GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד ביטן:
 אנחנו לא יכולים לפתור את כל הבעיות מכל הסוגים
דוד ביטן:
 יש לזה ועדות אחרות
דוד ביטן:
 אנחנו תרמנו את עצמנו, אנחנו נתרום את עצמנו בשמחה
דוד ביטן:
 אנחנו לא עושים טובה לאף אחד, זה התפקיד שלנו, אבל אלה לא הדברים שאנחנו מטפלים בהם באופן שוטף
דוד ביטן:
 בנושא הזה נלך עד הסוף
דוד ביטן:
 עשינו את זה בחל"ת ונעשה את זה גם עם חופשת לידה
דוד ביטן:
 יש בעיות פרטניות או בעיות ספציפיות, כמו נושא הרופאות – צריך לטפל בזה
דוד ביטן:
 אני לא אומר שאנחנו נתחמק מזה; אנחנו נטפל גם בזה
דוד ביטן:
 אבל אני לא רוצה שזה יפגע במכלול
דוד ביטן:
 המכלול הוא שצריך לסייע להאריך את חופשת הלידה
דוד ביטן:
 זאת הבעיה מספר אחת שצריך לטפל בה כרגע
דוד ביטן:
 יש לזה עלות תקציבית, ונטפל גם בעלות התקציבית הזאת
דוד ביטן:
 אני חושב שגם השרים שמטפלים בזה וגם חברי הכנסת צריכים לתת את הדעת על העניין הזה
דוד ביטן:
 אדם שמשרת במילואים בחזית כבר שלושה חודשים, ואשתו בחופשת לידה, מה היא צריכה לעשות? ברור שצריך לעזור לה
דוד ביטן:
 אין על זה ויכוח בכלל
קריאה:
אדוני היושב-ראש, אני לא דיברתי כי יצאתי
קריאה:
 לגבי הרופאות, הארכת חופשת לידה בתשלום – צריך, אבל זה לא פותר את הבעיה כי היית רוצה שאילת תסיים חופשת לידה ותוכל לחזור לעבוד כי אתה צריך בתי חולים
דוד ביטן:
אני לא יכול לפתור את הבעיה הזאת
דוד ביטן:
 באמת, אני לא יכול להיכנס לזה
קריאה:
יש לזה מחיר, יש לזה מחיר
דוד ביטן:
יש הרבה בעיות כתוצאה מהמלחמה, אבל אתן צריכות להבין, אנחנו במלחמה
דוד ביטן:
 זה לא שאנחנו יכולים לפתור את כל הבעיות
דוד ביטן:
 תבינו דבר אחד, ככל שמרחיבים את המעגל התקציבי, בסוף אנשים ישלמו על זה
דוד ביטן:
 בסוף מישהו צריך לשלם על זה, וזה אנחנו
דוד ביטן:
 תהיה העלאת מיסים, יהיו דברים אחרים ויש גבול למה שאפשר לעזור
דוד ביטן:
 צריך להבין את זה
דוד ביטן:
 כל אחד צריך לתרום את שלו, וזאת העמדה הבסיסית שלי
דוד ביטן:
 לכן, לא תמיד אני מאשר הרבה מאוד בקשות
דוד ביטן:
 עכשיו מגדילים את תקציב הביטחון, וצריך להגדיל את תקציב 2024 בקרוב ל-100 מיליארד שקל
דוד ביטן:
 אי-אפשר להגדיל אותו רק דרך הגדלת הגירעון, וצריך לראות כמה זמן המלחמה תהיה
דוד ביטן:
 דבר שני, יש גבול גם למה שאפשר לעשות
קריאה:
זה הציבור הקטן שלנו שגם מטפל בחולים, גם הולך למילואים, גם משלם מיסים, גם מחזיק את המדינה ואין מי שמייצג אותנו
קריאה:
 זה לא הגיוני
דוד ביטן:
לא נכון, אנחנו מייצגים אתכם עכשיו
קריאה:
אולי נלך ללמוד בישיבות, וזה מה שיעזור
קריאה:
 לא נשאר כסף
דוד ביטן:
לא, לא, לא
דוד ביטן:
 אל תובילי אותי לעניין הזה
קריאה:
אנחנו לא יכולים לשמוע יותר שאין כסף בשבילנו
דוד ביטן:
עם כל הכבוד, אני לא חייב לשמוע את זה, מכיוון שהממשלה כבר נתנה 30 מיליארד שקל רק לדברים האלה, ועוד 100 מיליארד שקל הולכים לתת בתקציב 2024, אז להגיד שלא נותנים ונותנים רק לישיבות? זה לא במקום
דוד ביטן:
 מספיק כבר עם זה
דוד ביטן:
 תודה, הישיבה הסתיימה
פנינה תמנו:
בוקר טוב, לפני שאפתח את הדיון בנושא שיתוף ותיאום בין האגף לרישוי כלי ירייה לבין גורמי הרווחה, למניעת אלימות במשפחה, נאפשר למשפחות של חטופים וחטופות לומר את דברם
פנינה תמנו:
 שירה, אחות של איתן מור
שירה מור:
שלום לכולם, אני שירה, אחות של איתן שנחטף מהמסיבה ברעים, הוא היה מאבטח שם
שירה מור:
 הוא נחטף תוך כדי שהוא מחלץ שתי גופות של בנות, הוא חשב שיתעללו בהן, שיחטפו אותן
שירה מור:
 איתן הוא אח שלי היקר והאהוב, אני מתגעגעת אליו מאוד, מתגעגעת לחבק אותו, לדבר אתו, לשתף אותו
שירה מור:
 אני בת 19 בשירות לאומי והוא הבכור מבין שמונה אחים
שירה מור:
 אני מתגעגעת אליו כל יום
שירה מור:
     אני רוצה לבקש מכם, כשאני מסתכלת על הסיוע ההומניטארי שנכנס לעזה אני פשוט בהלם
שירה מור:
 אני מרגישה שהמדינה מפקירה את אח שלי, את כל החברים שלו ששם ואת כל שאר החטופים
שירה מור:
 זה פשוט ביזיון מה שקורה פה, מכניסים משאית ומביאים לחמאס אוויר, האוויר נגמר מאח שלי ומשאר החטופים
שירה מור:
 זה לא הגיוני שאנחנו מביאים להם חיים, אח שלי שם ויש שם עוד 135 חטופים, זה לא הגיוני בשום צורה
פנינה תמנו:
תודה שירה
פנינה תמנו:
 אני רוצה לחזק אותך ואת ההורים ואת האחים שלך
פנינה תמנו:
 אליה בבקשה
אליה:
תודה רבה על הרשות לדבר ותודה לכם על כל העשייה והנתינה, גם פה בוועדה
אליה:
 ראינו את המעשים של איתן בניסיון כמה שיותר למנוע פגיעה בנשים ולחלץ גופות כשעוד הן גססו
פנינה תמנו:
	 	אני רוצה להבין, איתן היה בתפקיד?
