GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איטה רייטר:
זה נכון שזה קיים, לא צריך להתעלם ממה שקיים, זו המציאות בשטח ואתה אנחנו מתמודדים ובזה אנחנו נלחמים
איטה רייטר:
 אנחנו רצים על זה בשיא הכוח ובשיא המרץ
פנינה תמנו:
כל הכבוד לך, מרגישים את הלהט
איטה רייטר:
מכל התפקידים המוגדרים שלי, זה אחד הדברים ששמתי למטרה להרים את זה הכי חזק והכי מהר שאפשר וכל מה שנצליח, זה טוב
פנינה תמנו:
 רפ"ק רחל את עוזבת אותנו?
רחל צברי:
אני משאירה פה שני נציגים והולכת לדיון נוסף
פנינה תמנו:
בהצלחה
פנינה תמנו:
 בבקשה, מאיה, אחות במקצועך
מאיה עוראבי:
שמי מאיה עוראבי בת 30, ערבייה מעכו, אחות במקצועי, האחות הטרנסית הראשונה בישראל
מאיה עוראבי:
 אני עובדת כאחות בבית חולים במרכז הארץ
מאיה עוראבי:
 כיף מאוד לשמוע את כל הדברים שאתם עושים, זה מבורך, אבל בשטח זה ממש אחרת, זה לא מורגש בכלל
מאיה עוראבי:
      לעניין טרנסית שמגיעה לבית חולים, הגיעה טרנסית למחלקה שלי לאחר ניסיון אובדני, אני מגיעה למחלקה, רואה שהיא שוכבת במסדרון ולא בחדר כי יש לה איבר מין שלא תואם את המראה החיצוני שלה
מאיה עוראבי:
 ישר אני קופצת לרשומות הרפואיות כדי לראות באיזה לשון פניה הם דיווחו עליה - זכר
מאיה עוראבי:
 הטרנסית הזו מפחדת
מאיה עוראבי:
 היא רוצה לקבל טיפול רפואי
מאיה עוראבי:
 היא בטוח לא תדווח לאף אחד והרופא הזה שניצל את החולשה שהיא נמצאת בה כי יש לו השקפת עולם מסוימת או דת שמכתיבה לו מה לעשות ואיך להתנהג, אין באמת אכיפה או מדיניות ברורה כדי לתת לגיטימציה לאותה טרנסית לקבל טיפול כמו כל אזרח במדינת ישראל
מאיה עוראבי:
     מגוחך שיש פה משרדי ממשלה שאין להם נתונים
מאיה עוראבי:
 אני אזרחית, עם תארים, למדתי, עשיתי דברים בחיים שלי, מגיע לי לחיות כמו כל אזרח במדינת ישראל
מאיה עוראבי:
 שיהיה שוויון זכויות ושאוכל להיות במקום לקבלת החלטות
מאיה עוראבי:
 אני יכולה לדעת מה טוב לי ומה חסר לי, אף אחד לא יכול להכתיב לי את זה ולתת לי את האישור האם אני לגיטימית או לא
מאיה עוראבי:
 אם החלטתי שאני טרנסית ואני אישה אז אני טרנסית ואני אישה ואף אחד לא יפקפק בזה ויגיד לי אולי אני טועה, כי לא
מאיה עוראבי:
        אני פה כדי להישאר, כולנו נולדנו שונים, כל אחד בדרכו שלו, רוצים להכתיב את גורלנו בעצמנו
מאיה עוראבי:
 אני מצפה לשמוע תכל'ס מה עושים עכשיו בשטח
מאיה עוראבי:
 הבעיות כבר נמצאות פה, אנחנו לא צריכים כל הזמן להעלות אותם
מאיה עוראבי:
 זו כבר הוועדה העשירית שאני מדברת, שומעים את אותן בעיות, אבל איפה הפתרונות?     (נשמעות מחיאות כפים)
פנינה תמנו:
קודם כל כול הכבוד
פנינה תמנו:
 במקום לשאול אותך מה היית רוצה לשמוע, אני אתן עבודה לארגונים, תמקדו  - - -
איטה רייטר:
אני רוצה לספר על דברים שאנחנו כן עושים כי חשוב שידעו
איטה רייטר:
 למשל יש בפייסבוק קהילת "הכי בריאים שיש" וזה פתוח לכל הקופות
איטה רייטר:
 יש שם רופאים שנותנים מענה
לינור אברג'יל:
בדיוק לחשתי לה שכללית עושים עבודה נהדרת
פנינה תמנו:
קופת חולים כללית נמצאים כאן כי אתם עושים עבודה ואכפת לכם
פנינה תמנו:
 כשצריך לפרגן אנחנו מפרגנים
טומס צ’יצ’סטר:
סליחה שאני מתפרצת, אני כותבת תוכן כל שבוע בשביל הקבוצה הזאת
טומס צ’יצ’סטר:
 רק לפני כמה חודשים התחילו להעלות תוכן בנושא טרנסים ספציפית
טומס צ’יצ’סטר:
 זו אני שכותבת את זה, לא אתם
טומס צ’יצ’סטר:
 אני אשמח אם נוכל להמשיך
פנינה תמנו:
תשבי עם איטה ואולי יגייסו אותך למערך הדיגיטלי שלהם
פנינה תמנו:
 תשמעו מה היא אומרת, אם היא בסוף מזינה את התוכן, אז זו לא המערכת, אני שוקלת לקחת את המחמאות בחזרה
איטה רייטר:
יש הרבה פעילויות שנעשות, הרבה מיילים שמגיעים אלי שאני צריכה להמשיך ולטפל בהם
פנינה תמנו:
תודה, חברת הכנסת שלי מירון
שלי טל מירון:
תודה רבה גברתי יושבת הראש
שלי טל מירון:
 היום אנחנו מוצאים את עצמנו מוועדה לוועדה בנושאים שקשורים לקהילת הלהט"ב, אז אני רוצה קודם כל לברך על זה, אלה דיונים חשובים
שלי טל מירון:
 אני רוצה לברך על הדיון הזה, להגיד תודה גדולה ליושבת-ראש הדיון וגם לחברי הכנסת מירב כהן ויוראי הרצנו שעשו עבודה מדהימה בכל הקשור לקהילת הלהט"ב ועדין עושים, במיוחד בעת הזו שכולנו צריכים להתייצב ולעשות עבודה
שלי טל מירון:
      יש לי המון נתונים והמון דברים שאני יכולה לציין אבל אני חושבת שהבמה באמת שלכם
שלי טל מירון:
 אתם תדברו ותגידו את מה שיש לכם
שלי טל מירון:
 רק אומר שהלב שלי, הלב שלנו פתוח ונשמח לעזור, לסייע ולהיאבק ביחד אתכם כדי לקדם את הדברים
שלי טל מירון:
 לא סתם לדבר עליהם, אלא לעשות אותם
שלי טל מירון:
 הדלת שלי פתוחה ואשמח מאוד לסייע בכל דב שאני אוכל
פנינה תמנו:
תודה לך
פנינה תמנו:
 נעמה זרביב, בבקשה
נעמה זרביב:
 הגעתי לוועדה, דווקא לוועדה לקידום מעמד האישה כי אני חושבת שכפמיניסטיות אנחנו צריכים לדבר על הנערות והילדות ולהציל אותן
נעמה זרביב:
 הזכירה לינור חברתי, שיש לנו קשר מאוד טוב, הזכירה את הספר - - -
פנינה תמנו:
קודם כל זה שאתם בקשר גם אם אתן לא מסכימות - - -
לינור אברג'יל:
זה ציני
נעמה זרביב:
למה? לא דברנו היום?
לינור אברג'יל:
נגיד שהיא לא הזמינה אותי אליה לשבת
פנינה תמנו:
זה בסדר
פנינה תמנו:
 חשבתי שיש פה תקווה לדיבור
נעמה זרביב:
בעקבות הדברים שהיא אמרה הבאתי היום את הספר - - -
פנינה תמנו:
אני מבקשת לא לקדם פה ספרים
פנינה תמנו:
 להוריד את זה
קריאה:
ספר מסוכן מאוד
קריאה:
 ספר לא מאומת משום מקום
פנינה תמנו:
אני מבקשת שקט
פנינה תמנו:
 אנחנו נשמע אותה גם אם לא מסכימים אתה, אבל את לא יכולה לקדם ספרים בכנסת ישראל
פנינה תמנו:
 אני מבקשת לא לדבר על הספר, דברי על הדעה שלך
נעמה זרביב:
רק בגלל שהיא דיברה על הספר קודם
פנינה תמנו:
אני מבקשת, אנחנו לא מקדמים פה ספרים
נעמה זרביב:
אני לא אדבר על זה
פנינה תמנו:
תנו לה להביע את דבריה גם אם אנחנו לא מסכימים
נעמה זרביב:
קיבלתי, לא נדבר על הספר
נעמה זרביב:
 אני רק רוצה להגיד שבעקבותיו נחשפתי למידע
נעמה זרביב:
 אני רוצה לדבר על שני דברים: אחד, ידוע לנו היום על אלפי נערות בארצות הברית ובקנדה שמתחרטות וכשהן מתחרטות, הגוף שלהם כמובן בלי חלק מהאיברים - - -
יוראי להב-הרצנו:
זה שקר ואת מסיקה פה הסקה פרועה
קריאה:
זו אלימות שמתאפשרת בתוך כנסת ישראל
יוראי להב-הרצנו:
את מסיתה נגד אנשים
פנינה תמנו:
אתם תתנו לה להביע את דבריה גם אם אנחנו לא מסכימים
יוראי להב-הרצנו:
היא משקרת
יוראי להב-הרצנו:
 טרנספוביה זו שנאה, זו לא עמדה פוליטית לגיטימית
פנינה תמנו:
את שונאת טרנסים? להט"בים?
נעמה זרביב:
לא
פנינה תמנו:
מה את רוצה לומר? שיש כאלה שעושים את זה בגיל צעיר ואז מתחרטים? אבל זה לא עניינך, זה עניין של ההורים שלהם, זה עניין של הילדים האלה
יוראי להב-הרצנו:
 - - -
פנינה תמנו:
תנו לה להגיד את דבריה גם אם זה קשה
פנינה תמנו:
 במדינה הזו נדע לנהל שיח גם אם זה שיח קשה
פנינה תמנו:
 גם אותי מקומם לשמוע אנשים שאומרים דברים שהם בניגוד לדעתי
פנינה תמנו:
 אם היא תגיד משהו של הסתה ושנאה, אני אוציא אותה
פנינה תמנו:
 כרגע היא מביאה עמדה, תנו לה להשמיע אותה
נעמה זרביב:
חברת הכנסת תמנו שטה, אני מעריצה אותך על הליברליות שלך ועל האפשרות שלי לדבר פה למרות שאני בעמדת מיעוט
פנינה תמנו:
כי הבהרתי שלא תעשי פה קידום של ספר ולא תביעי דברי שנאה או הסתה
פנינה תמנו:
 אם תביאי עמדה שאת חושבת, אין בעיה
פנינה תמנו:
 אבל בלי דברים שחלילה פוגעים או מעודדים פגיעה
פנינה תמנו:
 על סמך את אומרת את הדברים?
