GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני בריזון:
 קטנטונת, עוד לא החלטת מה הצבע האהוב עלייך ואת כבר יודעת איך מרגיש כאב וגעגוע ופצע שאולי לעולם לא יתאחה
רוני בריזון:
 אבל, גפנוני, גם אם אני לא אוכל להבטיח ואני מפחדת בעצמי, יש בי תקווה, כי החיים מלאים באור ובטוב ואני יודעת שבקרוב את תלכי לגן כל בוקר, תשחקי עם עומר הבת או עומר הבן ותשבי לאכול ארוחת ערב וקינוח מתוק עם כולנו ועם אמא
רוני בריזון:
      את הפצעים, הפחד והעצב כבר לא נוכל למנוע ממך, אבל את הפרידה מאמא כן
רוני בריזון:
 וזאת התקווה שלי, בשבילך, בשבילי ובשביל כל העולם שאנחנו חיות בו
רוני בריזון:
 יום אחד, והלוואי שבקרוב מאוד, נשב ביחד, את, אמא ואני, אני אקריא לכן את המכתב הזה כדי שגם את וגם אמא תדעו איזה גיבורה את ואיזה גיבורה אמא
רוני בריזון:
      ולכם אני אגיד, אנחנו כאן היום כדי לציין את יום המאבק הבין-לאומי לאלימות נגד נשים
רוני בריזון:
 ירדן אחותי הופרדה בכוח מהמשפחה שלה ומהבת שלה, זאת אלימות נגד נשים
רוני בריזון:
 זאת אלימות
רוני בריזון:
 הנזק הזה כבר נעשה, אבל אנחנו עדיין יכולים לשקם, אנחנו צריכים לשקם
רוני בריזון:
 התהליך יתחיל ברגע שנחזיר את כל הנפשות שעוד אפשר להציל, את כל האימהות והאבות שנקרעו מהמשפחות שלהם
רוני בריזון:
 אנחנו בימים קריטיים של תקווה ופחד, תלויים בידיהם של אותם המחבלים שלא פחדו להרוג את גפן, לא פחדו להכאיב, לפצוע והם גם לא יפחדו עכשיו
רוני בריזון:
 אבל אנחנו לא ניתן להם, זה בידיים שלנו, של כולנו, בישראל ובעולם
רוני בריזון:
      ב-7
רוני בריזון:
10 נכשלנו במניעה של אלימות וטרור, אבל עכשיו זה הזמן לתקן, עכשיו זה הזמן להציל ועכשיו זה הזמן לאחד משפחות ואין זמן אחר
רוני בריזון:
 עכשיו זה הזמן
רוני בריזון:
 אני מבקשת מכולכם, תעזרו לנו להציל משפחות, למנוע את הטרור הבא ולמנוע את הטרור שאנחנו פשוט לא יכולים לראות אותו בתמונות כי אני חושבת שהם השכילו להפסיק לפרסם את מה שהם עושים שם, אז אין לי איך להראות לכם ואולי עדיף לי לא לדעת
רוני בריזון:
 תודה שבאתם, תודה שאתם מקשיבים, יש בי תקווה ואני צריכה שגם לכם יהיה
פנינה תמנו:
יש לנו תקווה, יש לנו רצון לפעול ואנחנו נפעל, אנחנו איתכם, רוני
פנינה תמנו:
 עדל אלטלקאת, תודה שאתה נמצא כאן
פנינה תמנו:
 אחותך פאטמה נרצחה באכזריות, היא הייתה רק בת 33, אמא לתשעה ילדים
פנינה תמנו:
 מדינה שלמה ראתה את הילדים שמחכים לה בבית ואת האב הכואב, בבקשה
עדל אלטלקאת:
שלום לכם
עדל אלטלקאת:
 אני עדל אלטלקאת, אח של פאטמה שהרגו אותה מחבלים בדרך לעבודה
עדל אלטלקאת:
 זה היה קשה
עדל אלטלקאת:
 זה לא קשה רק בגללי, מה שראינו ב-7 באוקטובר קשה לכולם, ואני רוצה להגיד דבר אחד, מי שמת מת, אין מה לעשות, אני מבקש עכשיו רק להחזיר את החטופים הביתה, וזה הכול
פנינה תמנו:
תודה, עדל
פנינה תמנו:
 פאטמה בעצם לבשה חיג'אב וזה עדיין לא מנע מהחמאס הטרוריסטים לרצוח אותה
עדל אלטלקאת:
זה לא אחד, היו יותר משמונה שירו על הרכב שלה והרגו אותה והיא לובשת חיג'אב
עדל אלטלקאת:
 ראו שהיא ערבייה
עדל אלטלקאת:
 לא אכפת להם אם זה ערבייה, יהודייה, הכי חשוב שיחסלו כמה שהם יכולים
פנינה תמנו:
אתם מקבלים מעטפת ממדינת ישראל?