אליה:
	הוא היה מאבטח במסיבה, בלי נשק
אליה:
 הם עלו על טרקטורונים והתחילו לחלץ אנשים להביא אותם למקום בטוח יותר
אליה:
 יש סרטון שרואים אותם במקום אליו העבירו אנשים לטיפול רפואי, זה היה בשעה 14:00 בצוהריים, אני מדבר על איתן ואליקים, העבירו גופה אחת, חזרו להביא את הגופה השנייה ואז לא חזרו יותר
פנינה תמנו:
הוא הספיק ליצור אתכם קשר באותה שבת או שאתם שומרי שבת ולא כל כך הבנתם מה מתרחש?
אליה:
הוא יצר קשר עם דוד שלנו, אבל רק במוצאי שבת התוודענו לכל הסיפור
אליה:
 מאז עברו ארבעה חודשים, אשתי, אחות של איתן, אחרי חופשת לידה, הייתה צריכה לחזור לפני חודש לעבודה והיא לא מסוגלת, היא מרגישה שכל החיים נגדעו, היא לא יכולה להישאר לבד
אליה:
 איתן כל כך חשוב לנו ואין רגע שאנחנו לא חושבים עליו ומנסים לחשוב מה לעשות, איך לפעול כדי לקדם
אליה:
 אנחנו מרגישים שהממשלה עושה הרבה אבל צריך לעשות יותר
אליה:
 צריך להפעיל יותר לחץ על החמאס
אליה:
      חשוב לנצל את מנופי הלחץ שיש לנו, גם לגבי העולם, גם לגבי הסיוע ההומניטארי
אליה:
 אי אפשר להשאיר את המצב הזה של 250 משאיות שנכנסות ביום כשמחבלי חמאס, הם אלה שמחלקים את האוכל, הם אלה ששולטים בסוף ברצועה והם חוזרים לצפון הרצועה
אליה:
 אנחנו צריכים לזגזג בין הדרום ואני רואה שצה"ל חוזר שוב למרכז הרצועה, אתם רוצים לשחק בנו? תנו להם מכה רצינית, תפסיקו את הסיוע, או שתפחיתו, אומרים שאי אפשר להפסיק, אז תפחיתו מאוד, כמה שאפשר
אליה:
 תילחמו בהם חזק, במצב הזה, אם נמשיך ככה הם לא יחזרו
אליה:
 אם נוותר ולא נכבוש את רפיח, לאן נתקדם
פנינה תמנו:
תודה אליה
פנינה תמנו:
 אנחנו כולנו מתפללים יחד אתכם שאיתן יחזור הביתה
פנינה תמנו:
 נופר אחות של יגב
נופר בוכשטב:
	 	אנחנו כל כך הרבה משפחות שהגיעו לכאן היום ולפעמים הדרכים שלנו שונות, אבל שמעתי את שירה מדברת על אח שלה ואני לא יכולה שלא להזדהות
נופר בוכשטב:
 אלה המשפחות שלנו, זה אח שלה, זה אח שלי
נופר בוכשטב:
 יגב חגג שבוע שעבר יום הולדת 35, חגג יום הולדת בשבי
נופר בוכשטב:
 אני לא יכולה לתאר לכם כמה זה קשה לציין יום הולדת לאח שלך בשבי, איך חוגגים למישהו שלא יכול לחגוג, לא היה לו יום הולדת שמח
נופר בוכשטב:
 אנחנו לא יודעים מה קורה אתו, כבר עברו 115 ימים ומעל 50 ימים לא יודעים מה אתו, אם הוא חי או לא
נופר בוכשטב:
      ראינו את המנהרה שבה הוא היה, אני לא צריכה לספר לכם שזו לא דרך להחזיק אנשים לא דרך לחיות ככה
נופר בוכשטב:
 חשבנו מה נעשה לכבוד היום הולדת שלו ואספנו אלפי עוגות, מעל 3,000 עוגות וחילקנו לעמותות של נזקקים, עמותות של יוצאות זנות, ילדי פליטים, כי היינו חייבים לעשות משהו כדי להתחבר ליגב, לעשות מעשה טוב ביום הכול כך קשה הזה
נופר בוכשטב:
 הייתה לי הרגשה של תקווה, הרגשה של אחדות, שמשהו טוב קורה בעם הזה, אנחנו מרגישים מכל העם שכולם רוצים את החטופים בבית, כולם אתנו, כולם מחכים שיחזרו
נופר בוכשטב:
      אבל אני גם אגיד שאתמול בערב הרגשתי שעובדים עלי
נופר בוכשטב:
 אולי זה לא הפורום המתאים, אבל אני אגיד בכל זאת, פתחתי את החדשות, את הטוויטר וראיתי שמחה, ריקודים וצהלה
נופר בוכשטב:
 אני לא יודעת איך אפשר לרקוד ואיך אפשר לשמוח כשיש משפחות שמתפרקות, שיש חיילים שנלחמים, ששומרים עלינו, יש חטופים שעדיין שם
נופר בוכשטב:
 פתחתי טלוויזיה וראיתי אנשים רוקדים
נופר בוכשטב:
      אני חושבת שכל אחד מחברי הכנסת ומהשרים שהשתתפו שם, אני יודעת שהם לא נמצאים פה עכשיו אבל אולי זה יגיע אליהם, הם צריכים לשבת בפני הציבור ולהתנצל
נופר בוכשטב:
 להתנצל על זה שהם רוקדים ושמחים כשמשפחות מתפרקות
נופר בוכשטב:
 להתנצל בפני החיילים, בפני המשפחות השכולות, אפילו לא בפנינו, בפני החטופים שעדיין שם, שגוועים ברעב ונמקים בשבי בזמן שהם רוקדים ושמחים
נופר בוכשטב:
      אני לא אכנס לזה אם זה נכון להתיישב בעזה או לא, זה לא משנה, זה גם לא מעניין אותי כרגע
נופר בוכשטב:
 אבל איך אפשר לשמוח, איך אפשר לרקוד כל עוד אחים שלנו עדיין שם
נופר בוכשטב:
 זו הבקשה שלי, פשוט תהיו יותר רגישים, תהיו עדינים, שימו לב לסיטואציה, המשפחות שלנו בעזה אין להם אוכל, הם מתחת לאדמה, הם בסכנת חיים ואנחנו מבקשים שיזכרו את זה
פנינה תמנו:
תודה על דברייך הנוקבים נופר, ללא ספק אין מקום לריקודים ושמחות ולא משנה מה הדעה והעמדה
פנינה תמנו:
 אני פותחת את הדיון, שיתוף ותיאום בין האגף לרישוי כלי ירייה לבין גורמי רווחה למניעת אלימות במשפחה, תודה לחבר הכנסת סגלוביץ', לחברת הכנסת אלהרר שאתם נמצאים כאן, לכל נציגי משרדי הממשלה, ארגונים ונציגים שמקדמים את הנושא
פנינה תמנו:
 נתחיל עם עדכון דו"ח של המ
פנינה תמנו:
מ, עידו אבגר, רכז המחקר והמידע, בבקשה
עדו אבגר:
תודה גברתי, אתן מבט על על הנושא, בעיקרון זה עדכון של מסמך שנכתב לדיון הוועדה לביטחון לאומי ב-10 בדצמבר, לדעתי בנוכחות חברי הכנסת שנמצאים פה, מאז קבלנו עוד מידע ועוד נתונים ולכן עדכנו את המסמך ואני אציג את הדברים עכשיו
עדו אבגר:
     ברקע הדיבור על מעורבות הרווחה בהליכי רישוי נשק, כמובן נמצא החשש משימוש לרעה בנשק ברישיון
עדו אבגר:
 המשטרה לא אוגרת נתונים על סוג רישיון הנשק ששימש לביצוע עבירות ברמת הנתונים שאפשר לשלוף מהמערכת, אז בעצם אין מידע על כמה עבירות אלימות במשפחה, או עבירות אלימות בכלל מתבצעות תוך שימוש בנשק ברישיון, מלבד מקרי הקצה של רצח נשים, שזה נאגר פרטנית
עדו אבגר:
 בוועדה הזאת אין צורך להסביר את החשש מנשק חם שיגיע לידי מי שנוקט באלימות כלפי בני המשפחה שלו
עדו אבגר:
     אתן מבט על מה קורה ועל מה חסר עדיין
עדו אבגר:
 מבחינת מבקשי רישיונות נשק, אנשים שמגישים בקשה כדי לקבל רישיון נשק, ההליך מנוהל כולו על ידי המשרד לביטחון לאומי, על ידי האגף לרישוי כלי ירייה ומעורבים בו עוד כמה שחקנים
עדו אבגר:
 משרד הבריאות אחראי על מתן חוות דעת בנוגע לכשירות רפואית ובדגש על כשירות נפשית של המבקש
עדו אבגר:
 משטרת ישראל עורכת בחינה מודיעינית ובחינה של מסוכנות פלילית, אבל מטבע הדברים היא נסמכת על המידע שיש בידיה, לרוב מידע שהגיע בעקבות הגשה של תלונה פלילית
עדו אבגר:
      עובדי האגף לרישוי כלי ירייה מקיימים גם ריאיון עם המבקש, להבנתנו הריאיון הזה אמור לכלול אלמנטים של בדיקת מסוכנות, אבל בהקשר הזה יש כמה נקודות: לעובדי האגף אין ידע מקצועי להערכת מסוכנות כפי שעובדי רווחה יודעים לעשות
עדו אבגר:
 מאז המלחמה, לפקידי הרישוי הקבועים נוספו פקידי רישוי עם הסמכה מסויגת, בעצם עובדי משרדי ממשלה שקיבלו הכשרה ממוקדת והם מקיימים היום גם את הריאיון
יואב סגלוביץ':
תיקון אחד, זה נעשה בבדיקה של היועץ המשפטי
יואב סגלוביץ':
 יש קושי גדול, נבדקים 14,000 רישיונות שניתנו אולי שלא כדין
יואב סגלוביץ':
 זו המציאות, זה עלה בביקורת המדינה, זה עלה בוועדה לביטחון פנים, זה אירוע חמור של חלוקת נשק לא על ידי אנשי מקצוע בכלל
יואב סגלוביץ':
