GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טל הוכמן:
 לדוגמה, הסיפור של שליחה למוסדות חינוך
טל הוכמן:
 כשיש לנו סיטואציה שבה משרד החינוך לא מאפשר לפתוח את המוסד החינוכי, ויש לנו את הוראות פיקוד העורף שמאפשרות פתיחה, המעסיק מצפה לעובדת, והעובדת נמצאת עם הילד הקטן בתוך הבית והיא לא יכולה לשלוח כי המוסד לא נפתח, זה לא שיש לה אפשרות
טל הוכמן:
 זה לא משנה כול כך אם בן הזוג שלה במילואים או לא כי גם הוא עובד
טל הוכמן:
 אנחנו נמצאים פה בבעיה
טל הוכמן:
כן, אבל תתמקדי
טל הוכמן:
 כרגע אנחנו מתמקדים באוכלוסייה הזו שכולה מגויסת למאמץ המלחמתי
טל הוכמן:
בסדר
טל הוכמן:
 אתייחס בצורה מאוד מאוד ממוקדת
טל הוכמן:
 ביום שישי נסגרו הערות לציבור של תזכיר חוק הגנה על עובדים ועובדות בשעת חירום
טל הוכמן:
 מאיר דיבר על זה, ולפי הבנתי זה כבר עבר ועדת שרים
טל הוכמן:
 יש שם תיקונים שאני חושבת שיהיו מאוד מאוד פשוטים ויפתרו לכולנו הרבה בעיות
טל הוכמן:
 ראשית, אמרת שכן יש הגנה בחוק
טל הוכמן:
 אבל אנחנו סבורות שיש צורך כן להכניס את זה ממש בסעיף בחוק, ולכלול בסעיף את ההגנה על בני ובנות הזוג
טל הוכמן:
 ובנוסף, הבעיה כרגע היא שהקשר הוא סיבתי, כפי שחברת הכנסת מיכאלי אמרה קודם, שאסור לפטר בשל טיפול בילד
טל הוכמן:
 המילה "בשל" נמצאת בחוק
טל הוכמן:
 אם נפרק את הקשר הסיבתי, אנחנו נרחיב את ההגנה של העובדות
טל הוכמן:
דוד ביטן הלך להביא את בטט
טל הוכמן:
 ירד הלחץ
טל הוכמן:
 אם דוד לא יביא אותו, אני ארד
טל הוכמן:
     נועה שוקרון, נציגת האוצר, בבקשה
נועה שוקרון:
בוקר טוב לכולם
נועה שוקרון:
 אני שמחה לשמוע שתשובות מרכזת תעסוקה אינן מספקות וצריך אולי גבר שיענה עליהן כדי - - -
נועה שוקרון:
אוי, אוי, נועה
נועה שוקרון:
 אם לא הייתי מכירה אותך ולא היה לי רזומה איתך, אז הייתי באמת עוד לקחת את זה ללב
נועה שוקרון:
 אבל לאור זה שלא באמת קיבלתי תשובות מכם על חל"ת והגנה על נשים, בואי נתקדם
נאור שירי:
בתור גבר אני מוחה על מה שאמרת
נועה שוקרון:
אני גם אציין שאני עושה מילואים, וגם זה משהו שהיה חסר לי בשיח של החמש דקות שאני נמצאת כאן לגבי איזשהו מענה
נועה שוקרון:
אם היית באה לפני היית שומעת
שלי טל מירון:
אמרנו את זה כמה וכמה פעמים
שלי טל מירון:
אני חושבת שזו עזות מצח מצדך, גברת נועה שוקרון, לבוא ולהטיף ולהעביר ביקורת על הוועדה
שלי טל מירון:
 אני חושבת שזה לא מקובל ולא מן המקום
שלי טל מירון:
 אם אני ביקשתי ממך לתת תשובות ספציפיות, אז תני תשובות ספציפיות
שלי טל מירון:
 כשתרצי להיות חברת כנסת, את מוזמנת להתמודד
נועה שוקרון:
אני אתייחס במישור המקצועי
נועה שוקרון:
 בסופו של דבר, אנחנו לא במצב שהוא דומה לקורונה, וזאת מסיבה פשוטה
נועה שוקרון:
 בקורונה המדינה אמרה לאנשים: אנחנו לא יכולים לאפשר לכם לעבוד כרגע, ולכן אנחנו מבקשים מכם להיות בבית
נועה שוקרון:
 ואם אנחנו כמדינה מבקשים מכם להיות בבית, מן הראוי שתהיה גם רשת ביטחון סוציאלית מתאימה
נועה שוקרון:
 המצב היום הוא הפוך, אנשים שנשלחו לחל"ת
נועה שוקרון:
 ובאופן כללי יש הרבה מאוד אנשים במשק שזקוקים לאותן ידיים עובדות, חלק מהמשימה המלחמתית היא שאנשים יעבדו
נועה שוקרון:
 המשמעות הכלכלית או התמריצית של המשפט הזה שאמרתי היא שאנחנו נמצאים באיזשהו איזון מאוד מאוד עדין בין, מצד אחד, יצירת רשת סוציאלית לאנשים שלא יכולים לצאת לעבודה, אבל, מצד שני, וידוא שהמריצים הכלכליים הם כאלה שמי שיכול לעבוד יוצא לעבודה
נועה שוקרון:
 "יכול לעבוד" זה אומר שמי שיצא לחל"ת וכרגע לא יכול לעבוד בענף התיירות או הבידור כי הוא סגור, יכול בהחלט למצוא עבודה אחרת במשק
נועה שוקרון:
 מספר העבודות הזמינות במשק - - -
שלי טל מירון:
לאימהות אין יכולת בחירה
שלי טל מירון:
 הן צריכות לשמור על הילדים
שלי טל מירון:
 איפה הילדים יהיו?