עדל אלטלקאת:
כן
פנינה תמנו:
כל מה שאתם צריכים אנחנו כאן, משתתפים בצערכם
פנינה תמנו:
תודה רבה לכם
נעמה לזימי:
אני רוצה להגיד שאצילי מצדך לבוא ולדבר על החזרת החטופים והחטופות ברגע הקשה הזה, באמת אנחנו עם אחד כולנו, תודה
עדל אלטלקאת:
תודה רבה
פנינה תמנו:
אני אתן לחבר הכנסת נעמה לזימי ולאחר מכן ד"ר שלי ממטה המשפחות
נעמה לזימי:
תודה, כבוד יו"ר הוועדה
נעמה לזימי:
 אני אהיה קצרה, אני רק רוצה לומר שכמי שהייתה גם פעילה, אקטיביסטית פמיניסטית עוד לפני שהושבעתי לכנסת, ידעתי שיש לנו משהו אחד גלובלי, חוצה אחיוּת, sisterhood, אני מאמינה לךְ
נעמה לזימי:
 אני מאמינה לךְ זו לא סיסמה, זו תפיסת עולם שבאה לתקן עוול ולתקן עיוות ולייצר פה עתיד טוב יותר
נעמה לזימי:
      אני יחד עם האחיות שלי, החברות שלי, השותפות שלי למאבק לשוויון מגדרי ולתיקון עולם אני מרגישה נבגדת
נעמה לזימי:
 נבגדת
נעמה לזימי:
 נערות, ילדות, נשים נעקרו, נאנסו, נחטפו, התעללו בהן, בגופן, חיללו אותן, והשתיקה הזו הצורמת מפרקת את הדבר הכי חשוב שיש לנו, הנשים הפמיניסטיות, את התמיכה, את הברית הזו שאסור לפרק
פנינה תמנו:
נכון, כמו שישראל ידעה לתמוך בנשים אירניות שיצאו להפגין, הנערות שנחטפו על ידי בוקו חראם והרבה מאוד אירועים
נעמה לזימי:
ממש ממש ככה
נעמה לזימי:
 ואני אגיד משהו, נכון, זה לא יתקן את הבגידה הזאת, אבל עדיין אני מצפה, שגם אם באיחור משמעותי, כבן אדם עם תקווה שיודעת שאין לנו אלטרנטיבה אחרת כדי להשאיר לילדים שלנו, לילדים הקטנים שלי, עולם טוב יותר, אני מצפה שיהיה פה שינוי, שזה ישתנה, ואני מצפה שכולם יעשו הכול בשביל החטופים והחטופות שנעקרו מבתיהם וצריכים לחזור אלינו
נעמה לזימי:
 ואני כואבת איתכם, כואבת עם כולכם
נעמה לזימי:
 תודה על הגבורה שלכם לבוא לפה ולדבר באומץ
פנינה תמנו:
 בעוד כמה דקות תצטרף אלינו נשיאת הבונדסטג, הגברת בארבל באס, בינתיים ד"ר שלי, בבקשה
שלי אביבי ייני:
שלום לכולם
שלי אביבי ייני:
 שמי ד"ר שלי אביבי ייני ממטה משפחות החטופים, אני מרכזת שם את נושא המשפט הבין-לאומי
שלי אביבי ייני:
 ה-7 באוקטובר היה יום של אלימות נוראית, פגיעה מכוונת באזרחים, אובדן, טבח, פגיעות מיניות, חטיפה של 90 נשים על ידי חמאס
שלי אביבי ייני:
 אנחנו במטה עם המשפחות ואנחנו מרגישים את הסבל שלהם, את הקושי
שלי אביבי ייני:
     יש כלל במשפט הבין-לאומי, אזרחים אינם יכולים להיות מטרת תקיפה
שלי אביבי ייני:
 המשפט הבין-לאומי אוסר על חטיפה, המשפט הבין-לאומי אוסר על היעלמויות כפויות
שלי אביבי ייני:
 מה זו היעלמות כפויה? זוהי חטיפה, העלמה של הנשים מעבר להישג הידיעה האנושית, מעבר להישג החוק
שלי אביבי ייני:
 אנחנו לא יודעים אם הם בחיים, אם הם בריאים, אין קשר עם המשפחות
שלי אביבי ייני:
 ביקשנו את כל אלה, ביקשנו מהצלב האדום, לא קיבלנו
שלי אביבי ייני:
      אם תוכלו לדמיין, לעצום את העיניים, לנשום עמוק, לחשוב על אמא שלכם, על אחותכם, על הבת שלכם, דקה בחיים שבה אתם לא יודעים אם הם בחיים או לא
שלי אביבי ייני:
 דקה בחיים שאתם לא יודעים איפה הן, מי מחזיק אותן ומה הוא עושה בהן, וזה סיוט מתמשך
שלי אביבי ייני:
 יש במשפט הבין-לאומי הכרה מיוחדת במובן של היעלמות כפויה שמסתכלים לא רק על הסבל של הקורבן, של החטוף, אלא גם על הסבל של המשפחות
שלי אביבי ייני:
 זה מדויק, זה משקף את המציאות
שלי אביבי ייני:
 אי הוודאות הזו גומרת
שלי אביבי ייני:
      התחלנו לקבל חזרה לזרועותינו ילדים, אימהות ונשים מבוגרות
שלי אביבי ייני:
 לא ניתן להתעלם מכך שעדיין יש נשים שמוחזקות על ידי חמאס בעזה, נשים שהן לא ילדות, אימהות ומבוגרות
שלי אביבי ייני:
 האם נפשכן נחה כאשר רומי, בת 23, מוחזקת בידי חמאס? האם נפשכם נחה כאשר מורן בת 40 מוחזקת בידי חמאס? האם תנוח נפשכם כאשר ייוותרו החיילות בידי חמאס? אנחנו רוצים חזרה את כולן, את דניאלה, את ירדן, את נועה, את נעמה, את רומי, את כולן
שלי אביבי ייני:
 אנחנו דורשות שכולן וכולם יוחזרו לזרועות אוהבות, לחיק משפחה, ועוד נדבר על אלימות נגד נשים
שלי אביבי ייני:
      האם העובדה שיהל בת השלוש שוחררה עם אחיה ואמה, אבל האבא עדיין מוחזק חטוף בעזה, זאת לא התעללות? זאת לא אלימות? איך היא יכולה להחלים כשהמשפחה שלה מפורקת ואבא שלה חטוף? בואו נדבר על עלמה בת ה-13 ששוחררה יחד עם אחיה נועם, אבל אמא שלהם נרצחה על ידי חמאס ואבא שלהם עדיין חטוף
שלי אביבי ייני:
 הם הוחזרו חזרה, שני ילדים לבד, בלי אמא והאבא עדיין חטוף
שלי אביבי ייני:
 זאת לא אלימות? זוג אחים שאימם נרצחה ואביהם טרם שוחרר? הילה בת ה-13 שחזרה, אבל אמא שלה רעיה נשארה בחמאס, היא שוחררה לבד
שלי אביבי ייני:
      הקהילה הבין-לאומית צריכה להתערב
שלי אביבי ייני:
 זהו כלל במשפט הבין-לאומי, מוכר באמנות ז'נבה, מוכר כמשפט בין-לאומי מנהגי שצריך לכבד במיוחד זכויות נשים ולשמור על שלמות המשפחה
שלי אביבי ייני:
 העולם צריך לדרוש את זה, כולנו צריכים לדרוש את זה, תחזירו את כולם
פנינה תמנו:
תודה, ד"ר שלי
פנינה תמנו:
 נכון שיש איזה אי נוחות מסוימת בזה שנכנסים ויוצאים בווידאו קונפרנס, אבל היה מאוד מאוד חשוב לנו שהדיון הזה לא יישאר רק בגדר הכנסת
פנינה תמנו:
 כל חברי וחברות הכנסת, כולם רשומים
פנינה תמנו:
 יש פה עדיין את המשטרה, את זק"א, יש פה את משרד הביטחון, שהם יעידו
פנינה תמנו:
      שלום, אני שמחה לקבל את נשיאת הפרלמנט האירופי
פנינה תמנו:
 (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): אני שמחה מאוד לקבל אותך, נשיאת הבונדסטג, כבודך, בארבל באס
פנינה תמנו:
 תודה שבאת לכאן אחרי שביקרת בקיבוצים עם יו"ר הכנסת
פנינה תמנו:
 תודה שהקצית לנו זמן ותודה שבאת להיות בכנס החשוב הזה
פנינה תמנו:
      אני מאוד מאוד מודה לך על זה שאת מצטרפת אלינו
פנינה תמנו:
 מנהיגות נשים בעת הזאת בשביל ישראל היא מאוד מאוד משמעותית וחשובה
פנינה תמנו:
 אנחנו נמצאים כאן עם משפחות של חטופות, יש גם משפחות של נרצחות, יש פה מומחים בין-לאומיים ושגרירות מכובדות מלמעלה מ-16 מדינות
פנינה תמנו:
 אנחנו לא רואות את זה כמאבק של ישראליות או רק של ישראל, המאבק נגד הפשעים נגד האנושות שביצע חמאס וגם הג'יהאד האיסלמי, החל מאונס, הטלת מומים, הפרדת ילדים מהוריהם, רציחת הורים לעיני ילדיהם, חטיפת תינוקות, כ-40 ילדים, קרוב ל-90 נשים שאנחנו לא יודעים מה מצבם
פנינה תמנו:
      אז אני מודה לך שאת כאן, אני יודעת שקיימת גם בבונדסטג אירוע זיכרון עבור הקורבנות, ועל האמירה הבלתי מעורערת שלך שלישראל יש את הזכות להגן על עצמה ועל אזרחיה ולנו כנשים יש הזכות להגנה מלאה באזורי סכסוך בלי קשר לדת ולא משנה איזה מדינה, נשים הן לא כלי להטלת טרור על אומות, תודה רבה, גברתי הנשיאה
בארבל באס:
(מדברת בגרמנית)
מתרגמת:
גבירותיי ורבותיי, תודה רבה על ההזמנה, תודה על הזכות להיות כאן היום
מתרגמת:
 הביקור הזה שלי וגם יחד עם נשיא גרמניה שנמצא כאן היום למשך יום וחצי הוא כמובן סימן לסולידריות שלנו איתכם ועם היהודים בכל מקום בעולם
מתרגמת:
 מה שראיתי זה דברים באמת נוראיים ויש פה לישראל זכות מלאה להגן על עצמה וגם להילחם נגד חמאס
מתרגמת:
      התמונות שראיתי שם מאוד מאוד נגעו לליבי, אנחנו היינו היום בכפר עזה
מתרגמת:
 מה שראיתי שם, ופגשתי שם אנשים שסיפרו לי, אנשים שהגיעו לשם מיד אחרי ומצאו שם מה שהם מצאו וראו מה שהם ראו ואני ראיתי גם תמונות וזה נגע לי מאוד, במיוחד כמובן העובדה ששוב ושוב משתמשים באלימות נגד נשים במלחמה הזאת
