מרגיש ומה הוא צריך
הר מלך:
 אני צריכה לדעת קודם כל שיש את הדבר הזה כמענה ראשון
הר מלך:
 בנושא של פגיעות מיניות אנחנו צריכים לייצר תודעה
הר מלך:
 מי שיודע לעשות את זה הכי טוב לדעתי, הכי מנוסה והכי מכיר, הם מרכזי הסיוע וארגוני הסיוע
הר מלך:
 אותם ארגונים שהכי מקצועיים, הכי סופגים הרעבה בעניין הזה
הר מלך:
 אני רוצה שמשרד הבריאות יפנה ויצור מודעות, כי לגשת ולדבר על זה ישירות אי אפשר ולכן אנחנו צריכים לייצר מודעות, לייצר כתובת שאפשר לגשת אליה
הר מלך:
 מי שיודע לעשות את זה הכי טוב ואנחנו רואים את זה בשטח הם ארגוני הסיוע
הר מלך:
      הם יודעים לעשות את זה הכי טוב, אנחנו עוקבים אחרי העשייה שלהם הם הכי מקצועיים והכי מכירים את זה
הר מלך:
 לכן אני חושבת שבסוף, אם היא תדע להגיע או לא תדע להגיע, אנחנו רואים שכל המקומות שמתיימרים להגיד שמגיעים אליהם, גם כשמגיעים אליהם הנפגעים לא מקבלים מענה כמו שצריך
הר מלך:
 מרכזי הסיוע יודעים לעשות את זה
הר מלך:
 לכן אני חושבת שאנחנו צריכים לייצר מודעות והנגשה למרכזי הסיוע ומשרד הבריאות צריך לקחת את הכוח הזה שעושה את זה כל כך טוב ולהנגיש את זה לציבור בכללותו
הר מלך:
 להגיע אליהם באופן ישיר אנחנו לא רוצים כי זה מאוד רגיש
הר מלך:
 אלו שהיו נוכחים שם, צריך לבדוק מה המצב הנפשי שלהם באופן כללי, מה שלומם ואם הם צריכים משהו
הר מלך:
 בתחום הזה מדובר בעיקר בהנגשה
הר מלך:
 אז כל אחת תבחר איזה מרכז סיוע מתאים לה ונותן לה מענה
הר מלך:
 זה התפקיד שלנו לייצר את זה
פנינה תמנו:
 צריך תהליך סדור ולוודא שכל הידיים יודעות מה הן עושות
פנינה תמנו:
 דניאל רז, הסיוע המשפטי, אשפוז כפוי
דניאל עטר:
	שלום, אני מרכז את התחום של אשפוז כפוי ומעמד אישי ודיני משפחה בהנהלת הסיוע המשפטי במשרד המשפטים
דניאל עטר:
 נמצא אתי עורך-דין איתי נעמן, שהוא ממונה ארצי לנפגעי תקיפה מינית
פנינה תמנו:
ומי שעומדת בראש הסיוע היא עורכת-דין נוחי פוליטיס, אישה יקרה שעושה הרבה
דניאל עטר:
	לגמרי
דניאל עטר:
 לפני כחודש כבר דיברתי בוועדת הבריאות ואמרתי שאנחנו צריכים למצוא מנגנון שאנשים מגיעים לשטח
פנינה תמנו:
לפני המנגנון תגיד לי מה הניסיון שלך
דניאל עטר:
	מהניסיון שלי ודברנו עם לא מעט אנשים שבסוף מצאו את עצמם מאושפזים מכל מיני סיבות, בין אם זה אחרי תקיפה מינית ובין אם זה אירועי טראומה שקשורים למלחמה, בחלק מהמקרים הם אמרו היינו צריכים שמישהו ידבר אתנו
דניאל עטר:
 זאת אומרת היה צורך ממשי של שיחה
דניאל עטר:
 לפעמים זה לא הגיע, או הגיע מאוחר מידי ואני אפילו לא נכנס לסוגיה אם האשפוז הכפוי היה מוצדק או לא מוצדק
דניאל עטר:
 אני אומר משהו אחר לגמרי
דניאל עטר:
 נתתי את הדוגמה שאנחנו מגיעים לים המלח במסגרת חרבות ברזל ויש לי אבא שהבת שלו נמצאת בחדר כבר יומיים ואין אף איש טיפול שמגיע כי אלה משפחות שכולות, זה אומר דרשני
דניאל עטר:
      	דבר נוסף, דברנו כבר בוועדה הזו עוד לפני המלחמה על הנושא של הפרדה מגדרית בתוך בתי החולים הפסיכיאטריים ואמרתי שצריך להיות גוף שהם יכולים לפנות אם יש אירוע בתוך המחלקות, כי המחלקות  - - -
פנינה תמנו:
	אני לוקחת אותך עוד אחורה לעניין הנפגעים
פנינה תמנו:
 אתה אומר שהם היו צריכים אוזן קשבת, מישהו שידבר אתם
פנינה תמנו:
 היה להם קשה בירוקרטית להגיע לזה?