שלי טל מירון:
 הבעל נמצא במילואים
מאירה בסוק:
מה היא תעשה? היא תלך לקטוף - - -? מה זה?
שלי טל מירון:
אנחנו לא מדברים על עצלנות של אנשים שרוצים לשבת בבית
שלי טל מירון:
היא הבינה
שלי טל מירון:
 רבותיי, אנחנו מדברים על נשים או גברים שכתוצאה מזה ש - - -     איפה בטט? דוד, בניתי עליך
שלי טל מירון:
 אמרתי את זה לעיני המצלמה
דוד ביטן:
לא נותנים לבטט לעזוב
דוד ביטן:
 עשיתי שם בלגן טוטלי
דוד ביטן:
 אמרתי שהנשים לוחצים עליי
שלי טל מירון:
הוא היה צריך שכולנו נלך לשם יחד איתו
שלי טל מירון:
נועה, אנחנו מדברים על מצב שבו נשים או גברים לא יכולים לצאת לעבודה לאור המצב, ואת מבינה זאת
שלי טל מירון:
 אני מדברים על מצב שבו הבן או בת הזוג נמצאים בחזית הלחימה והם בחזית העורף, ואין אפשרות שהם יחזרו לעבודה
שלי טל מירון:
אין בכלל יכולת בחירה
שלי טל מירון:
מצד אחד, המעסיקים מבקשים שזה יהיה חל"ת
שלי טל מירון:
 הן מוגנות באופן חלקי מבחינת הפיטורין, אבל הרבה פעמים החל"ת הוא רק אם המעסיק הכיר את זה
שלי טל מירון:
 את מכירה את כל תמונת המצב
שלי טל מירון:
 מה אתם מתכוונים לעשות כדי לשפות את הנשים האלה כדי שיוכלו לקבל את השכר, לשלם משכנתה, אוכל, בטח בזמן כשהילדים נמצאים בבית, ואת כל שאר הדברים?
נועה שוקרון:
שוב, המענה שכרגע עובר בוועדת כספים, בין אם זה תיקוני החלה, ובין אם זה מענק המשכיות עסקית, לשיטתנו מהווה מענה שהוא מספיק טוב
נועה שוקרון:
 אשמח להמשיך ולפרט ולהסביר מדוע
נועה שוקרון:
     	כמו שאמרנו, בסופו של דבר, חוסר היכולת לצאת לעבודה תלוי במערכת החינוך, ובשאלה האם היא פתוחה לא
נועה שוקרון:
 קודם כול, אנחנו נמצאים במגמת שיפור במצב הזה, ואני מקווה שהיא גם תמשיך ותלך מכאן
שלי טל מירון:
על סמך מה את אומרת שהיא במגמת שיפור? יש לי ילדים במערכת החינוך ואני רואה הרעה ולא הטבה
שלי טל מירון:
 בואו לא נהיה מנותקים מהמציאות
שלי טל מירון:
 איך ילדים שנמצאים בבית, לפחות חצי שבוע, זו הטבה? אני לא מצליחה להבין איך אתם רואים הטבה
שלי טל מירון:
 המערכות לא פתוחות
שלי טל מירון:
 איך יש הטבה? זה ניתוק מהמציאות להגיד דבר כזה
נועה שוקרון:
אשמח לסיים את דבריי
שלי טל מירון:
אבל תעני לעניין ששואלים אותך
שלי טל מירון:
 את אומרת שיש הטבה
שלי טל מירון:
 איפה ההטבה באה לידי ביטוי?
שלי טל מירון:
נועה, תסבירי לי
שלי טל מירון:
 גילי פירטה פה על עניין 0 - 40, לעניין המענים של עסקים שנפגעו
נאור שירי:
היא עשתה זאת במקצועיות רבה
נועה שוקרון:
יש לנו עובדים טובים באגף התקציבים גם בדרגים הזוטרים
נאור שירי:
הבנו לגמרי את ברגי הברגים של המתווה
נאור שירי:
נאור, תודה
נאור שירי:
 אנחנו יודעים מהו המתווה המוצע
נאור שירי:
 המתווה לא מתייחס דווקא לאוכלוסייה הזו שבאמת צריך לדרבן אותה ולהגיד לה: אנחנו כאן
נאור שירי:
 תנו את השקט הנדרש לבני ובנות הזוג שלכם לעשות את מלחמות ישראל
נאור שירי:
 ראשית, אני חושבת שזה שערורייתי שלא התייחסתם לאוכלוסייה הזו
נאור שירי:
 שנית, אנחנו חושבים שזה לא נותן, לא ה-0 - 40 ולא לגבי הפגיעה בעסקים
נאור שירי:
 בואי ותגידי למה את כן חושבת אחרת
נועה שוקרון:
לעניין ה-0 - 40 מדובר ב-100% שיפוי, ולכן אנחנו יכולים להיות סמוכים ובטוחים שגם נשים שלא הגיעו למקום עבודתן יקבלו את אותו השכר באופן מלא, וזה בסופו של דבר השיפוי המלא
נועה שוקרון:
במידה ואותם אנשים שגרים ב- 0 - 40 עובדים ב- 0 - 40
נועה שוקרון:
 אם הם עובדים מחוץ, אז - - -
נועה שוקרון:
אשמח שתחדדי
נאור שירי:
רק גרים, לא עובדים
נאור שירי:
 לעובדים זה לא מתייחס
נועה שוקרון:
זה לעניין 0 - 40
נועה שוקרון:
 לעניין כלל המדינה - אנחנו מדברים על שיפוי שכר של מקדם 0
נועה שוקרון:
75 שהמדינה משלמת על אותו עובד שבחרה להשאיר
נועה שוקרון:
 זה רכיב שלא היה במענקים בקורונה
נועה שוקרון:
 הוא רכיב מאוד מאוד משמעותי
נועה שוקרון:
 הרציונל שלו מדבר על זה שאנחנו מבינים שאותם עובדים לא נתנו 100% תפוקה, וגם לא 50% תפוקה, בגלל אותו קושי של מערכת החינוך
נועה שוקרון:
זה עסקים שנפגעו עד 25%?