 בנות שירות לאומי, שכבודן במקומן מונח, וגם עובדי לשכת השר בן גביר, שזה הופסק, אנשים פוליטיים שעסקו ברישוי נשק
יואב סגלוביץ':
 הדבר נאמר על ידי ישראל אבישר שבינתיים התפטר
פנינה תמנו:
 אני רוצה לומר שלום למשפחות החטופים והחטופות שנכנסו
פנינה תמנו:
 אם תרצו לדבר, אני אתן לכם
עדו אבגר:
עוד לגבי הראיונות אני אציין שעד לאחרונה הראיונות האלה נעשו פנים אל פנים, מאד המלחמה הריאיון נעשה טלפוני, הבירור נערך באופן טלפוני ויותר ממחצית מבקשי הרישיונות בשנת 2023, כל מי שמגיש על תבחין של שירות בכוחות הביטחון, פטור מריאיון בכלל
עדו אבגר:
 אז בחצי מהמקרים אין בכלל ריאיון, בשאר המקרים הוא טלפוני
פנינה תמנו:
זאת אומרת שמעבר לבעיה שהייתה בשגרה על אי יישום כל ההמלצות, הדוחות, הבעיה הוחמרה בשל עומס הבקשות
יואב סגלוביץ':
זה הוחמר היום לפני חצי שעה עוד יותר, כי גם אלה שיש להם רישיון ומחויבים לעשות ריענון, שזה כל כולל מטווח והדרכה עיונית, בשל העומס נדחה בעוד חצי שנה
פנינה תמנו:
שני חברי הכנסת שנמצאים כאן יחד אתי הם חברי כנסת מאוד פרודוקטיביים
פנינה תמנו:
 המטרה שלי היא לא לחזור לדיון שבסופו של דבר נסמן "וי"
פנינה תמנו:
 היו כבר הרבה דיונים על הנושא הזה, גם בוועדה לביקורת המדינה, בוועדה לביטחון לאומי
פנינה תמנו:
 המטרה שלי בסוף היא שכלל הגורמים יגידו פה איזו התקדמות יש
פנינה תמנו:
 מה הולכים לאמץ מכל ההמלצות שלנו כחברי כנסת והארת הזרקור
קארין אלהרר:
יש התקדמות ברברס
עדו אבגר:
מבחינת משרד הרווחה, בכל הסיפור של מבקשי רישיונות נשק, למשרד שעשוי להיות לו מידע רלוונטי על רקע של אלימות במשפחה, על מאפייני סיכון אחרים, אין בעצם תפקיד מובנה בתהליך הזה
עדו אבגר:
 הבקשות לא מועברות למשרד כדי לקבל את חוות דעתו
עדו אבגר:
     לעומת זאת, לגבי מי שמחזיק נשק בישראל, עובדים סוציאליים מחויבים לדווח על מטופלים והכוונה למטופלים במובן הרחב, גם בני משפחות של מטופלים, שמחזיקים נשק ולדעת העובד הסוציאלי יש איזושהי סכנה לאדם עצמו או לסביבה שלו
עדו אבגר:
 הדיווח הזה מועבר לממונה על הערכת מסוכנות במשרד הרווחה ואם הוא משתכנע שיש פה סיכון הוא מדווח לאגף לרישוי כלי ירייה וממליץ על ביטול הרישיון
עדו אבגר:
 אין מידע מדויק, אבל להבנתנו במרבית המקרים הרישיון אכן מבוטל בעקבות ההמלצה הזאת, כשמספר המקרים בהם זה מתרחש הוא קטן
עדו אבגר:
 עד לאחרונה אנחנו מדברים על 4-2 מקרים בשנה
עדו אבגר:
 כדי לסבר את האוזן, בסוף 2022 היו 155,000 מחזיקי רישיון נשק פרטי בישראל, לפני חודש זה עלה ל-216,000 ויש אנשים נוספים עם נשק ארגוני שלא נכללים
עדו אבגר:
         	כמה מילים על הפערים שיושבת הראש ביקשה שאתמקד בהם, שני דוחות מרכזיים נכתבו בנושא הזה בעשור האחרון, דו"ח מבקר המדינה משנת 2014 ודו"ח ועדת רונן, שהיא ועדה במשרד לביטחון פנים, מ-2019
עדו אבגר:
 הדוחות האלה התייחסו לפערים שונים, בין השאר הם התייחסו לאי התאמה מספקת של חובת הדיווח בתוך משרד הרווחה, בקרב גורמי הרווחה ולפערים בממשקים בין משרד הרווחה ל     משרד לביטחון פנים או המשרד לביטחון לאומי
פנינה תמנו:
שזה הנושא שלנו במיקוד
עדו אבגר:
נכון
עדו אבגר:
 בדגש על היעדר נוהל משותף והיעדר ממשק מקוון שמאפשר העברה של המידע באופן שוטף
עדו אבגר:
 ממשרד הרווחה נמסר לנו בהקשר הזה שאמנם טרם גובש נוהל עבודה משותף, אבל יש שיתוף רציף בין הגופים, יש נוהל פנימי, ת"ס שנכתב בשיתוף האגף לרישוי כלי ירייה
קארין אלהרר:
איך הוא בא לידי ביטוי ביישום?