דניאל עטר:
	גם בירוקרטית
דניאל עטר:
 מה שאמרה נציגת משרד הבריאות מטריד אותי במובן אחר, אם עכשיו יש שיחה ראשונה עם מומחה ואחרי זה היא אומרת זה נושא של תקיפה מינית ואני מעבירה את זה למישהו אחר, תחשבו רגע מבחינת הרצף הטיפולי
דניאל עטר:
 אמרתי את זה כבר כמה פעמים, הרצף הטיפולי צריך להיות אחיד
דניאל עטר:
 אם הייתה פניה יזומה של מישהו מהמשרדים, לא נכנס כרגע למי, וכבר יודעים מראש מהי הסוגיה, ישר יכולים להתאים טיפול לבן אדם
מיכל מרים וולדיגר:
ברוב המקרים לא יודעים מיד
מיכל מרים וולדיגר:
 זה מתגלה תוך כדי
דניאל עטר:
	גם הסיוע המשפטי למשפחות של נרצחים ומשפחות שכולות, אנחנו עושים פניות יזומות לפי רשימה שיש לנו, אנחנו פונים למשפחות
פנינה תמנו:
	אתה בעצם מייצג את המטופל, כמו אושפזו בכפיה?
דניאל עטר:
אשפוז בכפיה במקרים שקשורים למלחמה בצורה ישירה יש כ-10-9 מקרים שהיו לנו
פנינה תמנו:
	אתה חושב שמוצדק?
דניאל עטר:
	בחלקם כן ובחלקם לא
דניאל עטר:
 היו גם מקרים של חיילים שחזרו מהחזית
דניאל עטר:
 הנושא של בריאות הנפש הוא קריטי וחייב לקבל מענה, לדעתי מהמעלה הראשונה
דניאל עטר:
 כלומר, שעכשיו משרד הבריאות צריך לפנות בצורה יזומה
דניאל עטר:
 אני מבטיח לכם שאם תהיה פניה יזומה של משרד הבריאות למשפחות, לקורבנות של נפגעות תקיפה מינית יהיו לנו יותר נתונים כלפי כמה אנשים בפועל צריכים את העזרה
דניאל עטר:
 לא להביא אותם למוקד כזה או למוקד אחר, זה נחמד אבל לא תמיד אפקטיבי
קארין אלהרר:
בתקציב שיש להם, בהצלחה
מיכל מרים וולדיגר:
אני בעיקר פונה למשרד הרווחה, בגלל העשייה המעולה שלו והלחימה תוך כדי הליכה במהלך המלחמה
מיכל מרים וולדיגר:
 ליוויתי אותם דרך החמ"ל שהקמנו בכנסת וראיתי רצון ויכולת ללמוד תוך כדי
מיכל מרים וולדיגר:
 אני זוכרת ישיבת זום שישבתי עם כל ראשי המשרד והמטפלים ואמרו לי במפורש שהם מתקשרים בעצמם לכל אלה שהיו במסיבה, אני עדיין לא מדברת על המשפחות, על ניצולי המסיבה
מיכל מרים וולדיגר:
 האם עשו את זה או לא? תשובה פשוטה
מיכל מרים וולדיגר:
 א לא עשו את זה הגיע הזמן לעשות את זה
מיכל מרים וולדיגר:
 פניה יזומה לאותם אנשים שהיו במסיבה
מיכל מרים וולדיגר:
 נעשה או לא נעשה?