נועה שוקרון:
נכון, לפחות 25% במחזור
נועה שוקרון:
 זה לכלל הארץ לעסקים שנפגעו לפחות ב-25% במחזור
נועה שוקרון:
 אוסיף ואומר שעסק שלא נפגע במחזור, אין סיבה שגם לא ישלם שכר לעובדיו כי סך ההוצאות וההכנסות שלו זהים
נועה שוקרון:
איך את מוודא את זה? אומרת כאן היועצת המשפטית, ובצדק
נועה שוקרון:
 תפסיקו לסמוך על טוב לב של מעסיקים בזמן שאנחנו מקבלים כול כך הרבה פניות
נועה שוקרון:
 וישנו גם הקו של משרד העבודה, והקו של שדולת הנשים, כפי שצוין פה
נועה שוקרון:
 הרי אנחנו לא ממציאים יש מאין
נועה שוקרון:
גיל אומרת, ובצדק, שלעניין קרן מס רכוש, תשלום השכר באופן מלא הוא תנאי לקבלת המענק
עדה מימון:
במסלול שכר
נועה שוקרון:
במסלול שכר של קרן מס רכוש
עדה מימון:
25% זה לא מסלול שכר
נועה שוקרון:
אנחנו מדלגים בין נושאים, ולכן גם קשה לי קצת להסביר את הרציונל הכולל
נועה שוקרון:
 אעבור עכשיו לדבר על המענק לכלל הארץ
נועה שוקרון:
 כלומר, מי שלא נכלל בתוך קרן מס רכוש
נועה שוקרון:
 שם מדובר על מקדם של 0
נועה שוקרון:
75
נועה שוקרון:
 זה נכון שמתוקף חוק, החוק מעט שותק בהקשר הזה
נועה שוקרון:
 אני בטוחה שמשרד העבודה הסביר גם את הפרשנות שלו לעניין
נועה שוקרון:
 אבל אנחנו כן יודעים שברמה הכלכלית, אם המחזור שלי לא נפגע בסוף, זה אומר שסך ההוצאות וההכנסות שלי לא נפגעו, ולכן אין סיבה בעולם ש - - -
נועה שוקרון:
 לא
נועה שוקרון:
 שוב, אתם עוד פעם באים מזווית הראייה של המעסיק
נועה שוקרון:
 זה לא יקרה
נועה שוקרון:
 צריך לצבוע את הקבוצה הזו שאנחנו אומרים לה: כל המשפחה שלכם עכשיו מגויסת לצבא, ואתם צריכים לתת להם את המענה
נועה שוקרון:
 כי קודם פתחת ואמרת: זה לא דומה לקורונה
נועה שוקרון:
 בקורונה אמרנו לאנשים: אתם לא יכולים לצאת לעבוד
נועה שוקרון:
 פה אתם לא אומרים להם: אתם לא יכולים לצאת לעבוד
נועה שוקרון:
 אתם אומרים להם: אנחנו מלאימים אתכם לטובת המדינה
נועה שוקרון:
 וכולנו עושים זאת באהבה, כולל המשפחה שלי
נועה שוקרון:
 אבל את צריכה לתת את הרשת הסוציאלית המתאימה, כמו שאמרת שנתתם בקורונה
נועה שוקרון:
 יש לכם איזה בריחה מלהתייחס לאוכלוסייה הזו, וזה קצת מפריע לי
נועה שוקרון:
אני אשמח לסיים את דבריי
נועה שוקרון:
 אני חושבת, לכל הפחות, שאין פה בריחה מאוכלוסייה
נועה שוקרון:
 כי, שוב, בסופו של דבר כל עוד השכר של שני בני הזוג לא נפגע, המענה הסוציאלי או התא הכלכלי ממשיך להתנהל כרגיל
עדה מימון:
איך מוודאים שהשכר מגיע לעובד?
