GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נועה רודמן:
 אלה הגורמים במערכת שהנשים האלה פוגשות ונותרות שקופות ונשארות חשופות לאלימות שהן חשופות לה
נועה רודמן:
 זה מהניסיון שלנו בשטח, נשים שנמצאות כאן, שפעם אחר פעם פגשו את המערכת, אז לתשובה על השאלה שלך על המודעות, זה באמת פשוט הכשרות
נועה רודמן:
 זה לא נראה לי הגיוני שאנשים מסיימים בית ספר לרפואה בישראל, הופכים להיות רופאים, אחיות ולא יודעים לזהות סימנים
נועה רודמן:
 יודעים אולי על אלימות במשפחה אבל ספציפית הסיכון של האוכלוסייה חסרת המעמד היא באמת ליפול למצבים עוד יותר קיצוניים של שליטה ושלילת חירות וניצול
נועה רודמן:
 צריך להגביר את המודעות לזה
יואב סגלוביץ':
טוב
יואב סגלוביץ':
 האם יש מישהו בחדר שחשוב לו להגיד משהו שלא נאמר פה? תשתדלו שזה יהיה על הנושא הזה כי אמרתי מראש, אני יודע שהנושא הרבה יותר רחב ממה שנגעתי פה, אבל כן היה חשוב לי להתמקד על משהו
יואב סגלוביץ':
 אם מישהו ממש מרגיש שזה משהו חשוב שלא נאמר או בכלל "יושב" לו
יואב סגלוביץ':
 נתחיל פשוט לפי סדר הישיבה
יצחק בן ישראל:
רחל פיש בן ישראל
יצחק בן ישראל:
 אני עו"ד מהמרכז לסיוע משפטי לעולים, של התנועה הרפורמית
יצחק בן ישראל:
 אנחנו מטפלות כאמור בהמון נשים נפגעות אלימות
יצחק בן ישראל:
 אלימות נוספת שצריך להתייחס אליה שעלתה פה זה אלימות הגירתית, כלומר נשים שמגיעות לכאן במסגרת הליך זוגיות ונופלות קורבן לאלימות או להחזקה בתנאי עבדות, באלימות כלכלית, פיזית ומינית
יצחק בן ישראל:
 לצד האלימות הזאת יש בעצם שליטה של הגבר באותה אישה מבחינת הארכת רישיון, והן נאלצות לספוג המון כדי להמשיך באותו הליך, ואם הן יוצאות החוצה ומבקשות סיוע מרשות האוכלוסין להסדיר את המעמד שלהן בתור נפגעות אלימות, ההמתנה היא כאמור מאוד ארוכה למרות ההתחייבות לטפל בתיקים האלה במהירות האפשרית
יצחק בן ישראל:
 התפקיד של רשות האוכלוסין כאן זה להגיד, אנחנו לא משתפים פעולה עם גברים אלימים, אנחנו לא לוקחים את המילה של הגבר האלים לגבי אם האישה הזאת צריכה להישאר כאן, ודאי שיש לה ילדים ישראלים, ואנחנו מזרזים את הטיפול בה כדי שהיא לא תישאר במצב שהיא עשויה, ויש המון מקרים כאלה, לחזור לאותו גבר, להמשיך לספוג אלימות ולעיתים גם להירצח
יצחק בן ישראל:
 זה הנקודה שחשוב להדגיש בעניין של השליטה של נשים חסרות מעמד נפגעות אלימות
יצחק בן ישראל:
 העניין של המעמד פה הוא משמעותי
יואב סגלוביץ':
כן, בבקשה
נעמה סבתו:
אני נעמה מ"לא עומדות מנגד"
נעמה סבתו:
 בהקשר של המודעות, שבעצם אם אנחנו מדברות על האוכלוסייה של נשים נפגעות אלימות שבקצה של זה יכול להיות סחר, אנחנו מדברות על תופעה שמראש היא נמצאת מתחת לרדאר בעיקר, כי יש שם את כל השליטה
נעמה סבתו:
 מעבר לטיפול בנשים אני חושבת שצריך לשים המון דגש על האיתור והזיהוי של הנשים האלה כי זה השלב הראשוני כדי שלא נכיר אותן כשהן כבר נרצחות
נעמה סבתו:
 זה בעיניי משהו שהוא מאוד משמעותי, שזה כמו שאמרו קודם, בהכשרות, משטרה, בריאות, אוכלוסייה כללית, רווחה
נעמה סבתו:
      גם עוד משהו שהוא עלה תוך כדי אבל נראה לי שזה סוגיה שאולי שווה להתייחס אליה בצורה מיוחדת, שזה הנשים הפלסטיניות שהן באמת גם מוחרגות ממה שכבר קיים, בין אם זה מרפאת רות
נעמה סבתו:
 גם שירותים שכבר קיימים, האוכלוסייה הזאת מוחרגת וגם יש לה מאפיינים סיכוניים מאוד גבוהים, שאיך שאני לפחות רואה, בין הנשים שנמצאות בתחתית, הן נמצאות מתחת לתחתית
נעמה סבתו:
 אני מדברת על נשים שהן זכאיות לקבל פה היתרי שהייה
נעמה סבתו:
 תודה
נועה רודמן:
נועה מהמטה למאבק בסחר בנשים ובזנות
נועה רודמן:
 אני אשמח רק להוסיף ממש בקצרה
נועה רודמן:
 אנחנו מדברים, כמו שנעמה אמרה, על תופעה שרובה מתחת לרדאר
נועה רודמן:
 דיברנו היום יותר על אלה שמעל הרדאר כדי שיותר נשים שנכיר אותן
נועה רודמן:
 עוד דבר שאפשר לעשות וצריך לעשות זה נוהל משטרתי מאוד ברור שהנשים האלה יכולות להגיע להתלונן על עבירות אלימות ועבירות חמורות שבוצעו בהן ללא חשש מעיסוק במעמד שלהן, דבר שהוא מפורסם ובשפות, שמגיע לקהילות, ואז אנחנו נכיר יותר מהנשים האלה ונוכל לסייע להן
יואב סגלוביץ':
במעבר חד למשטרה, לעניין הספציפי הזה של החשש המובן
דנה בן צבי:
זה מובן, נכון, ונתנו את הדעת על זה כבר
דנה בן צבי:
 יש נוהל משטרתי, נוהל לטיפול בעבירות אלמ"ב שהוא תוקף אבל הוא טרם פורסם מתוקף
דנה בן צבי:
 כן הוסף שם סעיף שככלל אין לעכב, לעצור או לגרש קורבן עבירה שבה להתלונן על עבירת אלימות במשפחה
דנה בן צבי:
 זה ירד למטה באמצעות מיילים, באמצעות ויעודים, אבל הנוהל הוא בהליך תיקוף וזה יפורסם
יואב סגלוביץ':
בקרוב?