נעמה זרביב:
יש לנו היום בארצות הברית כבר 18 מדינות שאוסרות על ניתוחים - - -
פנינה תמנו:
לא מעניין אותי מה קורה בארצות הברית, שם גם אסור הפלות
פנינה תמנו:
 אנחנו במדינת ישראל וכאן יש בחירה לכל אדם
פנינה תמנו:
 יש להם הורים
נעמה זרביב:
אני רוצה לדבר על הסיפור של טרנד שמגיע גם אלינו, בו בנות צעירות בגיל ההתבגרות שמעולם לפני כן לא הייתה להן שאלת זהות או בעיית זהות או בלבול, אלא בגיל תיכון, בגלל טרנד אופנתי וציור של הדבר הזה כמהמם - - -
פנינה תמנו:
דברנו פה על הפגיעות שהן סופגות, על חוסר בטיפול רפואי, מה את חושבת על זה?
נעמה זרביב:
מבחינתי, כל בן אדם פה ראוי לכבוד, ראוי לטיפול ולהגנה
נעמה זרביב:
 אני אפילו לא צריכה להגיד את זה
פנינה תמנו:
אבל את מבינה שאנחנו צריכים להגיד את זה בקול, בכל המגזרים
פנינה תמנו:
 אם הבת שלי בת ה-13 אומרת לי שתוקפים ילד בצורה אלימה, זו בעיה
נעמה זרביב:
אם עוד לפני שפתחתי את הפה היו אנשים שכשאמרו את המילה "שנאה" הסתכלו אלי, כי אני מייצגת את השנאה, אז אני אומרת, בואו נגיע לפתיחות בה אנחנו שמים פה את המידע, כל אחד קורא, לומד ומדברים על הדברים כי סתימת הפיות היא בעוכרנו
נעמה זרביב:
 כשבנות צעירות תעשנה תהליכים בלתי הפיכים ותתחרטנה עליהן, כולנו ביחד נאכל את הלב על כל אחת שלא הייתה טרנסית ועברה תהליך של טרנסית
קריאה:
כארגון החינוך נשמח להתייחס למידע שנאמר פה
פנינה תמנו:
לא, תודה רבה
פנינה תמנו:
 אני רוצה לעבור אל ליבי בר ואחר כך נשמע את מיטל, אמא לטרנסית ונתנצל בפני כל האנשים שלא הספיקו לדבר, אם נצטרך, נעשה עוד דיון, בבקשה
ליבי דניאל בר:
שמי ליבי דניאל בר בת 37 מתגוררת באשקלון ובמקור מאופקים
ליבי דניאל בר:
 בגיל 20, לאחר ששירתי בחיל האוויר עברתי את התהליך שלי להתאמה מגדרית
ליבי דניאל בר:
 אחרי שתרמתי למדינה בחיל האוויר כמפקדת קורס לצילום אוויר, אחרי שעברתי את השינוי, בדיוק בגלל הדברים שנשמעים פה לצדי, המשפחה שלי מתנכרת אלי עד היום ואפילו סילקו אותי מהבית בגיל 20 בלי שקל
ליבי דניאל בר:
 הייתי צריכה לחיות ברחוב, הוסללתי לדרך שכמוני עברו מלא, אני לא אגיד בפורום הזה לאן זה הוביל אותי ולאיזה מקומות הגעתי
ליבי דניאל בר:
 אתם מדברים פה על תקרות זכוכית ואני מדברת על החיים עצמם
ליבי דניאל בר:
 הדברים שעברתי במשך 17 שנה, התעמרות עם המשטרה - - -
פנינה תמנו:
מה היה לך עם המשטרה?
ליבי דניאל בר:
רציתי לשאול את הרפ"ק,  טרנסיות שורדות זנות רשומות במסוף כבדוקאיות, האם נפתחו להן תיקים?
פנינה תמנו:
מה זה בדוקאיות?
ליבי דניאל בר:
אחת שעבדה ומוכרת כשורדת או כעובדת
ליבי דניאל בר:
 אם נפתחו לה תיקים לשווא בעבר ולא נהיה תמימים, נפתחו תיקים לשווא בעבר לטרנסיות, האם תקבלו אותה למשטרה עם עבר פלילי כזה? אם היא בדוקאית?
פנינה תמנו:
את אומרת שלרוב הטרנסיות יש תיקים?
ליבי דניאל בר:
כן
פנינה תמנו:
באמת? שלא קשורים בזנות? רק בגלל איך שהתלבשו?
ליבי דניאל בר:
לפעמים כי הן עובדות בזנות
ליבי דניאל בר:
 הדם רע שאתם מדברים עליו הוא הדם הרע שאנחנו עברנו 17 שנים עם שוטרים שהיכו אותנו והכריחו אותנו לעשות דברים שלא רצינו ואלה דברים שקיימים
פנינה תמנו:
מה זה היכו אותכם?