נועה שוקרון:
אם אני אוכל לסיים את דבריי אני אולי אוכל לשכנע, ואולי גם לא
נועה שוקרון:
 אבל אני לפחות אסיים את דבריי
נועה שוקרון:
 ולכן, שכר המילואימניק לא נפגע, ואת זה אנחנו יודעים
נועה שוקרון:
 ובמקרים רבים הוא גם גבוה יותר
נועה שוקרון:
 לגבי האישה - אנחנו חוזרים לסוגיה האם היא ממשיכה לקבל שכר או לא
נועה שוקרון:
 אמרנו שבתוך ה-40% ק"מ היא ממשיכה לקבל שכר בוודאות
נועה שוקרון:
 לגבי כלל הארץ - המענק שיצרנו הוא כזה שמאפשר קבלה של 0
נועה שוקרון:
75% מהשכר שלה מהמדינה
נועה שוקרון:
 המשמעות היא שבפני המעסיק עומדות אחת משתי חלופות: חלופה מספר אחת היא להשאיר את העובדת כל עוד היא נותנת לו 25% תפוקה ומעלה, ואני מזכירה שהמלחמה פרצה ב-7 באוקטובר
נועה שוקרון:
 כלומר, היה גם שבוע עבודה
שלי טל מירון:
זה היה חופש
קריאה:
זה היה חול המועד
נועה שוקרון:
גם אם זה היה חול המועד, היא היתה מקבלת שכר
נאור שירי:
כן, אבל הילדים היו בבית
נועה שוקרון:
זה לא משנה
נועה שוקרון:
 היא היתה מקבלת שכר
נועה שוקרון:
 ולכן אני אומרת, כל עוד יש 25% מבחינת המעסיק, שהוא רואה ערך שאותה עובדת תגיע לעבודה, הוא גם ישלם שכר
נועה שוקרון:
 והוא ישלם לה שכר מלא כי התמריצים הכלכליים הם כאלה
נועה שוקרון:
 ככל שלא ומדובר בעובדת שנמצאת באיזשהו ענף שירידת המחזור בו היא באמת משמעותית, והמעסיק בוחר להוציא אותה לחל"ת, וגם זו בחירה לגיטימית בעינינו, יש תיקונים שנעשים כרגע בחל"ת והופכים את החל"ת לאיזושהי רשת ביטחון מעט יותר גבוהה לאותה עובדת
נועה שוקרון:
 באותה נשימה אני כן אגיד שאני חושבת שנכון לנו כמדינה לוודא שאותם אנשים שיוצאים לחל"ת, בין אם הם נשים ובין אם הם גברים, יהיו להם גם תמריצים נכונים ללכת ולחפש עבודה אחרת
נועה שוקרון:
 המשק זקוק לידיים עובדות בעת הזו
נועה שוקרון:
פשוט לא להאמין
נועה שוקרון:
 האמת, אתם צריכים לחזור ולבדוק איך אתם משפים את האוכלוסייה הזו ועוזרים לה
נועה שוקרון:
     לאן אתה הולך? לכספים? עוד מעט אני מביאה את כל הפורום הזה לכספים
נועה שוקרון:
 תכף גפני וכולם שם יבינו מה זה כוח של נשים
נועה שוקרון:
 זה באמת לא הגיוני
נועה שוקרון:
 דוד, אני יודעת שאתה מגויס
נועה שוקרון:
 מתי המתווה הזה אמור להיסגר?
דוד ביטן:
השבוע, מקסימום יום ראשון
דוד ביטן:
 עושים שם תיקונים כל הזמן
נאור שירי:
אתם מדברים על המתווה, אבל אני לא קיבלתי התייחסות לנשים שעובדות כשהגבר במילואים
נאור שירי:
 הן עובדות, הן לא יצאו לחל"ת
שלי טל מירון:
וצריך לתת להן הקלות
שלי טל מירון:
 למשל, שעתיים במקום שעה ביום
שלי טל מירון:
 כבר אמרנו קודם
נאור שירי:
 לייצר מסגרת עוטפת לא רק במענקים וב-X ק"מ ובמעסיקים
נאור שירי:
 אני איתכם
נאור שירי:
 אני גם לא נכנס עכשיו לרזולוציות של כספים כי הדיון פה הוא בעיקר הוא על אלה שאתם לא מדברים עליהם
נאור שירי:
 לדעתי, זה מה שפוספס פה
נאור שירי:
 הם לא במתווה
נאור שירי:
 הם קמים בבוקר ועובדים
נאור שירי:
 אני חושש שזה לא לפתחך
נאור שירי:
נאור, אנחנו לא מצליחים לפתור את הבעיה הנקודתית, ולכן אני לא הולכת להוליסטי
נאור שירי:
 אני מבינה מה שאתה אומר
נאור שירי:
 איך את מוודא שהמעסיק באמת משלם?
נועה שוקרון:
שוב, וגם זה משהו שכן נדון בוועדת הכספים, בסופו של דבר אנחנו מבינים שכל עוד יש תמריצים כלכליים למעסיק לשלם, הוא ישלם
עדה מימון:
אני אחדד
עדה מימון:
 התשלום יינתן לו אם הוא מראה ירידה בהוצאות שלו
עדה מימון:
 אף אחד לא סמוך ובטוח שהכסף הזה, שהוא מקבל כפיצוי, יועבר כשכר לעובד
עדה מימון:
 איך אתם מניחים בהכרח שזה יגיע לעובדים? הוא יכול לקחת את זה לעצמו
נועה שוקרון:
הרכיב של השכר הוא על הוצאות שכר בפועל
עדה מימון:
אבל יש ירידה בהוצאות שכר
עדה מימון:
 כלומר, עובדים מסוימים בהכרח ייפגעו מזה
נועה שוקרון:
שוב, אם אין ירידה בהוצאות השכר, אז כולם קיבלו שכר, והכול טוב
נועה שוקרון:
 אם יש ירידה בהוצאות השכר, אז אנחנו מסתכלים על הוצאות השכר ומשפים עליהן ב-0
עדה מימון:
ואיך אתם יודעם שזה יגיע לעובד?