דנה בן צבי:
אני מקווה
נועה רודמן:
אני כבר שנתיים בתפקיד ושומעת שזה עוד רגע יפורסם, אז אני מקווה שזה באמת יפורסם
דנה בן צבי:
בכל מקרה פועלים לפי הנחיה זו, כי היא ירדה למטה, גם אם הנוהל לא פורסם
נועה רודמן:
כן, אבל כל עוד זה לא מגיע לקהילות בשפות שלהן, זה לא מפורסם בקרב הנשים האלה, אז לא עשינו את העבודה
יואב סגלוביץ':
בואו ננסה לרבע את המעגל
יואב סגלוביץ':
 הבקשה שלי, תעבירי למשטרת ישראל את הבקשה האישית שלי שיסיימו את הנוהל ויגמרו לתקף אותו עד ה-20 בחודש
דנה בן צבי:
אני אעביר
דנה בן צבי:
 זה מאתגר
דנה בן צבי:
 יש עכשיו תיקוף כלל חטיבתי
יואב סגלוביץ':
 אם יגידו שזה יהיה ב-30, אני לא אבוא בטענות, אבל לדעת שזה ירד, כי אני חושב שזה גם נכון למשטרה
יואב סגלוביץ':
 בסוף הרבה טענות שיש, ברגע שזה מפורסם בצורה כזאת אז חלק מהן יורדות
יואב סגלוביץ':
 זה גם טוב למשטרה, טוב לעניין, טוב לנשים, טוב לכולם, בסדר?
דנה בן צבי:
בסדר גמור
יואב סגלוביץ':
לא בגישה של תביאו לי, אלא שימו את זה בעדיפות, בסדר?
דנה בן צבי:
אין בעיה
נעם גרדין:
נעם גרדין מתל אביב, ממינהל השירותים החברתיים
נעם גרדין:
 להגיד שאנחנו רואים שמשקיעים תקנים בעו"ס משטרה, בעו"סים ממוקדים לאלימות בקהילה
נעם גרדין:
 אנחנו רואים שהכמויות של הנשים שמגיעות לטיפול עולות, וזה משהו שמבורך וחשוב וקשר מעולה עם משרד הרווחה
נעם גרדין:
 ההדגשה השפתית גם של הנהלים של המשטרה כמו שנאמר, זה מאוד חשוב ורואים את זה גם בשטח
יאיר לוי:
יאיר לייבל, פורום ארגוני הפליטים
יאיר לוי:
 לא הספקתי לשתף שהמתורגמנים שעובדים אצלנו, עובדים אצלנו לא בהתנדבות אלא בהעסקה ישירה, ומדובר באוכלוסייה שקטנה יכולתה להתנדב
יאיר לוי:
 מדובר באוכלוסייה ששורדת למחייתה
נעמי לבנקרון:
ד"ר נעמי לבנקרון, אוניברסיטת בר אילן
נעמי לבנקרון:
 עשינו איזשהו מחקר במסגרת הפוסט דוקטורט שלי שמשותף לשמונה מדינות על אלימות כלפי נשים חסרות מעמד, אז אני לא אכנס למעמד של ישראל בהשוואה למדינות האחרות שאני חושבת שהוא ברור
נעמי לבנקרון:
 אני רק רוצה להתייחס טלגרפית לארבע נקודות שהן נקודת מוצא מבחינתי לפרקטיקה של הקהילה, כי כשאני נכנסתי לפרויקט הזה, אמרתי, קודם כל אני רוצה לוודא שזה פרקטיקה ולא תיאוריה אקדמית כללית
נעמי לבנקרון:
      דיברו פה הרבה על הנגשה שפתית, כשירות תרבותית
נעמי לבנקרון:
 אלה שני מונחים סופר חשובים, אבל יש איתם איזושהי בעיה כי בעצם מה שהם אומרים, שהקורבנות שייכים לקבוצה אחת והמטפלים לקבוצה אחרת
נעמי לבנקרון:
 אני לא חושבת שזה עד כדי כך הליך מהפכני למרות שכשאני מנסה להציע אותו חושבים שהוא משעשע, אבל אם משטרת ישראל תמצא לנכון לגייס ארבעה שוטרים אריתריאים למשל, אני חושבת שזה משהו סביר
נעמי לבנקרון:
 המשטרה עשתה מהלכים מדהימים בשנים האחרונות בגיוס חרדים, בגיוס ערבים, בגיוס קהילת יוצאי אתיופיה
נעמי לבנקרון:
 היום במשטרה הם 4% ובחברה הם 2%, וזה עושה דברים מאוד מרשימים בשטח
נעמי לבנקרון:
 לא ברור לי למה זה לא אפשרי בכיוון האחר, וגם זה נכון לגבי רווחה, בריאות
נעמי לבנקרון:
 יש היום נשים בקהילה שיודעות על עבודה סוציאלית יותר מכל בוגרות פקולטות בתל אביב
נעמי לבנקרון:
      דבר שני, הנושא של חוסן קהילתי
נעמי לבנקרון:
 זה מונח שבישראל הוא מוכר יותר בהקשר הביטחוני-פוליטי, התנתקות, סיני, צד"לניקים ואיך קולטים אותם, אבל כן יש פה את העניין של חוסן קהילתי של קהילת יוצאי אתיופיה
נעמי לבנקרון:
 למשרד הרווחה הייתה תוכנית מצוינת איך לבנות בחזרה את החוסן של הקהילה של יוצאי אתיופיה בשנת 2006, שנרמס לגמרי בתהליכי העקירה והמעבר
נעמי לבנקרון:
 התוכנית אחד לאחד, אם היינו מיישמים אותה, היינו חוסכים הרבה מאוד אלימות, מקרים של רצח
נעמי לבנקרון:
 רק בשלוש השנים הראשונות של הקהילה פה בישראל הצלחנו למצוא 12 מקרים של רצח שזה בערך פי 80 מהאחוז שלהם באוכלוסייה
נעמי לבנקרון:
      דבר שלישי, מתנדבים
נעמי לבנקרון:
 אני חייבת להודות, אני באה מהארגונים קודם כל, אז אני כן מכירה היטב את העולם הזה
נעמי לבנקרון:
 אני חושבת שהם עושים עבודה מדהימה
נעמי לבנקרון:
 אני חושבת שמתנדבים זאת בעיה קשה היום של מדינת ישראל כשהם נכנסים לשירות המדינה, ואני אשתמש במילה קשה אבל כן נוגסים בסמכויות שהיו אמורות להיות מוחזקות על ידי המדינה בלבד, ואם משטרת ישראל היום מחזיקה בתואר אלופת העולם במספרי מתנדבים, זה מחקר של עמיקם הרפז, אני כן מוטרדת מזה ואני חושבת שמתנדבים לעולם יהיו פחות מקצועיים ופחות זמינים מאשר אנשים שזאת העבודה שלהם
נעמי לבנקרון:
      דבר רביעי ואחרון
נעמי לבנקרון:
 השתמשו פה הרבה בביטוי נשים אומללות, אז אני כן אומרת, בואו נסתכל רגע ונפנה את המבט כי פה גם גברים אומללים
נעמי לבנקרון:
 גברים לא מרביצים בגלל שכיף להם, וגם בישראל יש מוסדות כמו בית נועם שעושים עבודה מאוד חשובה עם גברים
נעמי לבנקרון:
 בחיפה באוניברסיטה יש להם שם מעבדה שעוסקת בסיוע לפליטים שסובלים מטראומה, איך להתמודד עם תסמינים
נעמי לבנקרון:
 ישראל, הרי, יש לה כל כך הרבה ידע בפוסט טראומה
נעמי לבנקרון:
 היא יודעת ליישם אותה על חיילים, על שוטרים
נעמי לבנקרון:
 גבר שהוא נושא סממנים פוסט טראומטיים, יש יותר סיכוי שהוא יהיה אלים, ככה שאם נטפל בגברים אולי גם זה ייתן איזשהו פתרון חלקי לבעיה של הנשים, מה גם שמחקרים של תוכניות בעולם מלמדים שיש איזושהי בעייתיות בנושא הזה של ארגוני שמכווינים את כל התוכניות שלהם לנשים ומתמקדים רק בנשים, ואז זה רק מגביר את האגרסיה הגברית כמי שנזרקים הצידה, ויחד עם זה את האלימות הפיזית
נעמי לבנקרון:
 אלה היו ארבע הנקודות הטלגרפיות
נעמי לבנקרון:
 תודה רבה
יואב סגלוביץ':
תודה רבה לך
יואב סגלוביץ':
 עוד תוספות? כן
טל הוכמן:
השנה נרצחו שתי נשים שהן לא תושבות או אזרחיות, ורה פצינטה ואדיסיאל בנה
טל הוכמן:
 רציתי לשאול האם הוועדה הבין-משרדית לבדיקת רצח נשים שיושבת במשרד הרווחה, התכנסה גם אחרי מקרי הרצח שלהן כמו שהיא מתכנסת אחרי מקרי רצח של נשים אזרחיות או תושבות?
