GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אפרת רייטן:
בעצם את נותנת את האפשרות לנפגע להרים טלפון, למה אתם לא יוצרים קשר ישירות? הרי יש רשימה של כל מי שהיה במסיבה ויש רשימות של הכול, צריך לעזור להם
בלה בן גרשון:
את צודקת, אני אענה לך אחרי שאסיים לענות לחברת הכנסת אלהרר, יש בתוך המומחים לטראומה אנשים שיש להם מומחיות - - -
פנינה תמנו:
אבל זה לכולם, לא משנה איזו סוג פגיעה?
בלה בן גרשון:
במידה ואותו מטפל שכבר קיבל את הבן אדם ועשה לא את ההערכה הראשונית ועולה הנושא של פגיעה מינית, אם יש לו הכשרה נוספת של פגיעה מינית הוא ממשיך עם אותה נפגעת או נפגע ואם לא, אז יש לנו מומחים שיש להם הכשרה נוספת
פנינה תמנו:
אקריא לך את הסעיף להנחיה מהפעם האחרונה: "נוכח תקדימיות של האירועים בישראל וייתכן שאף בעולם, הוועדה מבקשת ממשרד הבריאות, ממשרד הרווחה והביטחון החברתי והמוסד לביטוח לאומי, בשיתוף עם צה"ל", כי לצה"ל יש הרבה מידע בעניין הנפגעות, מי ששוחררה ונפגעה בשבי ועוד, "לייצר מענה טיפולי הוליסטי מותאם וייחודי"
פנינה תמנו:
 לא כזה שהוא מוקד ארצי, ייחודי לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית  מהמעגל הראשון וכן לנפגעים מהמעגל השני
פנינה תמנו:
 יש לקחת בחשבון את הצורך במענה רציף וארוך טווח
פנינה תמנו:
 לא במוקד ולא בשום דבר אחר
פנינה תמנו:
      אתם לא ברורים
פנינה תמנו:
 אני חושבת שכל חברות הכנסת מספיק אינטליגנטיות ואנחנו שואלות שאלות פשוטות בכל פעם
פנינה תמנו:
 הייתי מצפה שלא תספרי לי על מרכזי חוסן שכבר קיימים, שאנחנו מכירים אותם, כולנו מסיירים בכל פעם שיש סבב לחימה
פנינה תמנו:
 לא מרכזי החוסן הם המענה, בטח גם לא מענה של מוקד ארצי
פנינה תמנו:
 תחשבו מחוץ לקופסה
פנינה תמנו:
 יש לכם פה את מרכזי הסיוע - - -
בלה בן גרשון:
מרכזי הסיוע פועלים והם ידברו בשם עצמם
בלה בן גרשון:
 אני מדברת על מענה בגלל שהאנשים האלה לא פונים עם פגיעה מינית, הם כן פונים בגלל שהייתה להם טראומה
פנינה תמנו:
הם פונים לרופא משפחה, הם פונים הרבה פעמים לעובדים סוציאליים
פנינה תמנו:
 לא הבאתם תוכנית שאומרת שאם פנתה נפגעת לרופא המשפחה, אז נתנו לכל רופאי המשפחה הנחיה על פתיחת מרכז ייחודי שם נמצאים מיטב המומחים שנותנים מעטפת באופן דיסקרטי
פנינה תמנו:
 משהו
פנינה תמנו:
 אתם כל הזמן מפנים אותנו לכל מיני פתרונות שאני לא מצליחה להבין אותם
פנינה תמנו:
 לפני שאת מסיימת אני רוצה לתת לחברת הכנסת קטי שטרית לדבר כי היא צריכה לצאת עכשיו לטיפול
פנינה תמנו:
 מכיוון שאת באמצעי טיפולים רפואיים, אנחנו קודם כל רוצים לאחל לך החלמה מהירה ותודה שהגעת, בבקשה
קטי קטרין שטרית:
אני מתנצלת מראש שאני צריכה לצאת, כי הנושא הזה מאוד חשוב
קטי קטרין שטרית:
 אני רוצה להתייחס אליו מהיבט אחר
קטי קטרין שטרית:
 למשפחות החטופים, אני רוצה להגיד לכם שבוקר אחד התעוררתי, הייתי אמורה לנאום בפניכם ופתאום אני מפסיקה לראות בעין אחת
קטי קטרין שטרית:
 לא ידעתי איך להתייחס לזה, הובלתי לניתוח
קטי קטרין שטרית:
 ההחלמה ארוכה, אני לא מסוגלת להתלבש, להתקלח, אני לא מסוגלת לעשות דברים שעשיתי לפני כן
קטי קטרין שטרית:
 אני מספרת לכם את זה כי אני כל כך מבינה איך עולמכם פתאום התהפך בצורה כזו, שאתם זוכרים שהייתם יושבים ושותים כוס קפה עם החטוף או עם החטופה, הדבר הכי טריוויאלי ופתאום אתם כל כך מתגעגעים לזה
קטי קטרין שטרית:
 זה הדבר הכי פשוט וכל כך מתגעגעים לזה
קטי קטרין שטרית:
 אז אני רוצה להגיד לכם כמה שלבי אתכם ואני יודעת מה אתם עוברים
קטי קטרין שטרית:
 אני לא יכולה להחליף את המצב
קטי קטרין שטרית:
 אני מנסה בכל דרך אפשרית לעשות את מה שאני יכולה בחלקת האלוהים הקטנה שלי אבל אני רוצה להגיד לכם כמה אני מבינה אתכם ואת הצורך לראות את היקירים שלכם עכשיו ומיד