סלעית שחר הוכמן:
	אני לא יודעת לתת את התשובה על זה
סלעית שחר הוכמן:
 זה לא בתחומי
מיכל מרים וולדיגר:
	אשמח שמישהו ייתן תשובה על זה
קארין אלהרר:
	בלה אמרה שנעשה
בלה בן גרשון:
	במוקד המיוחד שהקמנו יצרנו קשר עם אחד אחד
בלה בן גרשון:
 יש אצלי את כל הרשימות וכל הטלפונים של כולם
בלה בן גרשון:
 המוקד הזה פנה לכל אחד ואחד ומטופלים מתוך זה כמעט 4,000 איש
מיכל מרים וולדיגר:
	מצוין, אז קודם כל שמענו שפניתם לכולם
מיכל מרים וולדיגר:
 דבר נוסף, הנושא הזה של טיפול נפשי ובוודאי טיפול נפשי עקב תקיפה מינית הוא הכרחי וכולנו פה מסכימים על זה פה אחד
מיכל מרים וולדיגר:
 לכן צריך להקדיש לזה תשומת לב ולעשות משהו בין המשרדים השונים ולתכלל את האירוע הזה
מיכל מרים וולדיגר:
 אנחנו יודעים שבבריאות הנפש הבעיה העיקרית היא מטפלים
מיכל מרים וולדיגר:
 לכן צריך לתכלל את האירוע הזה למקום אחד, שהבן אדם מקבל ממקום אחד את הטיפול ולא שיהיו גם מרכזי חוסן, גם משרד הבריאות, גם משרד הרווחה וגם בביטוח הלאומי שנותן כסף עבור טיפול בחוץ
קארין אלהרר:
	דווקא הרצף של מטפלים הוא חשוב
קארין אלהרר:
 גם מרכזי חוסן, גם פרטיים, גם רווחה, הרצף הוא חשוב
קארין אלהרר:
  זה עץ שמראה איפה יש מה, שזה אין
פנינה תמנו:
	סא"ל יעל שפירא, מפקדת מהות באכ"א, משרד הביטחון, שאלה המרכזים שנותנים את הסיוע לנפגעי ונפגעות תקיפה מינית
פנינה תמנו:
        << אורח >>סא"ל יעל שפירא: << אורח >>        אתחיל ואומר שבמובן מסוים אני מחזיקה ביתרון בגלל מבנה ההפעלה של המרכז שלנו
פנינה תמנו:
 המבנה מחזיק את כל רצף המענים
פנינה תמנו:
 אנחנו גם מרכז סיוע שמחזיק קו 24/7, גם יודעים לתת מענה לשלבים הראשונים של החשיפה לטראומה כשעוד לא התקבעה תחלואה ונכות, אבל גם יודעים לתת טיפול ארוך טווח
פנינה תמנו:
 במובן הזה אנחנו גם יודעים לטפל בטראומה מורכבת ואני מציינת את זה כי אנחנו עדים שלא רק הפגיעה הישירה חשובה כאן, אלא גם נפגעות ונפגעים שנפגעו בעבר ויש לא מעט כאלה וכרגע חווים הצפה, גם אותם אנחנו מסמנים במוקד כמוקד טיפולי
פנינה תמנו:
זאת אומרת הכול מרוכז במרכז אחד
סא"ל יעל שפירא:
	מרכז אחד שיש לו שלוחה דרומית ובעתיד בהקדם גם שלוחה צפונית
סא"ל יעל שפירא:
 אנחנו גם מרושתים בכל הארץ עם קב"נים שהם שלוחות שלנו, תלמידים שלי, מונחים על ידי מקצועית וידועים גם לתת מענה למי שלא מסוגל פיזית להגיע אליהם
פנינה תמנו:
	מה עשיתם עם החיילות והחיילים שנפגעו? אני יודעת על חיילת שסגורה בתוך מלון, אף אחד לא הגיעה אליה ועוד דרשו ממנה להגיע בזמנו לבסיס
סא"ל יעל שפירא:
	יכול להיות שיש מקרים שאני לא עד הסוף מרושתת אליהם, אבל אני יכולה להגיד מה צה"ל עשה
סא"ל יעל שפירא:
 ב-7 באוקטובר בבוקר, כשנפתחה המלחמה, לא היה חייל שלא עשו לו יצירת קשר אישית על ידי המפקדים
סא"ל יעל שפירא:
 מבחינתי המפקדים הם הכתובת הראשונית לטיפול בחיילים
סא"ל יעל שפירא:
 כל חייל היה צריך ליצור קשר עם המפקדים לומר איפה הוא, מה קורה אתו, מה שלומו
סא"ל יעל שפירא:
 גם כאלה שאנחנו יודעים עליהם, שהיו במעגלי החשיפה, בין אם זו חשיפה ראשונית כי הם היו בנובה, או הם גרים ביישובי העוטף, אבל גם חשיפה שניונית, קרוב משפחה היה שם, ראה סרטונים, חברה שלי הייתה, או שהייתי בנובה, לא נפגעתי באופן אישי אבל נחשפתי לדברים
סא"ל יעל שפירא:
 כל אלה ידעו להפנות אותם ככתובת ראשונית לקב"ני היחידות וכולם גם ידעו להפנות אלינו
פנינה תמנו:
	אז נתתם הנחיה לכל המפקדים, לכל חייל או חיילת שהיו באותו אזור מותקף, לוודא שהחיילים בסדר ואם הם זקוקים לעזרה הם פונים לקב"נים?