טלי רוזנפלדר:
המנדט של הוועדה לבדיקת מקרי רצח הוא רק לנשים ישראליות
טלי רוזנפלדר:
 זו הייתה החלטת ממשלה בהקמת הוועדה הזאת, לכן היא לא דנה בנשים שהן לא תושבות ישראליות
טלי רוזנפלדר:
 בעצם מה שהוועדה לבדיקת מקרי רצח עושה, היא דנה עם גורמים נוספים בקהילה, בין היתר משרד הבריאות ומשרדים נוספים
טלי רוזנפלדר:
 ברגע שמדובר בנשים שהן חסרות מעמד, שהן לא צורכות שירותים נוספים בקהילה, היכולת גם של הוועדה לבדוק את התפקוד של השירותים האחרים ולהסיק מסקנות כאלה או אחרות היא גם מוגבלת
טל הוכמן:
אני אגיד שהחלטת הממשלה תוקנה ועברה החלטת ממשלה נוספת שמרחיבה את המנדט לא בהקשר הזה, בהקשר של מקרי רצח של בני משפחה ולא רק בני זוג, באוגוסט האחרון, ואז כשהיינו בדין ודברים עם המשרד, דובר על זה שגם יכילו נשים שהן אינן תושבות או אזרחיות
טל הוכמן:
 נשמע שיש גם הרבה גורמים נוספים שאולי באמת במקרים האלה אפשר לקחת וללמוד מהם, ולא באמת המשרדים וה"חשודים המיידים", נקרא לזה, שיושבים בוועדה, אבל אשמח אם אפשר לבדוק את זה
טלי רוזנפלדר:
אני אבדוק את זה
שרית פוזן:
אני יודעת שכולם מחכים למוצא פי רשת האוכלוסין וההגירה
יואב סגלוביץ':
לא, אני אגיד לך את האמת, אני קודם כל אמרתי, אתן יושבות פה כל כך מנומסות
יואב סגלוביץ':
 אני לא אתן להגיד לכן להגיד מילה?
שרית פוזן:
בסדר
שרית פוזן:
 התלבטתי בכלל לפתוח או לא, כי זה יפתח שוב מחדש את כל - - -
יואב סגלוביץ':
אז לא צריך, אני אגיד מדוע, כי זה לא הדיון על זה
שרית פוזן:
כן חשוב לי להגיד מילה אחת
שרית פוזן:
 כולם קפצו כשנאמר ביטוח לאומי
שרית פוזן:
 פשוט תיתנו (א)(5)
שרית פוזן:
 זה יפתור את כל הבעיה
שרית פוזן:
 אין ספק שמתן מעמד בישראל פותר הכול, אבל זה כבר שאלה של מדיניות שצריכה לחזור אל הכנסת
שרית פוזן:
 דווקא אני חושבת שמה שהתרחש כאן בדיון היום, של לנסות למצוא פתרונות באמצעות משרדים אחרים, שילוב של רווחה ובריאות, לתת מענים
שרית פוזן:
 אני חושבת שזה דבר מבורך והלוואי וזה יקדם
שרית פוזן:
 זה גם יפתור לעניין ההנחיה
שרית פוזן:
 כן חשוב לי להגיד את זה
שרית פוזן:
 הנחיה יצאה, ירדה למטה
שרית פוזן:
 אנחנו עושים כל שביכולתנו לקדם
שרית פוזן:
 מגיעות המון בקשות לא רק אלימות
שרית פוזן:
 את כולן אנחנו מנסים לקדם ולטפל
שרית פוזן:
 אנחנו מודעים לסוגיה
שרית פוזן:
 בגלל זה הרשות תיקנה נוהל שהוא ספציפי לסיפור של אלימות
שרית פוזן:
 אנחנו באמת עושים הכול
שרית פוזן:
 הנחיה יצאה וירדה לשטח, גם ללשכות
שרית פוזן:
 זה לא רק בדסקים
שרית פוזן:
 יש לנו קשיים שבתי משפט מחזירים תיקים
שרית פוזן:
 אנחנו באמת משתדלים
רעות שאער:
שתי נקודות קצרות שעוד לא עלו, חוץ מזה שאני מצטרפת למה שחברותיי אמרו פה, דברים מאוד חשובים
רעות שאער:
     במענה למה שאמרת, רשות האוכלוסין וההגירה, אני רק רוצה לחדד
רעות שאער:
 משרדי הממשלה, יש להם אחריות משותפת
רעות שאער:
 אי אפשר שכל רשות תזרוק את האחריות על השנייה, אז אנחנו פונים למשרד השיכון או למשרד הבריאות ואומרים, האישה הזאת צריכה מענה
רעות שאער:
 הם אומרים, אי אפשר מבחינה משפטית לתת למישהי שהיא שב"חית, פתרונות סוציאליים, ואז פונים לרשות האוכלוסין ורשות האוכלוסין אומרת, יפה מאוד שימצאו להם פתרונות באמצעות משרדי ממשלה אחרים
רעות שאער:
 יש פה איזשהו חוסר תיאום גם ברמה החוקית של איך הדברים אמורים לפעול
רעות שאער:
 זה אחד