קטי קטרין שטרית:
      אני רוצה לספר על מישהי שאני מלווה אותה כבר 6 שנים, היא עברה אונס על ידי מורה הנהיגה שלה
קטי קטרין שטרית:
 היא אושפזה, טיפלו בה מכל הבחינות, כמו שכתוב בספרים ובמשרד הבריאות
קטי קטרין שטרית:
 אבל כל אירוע הכי קטן שקורה היא חוזרת לאשפוז
קטי קטרין שטרית:
 מי שחושב שאחרי אונס או אחרי אירוע כזה חוזר לימים הנורמאליים שלו, עם כל הטיפולים האפשריים, זה לא קורה
קטי קטרין שטרית:
      כשאנחנו מדברים על מפלצות, שלא רק עשו את המעשים גם צילמו את עצמם, אז תבינו שהם אפילו לא מתביישים במה שהם עשו, או שהם לא מתחרטים
קטי קטרין שטרית:
 תבינו את התחושה של הנאנסת כמה היא צריכה לעבור
קטי קטרין שטרית:
 זה לא אונס בלבד, זה לגמור את הנשמה, את הרוח שלה, את כל מה שהיא באה אתו
קטי קטרין שטרית:
 זה דבר שגם כשהם יחזרו בעזרת השם והם יחזרו, יהיה מאוד קשה
קטי קטרין שטרית:
      כשאני שומעת את משרד הבריאות על מרכזי חוסן, תסלחו לי חברים, כשביקרנו בים המלח את המפונים ראינו אישה שמגיעה למנהלת המלון שהייתה באמצע הסבר ואמרה לה, אני לא רוצה מרכז חוסן, אני רוצה שתביאו לי פסיכיאטר
קטי קטרין שטרית:
 היא מפונה, היא התפנתה מביתה בעקבות האירוע
קטי קטרין שטרית:
      אני אומרת את זה כי אני חושבת שמשרד הבריאות חייב לעשות סוויץ' בראש
קטי קטרין שטרית:
 אתם חייבים להבין שאנחנו לא מדברים על פגיעה אורתופדית, אנחנו מדברים על פגיעה בנפש האדם, לא רואים את זה בעיניים אבל בפנים הכול רקוב
קטי קטרין שטרית:
 הכול רקוב ואין להם שום תקווה
קטי קטרין שטרית:
 המתווה שאתם מביאים יוכל להיות טוב אבל הוא לא הטוב שהם זקוקים לו
קטי קטרין שטרית:
 תשבו עם כל הצוותים, יש לכם את זה, תפתחו גם את הלב וגם את הראש, כי אנחנו לא מכירים על מקרים רגילים אלא על משהו יוצא דופן
קטי קטרין שטרית:
 אני חוזרת שוב לבריאות הנפש, כל מי שנפגע מינית, אישה, גבר, ילד, לא יחזור לחיים הנורמאליים שלו
חיים יהודה:
תודה על הדברים החמים שלך, אני מבקש רק להוסיף שבעניין המצוקה שלנו, היא קטנה
חיים יהודה:
 חוסר הוודאות שלנו היא לוקסוס לעומת חוסר הוודאות שלהם
חיים יהודה:
 כשאני חושב באיזה מצב הילדה שלי נמצאת זה ממלא אותי כוח
חיים יהודה:
 אני אומר לעצמי, אין לך אופציה להישבר, אותו דבר גם מרב ואחרים
חיים יהודה:
 חוסר הוודאות שלנו, קטי, הוא לוקסוס, הוא כלום
חיים יהודה:
 תודה על הדברים החמים אבל רציתי להעביר את העניין הזה, הם אלה שנמצאים בחוסר ודאות
קטי קטרין שטרית:
זה ברור אבל אני רוצה שכולם יבינו במשכן הזה, שכשאתה זורק אבן כל המעגלים נפגעים
קטי קטרין שטרית:
 לכן אמרתי את מה שאמרתי
פנינה תמנו:
תודה לחברת הכנסת שטרית
פנינה תמנו:
 נחזור לנציגת משרד הבריאות
בלה בן גרשון:
אני עובדת 40 שנה, מתוכם הרבה שנים עם נפגעי תקיפה מינית ועם טראומה נפשית
בלה בן גרשון:
 אני רוצה להגיד משהו למשפחות, אנחנו עושים ונעשה הכול כדי שתקבלו מה שתצטרכו
בלה בן גרשון:
 מה שיש היום, אם זה לא היה ברור אז אני מבקש כמה דקות לא להפסיק אותי ואני אפרט
בלה בן גרשון:
 יצרנו מוקדים שפנינו באופן יזום לכל הנפגעים ממעגל ראשון, מוקד שהתקשר אחד אחד
בלה בן גרשון:
 אנחנו מטפלים בכ-3,000 אנשים מנובה שהרמנו אליהם טלפון אחד אחד
בלה בן גרשון:
 אני עברתי באופן אישי אז שלא יגידו שאנחנו לא עושים את זה
פנינה תמנו:
שיירשם לפרוטוקול שמשרד הבריאות התקשר לכל אחד ואחת מהניצולים הנובה
בלה בן גרשון:
	לא רק מנובה, התקשרנו גם לאנשים ממעגל ראשון
בלה בן גרשון:
 מי שעובד באותו מרכז חוסן ארצי אלה מיטב המטפלים בתחום של טראומה, שאנחנו גם דואגים להעביר להם את ההכשרות התוספתיות כל הזמן
פנינה תמנו:
איפה הוא מפורסם?