סא"ל יעל שפירא:
	הם פונים לקב"נים
סא"ל יעל שפירא:
 מאחר ואנחנו מבינים שלפעמים קיים קושי לחשוף בפני המפקד או בפני הקב"ן, שהוא חלק אורגני מהיחידה ולפעמים מזוהה עם המפקד, אז כל החיילים יודעים, גם דרך השלוחות שלנו, ממונות היוהל"ם ביחידות, גם לפנות אלינו באופן ישיר
סא"ל יעל שפירא:
 הפניה אלינו יכולה להיות פניה אנונימית רק כדי לקבל מידע ולדבר עם עובדת סוציאלית בטלפון גם מבלי לחשוף את עצמי אבל גם פניה ישירה אלי בטלפון כדי לקבל מענה מיידי
סא"ל יעל שפירא:
 אגב, זמני טיפול להמתנה עבור נפגעים ממעגלי הלחימה הוא אפס, למוחרת מגיעים ופוגשים כבר איש טיפול
סא"ל יעל שפירא:
 גם בפניה במייל וגם בפניה פיזית, אנחנו נמצאים בתוך חר"פ מרכז שזה מרכז רפואי אז החייל לא חייב לחשוף את זה שהוא הולך למרכז לנפגעות תקיפה מינית אלא אומר שבא להפניה ומקבל ממני אישור שהוא בא להפניה רפואית
סא"ל יעל שפירא:
 אנחנו דואגים לשמור על הדיסקרטיות של החיילים כדי שירגישו בנוח לבוא ולפנות
סא"ל יעל שפירא:
      	אני מדגישה ואומרת מה שחברותיי למקצוע אמרו, שהפניה היא בידיו של החייל
סא"ל יעל שפירא:
 אני מחזירה לנפגעים את הכוח לבחור האם לפנות, אבל אני מעמידה לרשותם את הכלים לפנות בכל אחד מהערוצים לבחירתם, בין אם זה דרך המפקדים, דרך הקב"נים או בפניה ישירה אלי
סא"ל יעל שפירא:
 אני אגיד גם שכרגע אנחנו מעמידים את אותו מענה מהיר לא רק למי שנפגע בפגיעה ישירה
סא"ל יעל שפירא:
 אנחנו כמרכז שמחזיק בידע הטיפולי בנפגעות תקיפה מינית מטפלים בכל הקשת
פנינה תמנו:
  	לדעתי הדברים שלך מסמנים לנו, לעולם האזרחי, לממשלה, בגלל שזה אירוע ייחודי ולא שאנחנו מזלזלות בעבודת הקודש שעושים במשרד הבריאות והרווחה ובביטוח הלאומי, צריך באמת שזה יהיה תחת מקום אחד
פנינה תמנו:
 אולי לא מקום אחד פיזית כי אנחנו מבינים שיש מגוון, אבל חייב להיות תכלול ותוכנית אב, שזה יהיה ברור, כולל שיתוף פעולה בפרסומים, בכל מה שתצטרכו מאתנו כדי להנגיש את זה לציבור
פנינה תמנו:
 כרגע מתחילת הדיון זה נראה בוקה ומבולקה
פנינה תמנו:
 מרכזי הסיוע בבקשה
מיה אוברבאום:
	עורכת-דין מיה אוברבאום, איגוד מרכזי הסיוע
מיה אוברבאום:
 רשמתי לעצמי כמה דברים להגיד לגבי שיקום תעסוקתי, פיצויים וכו', אבל לפני כן אני רוצה להתמקד בשתי נקודות ממש חשובות שאני חושבת שלא ניתן להן מענה מספק בדיון
מיה אוברבאום:
 אחד זה הדיווח המאוחר שדיברנו עליו, לא ארחיב שוב על זה שסביר להניח שרוב הנפגעות והנפגעים יגיעו עוד הרבה מאוד זמן והמענים המעולים שמשרד הרווחה, הבריאות וביטוח הלאומי, אמורים לתת בצורה מהירה כמוש נאמר כאן - - -
פנינה תמנו:
	אתם חושבים שהמענים כרגע מעולים?