רעות שאער:
     שניים, נקודה שאני רוצה לחדד
רעות שאער:
 היה פה שיח על צורך בתיאום בין משרד הרווחה למשרד הבריאות והמשטרה וגם רשות האוכלוסין לגבי מציאת פתרונות לנשים שיוצאות ממקלט, שזאת באמת קבוצה שהצרכים שלה הם מאוד אקוטיים
רעות שאער:
 אני רוצה לחדד שיש הרבה מאוד נשים שלא בהכרח בסיכון פחות, שהן לא יכולות מסיבות כאלה ואחרות להיכנס למקלטים, בין היתר בגלל שאין מקומות או שאין הנגשה שפתית
רעות שאער:
 כל זמן שלא פתרנו את הבעיה הזאת אי אפשר לצמצם את הפתרונות רק לקבוצה של נשים יוצאות מקלט
רעות שאער:
 זה פשוט לא הגון ולא שוויוני
רעות שאער:
 נשים שמשתקמות בקהילה, הרבה פעמים בסיכון לא מופחת, אפילו מוגבר ואין להן פתרון לא לעניין בריאות, לא לעניין קורת גג ולא לעניין שירותים סוציאליים, לכן אני מבקשת בשמי, כשיושבים על הפתרונות, לא להצטמצם לקבוצה הקטנה מאוד הזאת שהיה לה את המזל או את האפשרות או את היכולת להיכנס למקלטים
רעות שאער:
 נשים עם ילדים, בנים מעל גיל 12, נשים שיש להן מספר גדול של ילדים, נשים שהועסקו בזנות או שהן סובלות מהתמכרות וכן הלאה
רעות שאער:
 משרד הרווחה לא מכניס אותן למקלטים שלא - - -
יואב סגלוביץ':
חברים, זה לדיון אחר
רעות שאער:
זה בדיוק אותו דיון
יואב סגלוביץ':
לא, זה לא אותו דיון
רעות שאער:
זאת אותה בעיה ואותם פתרונות
יואב סגלוביץ':
לא, זו לא אותה בעיה ולא אותם פתרונות
יואב סגלוביץ':
 אני מכיר לעומק את הבעיה של מקלטים
יואב סגלוביץ':
 זו לא אותה בעיה
יואב סגלוביץ':
 לגבי הבעיות, מסכים שיש עוד הרבה
יואב סגלוביץ':
     אני רוצה לא לסיים אלא לסכם
יואב סגלוביץ':
 קודם כל אני מודה לדלית ולצוות הוועדה על התארגנות בלוחות זמנים קצרים
יואב סגלוביץ':
 אני מודה לכל מי שהגיע
יואב סגלוביץ':
 באותה הזדמנות מרגיש צורך גם להתנצל שהייתי מאוד חד אולי בזה שלא פתחנו דיונים עמוקים, אבל זה חלק ממה שאני מאמין בו
יואב סגלוביץ':
 תקבלו את זה ברוח טובה
יואב סגלוביץ':
     אני רוצה לסכם כמה דברים שאני חושב שיש סיכוי שיקרו
יואב סגלוביץ':
 קודם כל אותו מסמך מ-21
יואב סגלוביץ':
12
יואב סגלוביץ':
2021, אפרופו שהיה פה של משרד הרווחה, שבו אפרופו אותו דיון שהיה בין בריאות לבין רווחה, אני מבקש לרענן את הזיכרון לכולם, גם למשרד הבריאות
יואב סגלוביץ':
      אני קורא למשרדי הממשלה הרלוונטיים לשבת יחד ולבחון את הנתונים והיקף התופעה ומגוון הבעיות
יואב סגלוביץ':
 הבריף הראשוני היה פה לדעתי שצריכים לעשות משהו
יואב סגלוביץ':
 אני בטוח שזה לא המקום של הכנסת לעשות את זה
יואב סגלוביץ':
 אני גם לא בטוח שנכון להגיד לממ"מ
יואב סגלוביץ':
 אני חושב שפה יש המון ידע
יואב סגלוביץ':
 יש לי בקשה, שפשוט שתהיה פגישה
יואב סגלוביץ':
 לא שאלתי מי יוכל להרים את הכפפה
יואב סגלוביץ':
 לדעתי משרד הרווחה הוא הכי מתאים לזה
יואב סגלוביץ':
 תבואו ותנו את הנתונים שיש לכם, משרד הרווחה, שנקבל בסוף איזו תמונה
יואב סגלוביץ':
 יהיה כתוב שם בסוף, ארגון א
יואב סגלוביץ':
ף
יואב סגלוביץ':
 חושב ככה, ארגון כזה חושב ככה, "אישה לאישה" חושב ככה
יואב סגלוביץ':
 הנתונים האלה, הנתונים של המשטרה
יואב סגלוביץ':
 בסוף יהיה לנו איזשהו מסמך מעבר למה שפה זרקנו תוך כדי, שנדע מה ההיקף
יואב סגלוביץ':
 מסכימים שההיקף הוא גדול, כלומר זה משהו שצריך להתעסק איתו
קריאה:
אפשר בפרוטוקול הדיון להוסיף מיילים של המשתתפים?