בלה בן גרשון:
הוא מפורסם בכל הרשתות החברתיות, מופיע אצל כל רופאי המשפחה בכל מערכת הבריאות
פנינה תמנו:
	ביקשתי ממך את המספר ועדיין לא קיבלתי
פנינה תמנו:
 חלק מהדברים שאנחנו עושים זה להרים את הטלפון בעצמנו לראות שזה באמת נגיש
פנינה תמנו:
 עכשיו אני מבקשת שתראי לנו סדר רציף של הטיפול
בלה בן גרשון:
המספר הוא כוכבית 5486
בלה בן גרשון:
 בנוסף לכך שפנינו לכל האנשים ועשינו להם התאמה של מטפלים מתאימים
בלה בן גרשון:
 אני מזכירה שלאנשים עם פגיעה מינית הרבה יותר קל לפנות סביב הטראומה הכללית שהם עברו בנובה או בכפר עזה ואז כשנוצר קשר טוב עם מטפל, אנחנו מתאימים להם במידת הצורך, או מוסיפים הכשרה למטפל, או הדרכה, או מעבירים למטפל שיש לו ממש מומחיות בתחום של טראומה מינית
בלה בן גרשון:
      בנוסף פתחנו עכשיו מרכזים לטראומה שגם שם שמנו אנשים שיש להם מומחיות בטראומה מינית מחוץ לכותלי בתי החולים הפסיכיאטריים
בלה בן גרשון:
 יש תוכנית ל-16 מרכזי טראומה כאלו, שחלק מהם יעסקו גם בפגיעה מינית שיוצאת תוך כדי טיפול וארבעה מתוכם כבר פועלים והתוכנית היא להגיע ל-16 כאלה
פנינה תמנו:
	קחי אותנו לנבכי הבירוקרטיה
פנינה תמנו:
 נפגעת יושבת בבית, את אומרת שזה מפורסם ברשתות, גם בטלוויזיה אני משערת, היא מתקשרת לכוכבית 5486 שנותן מענה רק לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית?
בלה בן גרשון:
זה מספר של מרכז החוסן הארצי הטיפולי
בלה בן גרשון:
 הבן אדם מתקשר ואומר שעבר טראומה, יש לו תסמינים, או שהוא במצוקה נפשית בעקבות האירועים של ה-7 לאוקטובר
בלה בן גרשון:
 משם הוא מיד מועבר למוקד עם אנשי מקצוע שעושים לו אינטייק ובודקים מה קרה לו
בלה בן גרשון:
 גם שם, מתוך הניסיון המקצועי שלנו ומתוך הניסיון המקצועי שלי, רוב האנשים אומרים שעברו גם פגיעה מינית
בלה בן גרשון:
      אנחנו מתאימים מטפל לפי מקום מגורים
בלה בן גרשון:
 הבן אדם מגיע, יוצר/ת קשר עם אותה מטפלת תוך כדי התחלה של הטיפול, אם נוצר קשר טוב, אנחנו גם מתדרכים את המטפלים לא לפחד, זה השוני בגישה הטיפולית
בלה בן גרשון:
 אנחנו ממליצים להם לשאול באופן ישיר, האם גם קרה שנפגעת לא רק פיזית אלא נפגעת גם מינית
בלה בן גרשון:
  אנחנו שואלים את זה בתוך הקשר הטיפולי
בלה בן גרשון:
 אם התשובה היא כן - - -
פנינה תמנו:
יכול להיות שאני טועה, קטונתי, הרי אתם עוסקים במלאכה הרבה שנים
פנינה תמנו:
 אני חושבת שזה לא היה צריך להיות מוקד כללי
פנינה תמנו:
 אני חושבת שמי שנפגע או נפגעת עבירה מינית היה צריך להיות משהו מאוד ייעודי לזה ולא שמעבירים אותם ממוקד אחד למוקד אחר
פנינה תמנו:
 אלה דברים שתרשמי כי אנחנו נמליץ עליהם בסוף הדיון
בלה בן גרשון:
אל תשכחו שיש גם את המוקד של הסיוע לנפגעים ונפגעות ומי שרוצה לפנות בגלל פגיעה מינית הוא פונה לשם
בלה בן גרשון:
 אבל כמו שתשמעו מהם, יש מעט מאוד פניות כאלה
בלה בן גרשון:
 לרוב האנשים הרבה יותר קל לפנות בגלל שנפגעו ב-7 לאוקטובר, תוך כדי יצירת קשר טוב יוצאת גם הפגיעה המינית
קארין אלהרר:
כמה מטפלים עם הכשרה ספציפית נוספו למאגר של המרכז הארצי?
בלה בן גרשון:
רוב המטפלים שעוסקים בטראומה עוברים גם את ההכשרות האלה
מיכל מרים וולדיגר:
אין מצוקה של מטפלים?
בלה בן גרשון:
בתוך מרכז החוסן הארצי אין לנו בכלל מצוקה של מטפלים
בלה בן גרשון:
 בדרך כלל זה קשה מאוד, אתם יודעים על המצוקה שיש במערכת בריאות הנפש, אבל פה, תוך 48 שעות מקבלים לפגישה ראשונה ותוך שבוע ימים מתחילים את הטיפול
קארין אלהרר:
יש פגישה פיזית?