עדו אבגר:
הם אומרים שהוראות החוק מבוצעות כלשונן וכל הדיווחים מועברים כלשונם
פנינה תמנו:
הוראות החוק אבל לא המלצות
פנינה תמנו:
 אפשר לומר שדי דילגו על ההמלצות של שני הדוחות שדיברת עליהם
עדו אבגר:
אני עוד מעט אדבר על ההמלצות, יכול להיות שחברת הכנסת אלהרר כיוונה לכך שיש מעט דיווחים בכל שנה, אנחנו לא יודעים לומר אם מיעוט הדיווחים נובע ממיעוט מקרי סיכון או מגורמים אחרים
קארין אלהרר:
מה אתה חושב נוכח הנתונים?
עדו אבגר:
 נזכיר שבהיעדר ממשק מקוון, לעובדים סוציאליים אין מקור מידע שוטף לגבי הימצאות של רישיון נשק
קארין אלהרר:
אבל זו בדיוק המטרה, שיהיה ממשק מקוון ורציף בין המשרדים
עדו אבגר:
בעצם מלבד דיווח עצמי, זה כרגע מקור המידע
עדו אבגר:
 מעבר לסיפור של הממשק ושיתוף הפעולה, שני הדוחות המליצו לערב את שירותי הרווחה כבר בשלב המקדמי, כבר לגבי מבקשי רישיונות נשק
עדו אבגר:
 על פי המשרד לביטחון לאומי בכירי המשרד, אחרי דו"ח רונם ב-2019 פנו למשרד הרווחה וביקשו לקדם הקמה של ממשק וגם לקדם בחינה של השינויים הנדרשים כדי שהרווחה יהיו מעורבים בשלב של בדיקת מבקשי הרישיונות
עדו אבגר:
 הנושא לא קודם, בין השאר כי ברווחה השיבו שכדי לבצע הערכת מסוכנות יש צורך בכוח אדם מיומן כמובן והיא תקפה רק בסמוך למועד עריכתה כי הנסיבות משתנות ולכן המסוכנות יכולה להשתנות ולכן היא דורשת כוח אדם בהיקף שלא זמין למשרד
עדו אבגר:
     בהקשר הזה אציין שמשרד הבריאות, שאמרנו שכן מעורב בבחינה של כל בקשה, נותן חוות דעת בדבר כשירות נפשית והוא גם לא נסמך על מידע - - -
פנינה תמנו:
היה לי אירוע הזוי לגבי כשירות נפשית
פנינה תמנו:
 ההרגשה היא שאיפה שלא צריך אכיפה, יש אכיפה
פנינה תמנו:
 חייל מעזה פונה אלי, הוא הלך להתמודד למשרה מסוימת, השתמש בקנאביס באחד מהטיולים שלו, שמע אותו פסיכולוג בתהליך הבדיקה לרישיון נשק לתפקיד הזה ופסל אותו
פנינה תמנו:
 משרד הבריאות דיווח למשרד הבט"ל, הבט"ל דיווח לצבא, נכנסו לעזה, אמרו לו שהוא חייב לצאת ושיביא את הנשק, כאוס אחד גדול, מהומה רבה על לא מאומה
פנינה תמנו:
 לגבי ההגדרה של כשירות נפשית צריך לומר ביושר שצריך לבדוק את זה ולדון על הנושא, גם לגבי העברת המידע
פנינה תמנו:
 אנחנו רוצים שיהיו ממשקים, אבל כאלה שמצליחים לשקף את המציאות נכונה ולא חלילה באופן שגוי
עדו אבגר:
נשמע שגברתי מתייחסת לנשק ארגוני, אז מתבצעת בדיקה על ידי פסיכולוג
עדו אבגר:
 במקרה של נשק פרטי לא מתבצעת בדיקה בכל בקשה, בודקים האם הוא מופיע במאגר האשפוזים הפסיכיאטריים, האם הוצאו אליו הודעות מטפל בעבר, אם כן, הוא נפסל ואם הוא נפסל הוא יכול לבקש בדיקה על ידי רופא ולממן את הבדיקה בעצמו
פנינה תמנו:
בעיני זה היה צריך להיות הפוך
פנינה תמנו:
 דווקא עם נשק ארגוני, די מהר הארגון יכול לראות איתותים לגביו, עם נשק פרטי זה יותר מטריד
עדו אבגר:
יכול להיות
עדו אבגר:
 לענייננו, אולי בדומה לאפשרות שזה ייעשה עם משרד הרווחה, אין פה בעצם בדיקה מחדש של כל מקרה, יש בדיקה מול מערכות מידע קיימות ורק באותם מקרים שבהם עולה חשש והאדם מתעקש, אפשר לעשות בדיקה
עדו אבגר:
 במקרה של משרד הבריאות, הבדיקה הזאת נעשית על חשבונו הפרטי
עדו אבגר:
      בינתיים גם בשטח חל שינוי, מאז פרוץ המלחמה ועד לפני חודש
עדו אבגר:
 הממונה להערכת מסוכנות קיבל 28 פניות מנשים שמטופלות על ידם, על ידי עובדי סוציאליים, שאין לבני הזוג שלהם נשק אבל הן חוששות שיגישו בקשה לקבל רישיון נשק
עדו אבגר:
 כאמור המקרים האלה לא נכללים בחובת הדיווח לפי חוק