יואב סגלוביץ':
כנראה שלא
יואב סגלוביץ':
 אני לא יודע מה הפרוצדורה
יואב סגלוביץ':
 תיראו, אני מציע ששלוש דקות אחרי זה, צ'יק-צ'אק טלפונים
יואב סגלוביץ':
 נורא חשוב אני חושב שמשרד הרווחה, יהיה להם את התשתית הזאת לקראת הדיונים הבאים
יואב סגלוביץ':
 אין פה 100%
יואב סגלוביץ':
 אנחנו יודעים חלק קטן ממה שאנחנו יודעים, אבל לפחות מה שאנחנו יודעים, נרכז
יואב סגלוביץ':
 אני קורא שיהיה את המפגש הזה ואני מאוד אשמח אם משרד הרווחה ייקח את הניהול של המפגשון הזה של הנתונים לקראת הפגישה הבאה
יואב סגלוביץ':
     בנושא הנוסף לגבי הנגשה שפתית, פה דומיניץ התנדבה, הציעה, באמת לראות איך מייצרים איזו התקשרות כלל-מערכתית
יואב סגלוביץ':
 במקביל, גם שמשרד הבריאות שיש לו את המוקד הזה, באותה הזדמנות נבדוק מה התנאים של המוקד
יואב סגלוביץ':
 אולי פה נרוויח משהו לא בהרבה, של לפחות טלפון
יואב סגלוביץ':
 עד שיהיה מכרז כבר יהיה טלפון למישהו
יואב סגלוביץ':
 גם בזה, משרד הבריאות, אם תוכלו לעשות את הבדיקה, ואם כן אז נראה איך לארגן את זה
יואב סגלוביץ':
 מאחר ודומיניץ מרכזת את הנושא של שפה, אז תעבירו את זה לדומיניץ
יואב סגלוביץ':
 פשוט שיהיה לנו כתובת אחת לעניין של השפתי, ונדע
יואב סגלוביץ':
 יכול להיות שזה בלתי אפשרי, זה רק של צוותים רפואיים ורק של בתי חולים ממשלתיים וקופות חולים, בסדר, אבל אם כן אפשר לפתוח את הדבר הזה ולהנגיש את זה לכולם עד שיהיה, אולי נרוויח כולנו משהו מזה
יואב סגלוביץ':
      בנושא ביטוח הבריאות, אותו מפגש שיהיה, וגם ביקשתי מנציגת האוצר, תזמינו אותה גם כן שהיא תשב, כי אם צריך לעשות איזה כווץ' באיזשהו מקום, היא לא הבטיחה לי אבל היא תהיה נוכחת ואם צריך להביא את הרפרנט של הבריאות, רפרנט בריאות, רפרנט רווחה, אתם משרד הבריאות
יואב סגלוביץ':
 יש פתרון
יואב סגלוביץ':
 אפשר למצוא אותו, רק צריך לגמור אותו וגם כי זה עד ה-20 בחודש
יואב סגלוביץ':
      משטרה עד ה-20 בחודש
יואב סגלוביץ':
 בקיצור, לגמור את הסיפור של הנוהל הזה כי יש משמעות נורא גדולה גם ציבורית, גם עניינית, מכל מובן שהוא, שאנשים ידעו, אל-פחד, לפחות לא תורשו
יואב סגלוביץ':
 זה גם ככה מפחיד להגיש תלונה
יואב סגלוביץ':
 גם ככה יש חסמים, אז תיראו בעניין הזה וגם תעדכנו אותנו בוועדה
יואב סגלוביץ':
 גם אם תגידו, לא ב-20, זה יהיה ב-1 באוגוסט, ב-10 באוגוסט
יואב סגלוביץ':
 פשוט שנדע
יואב סגלוביץ':
 אני רוצה לדעת שלא נעשה עוד דיון על דברים שהם כבר קיימים
יואב סגלוביץ':
 זה רק של עניין לתעדף
יואב סגלוביץ':
      הבקשה שלי ממשרד האוכלוסין לעשות את הדיון על ה-100
יואב סגלוביץ':
 נקרא לזה דיון על ה-100
יואב סגלוביץ':
 מה עושים עם ה-100? אנחנו יודעים שהבעיות הן יותר גדולות ואני לא רוצה לפתוח את כל הסיווגים
יואב סגלוביץ':
 אני מסכים שזה סיפור של מדיניות, אבל ה-100 זה לא מדיניות
יואב סגלוביץ':
 100 זה לעזור עכשיו, כאן ומייד
יואב סגלוביץ':
 זה S
יואב סגלוביץ':
O
יואב סגלוביץ':
S שצריך לנסות לעשות את זה
יואב סגלוביץ':
 תזמינו את כולם, תעדכנו את הוועדה עד ה-20 בחודש שאתם הולכים על זה
יואב סגלוביץ':
 לא צריך את זה עד ה-20 בחודש, אבל שהולכים לעשות משהו ויש תאריך שאתם עושים את המפגש הזה
יואב סגלוביץ':
     אני בכל מקרה אבקש מדלית, מנהלת הוועדה, לנסות ולעשות איזשהו דיון מעקב גם אם הוא יהיה של עשר דקות או רבע שעה פה טרם יציאה של הכנסת לפגרה, ואם לא, בכל מקרה אנחנו נעשה דיון רחב במתכונת הזו פחות או יותר, במושב הבא של הכנסת, יהיה באוקטובר מתישהו, ועד אז אנחנו נבחר איזשהו נושא נוסף מרשימת הנושאים שקשורים, על הדברים שפחות נמצאים על סדר היום, לשים אותם פה על סדר יום ולנסות להתכוונן קדימה
יואב סגלוביץ':
 יש רשימה של דברים
יואב סגלוביץ':
 זה מטיפולים פסיכיאטריים, נושאי מעמד ונושא של פלסטינים
יואב סגלוביץ':