נועה שוקרון:
כי זה הוצאות שכר, הן הוצאות שכר
עדה מימון:
מסתכלים על הדלתא - - -
נועה שוקרון:
 שוב, רשות המסים מקבלת דוח על הוצאות שכר
מרב מיכאלי:
אנחנו שואלות שאלה
מרב מיכאלי:
 את רואה ירידה בהוצאות שכר
מרב מיכאלי:
 כלומר, הוא שילם פחות שכר
מרב מיכאלי:
 ואז את משפה אותו על הפער הזה שהוא לא שילם
מרב מיכאלי:
 אבל מי מבטיח לנו שהפער הזה משולם לעובד או לעובדת שקיבלו שכר יותר נמוך שבגינו יש ירידה בהוצאות השכר?
נועה שוקרון:
אם הבנתי את השאלה, אתן אומרות: ברמת המאקרו יש ירידה בהוצאות השכר
נועה שוקרון:
 אני לא יודעת איך הוא שיחק בין העובדים הפרטניים
מרב מיכאלי:
נכון
נועה שוקרון:
אני אהיה לרגע בכובע של רשות מסים ואגיד שבסופו של דבר רשות המסים מתמודדת כרגע עם בקשות גם על נזק ישיר וגם על נזק עקיף של עשרות אלפי עסקים
נועה שוקרון:
 אנחנו דורשים ממנה לרדת, ברמת הדוח התפעולי של כל חברה, לרמת השכר הבודד של העובד ולא להסתכל ברמת המאקרו
נועה שוקרון:
 הדבר הזה עלול לגרום לעיכוב בקבלת המענקים של חודשים
עדה מימון:
ולכן זה לא המענה לעובד
עדה מימון:
 זה בדיוק מה שאנחנו אומרים
נועה שוקרון:
 אנחנו מתעדפים, ושוב, נמצאים פה באיזשהו איזון עדין בין לתת שירות מהיר לעסקים ולעובדים לבין לרדת לרזולוציות מאוד מאוד נמוכות
נועה שוקרון:
 ענת, לעניין הטענה שלך - אי אפשר לעשות גם וגם כי אז אנחנו בכפל
נועה שוקרון:
 בסופו של דבר, אם יש את המודל הזה, שאנחנו מאמינים בו ברמת התמריצים הכלכליים, וגם אושר על ידי הממשלה, אם המודל הזה קיים ואנחנו עכשיו נותנים מענקים לעובדים, מדובר בסופו של דבר על כפל תשלום על אותו דבר בדיוק
עדה מימון:
נועה, המודל שלכם נותן מענה למעסיק
עדה מימון:
 אני מדברת, לדוגמה, על מצב קיצון של עובד או עובדת שנאלצים להפסיק את עבודתם מיוזמתם
נועה שוקרון:
אז הם בחל"ת
עדה מימון:
לא - - -
עדה מימון:
 צריך למצוא פתרון - - -
עדה מימון:
   אתם יודעים איפה הבעיה? אני אחזור שוב על זה
עדה מימון:
 עצם ההתעלמות מהקבוצה הזו, ואי ההכרה בכך שזו הקבוצה שהמדינה קראה לדגל, ואי ההכרה בצרכים שלה, מביאים אתכם להסתבכויות
עדה מימון:
 כמדינה קל לנו לנהל, נניח, את האבטלה שמגיעה להם כי אנחנו יודעים מתי בן הזוג חוזר מהמילואים
עדה מימון:
 אתם מסתבכים בזה כי אתם לא רוצים להכיר בהם, בזמן שאלו האנשים שצריך להכיר בהם הכי הרבה
עדה מימון:
      את לא מצליחה לספק לי תשובות
עדה מימון:
 אם זה מדיניות, אז תגידי שזו מדיניות
עדה מימון:
 אם זו המדיניות שבה שר האוצר לא מסתכל על ה - - -
נאור שירי:
פנינה, זה מדיניות
נאור שירי:
אני לא יודעת
נאור שירי:
 אם המדיניות שלכם היא שאין התייחסות לכל נשות ולבני הזוג של המילואימניקים, זה סופר בעייתי, סופר בעייתי
נאור שירי:
 אני אומרת לך, גם אנחנו נתחיל לצאת לתקוף אתכם
נאור שירי:
 עד היום לא ביקרנו ולא יצאנו בזמן מלחמה
נאור שירי:
 היינו עסוקים יותר בחמ"ל הכנסת
נאור שירי:
 אבל אם צריך, אנחנו נשב באולפני הטלוויזיה, וזה סתם יפגע במורל של חיילים וחיילות - על כלום
נאור שירי:
 כל עוד אתם לא נותנים להם תשובות, הגנות ופתרונות, זה פוגע להם במוטיבציה
נאור שירי:
 אני דיברתי עם אנשי מילואים שאמרו שהם טרודים מזה
מרב מיכאלי:
את מדברת כל הזמן מהזווית של המעסיקים, אנחנו מדברות ומדברים פה מהזווית של העובדות בעיקר, מיעוט עובדים, שיכול להיות שהמעסיק שלהם ממש בסדר
מרב מיכאלי:
 יכול להיות שהמגזר העסקי שלו פורח, הכול טוב, אבל היא בבית עם ילדות וילדים ובן הזוג במילואים, ולכן היא נאלצת פחות שעות
מרב מיכאלי:
 יכול להיות שהיא לא רוצה, או שהיא לא צריכה, לצאת לגמרי לצאת לחל"ת, כי היא מאוד מאוד מעוניינת להמשיך לעבוד בעבודה שלה
מרב מיכאלי:
 אבל היא לא יכולה לרקוד על כל החתונות האלה
מרב מיכאלי:
 אין תשובות לכל הציבור הזה
מרב מיכאלי:
 אין תשובות, גם לא בלהבטיח שהשכר שלהן נשמר, למרות שהן אולי תעבודנה פחות, גם לא בלשלם להן פיצוי שבו הן תוכלנה לקחת בייביסיטר כדי שהן תוכלנה או ללכת לעבודה או לקחת את אחד הילדות והילדים לרופא, אם צריך, או כל דבר אחר
מרב מיכאלי:
 וכן, אין להן הגנה מוחלטת מפיטורין
מרב מיכאלי:
 כי אם היא נאלצת פתאום לעבוד באמת באופן ניכר פחות שעות, אין לה הגנה ודאית מפיטורין
מרב מיכאלי:
 לאנשי המילואים עצמם יש הגנה מוחלטת מפני פיטורין במהלך המילואים
מרב מיכאלי:
 אי אפשר לפטר אותם מכל סיבה שהיא כי הם היו במילואים
מרב מיכאלי:
 לנשים של משרתי מילואים אין הגנה מקבילה כזו
מרב מיכאלי:
 אפשר לפטר אותן מסיבות שונות
מרב מיכאלי:
 בדברים האלה צריך לטפל
מרב מיכאלי:
הייתי מצפה שלפחות שרה אחת  בממשלה או שרים ירימו את הכפפה הזו
נאור שירי:
פנינה, זה ארבע וחצי דקות
נאור שירי:
האמת, יש רגעים שלא חייבים לנסות לתת תשובות
נאור שירי:
 אני חושבת שאתם צריכים לחזור ולבדוק איך עוזרים
נאור שירי:
זה לא להם, פנינה
נאור שירי:
 זו הצעת חוק
נאור שירי:
עזוב אותי מהצעות חוק
נאור שירי:
 לא אכפת לי מה האכסניה
נאור שירי:
 שייתנו להם תשובות
מרב מיכאלי:
מה אתה לא חושב שהם לא מנסחים הצעות חוק? בסוף יש לזה משמעויות תקציביות מפורשות
מרב מיכאלי:
אני מודה ומתוודה, כנראה שאנחנו צריכים להיות יותר בחדר ועדת כספים ולא פה
מרב מיכאלי:
 אם עושים שם מתווה, כולנו נלך ונדאג שישימו לב לנושא הזה
מרב מיכאלי:
 לא נוותר להם
מרב מיכאלי:
 לא פוחדים להכניס את הידיים שלנו לבוץ
ליאור גור:
כבוד היושבת-ראש, יש לנו תוספת חשובה לדברים שלא נאמרו בדיון
ליאור גור:
 אני מפורום העצמאים מבית ההסתדרות, אנחנו רוצים לדבר על נשים עצמאיות
שלי טל מירון:
אתה צודק מאוד, חד משמעית
שלי טל מירון:
 זה נושא שגם חייבים לגעת בו
שלי טל מירון:
מאירה בקצרה, מורן בקצרה, ואז אנחנו עוברים ל - - -
אביגיל שקוביצקי:
גם אני אשמח
אביגיל שקוביצקי:
אני ראיתי פה שאתם מייצגים את הנשים הדתיות והחרדיות
אביגיל שקוביצקי:
 ביקשתי את זה גם משרון בפעם הקודמת
אביגיל שקוביצקי:
 לא יהיו סקטורים בדיונים שאני מנהלת עכשיו
אביגיל שקוביצקי:
 אני לא רוצה
אביגיל שקוביצקי:
 בדרך כלל אני יודעת לתת את הזום-אין
אביגיל שקוביצקי:
 אני לא אעשה את זה
אביגיל שקוביצקי:
 כולם באותה סירה
אביגיל שקוביצקי:
זה לא סקטורים - חלילה
אביגיל שקוביצקי:
 וגם חשוב - - -
אביגיל שקוביצקי:
את תוכלי להגיד משפט אחד אחרי מאירה
אביגיל שקוביצקי:
 תודה
אביגיל שקוביצקי:
      מאירה, בבקשה, בקצרה
מאירה בסוק:
יש לי הערה אחת לגבי האבטלה
מאירה בסוק:
 שלא תהיה הכשרה, שיהיה חל"ת
מאירה בסוק:
 כשאישה יוצאת לחל"ת, היא מקבלת ישר דמי אבטלה, שזה המשכורת
מאירה בסוק:
 לא הכשרה ולא חשבונות ולא אם היא עבדה קודם או לא
מאירה בסוק:
 זה משהו אחר
מאירה בסוק:
 מוכרחים ללכת לזה
שלי טל מירון:
היא צודקת, בלי הכשרה
שלי טל מירון:
נכון, משכורת
שלי טל מירון:
 הכול מסובך פה
שלי טל מירון:
 בסדר, תודה
שלי טל מירון:
 אתם תדאגו שהקול של ארגוני הנשים יישמע
שלי טל מירון:
 וזה בשביל כולם, לא רק בשביל נשים
שלי טל מירון:
     	מורן, בבקשה
מורן זר קצנשטיין:
אני מורן מבונות אלטרנטיבה
מורן זר קצנשטיין:
 אנחנו נמצאות ב-80 ערים בארץ
מורן זר קצנשטיין:
 מדובר בעשרות אלפי נשים שמתנדבות מהרגע להרגע
מורן זר קצנשטיין:
מורן, להתייחס לסוגיה
מורן זר קצנשטיין:
 כל הארגונים פה מגויסים
מורן זר קצנשטיין:
 אף אחד לא עושה קמפיין לארגון שלו
מורן זר קצנשטיין:
 אני מבקשת התייחסות שלך לנושא הזה בקצרה
מורן זר קצנשטיין:
אני אימא לשלושה בנים
מורן זר קצנשטיין:
 אני רוצה להציע הצעה
מורן זר קצנשטיין:
 בוא נציע הצעה לתפקיד חדש שנקרא "מנהלת בית"
מורן זר קצנשטיין:
 מנהלת הבית הזו צריכה לקבל שכר על זה שהיא מנהלת את הילדים, על זה שהיא דואגת לזומים,  על זה שהיא צריכה לשלם לבייביסיטר, על זה שהיא צריכה לדאוג לילדים שלה
מורן זר קצנשטיין:
 מדובר באישה שבן הזוג שלה במילואים, והיא צריכה עכשיו להיות בעבודה שלה במשרה מלאה
מורן זר קצנשטיין:
 מישהו עושה את העבודה במקומה
מורן זר קצנשטיין:
 צריך עכשיו להוסיף עוד שכר
מורן זר קצנשטיין:
 לא דרך הבוס או הבוסית שלה, לא דרך המנהלת
מורן זר קצנשטיין:
 צריך להבין שהאישה הזו עושה כנראה שמיניות באוויר כדי שהיא תוכל להמשיך לתפקד
מורן זר קצנשטיין:
 להגיד עכשיו לנשים: אנחנו מעודדים אתכן לצאת כשאין אף גיבוי? אם אין לזה סימול תפקיד, תוסיפו
מורן זר קצנשטיין:
 אגב, זה נמצא במקומות בעולם
מורן זר קצנשטיין:
 תתחילו לשלם לנשים על זה שהן מחזיקות את החוסן של מדינת ישראל
מורן זר קצנשטיין:
 תוסיפו תפקיד
מורן זר קצנשטיין:
 זה הדבר
מורן זר קצנשטיין:
 תעשו שינוי בדרך החשיבה
מורן זר קצנשטיין:
 ואני יודעת שזה לא תלוי בכם
מורן זר קצנשטיין:
 ואני כן אגיד את זה, וזה נאמר, כשהקבינט הכלכלי לא כולל נשים, יש לדברים האלה משמעויות
מורן זר קצנשטיין:
 וזה דווקא די משמח אותי שיש אתכן
מורן זר קצנשטיין:
 אבל אתן כל הזמן מסתכלות דרך הראייה של המעסיק, ואנחנו רגע צריכות להסתכל על הנשים
מורן זר קצנשטיין:
 תודה
מורן זר קצנשטיין:
תודה
מורן זר קצנשטיין:
 עו"ד מורן נגיד, יועצת משפטית של אמונה
מורן נגיד:
היי, דגש אחד
מורן נגיד:
 מפריעה לי המילה "מענק"
מורן נגיד:
 כשמדברים על איזושהי מעטפת תמיכה מאוד בסיסית למי שמנהל את משק הבית וההורה השני או בן הזוג נמצא בשירות מילואים, זה לא מענק
מורן נגיד:
 מענק נועד לעודד, להכיר טוב
מורן נגיד:
 כאן צריך לדבר על שיפוי
מורן נגיד:
 זה לא יכול להיות בכלל אצבע של 1,000 ו-2,000 שקלים
מורן נגיד:
 זה צריך להיות איזשהו סכום שייתן שיפוי מלא על רמת ההוצאה האובייקטיבית שתאים משפחתיים מוציאים בגלל העובדה שהם מתנהלים עם הורה אחד
מורן נגיד:
 ואגב, יש גם בתים שבהם שני ההורים מגויסים ומישהו עושה את זה
מורן נגיד:
תודה
מורן נגיד:
      ד"ר אורית רשפי, יושבת-ראש עמותת כ"ן, בבקשה
אורית רישפי:
תודה רבה על הדיון
אורית רישפי:
 נאמרה פה המילה שהיתה חסרה לי כל הזמן - "משקי הבית"
אורית רישפי:
 אני מנהלת משק בית שוויוני, והמדינה לקחה לי את בן הזוג שלי
אורית רישפי:
 האמת, אני כבר לא
אורית רישפי:
 אבל לצורך העניין הבת שלי עובדת משרה מלאה, בעלה עובד משרה מלאה
אורית רישפי:
 לקחו חצי מהשירותים המשפחתיים, ועל זה המדינה צריכה לתת את הדעת ולפצות במשהו כמו 50%, אם חילקנו שווה בשווה, פחות או יותר, את ההסעות לגן ולבית הספר או כל דבר אחר
אורית רישפי:
 לדעתי, זה מה שחסר
אורית רישפי:
 כן, זה בא מתוך זה שאנחנו לא סופרים את העבודות השקופות שלנו
אורית רישפי:
 אז זו ההזדמנות גם לאמירה פילוסופית עקרונית, וגם פרקטית, כי זו הכותרת כאן: סיוע לבני ובנות זוג שמגויסים בצו 8
אורית רישפי:
 תודה
אורית רישפי:
ליאור מפורום העצמאים והעצמאיות, בבקשה
ליאור גור:
שמי ליאור גור
ליאור גור:
 אנחנו רוצים לדבר על נשים עצמאיות, ויותר ספציפית על נשים עצמאיות שמרביתן מחזיקות עסק קטן ללא עובדים
ליאור גור:
 האישה זה העסק
ליאור גור:
 הן פגיעות פי כמה מכל עצמאית שאנחנו יכולים לדמיין
שלי טל מירון:
 הוא תלוי בה במאת האחוזים
ליאור גור:
בסיטואציה הזו העסק נמצא בסכנה משמעותית
ליאור גור:
 הן לא מוגנות בשום צורה שהיא בצורה סוציאלית
ליאור גור:
 חשוב להבין, האמת שגם בשגרה הנשים האלה חוות מצב של חוסר ביטחון תעסוקתי גבוה
ליאור גור:
 אנחנו צריכים לתת תשומת לב לנשים האלה
ליאור גור:
 צריך לתת להם מענה שהוא מדויק להן, ספציפי להן
שלי טל מירון:
זה נכון
שלי טל מירון:
 אני מבינה שאם יש ירידה של 25% בהכנסה, הן מקבלות שיפוי
ליאור גור:
אנחנו חושבים כמו יושבת-הראש שהמענה שצריך להינתן לאנשים שנמצאים בסיטואציה שעליה אנחנו דנים עכשיו, צריך להינתן בנוסף או לצד
ליאור גור:
בנגזרת נוספת, נכון
ליאור גור:
 מרכז המחקר והמידע התייחס לזה
ליאור גור:
 על כמה אנחנו מדברים?