בלה בן גרשון:
הפגישה של האינטייק נועדה כדי להתאים את המטפל, זו פגישה בזום עם מיטב אנשי המקצוע בתחום של הטראומה
בלה בן גרשון:
 מתאימים את המטפל ותוך ששבוע מתחילים טיפול
פנינה תמנו:
אני אומר שוב, אולי קטונתי, אבל פגישה בזום לנפגעת או נפגע של עבירה מינית, זו בעיה
בלה בן גרשון:
אנחנו לא מדברים על הפגיעה, אנשים לא חושפים פגיעה מינית בפגישה ראשונה, גם אם היא פיזית
בלה בן גרשון:
 אנחנו מתאימים מטפל בטראומה ותוך כדי תחילת קשר טוב חם ומקצועי יוצא הדבר הזה ואז אפשר להתייחס אליו
בלה בן גרשון:
 יש את מרכזי הסיוע אבל תשמעו מהם, מעט מאוד פונים באופן ישיר בימים האלה
פנינה תמנו:
לא להיכנס למספרי פונים
פנינה תמנו:
 ביקשנו גם בדיון הקודם לא להיכנס לנתונים
פנינה תמנו:
 יש את הסיבות שלנו לזה
בלה בן גרשון:
מה שאנחנו אומרים הוא שהמענה המקצועי הנכון הוא לאפשר לאנשים לפנות בגלל שעברו טראומה ויצירת הקשר המקצועי והנכון עם אותו מטופל או מטופלת מאפשרים להגיע גם לפגיעה המינית
קארין אלהרר:
יש מרכזים קיימים, כמו מרכז לוטם ששמענו עליו בפעם הקודמת ומרכזים נוספים
קארין אלהרר:
 האם משרד הבריאות עובד אתם בשיתוף פעולה במובן הזה שגם מפנים אליהם מקרים?
בלה בן גרשון:
על זה אני אבקש לתת לדר' זהר לדבר על זה, כי היא עובדת אתם בשיתוף פעולה מאוד הדוק
בלה בן גרשון:
 דבר נוסף, אנחנו מפתחים עכשיו מענים ייחודיים גם אם חלילה נדרש טיפול באובדנות או אם מתפתחת פסיכוזה, אז אשפוז, אז יש עכשיו גם מענה ייעודי לנפגעות בבית חולים מרחביים, גם בלב השרון ונפתח דברים נוספים
מירב בן ארי:
אני מתנצלת שאני צריכה לצאת לנשיאות, אני לא נוהגת להביך, אבל אני כבר 6 דקות על הקו, אני אעדכן את היושבת-ראש כשיענו לי
מירב בן ארי:
 מבחינתי אונס זה רצח של הנפש ואני כבר 6 דקות ממתינה ואף אחד לא עונה לי לטלפון
מירב בן ארי:
 הייתי עם החבר'ה של הנובה בחוות רונית, הם יושבים עכשיו ברשפון
מירב בן ארי:
 צריך לפתוח שם דוכן, לשבת שם ולחכות שיתקשרו או שידברו אתכם
מירב בן ארי:
 אם לא באים אז להסתובב
מירב בן ארי:
 הייתי בחוות רונית לפחות 3 פעמים, גם עם חברת הכנסת אלהרר, היושבת-ראש אמרה כל הזמן לכו דברו עם האנשים
מירב בן ארי:
 הייתי במלון של מפונים, הייתה עמדה אחת של משרד הרווחה
מירב בן ארי:
 זהו
מירב בן ארי:
      אני מכירה את המונח reaching out, מהעבודה של 10 שנים של נוער בסיכון, להבדיל, אבל גם עם נוער בסיכון עושים  reaching out הולכים אליהם לברזלים בתוך השכונה עד למקומות שהם נמצאים בהם
מירב בן ארי:
 כולם יודעים איפה נמצאים ניצולי הנובה
מירב בן ארי:
 לשמחתנו עם ישראל מחבק אותם ונמצא עם נפגעי האירוע
מירב בן ארי:
 כל מי שיצא משם נפגע, אם בנפש או בגוף
מירב בן ארי:
      מכיוון שבתי החולים הם שלכם, הייתי מציעה גם ללכת לשיקום
מירב בן ארי:
 הייתי בשבוע שעבר בשיקום בתל השומר, פגשתי את מייה שם ואמא שלה, מי שהחזיקה לה את היד הייתה נציגה של הביטוח הלאומי
מירב בן ארי:
 שאלתי אותה מי היא כדי להבין, היא אמרה שהיא מביטוח לאומי
מירב בן ארי:
 אתם צריכים ללכת אליהם, לדפוק להם בדלתות של הבית או פשוט להגיע לרשפון כי ברשפון הם נמצאים כל יום כמו שהיו בחוות רונית, או במלונות, או בבתי החולים, שגם ככה הם שלכם
מירב בן ארי:
 אני מתנצלת שאני הולכת, זה כבר 8 דקות המתנה, אעדכן כשיענו לי
פנינה תמנו:
כמה זמן המתנה יש במרכזי הסיוע?
מיה אוברבאום:
אין המתנה, זמינים 24/7
מיה אוברבאום:
 חשוב להגיד שמרכזי הסיוע לא מטפלים
פנינה תמנו:
לא אמרתי שמטפלים, רק שואלת כמה זמן המתנה
פנינה תמנו:
 יכול להיות גם עשר דקות?