 לא חסר פה נושאים לטפל בהם, אבל הדרך שבה אנחנו ננסה להתייחס לזה ככה בשביל לייצר באמת פתרונות שאנחנו ככנסת יכולים לתת אותם בסיוע של עצם המפגש פה
יואב סגלוביץ':
 לפעם הבאה אנחנו נמצא את הנושא
יואב סגלוביץ':
 ניתן יותר זמן מראש
יואב סגלוביץ':
 אני מתנצל מראש, זה היה די חפוז עם כל הוועדות האחרות
יואב סגלוביץ':
 לא ידעתי אם אני אצליח לעשות את זה
יואב סגלוביץ':
     אני מודה לכולכן/לכולכם על הנוכחות ונקווה שהתקדמנו במשהו, אז המון תודה לכולם
פנינה תמנו:
בוקר טוב, היום ה-10
פנינה תמנו:
07
פנינה תמנו:
2023, כ"א בתמוז התשפ"ג
פנינה תמנו:
 אנחנו נדון בנושא שהוא חשוב – זכויות נשים מתמודדות נפש
פנינה תמנו:
 אוכלוסייה מאוד מאוד חשובה שלאורך השנים, כחברת כנסת בבית הזה, היה חשוב לי להעלות את הנושא הזה בכמה וכמה וריאציות, פעילויות ציבוריות, כגון הקמת השדולה, לדעתי בפעם הראשונה שמתמודדי הנפש בכנסת ישראל לפני, מי כבר סופר, אבל לפני כמה כנסות, כאשר בתוך האוכלוסייה של מתמודדי נפש חשוב לי בוועדה לשים זרקור על נשים מתמודדות נפש שלהן הזכויות, קודם כל הזכות - הזכות לכבוד, הזכות להורות, הזכות לקבל טיפול שהוא מטיב, הזכות, אמרתי קודם הזכות להורות, אני חושבת שהפעם הראשונה שזה היכה בי האופן שמתייחסים למתמודדות נפש, או השבריריות או, בשמירה על הזכויות שלהן זה כאשר אם מתמודדות הנפש שלא הצליחה לגדל את הילד שלה, בכל זאת הייתה לה מעטפת משפחתית, איבדה את הזכות לראות את הבן שלה הפעוט כתוצאה מהמחלה שממנה היא סובלת, מבלי שהמדינה והרשויות נתנו לה שום מענה או את האפשרות לראות את הילד לפחות אפילו פעם בשבוע, פעם בשבועיים, בצל המחלה
פנינה תמנו:
      שם הבנתי כמה ההפרה של הזכויות של מתמודדות נפש, של אימהות, יכולה להיות הפרה בוטה, קשה, חורצת גורלות, כשבעצם גם החוקים לא בהכרח מגינים על זה
פנינה תמנו:
 אני התחלתי לעשות כמה שינויים בחקיקה שקשורים גם סביב הנושא הזה כדי לתת מענים
פנינה תמנו:
 אני יכולה לומר לכם שכמובן אני התמודדתי או נחשפתי עוד יותר לתופעה של פגיעה בזכויות כאשר אנחנו מדברים על מתמודדות נפש שזקוקות לאשפוז ולא בהכרח מטופלות בקהילה
פנינה תמנו:
 ואנחנו יכולים להגיע לבתי החולים ולראות שאין במרביתם מחלקות נפרדות לנשים, אין
פנינה תמנו:
 כאשר הנשים צריכות את הפרטיות שלהן
פנינה תמנו:
 נחשפתי גם לתחקירים על נשים שבמהלך האשפוז לא קיבלו אפילו את המוצרים הבסיסיים, מוצרי היגיינה בסיסיים כדי לטפל בעצמן בזמן הוסת ועוד ועוד דברים
פנינה תמנו:
 ובטח, מי מכן שעוסקת אז זה לא הפתיע אותה שאני שמה את הנושא הזה על סדר היום, אבל כן יש אנשים ששואלים מה סביב מתמודדות הנפש
פנינה תמנו:
 אז אני חושבת שהשתדלתי לפחות להביא לכם כמה נקודות שאני חושבת שהן נקודות של תיקון שאנחנו צריכים לעשות כמדינה, כחברה, כמשרדי ממשלה וכיוצא בכך
פנינה תמנו:
 מי נציגת משרד הבריאות? כן, שלום
שירה ביגון:
יש פה כמה
פנינה תמנו:
יש פה כמה
שירה ביגון:
כן
פנינה תמנו:
אני צריכה מכם את מי שנותן לי את תמונת המצב הכללית
שירה ביגון:
יש פה בעצם - - -
פנינה תמנו:
כמה אתם ערים לסוגיות ואיפה אתם חושבים שצריך לתקן
פנינה תמנו:
 תמונת מצב, מה אתם עושים
פנינה תמנו:
 מישהו פה, מן הסתם, מהמחלקה, לא, לפסיכיאטריה משפטית אני רואה פה
סרגיי רסקין:
כן, זה אני, כן
שירה ביגון:
אז אני אעשה פה רגע סדר
שירה ביגון:
שירה ביגון, אני מנהלת תחום בכיר במטה השיקום במשרד הבריאות
שירה ביגון:
 בעצם מערכת בריאות הנפש בעצם מחולקת במשרד שלנו, מי שבעצם מתעסק באשפוז ומי שמתעסק בשיקום
פנינה תמנו:
אז רגע, טל ברגמן עדיין במשרד או שהיא עזבה?
סרגיי רסקין:
לא, עזבה
שירה ביגון:
עזבה
פנינה תמנו:
עזבה
שירה ביגון:
מחליף אותה ד"ר גלעד בודנהיימר שהיום לא נמצא בדיון
פנינה תמנו:
למה הוא לא פה?
סרגיי רסקין:
הוא כנראה בפעילות אחרת
פנינה תמנו:
נקווה שהפעילות האחרת חשובה יותר
שירה ביגון:
תרצי שנתחיל בהתייחסות על האשפוז או על השיקום?