ליבי דניאל בר:
לא נהיה תמימות
פנינה תמנו:
אני רוצה לשמוע
ליבי דניאל בר:
טרנסיות שעבדו במקומות שהיו מוכרים כמקומות זנות, שוטרים מסוימים בעבר ניצלו את זה לרעה, גם מבחינה מינית, או שתעמדי פה, או שנעצור אותך, או שתתני לי
פנינה תמנו:
אלה האשמות מאוד קשות
פנינה תמנו:
 אם זה קורה כל יום אני מבקשת לגשת למח"ש ולהתלונן
פנינה תמנו:
 אתן אומרות פה דברים קשים, ניתן למשטרה להגיב, אני לא בטוחה שאתם רלוונטיים לתגובה כזו, יש לכם תגובה? אני אומרת חד וחלק, אנחנו מדינת חוק, אם יש שוטר שסורח ועבריין - - -
ליבי דניאל בר:
הן מפחדות ללכת למשטרה
פנינה תמנו:
אתן מוזמנות לשלוח אלי שמות של שוטרים כאלה
פנינה תמנו:
 דבר שני, יש מח"ש במדינת ישראל ויש גם את החטיבה למאבק גזענות ואפליה
פנינה תמנו:
 היום זה לא מה שהיה בעבר
ליבי דניאל בר:
אמרתי שרוב הדברים האלה קרו בעבר
ליבי דניאל בר:
 כיום זה פחות קורה
ליבי דניאל בר:
 אבל זה קרה בעבר וזה היה ידוע לכל הגורמים, גם במשטרה, אני בטוחה שאתם יודעים שזה קרה
ליבי דניאל בר:
 גם בתקופה של גילה גולדשטיין ושל טרנסיות בוגרות שהיו אוספים אותן בזינזנות והיו מרביצים להן
ליבי דניאל בר:
 זה קרה
רחל גרייבין:
שמי רחל גרייבין, אני ראש חולית סחר בבני אדם בחטיבת החקירות במשטרה
רחל גרייבין:
 ככל שדובר בדברים מהעבר, אנחנו נמצאים כאן, לדעתי המדינה בכלל, החברה ובטח המשטרה עברו הרבה שינויים ותמורות ביחס לאוכלוסיות שונות
רחל גרייבין:
 גם לי מאוד קשה לשמוע את הדברים שהעלית
רחל גרייבין:
 כמובן שכל פגיעה שיש צריך למצות באפיקים המתאימים, שגם את הזכרת, כדי לטפל בהם
פנינה תמנו:
גם למדור שקיים, לאסוף מקרים ולהעביר אליהם שמות של שוטרים
רחל גרייבין:
גם בהקשרים אחרים שלא הוזכרו אנחנו פתוחים ורוצים לשמוע על כל התנהגות לא נאותה, לא רק במישורים שהזכרת, שהיו קשים מאוד והיו צריכים להגיע למקומות המתאימים להם
רחל גרייבין:
 אבל אנחנו גם עוסקים עכשיו בהרבה סוגיות של יישום אכיפת חוק צריכת זנות, שזה נושא שאני עוסקת בו בהיבטים אחרים
רחל גרייבין:
 ככל שיש מקרים קונקרטיים שמאפשרים לבחון, לדון, להיפגש ולבדוק אותם, זה מאפשר לעשות אתם דברים
רחל גרייבין:
 אנחנו כאן פתוחים לזה
רחל גרייבין:
 יכול להיות שיש דברים שיאמרו כאן בדיון, אבל העשייה והאפשרות לטפל באמת ולא רק להגיב כאן בוועדה היא בשיחות הנפרדות
מיטל הבר:
שמי מיטל, אני באה מאפרת, הבת הגדולה שלי בת 26 טרנסג'נדרית מדהימה יצאה מהארון לפני שלוש שנים
מיטל הבר:
 בתקופה הזאת אנחנו מגלים שהיא מתמודדת עם המון בעיות נפשיות
מיטל הבר:
 יש לה התמכרות לסמים, הדחקת טראומה מינית, היא עם הפרעת אישיות גבולית, דיספוריה מגדרית, כל הבעיות הרפואיות שיכולות להיות, כולל להיות טרנסית, שזה אתגר בפני עצמו
מיטל הבר:
 היא מנסה להתמודד עם כל הדברים האלה בעצמה
מיטל הבר:
 שלוש שנים שהיא עוברת ממסגרת למסגרת, מנסה למצוא פתרון לבעיות שלה  ולמצוא דיור קבע
מיטל הבר:
      אני באה לפה ואומרת שאין דיור קבע לטרנסג'נדריות שסובלות מתחלואה כפולה, מהתמכרות לסמים, מפוסט טראומה, מקומות לטווח ארוך עם שיקום, תעסוקה, חברה
מיטל הבר:
 היום היא נמצאת בבית לינה, מקום של משרד הרווחה שמציל אותה
מיטל הבר:
 היא נמצאת שם שמונה חודשים במקום ארבעה חודשים
מיטל הבר:
 המקום זמני ואין לה לאן ללכת, דיור לטווח ארוך מכיוון שאחרי חודשים אינסופיים שאני כאמא מנסה ליצור קשר עם שני משרדים מאוד חושבים, משרד הרווחה ומשרד הבריאות
מיטל הבר:
 לבת שלי יש סל שיקום, יש לה את כל הדברים, היא עברה טלטלה גדולה כדי לקבל את כל הזכאויות, אבל לא מקבלים אותה למסגרות מתאימות מכיוון שהיא טרנסית
מיטל הבר:
 כרגע קבלנו תשובה סופית שלילית לדיור דרך סל שיקום בפתח תקווה שסרב - - -
פנינה תמנו:
אין דבר כזה "סופית", התשובה ממשרד הבריאות?