שלי טל מירון:
המספרים של מרכז המחקר והמידע מאוד חשובים
שלי טל מירון:
שרן, את עוד מעט יוצאת איתנו לוועדת הכספים
שלי טל מירון:
 דוד, דקה ואנחנו יורדים איתך
שלי טל מירון:
ממשיכים לצעוק שם
שלי טל מירון:
 עוד כוח נשי זה טוב
שרן השכל:
ביטן אמר שצריך פה כוח נשי חזק
דוד ביטן:
אני הולך, עוד מעט אחזור
דוד ביטן:
 יש לי פגישה ששלום סידר לי שאני חייב
דוד ביטן:
עדו, על כמה אנחנו מדברים?
עדו אבגר:
בסך הכול 17,200 בני ובנות זוג של משרתי מילואים פעילים, שהם עובדים עצמאיים
עדו אבגר:
 מתוכם 97% נשים
עדו אבגר:
 זה 16,700
עדו אבגר:
יש משהו אחר שמטריד אותי
עדו אבגר:
 אתם מביאים לי נתונים ש-98,000 של אנשים שהם בני ובנות זוג של אנשים שנמצאים במילואים
עדו אבגר:
 כמה מילואימניקים יש לנו? האם יש לנו כול כך הרבה רווקים ורווקות?
שרן השכל:
קודם כול, כן
שרן השכל:
 בהרבה מהזוגות האלה, יש שניים שמשרתים במילואים
שרן השכל:
 לא אחד
שרן השכל:
 מדובר בגברים ונשים שמשרתים יחד
שרן השכל:
 אני מכירה כמה זוגות כאלה
שלי טל מירון:
  כמה? אתם יודעים להגיד?
קריאה:
  לא
קריאה:
  2%
קריאה:
שרן, את חברה בוועדת הכספים
קריאה:
 איפה בטט? זה פשוט נורא ומקומם שלא התייחסו
נאור שירי:
מה יש לכם מבטט? יש פה סגנית שלו
נאור שירי:
אני מאוד אוהבת את נועה וגם את גילי
שלי טל מירון:
זה לא אישי
שלי טל מירון:
זה אישי לבטט כי אני מחפשת אותו כבר שבוע
שלי טל מירון:
 - - - בנות, זה לא קשור אליכן
דוד ביטן:
בטט לא יכול לעזוב את ועדת הכספים כי כל שנייה משנים לו שם
שלי טל מירון:
חבל, היינו משנים לו כבר את המתווה
שלי טל מירון:
 היינו יושבים שם ובונים מתווה לבני ובנות הזוג
דוד ביטן:
  - - - כמעט משכתי אותו בכוח
שרן השכל:
אני חייבת להגיד שביטן ניסה להוציא אותו משם, וכולם צעקו עליו כי הוא ניסה ממש למשוך אותו בכוח
שרן השכל:
 אבל צעקו עליו כי יש שם המון ראשי רשויות שמדברים ספציפית לכפיר והם צריכים אותו שם כדי לשמוע כי כל הזמן עושים תיקונים
שרן השכל:
אנחנו מסכמים
שרן השכל:
 אני רק אתן לשרן להגיד כמה מילים כי היא בכל זאת התאמצה והגיעה, וכמי שעוסקת בנושאים
ליאור גור:
כבוד היושבת-ראש, בבקשה להכניס לסיכום הוועדה
ליאור גור:
 כיוון שאנחנו רואים פה דיון מאוד חשוב, שרובו ככולו ממש נגע רק לנשים שכירות, יש נשים עצמאיות
ליאור גור:
 רק להכניס לסיכום של הוועדה - - -
ליאור גור:
האמן לי, אני יודעת
ליאור גור:
 אני מאמינה בפתיחת דלת לכל הקבוצה של ה-98,000, ואז לרדת לרזולוציה
ליאור גור:
 כרגע הם לא מתייחסים בכלל לקבוצה הזו - זו הבעיה
ליאור גור:
נכון, נכון
ליאור גור:
 רק לא להתעלם מהנשים האלה
שלי טל מירון:
 לא נתעלם
שלי טל מירון:
 יש כמה נגזרות: יש את הנשים העצמאיות, יש נשים בחופשת לידה, יש נשים גרושות, שבסוף הכול נופל עליהן ואף אחד לא רואה אותן