עדו אבגר:
 לפי משרד הרווחה הממונה בדק את המקרים האלה לגופם ומצא שהמקרים הספציפיים האלה לא עולים כדי צורך למסור הודעה לאגף לרישוי כלי ירייה
עדו אבגר:
 סביר שמאז דצמבר היו פניות נוספות דומות להם
עדו אבגר:
     בעקבות הדיון האחרון שהתקיים בוועדה לביטחון לאומי משרד הרווחה ענה לוועדה, שאמנם גם במצב החוקי הקיים יש אפשרות להפנות מידע למשרד לביטחון לאומי אם יש סיכון לפגיעה, אבל נדרש תיקון בחוק כדי להסדיר את הנושא הזה בכללותו
עדו אבגר:
      להבנתנו, נציגי שני המשרדים, המשרד לביטחון לאומי ומשרד הרווחה היו אמורים להיפגש מאז הדיון האחרון, לבחון איך מתקדמים גם לגבי מחזיקי נשקים, גם לגבי מבקשי רישיונות
עדו אבגר:
 הדיון האחרון היה ב-10 בדצמבר
פנינה תמנו:
נפגשתם מאז?
אליעזר רונן:
כן
עדו אבגר:
אני בטוח שנוכל לשמוע פה גם על ההתקדמות וגם על העמדות
קארין אלהרר:
יש ממשק עם הביטוח הלאומי?
פנינה תמנו:
לפני השאלות, אני עוצרת את הדיון לצורך שמיעה חשובה של משפחות החטופים
פנינה תמנו:
 עדי שרעבי, אחיינית של יוסי ואלי שרעבי
עדי שרעבי:
	שלום, אני עדי שרעבי, בת 15, יוסי ואלי שרעבי הם הדודים שלי, הם נחטפו מבארי
עדי שרעבי:
 המשפחה של אלי נרצחה כולה, אשתו ושתי הבנות שלו נויה ויעל, נויה הייתה בת 16 ויעל בת 13
עדי שרעבי:
 יוסי גם נחטף והמשפחה שלו ניצלה בנס אבל אני מניחה שכולם שמעו שהוא נרצח בשבי לפני שבוע וחצי
עדי שרעבי:
 בדיוק קמנו מהשבעה
עדי שרעבי:
 אני לא יכולה לתאר במילים את המצב הנפשי של אימא שלהם, של סבתא שלי, שיודעת שיש לה בן בשבי ועוד בן שצריך להחזיר אותו והוא כבר לא בחיים, אפילו לא קברנו אותו ואבא שלי, שמתרוצץ בכל הארץ, בכל העולם, נפגש עם מנהיגי עולם, עם אנשים שבחיים לא חשבנו שאפשר להיפגש איתם ואנחנו רואים שזה לא משפיע, שזה לא עוזר
עדי שרעבי:
 מנקודת המבט שלנו, מה עוד אנחנו יכולים לעשות מעבר למה שעשינו?     אני בת 15, בא לי לחיות אתה חיים שלי, לצאת עם חברים שלי לסרט, ללמוד, אני לא אמורה להיות במקום כזה ולהילחם על החיים של דוד שלי ולהילחם על עוד  136 חטופים שאני לא יודעת כמה מהם עוד בחיים
עדי שרעבי:
 זה לא התפקיד שלי
עדי שרעבי:
 אני ממש מאוכזבת
פנינה תמנו:
תודה עדי
פנינה תמנו:
 רומי כהן, אחות של נמרוד כהן
רומי כהן:
אני רומי כהן ואני בת 19, זה נמרוד כהן, אחי התאום, תראו את הבן אדם
רומי כהן:
 זו ועדה לקידום מעמד האישה ושוויון מגדרי ומדברים פה על נשק ומניעת אלימות, אבל האלימות קורית עכשיו, כבר 15 ימים ולפני שאנחנו מונעים עוד אלימות, יש אלימות שקורית וצריכים לטפל בה
רומי כהן:
 יש עכשיו דיבורים על עסקה, אני לא יודעת אם זה נכון או לא נכון, זו הפעם ה-100 שמדברים על עסקה, זה צריך להיגמר
רומי כהן:
 זה הזמן לעשות משהו ואני מבקשת שאם באמת יש עסקה, שהממשלה תדאג שזה יקרה, שהם יצאו משם
רומי כהן:
      אני, כאישה יש לי את הזכות שאחי התאום יחזור
רומי כהן:
 החל מהיום אין לי את זה, דיברתי עם מי שאפשר, עם כל אחד שאני יכולה ואני מבקשת שאחי התאום יחזור הביתה בחיים וכמה שיותר מהר
רומי כהן:
 זה כבר לא השלב לומר אל תשכחו, זה השלב לומר תעשו, כי זה כבר יותר מידי והוא צריך להיות בבית
רומי כהן:
 כל יום שהוא שם מסכן את החיים שלו ושוויון מגדרי אומר שגם לנמרוד וגם לכל 135 החטופים האחרים, נשים וגברים, כולם צריכים לצאת משם
רומי כהן:
 אני מבקשת שתזכרו שאלימות קורית גם שם ושגם אותה צריך למנוע וזה התפקיד שלכם לעשות את זה, תודה
פנינה תמנו:
תודה רומי
פנינה תמנו:
 עמית לוי, אח של נעמה לוי