מיטל הבר:
תודה, בשביל זה אני פה
מיטל הבר:
 אני לא יודעת אם זה ממשרד הבריאות, זה מהמקום עצמו
פנינה תמנו:
סל שיקום זה משרד הבריאות, לא? זהר, תבדקי את זה בבקשה
מיטל הבר:
אני כאן גם בשביל כל הטרנסיות שיש להן מחלות כפולות כולל היותן טרנסיות, שאין להן מענה לדיור, שיקום לטווח ארוך, אני מבקשת מאוד לעסוק בנושא
פנינה תמנו:
 אני רוצה להגיד לך שאת מדהימה
פנינה תמנו:
 איזה אמא לביאה
פנינה תמנו:
 זה בכלל לא מובן מאליו
קריאה:
הלוואי על כולנו
פנינה תמנו:
את אמא לביאה
מיטל הבר:
אני גם בברית הלביאות
מיטל הבר:
 עמותה של הורים
פנינה תמנו:
להיות אמא, עם דאגה עמוקה, את נותנת פה שיעור להרבה אימהות, איך לדעת לאהוב בלי גבולות את הילד שלנו ולתת לו את המעטפת
פנינה תמנו:
 זה לא פשוט
פנינה תמנו:
 אני מקווה שכל מי שרלוונטי מהמשרדים יעזרו לך
ורד זליג מויאל:
אני אומרת שלא נורא שנשארה רק דקה להציג את המיזמים המשותפים שלנו כי זה כל כך חשוב לשמוע את הקולות וכשעושים דיון על טרנסיות בישראל אז הכי חשוב זה לשמוע את הטרנסיות
ורד זליג מויאל:
 יש לנו מיזם משותף עם ארגון מעברים לקשת הטרנסית ועם לטרנסיות ישראל
ורד זליג מויאל:
 מיזם שעוסק בליווי מוסדות תעסוקתיים, דברנו על תעסוקה, צריך גם לתת עזרה למוסדות איך קולטים טרנסים וטרנסיות
ורד זליג מויאל:
 יש לנו יצירת חומרי הסברה פיזיים ווירטואליים
ורד זליג מויאל:
 יש לנו קורסים וסדנאות לכישורי חיים
ורד זליג מויאל:
 מדברים על הסללה, מדברים על אנשים בלי עורף משפחתי, זה מתחיל שם, בקורסים שמלמדים לכתוב קורות חיים, איך פותחים פרופיל בלינקדין
ורד זליג מויאל:
 זו עבודה מדהימה שרתם ולינור עושות יחד אתנו
ורד זליג מויאל:
     יש קבוצות חברתיות וטיפוליות, כמענים קהילתיים
ורד זליג מויאל:
 כל המיזם הזה הוא 1
ורד זליג מויאל:
3 מיליון שקלים לשנתיים, זה יפה אבל זה לא מספיק
ורד זליג מויאל:
 כל תקציב שיכול להגיע ספציפית לטרנסים וטרנסיות צריך להיצבע ככה
ורד זליג מויאל:
 כרגע כל היחידה, מקצה לקצה, מדברים על 36 מיליון שקלים לשנה ללהט"ב שכולל את המיזמים עם הארגונים הטרנסיים אבל יש עוד מיזמים משותפים
פנינה תמנו:
יש כפל תמיכות?
ורד זליג מויאל:
שום כפל
פנינה תמנו:
אז מהרווחה 30 מיליון ומכם 36 מיליון
ורד זליג מויאל:
אצלנו לא מתעסקים רק ברווחה
ורד זליג מויאל:
 יואב מגיע לאוכלוסיות קצה ואנחנו מנסים להגיע כמה שיותר רחב
פנינה תמנו:
אבל יש שיתוף פעולה?
ורד זליג מויאל:
בוודאי
פנינה תמנו:
זה הכי חשוב, שיד ימין תדע מה יד שמאל עושה
ורד זליג מויאל:
יש שלוש זירות ביחידה: הראשונה היא זירה ארצית עם הארגונים, השנייה היא זירה מוניציפאלית והשלישית היא הזירה של משרדי הממשלה
ורד זליג מויאל:
 כל שיתופי הפעולה שלנו עם משרדי הממשלה, מבחינתנו זו הדרך
ורד זליג מויאל:
 המשרד לשוויון חברתי מקדם שוויון הזדמנויות של אוכלוסיות
ורד זליג מויאל:
 אבל מה שמשרד הבריאות יכול לעשות זה מה שמשרד הבריאות יכול לעשות ולכן שיתופף הפעולה כל כך חשוב לנו וכנ"ל עם רווחה
פנינה תמנו:
איזה אוכלוסיות יש לכם במשרד?
ורד זליג מויאל:
היו הרבה תנועות אבל כיום יש את הלהט"ב, שזו היחידה שלנו, רשות הבדואים והחבר הכלכלית לקידום החברה הערבית
פנינה תמנו:
איפה האתיופים?
ורד זליג מויאל:
במשרד ראש הממשלה
פנינה תמנו:
למה? לא צריך לעשות שוויון לשחורים?