מתרגמת:
 האלימות והאונס והחטיפות של הילדים וגם כמובן העובדה שקצת מעל 200 איש עדיין נמצאים חטופים בידי החמאס בעזה, וכמובן שאנחנו, ממשלת גרמניה, דורשים את החזרת כל החטופים ואנחנו לא ננוח עד שלא יחזרו כולם הביתה
מתרגמת:
 הנשיא שטיינמאייר ממשיך היום לעומאן וגם לקטר כדי לדבר גם שם על שחרור חטופים נוספים
מתרגמת:
      חשוב לנו כמובן להיות כאן כדי להביע גם את הסולידריות שלנו וגם את התמיכה שלנו, גם מצד הבונדסטג
מתרגמת:
 בבונדסטג ב-12
מתרגמת:
10, ישר אחרי האירועים של ה-7 באוקטובר, הצבענו פה אחד, וזה באמת נדיר בבונדסטג, על הצהרת התמיכה ועל הגינוי של כל מה שקרה וגם ההצהרה שאנחנו נעמוד כמה שצריך ובמה שצריך לצד ישראל
מתרגמת:
 יש לנו כמובן התחייבות מיוחדת וחובה מיוחדת כלפי ישראל וכלפי כל העם בישראל, ואנחנו בגרמניה נדאג לכך שברחובות גרמניה לא יהיה ביטוי לחגיגות ולא יהיה ביטוי לתמיכה בטרור, וגם נפעיל פה את כל הכלים של מדינת חוק שעומדים לרשותנו
מתרגמת:
      בנוגע למה שאנחנו רואים פה היום, יש פה ועדה מיוחדת, יש פה הרבה נשים שנמצאות כאן היום ויש פה כמובן מבט מיוחד על כל מה שקרה, על הפשעים שבוצעו, שאני מגנה באמת בכל תוקף אפשרי
מתרגמת:
 בתוך הבונדסטג יש לנו קבוצה שהתארגנה בין כל הסיעות שמקדישה את עצמה למדיניות חוץ פמיניסטית
מתרגמת:
 אנחנו מאוד מאמינות ומאמינים בכך שנשים צריכות להשתתף בצורה מאוד חזקה בכל השיח של מדיניות חוץ כדי, כמו שאת אמרת מקודם, שיוכלו גם להגן על עצמן, להגן על הזכויות שלהן, כי בהחלט זכויות נשים זה דבר ראשון שנפגע בעת משבר ובעת מלחמה
מתרגמת:
 אנחנו צריכות להיות בכל מקום שמתקבלות החלטות כאלה ולהיות מאוד מאוד פעילות
מתרגמת:
 אני מציעה שאנחנו נהיה בקשר גם הוועדה הזאת, עם הקבוצה הזאת, בתוך הבונדסטג
פנינה תמנו:
 בהחלט
פנינה תמנו:
 אני מאמינה שיש לנו הרבה מה לעשות בתקופה הקרובה כדי לומר את האמת לעולם
פנינה תמנו:
 אני לא יודעת כמה זמן יש לגברתי הנשיאה, יש כאן כמה עדויות אם תרצי להישאר איתנו אנחנו מאוד מודים לך
פנינה תמנו:
 תודה שאת נשארת איתנו
פנינה תמנו:
      פרופ' יפעת ביטון, בבקשה
יפעת שאשא ביטון:
תודה, כבוד יושבת הראש
יפעת שאשא ביטון:
 אני חושבת שבאמת אחד הדברים המרכזיים והחשובים לזכור זה קודם לזכור שהזוועות שנעשו, למרות שאנחנו ביום לציון אלימות נגד נשים, הזוועות שנעשו נעשו נגד כל מי שהיו במרחב של השליטה של חמאס, אבל הייחוד הספציפי בהקשר הנשי, צריך לשים אליו לב, למרות שקנה המידה פה הוא כל כך מרחב וזו תהיה עבודה אדירה של גופי החקירה והמשפט להעמיד פה לדין את מי שצריך לייצר את הצדק שנדרש לנו כחברה, כשמדובר בפשעי מין הדרך לעשות את זה היא הרבה יותר זהירה, הרבה יותר איטית, יש הרבה יותר נפגעים ונפגעות בדרך גם בחקירה עצמה
יפעת שאשא ביטון:
 אנשים שהיו המגיבים הראשונים הפכו להיות עדים, אלה דברים שאנחנו לא מכירים ממסגרות אחרות
יפעת שאשא ביטון:
      אני רוצה לשבח את המשטרה, שנציגים בכירים שלה נמצאים פה, שעובדים איתנו בשיתוף פעולה מלא ומרגש מתוך הבנה שמעולם לא נתקלנו במשהו מהסוג הזה, יחד עם זאת הדברים האלה, הפשעים האלה, הם לא זרים לנו ורק בעבודה משותפת, ואם יורשה לי, גברתי היושבת ראש, מתוכללת, הבית הזה, הכנסת הזאת חייבת לדאוג שהעבודה הזאת תהיה מתוכללת, אנחנו נוכל לעמוד במשימה המשפטית וההיסטורית הלאומית שניצבת לפנינו
פנינה תמנו:
 בסוף אנחנו נשים ואני רוצה להתחשב כאן באישה שהיא משמעותית, מנכ"לית שדולת הנשים, עינת פישר לאלו, היא צריכה להגיע הביתה לילדים
פנינה תמנו:
 וזה בסדר גמור ואני רוצה לתת לך לדבר כי זה ארגון שפועל המון שנים ועובד בשיתוף פעולה עם ארגונים בין-לאומיים, אבל לאחרונה הארגון הזה מוצא את עצמו די בודד במערכה
לאלו:
תודה רבה, חברת הכנסת פנינה תמנו שטה, יו"ר הוועדה לקידום מעמד האישה, גם על הכינוס החשוב והקשה והמרגש הזה וגם על הדקה שנתת לי כי אני באמת צריכה לרוץ הביתה
לאלו:
 ותודה לכל מי שהגיע, וכמובן לשגרירים ולשגרירות ולמשפחות האמיצות שהם כאן
לאלו:
      אני אהיה מאוד קצרה, אני רוצה לדבר על כעס
לאלו:
 אני רוצה לדבר על זה שלא רק אנחנו, אף אחת מאיתנו לא תחזור להיות כפי שהיא הייתה ב-6 באוקטובר ומדינת ישראל והעולם השפוי כולו לא יחזור להיות מה שהוא היה
לאלו:
 גם המאבק הפמיניסטי העולמי לא יחזור להיות מה שהוא היה ב-6 באוקטובר
לאלו:
      המאבק הפמיניסטי שקיבל את התאוצה שלו ב-2017, תנועת MeTOO, שהציג את עצמו כבלתי מתפשר, כמאבק גלובלי, כמאבק שלא עושה הבחנה, הפך להיות בחודש וחצי האחרונים הנוראיים למאבק של כן, אבל
לאלו:
 כן, אנחנו נגד אונס, אבל לא של כל הנשים
לאלו:
 כן, אנחנו נגד פגיעות מיניות, אבל תלוי באיזה לאום את
לאלו:
 כן, אנחנו מאמינות לך, אנחנו מאמינות לכל הנשים, אבל אם אתן נשים ישראליות שנפגעו על ידי המחבלים, אז בבקשה תביאו לנו הוכחות כי אחרת אנחנו לא בצד שלכם
לאלו:
      ארגוני הנשים, ולא רק שדולת הנשים, ד"ר כוכב אלקיים שהייתה פה, ואיגוד מרכזי הסיוע ומרכז רקמן וארגוני נשים רבים, כמו שאמרה יו"ר הוועדה, נמצאים במאבק מאוד סיזיפי נגד ה-UN Women ונגד ארגוני הנשים, גם ההפגנה שעשינו הבוקר, לא לתת להם לשתוק ולא לתת להם לשתוק לחמאס ולקרוא להם למלא את החובה הבסיסית שלהם לגנות את פשעי החמאס ולצאת להגנה של כל החטופות והחטופים, לקרוא להחזיר אותם ולקרוא להגן עליהם מכל מה שיכול לקרות להם
לאלו:
      ואנחנו קוראות לכל מי שנמצא פה, מהארץ ומהעולם, להצטרף אלינו ולא לשתוק, עד שכולם יחזרו ועד שהחמאס ישלם על כל מה שהוא עשה
לאלו:
 תודה רבה לכם
פנינה תמנו:
 זק"א, חיים
חיים אותמזגין:
שלום
חיים אותמזגין:
 משפחת עם ישראל, משפחת אומות העולם, משפחות החטופים והנרצחים, אני עוף זר פה, אלו לא נושאים שאני עוסק בהם ומדבר עליהם, אבל אני כאן כי אני מרגיש שליחות
חיים אותמזגין:
 את החלק שלי התחלתי ב-7 באוקטובר בבוקר מגויס בצו 8, יחידת החילוץ הארצית, אני קצין ביחידה, עוזב את ההכנות לשולחן החג, לשמחת תורה, יוצא לבסיס ובערב היחידה שלי מקבלת את האחריות על הטיפול בחללים
חיים אותמזגין:
      אני הייתי אמון על המשימה הזאת, הפעלתי את כובעי השני כמפקד יחידות מיוחדות של זק"א, את מתנדבי זק"א, בתוך שעה מרגע הפקודה התייצבו בערב הראשון 68 מתנדבים, נמרים, למען כבוד המת במסיבה
חיים אותמזגין:
 לאחר לילה קשה הוטלה עלינו המשימה להמשיך ולפנות את החללים מכל מקום שהעין רואה, חללים גלויים
חיים אותמזגין:
      אני כאן כדי לתת עדות
חיים אותמזגין:
 עד לרגע זה או עד להיום בבוקר לא פתחתי את הסרטונים שצילמתי לצורך תיעוד בהיבט המקצועי
חיים אותמזגין:
 ניסיתי גם לכתוב ולא הצלחתי ולכן אני אשתף כאן עובדות ואני אומר עובדות, אין אחד בעולם שיוכל להתכחש להן מול הראיות שאני אציג שברשותי
חיים אותמזגין:
 אני מתנצל מראש, יש כאן משפחות, יש משפחות שעלולות לשמוע את הדברים, כל מה שאומר אמת, לא אומר את כולה, היא קשה מדי
פנינה תמנו:
אז אני מזהירה כבר, מי שמהמשפחות מתקשה להכיל את התיאורים יכול לצאת
חיים אותמזגין:
אני אתמקד בפגיעות מיניות, אני אתחיל עם העניין הזה
חיים אותמזגין:
 אחרי שהעמסנו את המשאיות והגענו איתן ל'שורה' בלילה לפנות בוקר במוצאי השבת חזרתי חזרה מיד ועל אחד הכבישים מסמנים לי אזרחים, כמעט בלמו אותי עם האמבולנס שלי, לא נתנו לי להמשיך לנסוע למרות שהייתי אמור להגיע למשימה באחד הקיבוצים, נכנעתי לסימני כאב שהיו בידיים של אלו שעצרו אותי, ירדתי מהאמבולנס, אני רואה רכב עם אדם ירוי בפנים, הדלתות פתוחות מהצד השני, מה שאומר שאנשים נמלטו מהרכב אל כיוון הפרדסים
חיים אותמזגין:
      אנחנו הולכים, אנחנו יודעים שברכב היו ארבעה אנשים, אחד מהם ירוי בתוך הרכב ועוד שלושה אנשים שאנחנו מחפשים אותם, או שבעצם הובילו אותנו אליהם
חיים אותמזגין:
 היה גבר אחד ושתי נשים
חיים אותמזגין:
 אחת הנשים הייתה חשופה בחלקה העליון, לא חשיפה מקרית, בגד קרוע, היא לא הלכה עם הבגד הזה למסיבה, היא לא יצאה איתו מהרכב
חיים אותמזגין:
 זה מעשה שנעשה במכוון ובמזיד
חיים אותמזגין:
      אני ממשיך למקרה נוסף, אחד הקיבוצים
חיים אותמזגין:
 כמו שאמרתי, כמי שהוביל את הצוות של טיפול בחללים הייתי כמעט בכל בית, ראיתי מה קורה שם ובהתאם לזה הצבתי צוות בפנים, כך שהעיניים האלה ראו כמעט את כל הזוועות שהיו בבתים, בקיבוצים, לאחר מכן בכבישים
חיים אותמזגין:
      אנחנו נכנסים לבית ואנחנו רואים תמונה כזאת, חדר ממ"ד, המנעול שלו קרוע מהדף, הדלת מלאה בכדורים, מיד בצמוד לדלת שתי נשים, אמא ובת, ירויות, בחדר ממול בחורה כבת 19, מכנסיים מופשלות
חיים אותמזגין:
 עכשיו תגידו לי אם כשהחליטו המשפחה להיכנס לממ"ד נכנסו רק אמא ובת אחת ובת אחת השאירו בלי מכנסיים בחדר ליד
חיים אותמזגין:
 תגידו לי
חיים אותמזגין:
 אין לי תמונה של מה שקרה שם, מישהו יכול לספר לי סיפור אחר מהסיפור הזה?
פנינה תמנו:
אני רוצה להודות לך, גברתי הנשיאה, בהחלט אנחנו נרים את הכפפה של המשך שיתופי הפעולה
מתרגמת:
אני מאוד מאוד מתנצלת שאני צריכה ללכת
מתרגמת:
 אלה דיווחים שנוגעים לי מאוד עמוק ללב
מתרגמת:
 אתם יכולים להיות בטוחים שאני אקח את הסיפורים האלה איתי ואני אקח אותם לגרמניה ואני אמשיך לספר אותם גם שם כדי שגם שם יידעו על מה שקרה כאן
פנינה תמנו:
 בבקשה, חיים, אתה יכול להמשיך
חיים אותמזגין:
אני מדלג על כמה ימים
חיים אותמזגין:
 לאחר ארבעה או חמישה ימים, יום חמישי או שישי, אני לא זוכר במדויק, נשארנו לאסוף את מה שהיה מוסתר ועברנו רכב רכב, חצר חצר, ואז אחד החיילים אומר: זק"א, יש כאן ריח מאוד חריף
חיים אותמזגין:
 הוא הוביל אותנו למבנה שנהרס כולו ואנחנו בעין מקצועית זיהינו את הזבובים, יש לנו את הסימנים שלנו
חיים אותמזגין:
 אנחנו ניגשים לפינת החדר, יש מערום של שפוכת של התקרה והרעפים ומתחילים לאט לאט לחשוף גוף של אישה ערומה עם חפץ חד תקוע במפשעה שלה
חיים אותמזגין:
 אני ראיתי את זה בעיניים
חיים אותמזגין:
 יש לי תמונות בטלפון של זה
חיים אותמזגין:
 זה לא סיפורים, אלו דברים שראיתי בעיניים
חיים אותמזגין:
     ראיתי ראשים כרותים, ראיתי ערימה של 11 מחבלים שחוסלו, הגופות שלהם היו שלמות, אבל לידם היו עוד שלוש גולגולות של ילדים
חיים אותמזגין:
 אני אספתי אותם, צילמתי אותם, ואלו מעט מהסיפורים, או יותר נכון הצטמצמתי לסיפורים שאין בהם ספק אולי פירשתי את הסיפור
חיים אותמזגין:
 כשאתה רואה אבא ערום קשור במטבח והמשפחה שלו נמצאת בחדר אחר, מה, הוא הלך להכין חביתות ערום וקשור? למה הפרידו אותו?      אני רק רוצה לומר לעולם, הקרבה שלכם לטבח כזה הוא 400 דולר של כרטיס טיסה
חיים אותמזגין:
 הרוצח כולה צריך 400 דולר לקנות כרטיס טיסה לאירופה או 700 דולר לארה"ב והוא אצלכם
חיים אותמזגין:
 אם לא תילחמו בו כשהוא אצלנו, 400 דולר מבדיל בינינו לביניכם
חיים אותמזגין:
 תודה
פנינה תמנו:
חיים, תודה על עבודת הקודש שאתם עושים בזק"א
פנינה תמנו:
 אין מילים
פנינה תמנו:
 בהתנדבות, אפילו לא משולמים על זה