פנינה תמנו:
קודם כל על מצב נשים מתמודדות נפש, ומשם
פנינה תמנו:
 תמונה, אני אוהבת לקבל קודם כל את התמונה הכללית
שירה ביגון:
אוקיי, אז אני אתחיל בעצם מתמונה כללית של מערך השיקום בבריאות הנפש
שירה ביגון:
 זה בעצם מערך שנועד לטפל - - -
פנינה תמנו:
לא, לא בשיקום
פנינה תמנו:
 תמונת מצב של מתמודדות הנפש, אחר כך נגיע לשיקום
שירה ביגון:
אוקיי
סרגיי רסקין:
אוקיי, אז כנראה אני אתחיל מדברים כלליים
סרגיי רסקין:
אני קודם כל רוצה להתייחס, סליחה, שמי ד"ר רסקין סרגיי, אני מנהל מחלקה לפסיכיאטריה משפטית במשרד הבריאות, ולפני כניסתי לתפקיד הזה במשך שנים רבות ניהלתי מחלקה סגורה בבית חולים כפר שאול במרכז ירושלים
סרגיי רסקין:
 לכן אני אתחיל את התייחסותי לנושא של אשפוז
סרגיי רסקין:
 עלתה סוגיה בנושא אם קיימות מחלקות נפרדות לנשים
סרגיי רסקין:
 זאת אומרת אם יש הפרדה מגדרית באשפוז פסיכיאטרי
סרגיי רסקין:
 אז אני חייב לציין שלפי הנתונים שיש לנו, ברוב בתי החולים הפסיכיאטרים במדינת ישראל יש הפרדה
פנינה תמנו:
חדרים
סרגיי רסקין:
יש הפרדה, לא, הפרדה מחלקתית
סרגיי רסקין:
 הפרדה מחלקתית בעיקר במחלקות סגורות
סרגיי רסקין:
 אוקיי? זאת אומרת, קיימות מחלקות סגורות לנשים בלבד ברוב בתי החולים
סרגיי רסקין:
 אני מדבר כרגע על תשעה בתי חולים פסיכיאטרים
סרגיי רסקין:
 זה דבר אחד
סרגיי רסקין:
 דבר שני, מחלקות, איפה שאין מחלקה נפרדת לנשים יש הפרדה אגפית
פנינה תמנו:
אנחנו מדברים על תשעה בתי חולים?
סרגיי רסקין:
אנחנו מדברים כרגע על תשעה בתי חולים עם מחלקות נפרדות לנשים
פנינה תמנו:
אתה יכול להקריא לי את הרשימה?
סרגיי רסקין:
כן
סרגיי רסקין:
 בבקשה
פנינה תמנו:
איפה יש ואיפה אין
סרגיי רסקין:
 אברבנאל – שתי מחלקות
פנינה תמנו:
נפרדות?
סרגיי רסקין:
שתי מחלקות לנשים
סרגיי רסקין:
מזור – מחלקה אחת; מרחבים – שתי מחלקות; לב השרון - שתי מחלקות; מעלה הכרמל – מחלקה אחת; בריאות הנפש באר שבע – מחלקה אחת; מרכז ירושלמי לבריאות הנפש – מחלקה סגורה לנשים אחת; מעייני הישועה – שתי מחלקות; הרצוג – מחלקה אחת
פנינה תמנו:
מה עם גהה? מה עם שלוותה? מה עם - - -
סרגיי רסקין:
בגהה, שלוותה ושער מנשה אין מחלקה לנשים
סרגיי רסקין:
 אין מחלקה נפרדת לנשים
סרגיי רסקין:
 אנחנו עובדים על זה
פנינה תמנו:
למי עוד? איפה עוד אין?
סרגיי רסקין:
זהו
סרגיי רסקין:
 זהו
סרגיי רסקין:
 מבחינת בתי חולים פסיכיאטרים, זהו
פנינה תמנו:
שאנחנו מדברים על בתי חולים מאוד מאוד גדולים
פנינה תמנו:
 מאוד מוכרים גם
סרגיי רסקין:
את מדברת על גהה, שלוותה ושער מנשה
סרגיי רסקין:
 אני מסכים איתך
סרגיי רסקין:
 אנחנו כן עובדים על זה
סרגיי רסקין:
 זאת אומרת, מודעות קיימת, תוכניות קיימות, יש, זאת אומרת הצורך בהפרדה מגדרית הוא ברור לכולנו
סרגיי רסקין:
 הוא ברור לכולנו
פנינה תמנו:
לא צורך, זה חובה
פנינה תמנו:
 זה חובה, ואני אסביר גם למה, ד"ר סרגיי
פנינה תמנו:
נשים מתמודדות נפש, אנחנו מבינים שזו תקופה שהיא הרבה יותר מועדת לפורענות, לצורך העניין
פנינה תמנו:
 אני ביקרתי לא אחת, וזה נשים שגם יותר יכולות ליפול לניצול, לידי ניצול
פנינה תמנו:
 והם בני אדם כמו כולם
פנינה תמנו:
 ויש גברים מאושפזים
פנינה תמנו:
 ואני אגיד לך יותר גרוע, יש פושעים מאושפזים, עבריינים מאושפזים
סרגיי רסקין:
אני מודע למצב הזה היטב
סרגיי רסקין:
 ואני חייב להגיד, אני לא סתם התחלתי מהרקע האישי שלי, שבמשך שנים רבות אני ניהלתי מחלקה סגורה דווקא שהייתה בהתחלה מעורבת, אחר כך הייתה הפרדה לאגפים שונים, ואחר כך הפרדה מוחלטת
סרגיי רסקין:
 בסופו של דבר, בעשר השנים האחרונות ניהלתי מחלקה לגברים
סרגיי רסקין:
 אני, יחד עם הצוותים, אנחנו עברנו תהליך של שינוי גם בתפיסת המציאות הזאת