ורד זליג מויאל:
המשרד לשוויון חברתי עבר הרבה שינויים בתקופה האחרונה
פנינה תמנו:
אני רוצה שתתחילו לעשות גם שוויון שם
פנינה תמנו:
 יש גם טרנסיות שחורות, הן בכלל סובלות
ורד זליג מויאל:
אני מבקשת לנצל את ההזדמנות להגיד שבמשרד לשוויון חברתי יש מטה מאוד מקצועי, יש שר שתומך במקצועיות בכל מה שאנחנו רוצים לקדם
ורד זליג מויאל:
 אם יש עדיין קולות שלא עלו, אנחנו כאן
פנינה תמנו:
הרבה פעמים המשרד תלוי בשר או שרה טובה
פנינה תמנו:
 אני רוצה לסכם, אני רוצה להודות לך לינור אברג'ל מנכ"לית טרנסיות, לרתם שורק, למיטל, לכל האימהות ולכולכם שבאתם להשמיע את הקולות
פנינה תמנו:
 הקול מהשטח הוא מאוד חשוב
פנינה תמנו:
 הוועדה הזו גם שלכם, בטח במקום שאנחנו רואים פגיעה ואסור שתהיה פגיעה
פנינה תמנו:
 אנחנו כחברה לא יכולים להרשות לעצמנו מצב שאנשים ידירו עצמם מבריאות, רווחה מלחיות ולהגשים חלומות
פנינה תמנו:
 כדי להגשים חלומות אדם צריך להיות עם קורת גג, במקום שהוא בטוח, שיודעים להגן עליו, שאנשים רעים לא תוקפים ופוגעים בו
פנינה תמנו:
 לכן הוועד הזו תלווה אותכן במה שאתם צריכות ובמה שאפשר
פנינה תמנו:
     אני רוצה להודות גם למשטרה, גם למשרדי הרווחה והבריאות ולקופת חולים כללית שכל הכבוד לכם שהגעתם, למשרד לשוויון חברתי
פנינה תמנו:
 בסך הכול נראה לי שאנחנו במקום יותר טוב מלפני חמש שנים
פנינה תמנו:
 לצד זה חשוב כל הזמן לדייק את עצמנו במענים, בכתובות
פנינה תמנו:
 אני מאמינה שצריך שתהיה כתובת
פנינה תמנו:
 תמיד תכנסו לנעלים של האזרחית, של הטרנסית שמתמודדת עם זה יום יום
פנינה תמנו:
 לקחת את המדיניות הגדולה ולהנגיש אותה כל הזמן
פנינה תמנו:
 אחרת אפשר לעשות הרבה, להביא תקציבים אבל הם נעלמים בתוך הצנרת
פנינה תמנו:
 הם נעלמים אם לא נגענו באנשים ושינינו להם מציאות
פנינה תמנו:
     לא הבנתי שיש שולחן עגול כלשהו שיושבים סביבו ודנים אתם
פנינה תמנו:
 אתם, כמשרד לשוויון חברתי צריכים לייצר משהו, אפילו שיהיה פעם בחצי שנה, שנה
פנינה תמנו:
 תזמינו את הארגונים, תשמעו אותם ותראו לאן מתכנסים שבאמת השקעה והאחריות הלאומית תהיה כזו שמייצרת להם מוגנות וביטחון
פנינה תמנו:
  מהמשטרה ביקשתי את פילוח הנתונים ונכניס את זה לסיכום הדיון, כנ"ל ממשרדי הרווחה והבריאות, כדי שכוועדה נקבל את תמונת המצב העדכנית ואת התוכניות המפורטות
פנינה תמנו:
 אז אעביר את זה לחברי הכנסת הרלוונטיים ונדע לשבת במידת הצורך עם השרים הרלוונטיים לדיון נוסף ולוודא שהדברים מתקדמים
פנינה תמנו:
 תודה רבה לכולכם שבאתם, הישיבה נעולה
פנינה תמנו:
 תחילה, אני רוצה להודות לארגונים שפנו כדי לקיים את הדיון הזה, ומנהלת הוועדה שהסבה את תשומת ליבי, למרות שחלף זמן מה מאז שהנושא הזה עלה בוועדה ונדמה שהוא לא מטופל: פגיעה בזכויות נשים בעקבות ביטול זכאות לדמי אבטלה עבור נשים בחל"ת לאחר חופשת לידה
פנינה תמנו:
 ללא ספק, אחד הנושאים הקלאסיים, איך פקידים משנים סעיף כזה או אחר ופוגעים בזכויות נשים, ופשוט זורקים אותם מתחת לגלגלי הרכבת מבלי להתחשב בזכויות
פנינה תמנו:
 זה פשוט נורא
קריאה:
אנושיות בסיסית
פנינה תמנו:
וזכויות, זכויות בסיסיות שאנחנו לא צריכות לוותר עליהן
פנינה תמנו:
 עו"ד דין ענת מימון, אני רוצה שתציגי את הסוגיה
עדה מימון:
בקצרה, אני אתאר בעיקר דברים שעלו גם מהישיבה שהתקיימה בכנסת הקודמת
עדה מימון:
 לאורך השנים היה נוהל במוסד לביטוח לאומי, שקבע חופשה ללא תשלום מוצדקת לאחר לידה, והיו מעוגנים שם מצבים שבהם אישה שמאריכה את תקופת הלידה וההורות שלה לתקופה של חל"ת אחרי התקופה בתשלום, תהיה זכאית גם לדמי אבטלה, והמצבים שהיו מנויים שם: מחלה של היולדת או התינוק או בן הזוג, עבודה במקום מרוחק מעל 40 ק"מ כשאין תחבורה ציבורית סדירה, עבודה בשעות לא מקובלות, עבודה בשעות מרובות או עבודה במשמרות או עבודה מפוצלת, או כאשר המעסיק לא יכול או אינו מוכן לספק ליולדת עבודה במשרת אם כמתחייב לפי חוק עבודת נשים