מיה אוברבאום:
	כמו שהוצגו
פנינה תמנו:
	דווקא בגלל שאתם אוטוריטה, אני חלילה לא רוצה לפתוח פה חזית אני באמת מצפה מכם לשבת אתם, מי שמכירות את זה לפני ולפנים ולהבין האם המענים הם מספיק טובים
פנינה תמנו:
 אני מבינה שאתם לפעמים נמצאים בניגוד כלשהו
מיה אוברבאום:
אנחנו בשיח עם משרד הרווחה על הדברים, זה עוד לא הושלם, כדי לשפר ולטייב את המענים שניתנים
מיה אוברבאום:
 אבל נניח והמענים שניתנים ויתנו הם מדהימים אנחנו ממש חוששות שבעוד כמה שנים כשתגיע נפגעת ותבקש אתה טיפול הזה, היא לא תקבל מענה מיידי כמו שעכשיו משרד הרווחה נותן
פנינה תמנו:
זו סוגיה אחרת
פנינה תמנו:
 אני רוצה ללמוד ממך על מה שעכשיו
מיה אוברבאום:
זו ממש אחת הסוגיות הכי חשובות, אנחנו ממש חוששות, כי רוב הנפגעות לא תגענה עכשיו
פנינה תמנו:
אמרנו שנטפל בזה יותר מאוחר
מיה אוברבאום:
דבר שני שעלה בתחילת הדיון אלה הנפגעות והנפגעים בסדר שני, שזו המסה העיקרית של הנפגעים ואין שום מענה מתוכלל של משרדי הממשלה הרלוונטיים
מיה אוברבאום:
 אני לא רוצה לקחת את הזמן אבל רוצה להוסיף שגם לשיקום תעסוקתי אין שום מענה, גם לא לפיצויים
פנינה תמנו:
על זה שמענו, חשוב לי כרגע מעבר להצפת עוד עניינים
פנינה תמנו:
 יעל שרר בבקשה, הלובי במאבק באלימות מינית
יעל שרר:
מה שנחשף בדיון זה משהו שאנחנו מדברים עליו עם משרד הבריאות ועם משרד הרווחה כבר כמעט שנה
יעל שרר:
 אין תכלול של מערך הטיפול בנפגעות אלימות מינית, יש כפילות במקומות מסוימים ובמקומות אחרים יש ואקום
יעל שרר:
 מה שהכי חשוב לנו הוא שאין גורם שקולט את הנפגעת, אומר לאן היא אמורה להגיע, מה יותר טוב ומתאים לה
יעל שרר:
 אם הטיפול המתאים לה הוא טיפול של הרווחה? שיקום? פסיכיאטר? פסיכולוג? זה פשוט מפריע כיום
יעל שרר:
 אנחנו רואים שיש רק סתימת חורים, איפה שיש מקום, שם שמים את הנפגעת כשהרבה פעמים זה לא מתאים ולגברים בכלל אין מענה
רחל יעקובס:
רחל יעקובס ממרכז הסיוע מגן
רחל יעקובס:
 בדיוק זה מה שאנחנו עושים במרכזי הסיוע
רחל יעקובס:
 אנחנו עובדים עם כולם
רחל יעקובס:
 אני מזמינה את משרד הבריאות, משרד הרווחה וביטוח הלאומי - תעבדו אותנו
רחל יעקובס:
 כל אחד במדינה יודע שמרכזי הסיוע הם לפגיעות מיניות
רחל יעקובס:
 היתרון שלנו הוא שמי שמתקשר אלינו, למרות שלא יגיד את המילה פגיעה מינית, אנחנו מבינים שהטראומה קשורה לזה
רחל יעקובס:
 לכן אנשי המקצוע שלנו יודעים לתת את המענה ואנחנו עושים את זה שנים
רחל יעקובס:
 אנחנו יודעים להפנות אותו או למשרד הרווחה - - -
פנינה תמנו:
אבל זה לא מחליף את הממשלה
רחל יעקובס:
	אנחנו של הרווחה, אנחנו לא עצמאים
פנינה תמנו:
איפה אתם נכנסים לתמונה בסיפור הזה?
רחל יעקובס:
	אנחנו מקבלים את הפניות מהנפגעים