מיה אוברבאום:
תלוי לאיזה מרכז ובאיזו שעה, אבל לא עשר דקות
פנינה תמנו:
אנחנו לא מתיימרים להיכנס לדרכי טיפול, בטוח שיש לכם מטפלים טובים
פנינה תמנו:
 הבעיה שלנו היא עם הפרוצדורה
פנינה תמנו:
 לא צריך להיות הרבה זמן בוועדה ולשמוע אתכם כדי להבין שיש בעיה עם הפרוצדורה
פנינה תמנו:
 מעניין אותי לדעת אם ישבתם עם מומחים בתחום כמו מרכזי הסיוע, ישבתם אתם? לא
פנינה תמנו:
 דווקא בסיטואציה תקדימית, כואבת, קשה, הייתי מצפה שתשבו עם כל הגורמים המומחים ואיך פורצים את כל החסמים כך שאותה אישה נפגעת לא תצטרך לעבור עשר דקות בהמתנה כשבזמן הזה היא מתלבטת עם לנתק
פנינה תמנו:
 היא תנתק
מיכל מרים וולדיגר:
היה לך מושג שזה לוקח כל כך הרבה זמן לענות?
בלה בן גרשון:
זה הפתיע אותי כי אני עושה את הבדיקה הזאת מידי פעם בעצמי ואני כרגע כותבת למנכ"ל ער"ן, שזה המוקד שלוחה שקיבלנו מהם
פנינה תמנו:
זה ער"ן עונים?
בלה בן גרשון:
זו שלוחה מיוחדת שבנינו בעקבות מבחני תמיכה של ער"ן, פנינו אליהם וביקשנו להקים כדי שיהיה יותר קל לאנשים לפנות
בלה בן גרשון:
 אני בודקת עכשיו אתו למה לא עונים
אלי אפללו:
אני חייב ללכת לוועדה אחרת ואני מבקש לומר כמה מילים
אלי אפללו:
 אני רוצה לומר שאני פשוט מזועזע ממה שקורה פה
אלי אפללו:
 משרדי הממשלה צריכים ליזום, לא צריכים לחכות
אלי אפללו:
 מי שנפגע מינית, מי שנפגע בנשמה שלו, לא בטוח שתמיד יש לו את האומץ לחייג, לפנות
אלי אפללו:
 משרדי הממשלה חייבי ליזום, זו הקריאה שצריכה לצאת מפה
אלי אפללו:
 חייבים להגיע לכל אחת ואחד, תודה
פנינה תמנו:
אני מסכימה אתך
פנינה תמנו:
 חברי הכנסת מעבירים לכם ביקורת שבאה מהשטח, אנחנו מקבלים הרבה פניות
מיכל מרים וולדיגר:
חייבים לדייק פה
מיכל מרים וולדיגר:
 שמעתי בוועדת בריאות כמה מומחיות, בסדר גודל עולמי, שאמרו שההפך, אסור לפנות
מיכל מרים וולדיגר:
 צריך לפנות לאנשים ולהגיד אם כואב, בואו תדברו, לא להתייחס כרגע לפגיעה המינית כי לוקח זמן
מיכל מרים וולדיגר:
 הפניה היא לטראומה, לא לטראומה המינית הספציפית
פנינה תמנו:
אבל אנחנו רוצים שזה יהיה מונגש וכשאנחנו מדברים על מונגש זה לא מוקד ארצי שלוקח לו כל כך הרבה זמן לענות
גלית דיסטל אטבריאן:
אלה משרדים ממשלתיים, טיפול ממשלתי זו בירוקרטיה, צריך להפריט את הדבר הזה
גלית דיסטל אטבריאן:
 לתת כסף למרכזים - - -
פנינה תמנו:
יכול להיות שמה שאומרת חברת הכנסת דיסטל הוא נכון
פנינה תמנו:
 יכול להיות שמי שיצטרך לטפל בנושא הזה יחד אתכם יהיו מרכזי הסיוע
מיכל מרים וולדיגר:
העבירו את זה
מיכל מרים וולדיגר:
 הנה, היא אומרת שער"ן עושים את זה
פנינה תמנו:
ער"ן לא עונים
פנינה תמנו:
 מי שנפגע או נפגעת לא צריכים מוקד שמחכים בו 10 דקות, גם ככה לוקח זמן עד שמקבלים אומץ ומתקשרים בכלל
מיכל מרים וולדיגר:
אין מחלוקת על זה, זה ברור, אני רק רוצה להבהיר שמה שהיא התכוונה שלא שמתקשרים למוקד ואז אומרים לה, קחי טלפון ותתקשרי למוקד אחר, זה לא
מיכל מרים וולדיגר:
 מי שמקבלת את השיחה אומרת הנה כבר עונים לה והיא זו שמחברת, אין פה מעברים להתקשר לעוד מוקד ועוד מוקד
פנינה תמנו:
 אנחנו ממשיכים
פנינה תמנו:
 זהר ממשרד הבריאות, קודם כל תרגישי טוב, אולי את תביאי לנו תשובות
יזהר הררי:
אני מתנצלת שאני לא נמצאת פיזית
יזהר הררי:
 שני דברים שחשוב לי להגיד, קודם כל הנושא של פניה ישירה סביב פגיעה מינית, התייעצנו עם כמה מומחים, גם עם מומחים מארגון הבריאות העולמי וגורמים נוספים וההמלצה היא לא להנגיש את הנושא באופן ייחודי אלא להכליל את זה בתוך פניה של מצוקה כללית
יזהר הררי:
 אזכיר  ש-2 מיליארד שקלים שאגף בריאות הנפש במשרד הבריאות ביקש, זה כדי להנגיש את השירות כדי שלא יהיו תורי המתנה
יזהר הררי:
 המצב כרגע הוא שלא קיבלנו את 2 מיליארד השקל האלה
פנינה תמנו:
לא לדבר אתי על תקציבים, אני רוצה שתדברי אתי על התהליכים
יזהר הררי:
המצוקה שהייתה לפני עדיין קיימת ולא קבלנו תוספת, כך שיש לנו קושי להרחיב את המענים
יזהר הררי:
 אחת המטרות בתוכנית היותר רחבה, היא כדי לקבל את התקציבים האלה כדי שנוכל להנגיש את הטיפול בצורה יותר טובה
יזהר הררי:
      	עדיין, כל אישה או גבר שעברו פגיעה מינית, יש מרכזים טיפוליים שיקבלו כל אחת, גם ברווחה וגם במערכת הבריאות
יזהר הררי:
 אנחנו נתאים את הטיפול לכל אדם שעבר פגיעה, בוודאי פגיעה מינית אם דרך מרכז החוסן או אם הגיעו לרופא משפחה, או לפסיכולוג או לעובד סוציאלי בכל מסגרת
יזהר הררי:
 נעשה מאמץ יחד עם כל הגורמים כדי לתת את הטיפול הטוב ביותר שלא יישארו אנשים ללא טיפול, בוודאי סביב הנושא הזה
יזהר הררי:
 זה משהו שחשוב לציין
יזהר הררי:
     לגבי השאלות ששאלה חברת הכנסת אלהרר, על שיתופי הפעולה, משרד הבריאות מממן את לוטם ומסייע במימון מרכזים נוספים סביב הנושא של פגיעות מיניות
קארין אלהרר:
אפשר להגדיל את שיתוף הפעולה לנוכח הצרכים?
יזהר הררי:
להגדיל תקציב?
קארין אלהרר:
הצרכים גדלים אז היינו מצפים שגם שיתוף הפעולה יגדל
יזהר הררי:
שיתוף פעולה הכוונה לתקציב?
קארין אלהרר:
למשל
קארין אלהרר:
 ברגע שיש תקציב יש יותר מקומות
קארין אלהרר:
 שתינו היינו רוצות שהמקצוענים שבמקצוענים יתנו את המענה, משכך ראוי להגדיל או להרחיב את שיתוף הפעולה וכן, זה בא לידי ביטוי גם בתקציבים
קארין אלהרר:
 אני שומעת על מיליארדים שעפים באוויר שאני מבינה שעוד לא ניתנו, שזה מחדל כשלעצמו, אבל אם רוצים לתת שירות ואני אומרת את זה לא בציניות, אלא מכל הלב, אין לי ספק ולא הקל שבקלים, שהמשרד רוצה לתת את השירות האיכותי ביותר
קארין אלהרר:
 צריך להבין שיש פה מעצורים
קארין אלהרר:
 כשאין כסף אין שירות
אפרת רייטן:
ברשותך גברתי יושבת הראש אני רוצה לנצל את הדקות לפני שאני יוצאת לדיון אליכם, ההורים של החטופות
אפרת רייטן:
 יחי, אני לא יודעת מה הייתי עושה במקומך, אני אומרת לך את האמת, כאימא לילדה בת 16
אפרת רייטן:
5 שרואה את התמונה של ארבל ושל כל הבנות האחרות
אפרת רייטן:
 אני שומעת את המילים שאומרות לא לדבר בתקשורת כדי לא להעלות את המחיר, שיחיא סינוואר לא יחשוב להעלות את המחיר
אפרת רייטן:
 איזה מחיר? יש מחיר לבת שלך? שאני אדע מה המחיר של הבת שלי, אכין קודם אם חס וחלילה יקרה דבר כזה
אפרת רייטן:
 מה המחיר? אין מחיר
אפרת רייטן:
     אני חושבת שאנחנו לא צריכים לדבר על זה שנעשה הכול וצריכים לעשות את הכול, אין פה בכלל שאלה, אין כוונה, אין תהייה, יש להציל את החיים של הבנות שלנו, של הילדים שלנו, הם של כולנו
אפרת רייטן:
 אנחנו אחים, אנחנו משפחה אחת, לא? זה מה שאומרים לנו כל החיים
אפרת רייטן:
 עם ישראל אחים, קהילה אחת, משפחה אחת, ערבים זה לזה
אפרת רייטן:
 איך יכול להיות?     שום דבר לא עבד עד לרגע זה, רק עסקה
אפרת רייטן:
 כולם יודעים את זה, גם בהנהלה וגם בהנהגה
אפרת רייטן:
 הם יודעים את זה
אפרת רייטן:
 גם אם יהיה עכשיו משהו הרואי עם הצלחה מסוימת, יש מעל 130 חטופים
אפרת רייטן:
 ראיתי הבוקר את התמונות, תמונות קשות מאוד, של הבנות שלנו בשבי
אפרת רייטן:
 אני לא יכולה להתרכז יותר בכלום
אפרת רייטן:
 מה שווים כל הדיונים האלה? זה סיוט מתמשך עבור כולנו
אפרת רייטן:
 כולנו פה הורים של הבת שלך ושל כל הבנות והילדים שנמצאים שם
אפרת רייטן:
 אני דורשת, אני חושבת שכל מי שיושב פה עכשיו, דורש שיקרה משהו עכשיו
אפרת רייטן:
 כדי שאפשר יהיה להחזיר אותן הביתה בשלום
אפרת רייטן:
 להציל מהנפש שלהם והמגוף שלהן את מה שעוד אפשר
אפרת רייטן:
 אנחנו חייבים להם את זה כהורים וכמי שיושב פה בכנסת ובממשלה