עמית הלוי:
אני עמית, אני בן 21, נעמה היא אחותי ויש בינינו הפרש של פחות משנתיים כך שאני זוכר אותה מאז שאני זוכר את עצמי
עמית הלוי:
 האמת שבדיוק התווכחתי כאן עם החבר'ה, כשאמרתי שאני לא יודע כבר מה להגיד ביום ה-120
עמית הלוי:
 בסופו של דבר זה לא כמו הפעמים שאנחנו טסים לחו"ל וצריכים לשכנע ואולי לקרב, אתם בסוף גם רוצים להחזיר את החטופים ואת זה אני יודע ומעריך
עמית הלוי:
     אני חושב שהדבר היחיד שאני יכול לבקש מכם, למרות שאתם לא משפחות, כמו שאנחנו נלחמים ובאים עם רעל בעיניים למאבק הזה, באים ביום שני לכנסת, אבא של נמרוד לא הולך לעבודה ואחיינית של יוסי ואלי לא הולכת לבית ספר או לחברים
עמית הלוי:
 כמו שהחיים שלנו נעצרו, שגם אתם תקומו עם זה בבוקר ותלכו לישון עם זה בלילה
עמית הלוי:
 זה גם בשביל כל כך הרבה משפחות וחברים, אני לא צריך לתאר לכם כמה ההורים שלי שבורים וכל כך הרבה משפחות על סף פירוק, אם זה לא מאוחר מידי כמו הרבה מקרים שזה כבר מאוחר מידי בהם וכל כמה ימים שעוברים יש עוד משפחה שמתפרקת
עמית הלוי:
         רק לבקש שתאבקו אתנו, כמו שאנחנו מבקשים מאנשים בחו"ל לצפות בסרטונים, להתחבר לאנשים כאילו הם המשפחות שלהם, גם מכם זה מה שאני מבקש
פנינה תמנו:
אני רוצה לומר לך, אל תרגיש שזה לחינם שאתה מגיע לכנסת
פנינה תמנו:
 אנחנו כעם אתכם, אנחנו לא בתוך הנעליים שלכם אבל אנחנו אתכם, כולנו מייחלים ומתפללים שהם ישובו
פנינה תמנו:
 אתה צודק שכשאתה מגיע לכאן, דווקא יש ביכולת שלכם להדליק את המסירות, את הנחישות של נבחרי ציבור להמשיך ולא לוותר, לדייק אותנו
פנינה תמנו:
 אי אפשר לומר שאנחנו שמחים, כי אלו לא הנסיבות, אבל טוב שאתם כאן ואני רוצה להודות לכם כי אני יודעת כמה תעצומות נפש זה מצריך ובוודאי שעדי, ילדה בת 15 צריכה לחיות את חייה ובמקום זה היא מגיעה לכאן
פנינה תמנו:
      זו שעה של צרה, שעה מאוד קשה ואני רוצה לחזק אותכם ולומר לכם שהדברים שלכם לא נופלים לאוזניים ערלות
פנינה תמנו:
 אני אומרת לכם שאני יודעת כמה בבית הזה, מרגע שהמשפחות החלו להגיע, אני אישית שמעתי גם חברי כנסת שהיו בעמדה מסוימת וזזו לכיוון אחר
פנינה תמנו:
 אנחנו נעשה כל שביכולתנו, כל אחד ואחת מאתנו, אנחנו יודעים לחזור לראשי המפלגות, יודעים להשפיע בתוך הסיעות, נעשה כל שביכולתנו כדי שהיקירים שלכם יחזרו הביתה
יהודה כהן:
אני יהודה כהן, אבא של נמרוד כהן, הבת שלי דיברה קודם ואני רציתי רק להוסיף שתי הערות: אחת,  לגבי האמירה הנוראית של ראש הממשלה בנימין נתניהו במוצאי שבת, גם הממשלה וגם הכנסת, לא שמעתי שום תגובה על ההערה שלו שאנחנו מפריעים לו, שאנחנו מעלים את המחיר של העסקה עם החמאס או משהו כזה
קארין אלהרר:
האמת היא שהוא מפריע לנו
יהודה כהן:
נכון
יהודה כהן:
 אבל בהקשר של החטופים התגובה שלו הייתה פשוט מבזה, נוראית ולא שמעתי באופן ברור תגובה של חברי ממשלה או חברי כנסת
יהודה כהן:
 אנחנו מצפים לשמוע איפה עומדת הכנסת ואיפה עומדת הממשלה, בצד שאנחנו מפריעים להם או בצד השני
יהודה כהן:
 הערה שנייה, אמרת שכולנו מייחלים, את זה אני יכול לשמוע מנציגים בחו"ל ומהקהל הרחב, אתם הכנסת, יש לכם כוח, אתם לא צריכים לייחל, אתם צריכים לפעול
פנינה תמנו:
אמרתי גם "עושים"
יהודה כהן:
בדגש על הכנסת והממשלה, לפעול למען החזרת החטופים בכל אמצעי, צבאי, אזרחי, משא ומתן, מה שלא יהיה, אנחנו רוצים את הילדים שלנו בחזרה
יהודה כהן:
 הבן שלי חייל, נשלח על ידי צה"ל להיות שם, לא בא לשם מרצונו ואנחנו מצפים ודורשים מרשויות המדינה, כנסת, ממשלה, צבא, משטרה, לעשות כל דבר כדי להחזיר אותם בחזרה, תודה