פנינה תמנו:
      אני רוצה בבקשה להעביר את רשות הדיבור לתנ"צ שלומית לנדס, ראש חטיבת החקירות, לנצ"מ שלי הרוש שממונה על חקירות בעבירות המין ומעשי הזוועה, מי שמתעדות ואוספות את כל העדויות, עוסקות בזה לילות כימים
שלומית לנדס:
צוהריים טובים
שלומית לנדס:
 אני משמשת כראש חטיבת החקירות באגף החקירות והמודיעין של משטרת ישראל, איתי נמצאת כאן ניצב משנה שלי הרוש, מפקדת יחידה 105 מלהב, יחידה שמרכזת את החקירה הלאומית לאירועי הטבח
שלומית לנדס:
      ביום יום שלי אני אחראית בין היתר לטיפול בנושאים של אלימות נגד נשים, אלימות במשפחה, אלימות נגד קטינים, אלימות כנגד חסרי ישע, טיפול בעבירות מין
שלומית לנדס:
 מאז אותה שבת שחורה ב-7 באוקטובר במסגרת תפקידי אני מרכזת מטעם המשטרה גם את נושא זיהוי החללים, הגופות וחלקי הגופות שהגיעו למחנה 'שורה' בכל הנוגע לאזרחים, שוטרים וזרים לצד הצבא שאחראי על זיהוי החללים
שלומית לנדס:
 משטרת ישראל איבדה בשבת הזאת 59 שוטרים ושוטרות, גיבורים וגיבורות, שהגנו בגופם על אזרחי המדינה ומנעו את המשך הטבח הנורא
שלומית לנדס:
 שום דבר לא יהיה אותו דבר מאז ה-7 באוקטובר
שלומית לנדס:
      ב-7 באוקטובר האלימות הקשה, האכזריות והרוע כוונו כלפי גברים, כלפי נשים, כלפי חיילים וחיילות, כלפי שוטרים ושוטרות, כלפי קשישים וקשישות וכלפי ילדים וילדות, אפילו כלפי בעלי חיים
שלומית לנדס:
 חלקם כוונו באופן מיוחד כלפי נשים
שלומית לנדס:
 נשים נפגעו מאלימות מינית, נשים עברו סבל והתעללות סביב היותן נשים, כולל נשים הרות
שלומית לנדס:
 ראינו כולנו את הסרטונים של חלק מהנשים שנחטפו לרצועת עזה, את השנאה, היחס והביזוי כלפיהן בהיותן נשים
שלומית לנדס:
      במחנה 'שורה' ראינו את הנורא מכל
שלומית לנדס:
 שום דבר לא מכין אותך לדברים שראינו ב'שורה'
שלומית לנדס:
 אנשי הזיהוי הפלילי וחלק מאנשי החקירות בשגרה שלהם עוסקים לעתים במוות ובזיהוי חללים, תאונות דרכים, אירועי רצח, תאונות עבודה, זה תמיד קשה, תמיד משפיע על השוטרים, לא כמו שהיה במחנה 'שורה'
שלומית לנדס:
 שם ראינו על גופות הקורבנות את עוצמת האלימות, הרוע והאכזריות
שלומית לנדס:
      אם מישהו מעז לפקפק בסיפורים שאנשים מספרים לא ניתן להתווכח עם הכמויות והמראות שראינו במחנה 'שורה'
שלומית לנדס:
 ראינו את הגופות שנורו בראשן, את אלו שנורו במרכז הפנים ולא באופן מקרי, את אלו שנורו במקומות רגישים בגופם, ראינו את הגופות הכפותות, ראינו את הגופות שאיברים מסוימים בהם היו חסרים כי נכרתו על ידי המרצחים, ראינו את הדם, את האדמה, את הסבל
שלומית לנדס:
 ראינו בתוכם את הנשים, הבחורות והילדות, ראינו את השקיות הקטנות שבתוכן גופות של ילדים וילדות, חלקם הובאו כמשפחות, וראינו את גופות ההורים ביחד איתם, לעיתים מחובקים, לא יכולנו להימנע מלדמיין, כל אחד בשקט עם עצמו, את הסיטואציה המשפחתית שקדמה לתוצאה הטרגית, הילד שפחד ולחש: אבא, אמא
שלומית לנדס:
      ראינו את הצעירות עם הג'ינס האופנתי או השרוול הנוח שמונח עליהן כעת בלוי ומרופט
שלומית לנדס:
 ראינו את הבחורות עם הקעקועים, כמו peace, תקווה, ציור של שמש, שיצאו לחגוג
שלומית לנדס:
 ראינו גופות עם נעליים נשיות או יחפות, ראינו את השיער הארוך כולו מלא בדם, את הרסטות, ראינו את הבגדים, בגדים שאיתם התכוונו ללכת לעבוד או לחגוג או סתם להיות בבית עם הילדים
שלומית לנדס:
 ראינו את הלק שמרוח על אצבעות הידיים או על הבהונות, למדנו שלק ג'ל עמיד גם בפני זוועות
שלומית לנדס:
 מה שהיה עבור האישה סמל לתקווה, לטיפוח וחיים בריאים ואסתטיקה הפך מבחינתנו לסמל של קטיעת חיים ונשיות והתעללות
שלומית לנדס:
 חלק מהזיהויים נעשו על סמך תכשיטים שנמצאו על ההרוגות או לצידן, תכשיטים שסימלו עבורן רומנטיקה ומשפחתיות הפכו להיות האמצעי שסייע לזהותן במותן
שלומית לנדס:
      כמשטרה אנחנו רגילים לאסוף עדויות וראיות, לעבוד קשה כדי להביא עבריינים לדין ולהביא מזור ולו חלקי לקורבנות
שלומית לנדס:
 כאן אותן נשים, לא רק שחוו התעללות ופגיעה מינית, רובן ככולן נרצחו, הן לא יספרו על מה שהיה, לא יתאפשר לנו לסגור עבורן מעגל בהקשר הזה
שלומית לנדס:
 גם העדים למעשי הזוועה, אלו שראו, נרצחו רובם ולא יוכלו לסייע בעניין הזה
שלומית לנדס:
 אלו שנותרו בחיים כי הצליחו להסתתר, חלקם ילדים, טרם דיברנו עימם וספק אם נוכל לדבר איתם בשל עומק הטראומה
שלומית לנדס:
      ככל הנראה אנחנו עדיין לא יודעים את גודל והיקף הזוועות, אנחנו נמצאים בתחילת הדרך של האיסוף והעיבוד
שלומית לנדס:
 ייתכן שגם לחטופים ולחטופות, שבתקווה ישובו במהרה, יהיה מידע וסיפורים בהקשר זה
שלומית לנדס:
 לצערי אנחנו עוד הרבה לא יודעים, אבל אנחנו נמשיך במלאכת איסוף ממדי הזוועה על פרטיה הבלתי נתפסים והאכזריות ולצד המטרה של מיצוי הדין עם האחראים והתיעוד ההיסטורי עלינו להביא לידיעת העולם כולו, העולם הנאור, שמדבר רבות אודות הזכות לחיות בביטחון והצורך להגן על נשים, את כל מה שקרה כאן ב-7 באוקטובר
פנינה תמנו:
תודה רבה לך, תת ניצב שלומית לנדס
פנינה תמנו:
 אני רק עכשיו שמה לב שתת אלוף אלה שדו, היוהל"מ, נמצאת איתנו כאן
פנינה תמנו:
 אני רוצה להעביר לניצב משנה שלי הרוש
שלי הרוש:
בפתח הדברים אני אבקש להשתתף בצערן של המשפחות ששכלו את יקיריהן, לשלוח איחולי החלמה ובריאות איתנה לפצועים ולהתפלל לשובם המהיר של החטופות והחטופים ארצה ומבקשת לחזק את כלל כוחות הביטחון במלחמתם בארגון הטרור הרצחני חמאס-דאעש
שלי הרוש:
      יחידת להב 433, משטרת ישראל, מובילה ומנהלת בשיתוף פעולה עם שב"כ ובליווי פרקליטות המדינה את חקירת מחבלי חמאס-דאעש שביצעו את הטבח האכזרי בתאריך 7 באוקטובר
שלי הרוש:
 פעילותם המתועבת והמזוויעה של המחבלים התבצעה כנגד אזרחים חפים מפשע עת שהו בבתיהם, בילו במסיבות הטבע, טיילו עם חבריהם ומשפחתם ביום שבת בשעות הבוקר המוקדמות וזאת ללא הבחנה בין תינוקות, ילדות וילדים, נערות ונערים, נשים וגברים, קשישות וקשישים, חיילות וחיילים, שוטרות ושוטרים, אנשי כוחות הביטחון
שלי הרוש:
 הפשעים המזוויעים והמתועבים כללו את רציחתם של למעלה מ-1,000 אזרחים, חיילי צה"ל, שוטרי משטרת ישראל ואנשי כוחות הביטחון, בתוכם עשרות ילדות וילדים, מאות נשים ועשרות קשישות וקשישים
שלי הרוש:
      במסגרת החקירה נגבות עדויות מניצולים, ממשפחות של נרצחים וחטופים, מאנשי כוחות הביטחון, זק"א, כוחות כיבוי, הצלה ורפואה
שלי הרוש:
 אנחנו נמצאים בראשיתה של החקירה במהלכה נגבו עד כה למעלה מ-1,500 עדויות מזעזעות וקשות שהמוח והנפש מתקשים לקלוט ולהכיל
שלי הרוש:
 המחבלים הרצחניים לא הסתפקו ברציחתם של חפים מפשע, אלא וידאו הריגתם של הקורבנות עת היו במנוסה, עסקו בביזוי והשחתה של הגופות, לרבות כריתות איברים ושריפה
שלי הרוש:
      המחבלים השפלים פעלו באופן שיטתי ומתוכנן לבצע טבח המוני כשהם מצוידים באמצעי לחימה מגוונים, מחומשים בכמות בלתי נתפסת של רובי קלצ'ניקוב, מקלעים, מטולי RPG, מטענים ורימונים כנגד אזרחים חפים מכל פשע וללא הבדל של דת, גזע או מין
שלי הרוש:
 השמדה המונית של כל מי שנקרה בדרכם
שלי הרוש:
      החקירה עוסקת גם באיסוף ראיות אודות עבירות מין שבוצעו כלפי הקורבנות ומנוהלת בשיתוף פעולה עם משרדי הממשלה, משרד הבריאות והרווחה, צה"ל, המכון לרפואה משפטית, איגוד מרכזי הסיוע לנפגעי ונפגעות תקיפה מינית, חוות טיפוליות ופורומים אזרחיים