עדה מימון:
 בכל המצבים האלה זה היה נתון לשיקול דעת, זה לא היה מעוגן בחקיקה
עדה מימון:
 היו פונים לביטוח לאומי, והוא היה מאשר את התשלום בתקופות האלה
עדה מימון:
     בשנים שבהן מדינת ישראל נכנסה להתמודדות עם מגפת הקורונה, החל"ת הפך להיות ממשהו יחסית לא נפוץ למשהו מאוד נפוץ, ואז נוצר הצורך להסדיר בחקיקה את כל הנושא של יציאה לחופשה ללא תשלום ומתי משולם תשלום דמי אבטלה בתקופה הזאת
עדה מימון:
     במסגרת תיקון 225 לחוק ביטוח לאומי, תוקן סעיף 177א שקבע תשלום דמי אבטלה למבוטח בחופשה ללא תשלום, ושם נקבעו התנאים, שני תנאים מצטברים, אחד מהם שהעובד הוצא לחופשה ללא תשלום ביוזמת המעסיק לתקופה של 30 ימים רצופים לפחות, ושהוא לא זכאי לשכר בעד תקופת החל"ת
עדה מימון:
     בעקבות התיקון הזה, המצב שנוצר הוא שהחוק קבע מפורשות מה הם התנאים למתן תשלום
עדה מימון:
 מכאן, כל מה שנעשה בנוהל או מה שהיה מסביב ולא עוגן עכשיו בחוק, הפך להיות יותר בעייתי, והמוסד לביטוח לאומי פשוט הפסיק את התשלומים האלה כי החוק לא איפשר את זה
עדה מימון:
 ואז בדיון נאמר שלא בהכרח זו הייתה המטרה, שזו איזושהי תוצאה נלווית
עדה מימון:
 לא לגמרי הצלחנו להבין, אבל זו תוצאה נלווית של התיקון הזה שנעשה
עדה מימון:
 כשזה הוצף, הובטח שזה ייבדק ושינסו למצוא איזשהו פתרון, גם אם פתרון חקיקתי
עדה מימון:
 היינו ערב חקיקת חוק ההסדרים הקודם, ונאמר כבר אז שינסו למצוא לזה פתרון, מה שלא קרה, וגם בחוק ההסדרים של עכשיו לא ניתן פתרון, וגם בחוק ההסדרים של עכשיו לא ניתן פתרון, ועוד תיקונים שנעשו לחוק ביטוח לאומי, והנושא הזה בעצם לא הוסדר
עדה מימון:
     להבנתנו, השנים חלפו והמצב עוגן כמו שהוא ללא אותם פתרונות לנשים שבזמנו הנוהל הזה היה נותן להן פתרון
עדה מימון:
 זהו, זה המצב המשפטי – אנחנו דורכים במקום כבר בערך שנתיים
פנינה תמנו:
תודה, עו"ד מימון
פנינה תמנו:
     אני אזכיר מה נאמר בנושא ב-12 בספטמבר 2021 על יד נציג האוצר, אביעד שוורץ, לאחר התיקון הזה: לא בכוונה השמטנו את זה, הוא אומר
פנינה תמנו:
 הנקודה של החל"ת, צריך באמת להיזהר איתה, כי היא מורכבת
פנינה תמנו:
 ההסדרה של חל"ת כוונה למצב הרגיל במשק, ולא נעשתה מתוך מחשבה מה קורה ל-200 המתמחות בשנה שיולדות
פנינה תמנו:
 נושא המתמחות לא היה על השולחן שלנו – פשוט לא לקחו את זה בחשבון
פנינה תמנו:
     בהמשך, אמרה היו"ר עאידה תומא סלימאן, שהיא בעצם גילתה את העמדה שלהם, והוא אומר שצריך לבחון את זה
פנינה תמנו:
 מאז הנושא הזה לא נבחן, מה גם שביטוח לאומי באופן חד וחלק אמרו שצריך להחזיר להם את שיקול הדעת שהיה בידיהם טרם התיקון הזה, שפשוט פוגע בנשים שהכי-הכי תורמות למשק
פנינה תמנו:
     נמצאת איתנו ד"ר ריי ביטון, יו"ר ארגון מרשם
פנינה תמנו:
 זו הזדמנות להודות לכם על ניירות העמדה ועל המאבק הזה
פנינה תמנו:
 שלום, ד"ר ביטון
חיים ביטון:
שלום
חיים ביטון:
 לפני הכול, אני רוצה להגיד תודה רבה לחה"כ תמנו על קיום הדיון הכל-כך חשוב הזה
חיים ביטון:
 כמו שכולכן מבינות, אנחנו נמצאים במאבק הזה כבר קרוב לשנתיים
חיים ביטון:
 במשך השנתיים האחרונות, נשים, רופאות, מתמחות ורופאות בכירות, משלמות מחיר יקר מאוד על חופשת הלידה שלהן, וזה משהו שאנחנו חייבות לשים לו סוף אחרי שנתיים של סחבת שבהן, לצערנו, שום דבר לא קרה ולא התקדם
חיים ביטון:
     אני ארצה להוסיף על הדברים שנאמרו קודם – מה שקרה זה שנלקחה הזכות של ביטוח לאומי להסתכל על כל מקרה באופן פרטני ולקבוע אם מדובר בחל"ת שהוא כביכול חל"ת מוצדק, וקצת לספר לכם איך זה נראה מאחורי הקלעים