אפרת רייטן:
 חייבים להם את זה
אפרת רייטן:
 לא תהיה לעם שלנו תקומה נפשית אם נדע שלא עשינו הכול בשבילם
פנינה תמנו:
 נציגת הרווחה, סלעית שחר הופמן
סלעית שחר הוכמן:
מנהלת תחום הטיפול בנפגעים מינית בגירים במשרד הרווחה
אפרת רייטן:
	לפני כן, חברת הכנסת מירב בן ארי כותבת לי, חיכיתי 12 דקות וניתקו לי בפנים
סלעית שחר הוכמן:
אני רוצה קודם כל להגיד שאני מצטרפת לכאב של המשפחות
סלעית שחר הוכמן:
 לשבת פה ולנהל דיון מקצועי עם החשיבה על כל אותן חטופות ונפגעות, שאנחנו לא יודעים בדיוק מה עלה בגורלן, זו תחושה מאוד קשה
סלעית שחר הוכמן:
 לבי כואב כל הזמן
סלעית שחר הוכמן:
      אני רוצה להתייחס לשאלות של יושבת-ראש הוועדה וחברות הוועדה לגבי איך אנחנו מטפלים במי שמגיע ואומר שנפגע מינית
סלעית שחר הוכמן:
 אצלנו במשרד יש היום כ-80 מרכזי טיפול מקטנים מאוד ועד גדולים
סלעית שחר הוכמן:
 גדולים כמו מרכז לוטם יש כתשעה בארץ, תשעה מרכזים גדולים ויושבת פה מנהלת מרכז הטיפולי בתל אביב רעות לכטר, שם מטופלים 180 מטופלים שנפגעו מינית, נשים וגברים
יוליה מלינובסקי:
במלחמה או בכלל?
סלעית שחר הוכמן:
בכלל
סלעית שחר הוכמן:
 אני תכף אתייחס לעניין המלחמה
סלעית שחר הוכמן:
 חשוב לי להכיר לכם את המערך שיש לנו, אני מצטרפת לחברותיי ממשרד הבריאות שחזרו ואמרו למרות שאלות חוזרות ונשנות שלכם, שאנחנו לא פונים ורודפים אחרי מי שנפגע מינית
פנינה תמנו:
את זה נשים רגע בצד
פנינה תמנו:
 אתם אומרים שיש מומחים שאומרים שלא צריך
פנינה תמנו:
 אבל בואי נפשט את הדברים
פנינה תמנו:
 מגיעה נפגעה לעובדת הסוציאלית, או אולי יש לכם דרכים אחרות יש לכם?
סלעית שחר הוכמן:
אני אגיד איך אנחנו נערכים בשגרה, אבל גם היום, כי אנחנו מהרגע הראשון מחזיקים את הנשימה ומחכים לכל אותם נפגעים ויודעים איך לטפל בהם
סלעית שחר הוכמן:
 אנחנו חושבים שמרכזי הטיפול שלנו, ששם יש גם מטפלים מומחים בטראומה מינית, גם פסיכיאטריים מומחים בטראומה מינית, שהם חלק בילט אין בצוות הטיפולי של המרכז, הם יודעים את העבודה ויודעים מה לעשות
קארין אלהרר:
אבל איך מגיעים אליהם?
סלעית שחר הוכמן:
	לוטם הוא של משרד הבריאות
סלעית שחר הוכמן:
 אני מדברת על משרד הרווחה - - -
קארין אלהרר:
	השאלה המרכזית היא איך מגיעים אליהם? אני רוצה לדעת
יוליה מלינובסקי:
איך את פונה?
סלעית שחר הוכמן:
	אני אסביר איך פונים
סלעית שחר הוכמן:
 קודם כל פונים במוקד שלנו 118
יוליה מלינובסקי:
	איך את פונה? איך את יוזמת?
פנינה תמנו:
אמרנו שאנחנו שמים את זה רגע בצד
סלעית שחר הוכמן:
	אנחנו מתנגדים מקצועית לפנייה הישירה
סלעית שחר הוכמן:
 איך מי שנפגע פונה אלינו? יש כרגע שתי דרכים שפרושות לציבור, יש את מוקד 118, שם יש עובדים סוציאליים שקבלו הכשרה
פנינה תמנו:
	אבל זה גם לאלימות במשפחה
פנינה תמנו:
 זה לא ברור לי
פנינה תמנו:
 אני מצטערת אבל זו שוב אותה תקלה
פנינה תמנו:
 זה שוב מוקד ארצי שנועד לאלימות כלפי נשים ואני לא מצליחה להבין את זה
סלעית שחר הוכמן:
	זו דרך אחת, דרך נוספת היא שיש פנייה ישירה עם לינק של בקשה לטיפול שמגיע אלי ישירות שפורסמה בכל הקבוצות של ניצולי המסיבה
סלעית שחר הוכמן:
 זה לינק לפניה ישירה לטיפול, טופס בקשה שמגיע אלי והתפרסם בכמה מקומות וניתן גם למרכזי הסיוע
סלעית שחר הוכמן:
 הלינק מפורסם גם באתר של משרד הרווחה ובאתר של כל ניצולי מסיבת הנובה
סלעית שחר הוכמן:
 חוץ מזה יש באתר של המשרד את כל רשימות מרכזי הטיפול שלנו על פי אזורים גאוגרפיים
סלעית שחר הוכמן:
 הנחיתי את כל המנהלות שלנו שברגע שמגיע או מגיעה ניצול או ניצולה שנפגעו מינית ומבקשים טיפול, הם יהיו זכאים לטיפול מיידי
מיכל מרים וולדיגר:
האם פניתם לכל אלה שהיו במסיבה?