פנינה תמנו:
תודה לכם
פנינה תמנו:
 נחזור לדיון ונשמע את נציגי המשרדים
פנינה תמנו:
 המשרד לביטחון לאומי, המשנה למנכ"ל אליעזר רוזנבאום בבקשה
פנינה תמנו:
 שמעתם את הסקירה של עדו מהמ
אליעזר רונן:
ראשית, מבחינת היקפי פעילות שהיום אנחנו מתמודדים עם הבקשות ברישיון הפרטי, יש גם את הרישיון הארגוני, אבל אנחנו מדברים כרגע על הפרטי, בהחלט מספרים שלא הכרנו בעבר
אליעזר רונן:
 יחד עם זאת אנחנו מטפלים באחריות ובמקצועיות בכל אותן הבקשות
אליעזר רונן:
 היום אנחנו עומדים על 123,000 בקשות שטרם טופלו, אנחנו עוד מעט מתחילים לטפל בבקשות של חודש נובמבר, כך שאתם מבינים את הפיגור
אליעזר רונן:
 אנחנו עושים את השיחות לבדיקת הנתונים ועושים את כל התהליכים המתבקשים כדי לוודא שמי שמקבל את הרישיון עבר את כל התהליכים והוא אכן ראוי לקבל את הרישיון
אליעזר רונן:
     הוא עובר בדיקת כשירות פלילית, כולל בדיקת כשירות נפשית ואם יש לפקיד הרישוי ספק כזה או אחר, אז מזמנים את מבקש הבקשה לריאיון אישי ולא מאשרים ואם צריכים בדיקה מעמיקה על ידי משרד הבריאות בגלל שהוא צורך תרופה שאנחנו לא מכירים אותה, אז אנחנו דוחים ומחזירים את הבקשה
פנינה תמנו:
מה גידול כוח האדם לאור הגדלת הבקשות? כמה בקשות היו מתחילת המלחמה?
אליעזר רונן:
סך הכול 285,000 בקשות, אישרנו כבר מעל 80,000 אישור מותנה, לא אישור סופי
פנינה תמנו:
כמה נדחו?
אליעזר רונן:
בקשות חדשות נכון לבוקר יש 123,760
אליעזר רונן:
 לגבי אישורים מותנים קצת מעל 80,000
אליעזר רונן:
 בקשות נדחות יש 41,000, מדובר בכאלה שלא עומדים בתבחין, אי כשירות רפואית, אי כשירות פלילית
אליעזר רונן:
 כרגע, מלבד שש לשכות כלי ירייה יש עוד שני מוקדים שם יש פקידי רישוי שהוסמכו הסמכה מוגבלת לשני תבחינים בלבד של שירות בכוחות ביטחון ומגורים - - -
פנינה תמנו:
 בשש הלשכות, כמה פקידים יש בכל לשכה?
אליעזר רונן:
בממוצע בין ששה לשמונה
פנינה תמנו:
סך הכול כמה יש בארצי?
אליעזר רונן:
אין לי פה את הנתון המדויק
פנינה תמנו:
האם התקנים האלה היו לפני המלחמה?
אליעזר רונן:
היו פחות תקנים, לאחרונה תגברנו את הלשכות בעוד שמונה פקידים
אליעזר רונן:
 קודם לכן תגברנו בעוד כמות, סך הכול תגברנו את הלשכות בפקידי רישוי, בהתאם לתקנים שקיבלנו, לא שיש לנו תקנים ואנחנו לא רוצים
פנינה תמנו:
נרצה לדעת גם איזו הכשרה עוברים אותם אנשים ואיפה נכנסו לתמונה בנות השירות הלאומי עם 14,000 הרישיונות שציין חבר הכנסת סגלוביץ'
דוד לוי:
זה לא נתון נכון
קארין אלהרר:
כמה נדחו לא לפי התבחינים? נדחו בגלל כשירויות, בגלל עמדה של משרד הרווחה, בגלל עמדה של משרד הבריאות?
פנינה תמנו:
כמה ספציפית לעניין חשש ברווחה?
קארין אלהרר:
אני רוצה לדעת כמה נדחו בגלל עמדה של משרד הרווחה או עמדה של משרד הבריאות
פנינה תמנו:
כמו שהגיעו לסאיד תלי, מפקח ארצי, 28 בקשות שלא יתנו נשקים, אנחנו רוצים לדעת כמה יש בהקשר הזה?
ליאור אדרי:
שמי לימור ארזני, ראש חטיבת הרישוי אגף כלי ירייה
ליאור אדרי:
 אין לנו ממשק עם משרד הרווחה, מה שסאיד עושה, הוא בודק מולי האם לאדם יש רישיון
פנינה תמנו:
אתם בקשר מצוין?
ליאור אדרי:
סאיד פונה אלינו כדי לבדוק אם לאדם יש רישיון, זו לא דרך המלך
ליאור אדרי:
 הוא פונה אלי כדי לוודא אם למישהו יש רישיון
ליאור אדרי:
 הוא  מקבל פרטים מוגבלים בגלל צנעת הפרט, כרגע אין בין המשרדים בקשה העברת מידעים
פנינה תמנו:
אם סאיד או את לא נמצאים זה הלך?