חיים ביטון:
     אני ילדתי באותן שנים
חיים ביטון:
 בזמן שהביטול הזה נכנס לתוקף, אני הייתי עם תינוקת בת חודשיים בבית
חיים ביטון:
 בזמן משבר הקורונה הייתי מתמחה ברפואה פנימית שעשתה את רוב ימיה ולילותיה במחלקת הקורונה, במיגון מלא, בתנאים בלתי אפשריים, בחשש איום וגדול לעצמי ולתינוקת שלי
חיים ביטון:
 ולמרות הכול, שמנו את הכול בצד, וכולנו התגייסנו בכל מה שאפשר וניתן לעשות על מנת לעמוד לצד אזרחי ואזרחיות ישראל ברגע המשבר הזה
חיים ביטון:
 סיכנו את עצמנו ואת משפחותינו, וגם את הריוננו
חיים ביטון:
     לצערי, באותה תקופה, במקום לזכות לקבל את הזמן המספק עם התינוקת הרכה שלי, נאלצתי כעבור 16 שבועות של חופשת לידה לעזוב בבית תינוקת יונקת, שינקה כל שלוש שעות, ולחזור לעבודה בתורנויות שהגיעו לארבע עד שש תורנויות בחודש
חיים ביטון:
 רק כדי לסבר את האוזן, זה אומר שהייתי עוזבת את התינוקת שלי בשעה שש בבוקר באותו יום, מניקה לפני שאני יוצאת לעבודה, יוצאת ליום עבודה מלא עד השעה 16:00, שבו בקושי הייתי מספיקה לאכול על המחשב, ולנסות לשאוב תוך כדי, ומתחילה תורנות שנמשכה עד השעה 10:00 בבוקר למחרת
פנינה תמנו:
היה צריך לשלוח את גורמי הרווחה לפקידי האוצר על הזנחת ילדים
חיים ביטון:
אז תאמיני לי שזה משהו שעבר לי בראש לא פעם, וכאימא לתינוקת רכה, כשאת מבינה שהזמן שלך הוא או לישון או לאכול או לשאוב חלב, עם פירוד שמגיע למעל 32 שעות מתינוקת בת 15 שבועות – צריך להבין שאין לזה אח ורע בשוק העבודה במדינת ישראל
חיים ביטון:
 בפועל, זה גורם לנו, הרופאות המתמחות, מי שיכולה להרשות לעצמה לפתוח חסכונות או לקחת הלוואות, ולהאריך את חופשת הלידה על חשבונה, מתוך הבנה שהיא לא יכולה לעזוב תינוק או תינוקת רכים בשלב כל כך מוקדם - - -
פנינה תמנו:
בעצם מעודדים אתכם לעזוב את המקצוע בעל כורחכם
חיים ביטון:
נכון, ואני יכולה להגיד לך שזה גורם לא פעם למתמחות לא לחזור לעבודה, ולמרות שהמחלקה קורסת, וזקוקים לנו כאוויר לנשימה, אנחנו פשוט לא יכולות לעשות את הדבר הזה, וחלקנו בוחרות להפסיק את ההתמחות, חלקנו בוחרות לעשות התמחויות שלא כוללות תורנויות של 26 שעות, ובעצם כולם-כולם משלמים את המחיר
חיים ביטון:
     ולכן, להסתכל על המקרה הזה הספציפי, ולדבר עכשיו על חל"ת מוצדק, כן או לא, ואם זה גורם לנשים לחזור לעבודה בזמן, כן או לא, זה באמת לא פחות ממופרך
חיים ביטון:
 אנחנו מדברים פה על דבר שהוא כל כך בסיסי וכל כך אלמנטרי, על הזכות שלנו - - -
פנינה תמנו:
ד"ר ביטון, את הרבה זמן מובילה את המאבק של המתמחים והרופאים
פנינה תמנו:
 מה התשובות שקיבלת בעניין הספציפי הזה, אם בכלל?
חיים ביטון:
דיברנו אז גם עם מנכ"ל ביטוח לאומי - -
פנינה תמנו:
מאיר שפיגלר
חיים ביטון:
- - וגם עם נציגי האוצר
חיים ביטון:
 מנכ"ל ביטוח לאומי אמר בצורה חד משמעית אז: התיקון שבוצע לא היה על דעתנו, אף אחד לא הבין בזמן התיקון את המשמעות של זה על הרופאות באופן ספציפי וקונקרטי, וברגע שזה נעשה כבר לא ניתן היה לתקן את זה
חיים ביטון:
 כאשר הלכנו והצגנו את זה לאוצר, דרך אגב, הם ביקשו מאיתנו כל מיני נתונים ומספרים, שאלו אותנו כמה נשים בשנה נהנות מהזכות הזאת, העריכו את זה במספרים מופרכים, ואחד הדברים הכי קשים שהיו לי כאישה קשה לשמוע, הייתה הטענה שבעצם זה שהעלינו את זה עכשיו לדיון ולמודעות תגרום ליותר ויותר נשים לדרוש את הזכות הזאת, ואז הם יגיעו למספרים ותקציבים שהם לא דמיינו
פנינה תמנו:
או ללדת – זה פשוט ידרבן אותן ללדת יותר ולשדוד את הקופה הציבורית, כי זו המטרה שלהן בחיים בתור רופאות
חיים ביטון:
בדיוק ככה