סלעית שחר הוכמן:
אנחנו לא נפנה
מיכל מרים וולדיגר:
לא בקטע של הפגיעה המינית, לשאול לשלומם, איך אתם מרגישים? האם צריכים משהו? יש כאן לינק אם אתם צריכים משהו אנא כתבו לנו
מיכל מרים וולדיגר:
 לא דיברתי על פגיעות מיניות
מיכל מרים וולדיגר:
 לא מדובר ב30,000 אנשים, מדובר על 5,000-4,000 אנשים שבסך הכול זה להרים טלפון אליהם, הייתי בטוחה שמזמן עשיתם את זה כי אני זוכרת שבימים הראשונים של המלחמה דברו על לעשות את זה
סלעית שחר הוכמן:
	הרימו טלפונים להרבה אנשים, למשפחות של חטופים, משפחות של נעדרים, היו אתם בקשר
יוליה מלינובסקי:
	אנחנו שואלים מאוד פשוט
סלעית שחר הוכמן:
	יש לנו במשרד מי שנמצא בקשר עם משרד הבריאות סביב מרכזי החוסן שם עושים עבודה משותפת
מיכל מרים וולדיגר:
מה שאת עושה הוא חשוב מאוד
מיכל מרים וולדיגר:
 הבנתי את זה
מיכל מרים וולדיגר:
 זו לא השאלה שלי, שאלתי האם פניתם לרשימה סגורה של אנשים שהיו שם
מיכל מרים וולדיגר:
 אין בעיה להגיע למידע הזה, מבררים מי קנה כרטיסים ומי היה במסיבה
מיכל מרים וולדיגר:
 להתקשר לכל אחד מהם
מיכל מרים וולדיגר:
 אלה שכבר אל אתנו, כבר לא אתנו, אבל לכל הניצולים
סלעית שחר הוכמן:
	לא עשינו את זה
סלעית שחר הוכמן:
 מי שעשה את זה ונמצא אתנו בקשר ושיתוף פעולה זה ביטוח לאומי שאצלו יש את הרשימות
סלעית שחר הוכמן:
 ביטוח לאומי קיבל על עצמו, כיוון שהם נפגעי פעולות איבה,  לממן את כל הטיפולים של מי שנפגע וניצול מהמסיבה ומכל האירועים שקרו ב-7 לאוקטובר
סלעית שחר הוכמן:
 אנחנו נמצאים אתם בקשר גם כדי להעביר להם שמות של מטפלים
פנינה תמנו:
מצד אחד את מציגה את שיתוף הפעולה עם משרד הבריאות ועם ביטוח לאומי
פנינה תמנו:
 שאלתי קודם אם ישבתם עם מרכזי הסיוע, התחושה היא שאין לכם תוכנית מסודרת שאתם יכולים להציג לי, שמראה את סדר הזרימה בטיפול בנפגע או בנפגעת, שדרכי הפניה יהיו פשוטות
סלעית שחר הוכמן:
אם אוכל להשלים מה משרד הרווחה כן עושה
סלעית שחר הוכמן:
 נשאלנו לגבי מספרי מטפלים שנוספו, אנחנו מוסיפים היום 32 מטפלים לכל מערך מרכזי הטיפול שלנו
סלעית שחר הוכמן:
 אנחנו רוצים למקד אותם באותם מקומות שבהם אנחנו רואים עלייה בפניה
פנינה תמנו:
32 מטפלים בכל סוגי הטראומה?
סלעית שחר הוכמן:
	לא, אני אחראית על הטיפול בפגיעות מיניות
סלעית שחר הוכמן:
 זו האחריות שלי
סלעית שחר הוכמן:
 פוגשים אותם ב-80 מרכזי הטיפול שלנו שפרושים מגליל עליון ועד אילת, אלה מרכזי טיפול בנפגעי ונפגעות מינית של מרכז הרווחה
פנינה תמנו:
מה הסנכרון בין לוטם ואנשי הטיפול של הבריאות אליכם?
סלעית שחר הוכמן:
	אין סנכרון, מרכז הטיפול לוטם הוא מרכז אח למרכזי הטיפול שלנו, עובדים כמעט באותה צורה
פנינה תמנו:
מה ההבדל ההכשרתי?
סלעית שחר הוכמן:
	אני חושבת שאין הבדל
פנינה תמנו:
אצלכם זה עובדים סוציאליים קליניים?
סלעית שחר הוכמן:
אצלנו אלה עובדים סוציאליים אבל יש במרכזי הטיפול הגדולים גם פסיכיאטריים וגם מרפאים בטיפול נוספים
פנינה תמנו:
אתם כל כך לא מסונכרנים
פנינה תמנו:
 אנחנו בסוף נצא עם משהו ואתם תתכללו הכול, כי נעשה את העבודה
פנינה תמנו:
 אבל זה כל כך מפוזר
קארין אלהרר:
הם באמת עושים עבודה טובה