GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פנינה תמנו:
חברת הכנסת פרידמן, מה הטענה
מלי אורגד:
אני לא סתם אומרת, הדרום סובל מחוסר מאוד מאוד גדול במרכזי סיוע וגם המרכזי הסיוע הקיימים בדרום, הם כולם, ללא יוצא מן הכלל, בסכנת קריסה
פנינה תמנו:
אפשר להראות עוד הפעם את המפה של המרכזים בבקשה? אנחנו לא נקבל הזנחה
קריאה:
היא מדברת על מרכזי טיפול
קריאה:
זה לא אותה סוגייה, יש את המכרזים שלנו ויש את המרכזים הטיפוליים
פנינה תמנו:
אז מלי, תשובתך
מלי אורגד:
יש לנו שמונים מרכזים בפריסה ארצית, נכון זה לא פריסה - - -
אלי אפללו:
סליחה, זה רק מרכזים לטיפול בנושא המיני, או אלימות, תקיפה מינית, לא אלימות, או משהו כזה?
מלי אורגד:
לא, לאלימות יש לנו 170 מרכזים בפריסה ארצית, מרכזים שונים
פנינה תמנו:
רגע, בואו נעשה סדר, שנייה, ניתן לה לתת תשובה מסודרת ואם חסר, אני אומרת לכם שהוועדה לא תרפה, עד שיהיה, כולנו אזרחי מדינת ישראל, כולם חשובים, הפגיעות, לצערנו, נמצאות לאורכה ולרוחבה של מדינת ישראל
מלי אורגד:
אז עוד פעם, יש לנו שמונים מרכזי טיפול לבגירים, מגיל 18, רק לגבי נפגעי ונפגעות תקיפה מינית, אנחנו נותנים, גם עבור נפגעות וגם עבור נפגעים בכל הארץ
מלי אורגד:
 יש לנו 21 מרכזים אזוריים, עבור קטינים ועוד עשרות שלוחות כדי לעשות פריסה ארצית, עבור קטינים, רק נפגעי תקיפה מינית והוריהם
פנינה תמנו:
מלי, אבל זה לא נותן לנו תמונת מצב, אני אשמח, אם יש לך כאן, גאוגרפית, אנחנו - - -
מלי אורגד:
אני אוכל לשלוח את הרשימה
פנינה תמנו:
יש לך אותה כאן?
מלי אורגד:
אין לי את הרשימה של שמונים המרכזים פה לידי
פנינה תמנו:
אז אני אשמח שתעבירי לי, לפי, מרכז, צפון ודרום, כדי שאני אוכל להודיע, גם לחברי הכנסת ואם אנחנו נראה שיש אי איזון, או שיוון גאוגרפי, אנחנו גם נדאג לכנס את הוועדה ספציפית על זה
מטי צרפתי הרכבי:
אם יש מחסור, באיזה אזור גאוגרפי?
מלי אורגד:
במקומות שאין מרכז ונכון, אין מרכזים בכל המקומות, הם מגיעים למרכזים אזוריים, זאת אומרת, יש לנו חלק גדול מהמרכזים הם גם מרכזים אזוריים, אפילו אופקים, כדוגמא אופקים, יכולה להיות נפגעת שתגיע מיישוב, או איזה מושב ליד - - -
אלי אפללו:
זה כולל גם קטינים, מתחת לגיל 18?
מלי אורגד:
אז אמרתי, לגבי קטינים, יש לנו 21 מרכזים אזוריים ועוד עשרות שלוחות, שם הקמנו ממש שלוחות באזורי ספר
אלי אפללו:
אוקי ואיך החלוקה בין נערים לנערות? זה לא באותו מרכז, אני מניח
מלי אורגד:
לא, לא, לא, נפגעים ונפגעות, מתקבלים לאותו מרכז, לא פוגעים במרכזי ה-
פנינה תמנו:
אבל יש דיסקרטיות, גם קביעת השעות
מלי אורגד:
אני רק אומר מילה, ברשותך, אני אגיד שיש לנו שני הוסטלים לנפגעות תקיפה מינית, שני הוסטלים של נשים שיכולות להגיע, נשים שנמצאות במצב אקוטי מאוד קשה, יש לנו הוסטל חירומי שנשים יכולות להגיע, במקום להגיע לבית החולים וככה שלא בדיוק יטפלו בהן, מי שצריך לטפל בהן, כי הן בטראומה מאוד מורכבת וזה בדרך כלל, איזשהו פגיעה בילדות
מלי אורגד:
 ההוסטלים הללו, הוסטל אחד חירומי והוסטל שיקומי שאישה יכולה להגיע עד שנה וחצי וממש, בחודש הקרוב, אנחנו פותחים את ההוסטל השלישי, שעולה כשתיים וחצי מיליון ₪ וזה גם תוספת
מלי אורגד:
 אני כן אגיד שבשנתיים האחרונות, הייתה תוספת מאוד גדולה של המשרד
פנינה תמנו:
ההוסטלים, יש שם מענה טיפולי?
מלי אורגד:
בוודאי, יש שם מענה טיפולי של פעמיים בשבוע
פנינה תמנו:
כמה זמן השהייה הממוצעת?
מלי אורגד:
 הוסטל אחד הוא חירומי, עד ארבעה חודשים, זה יכול להיות בין כמה ימים, לעד ארבעה חודשים וההוסטל השני הוא ממש שיקומי, ממש יש שם הכנה לעבודה ולשיקום וכו', עד שנה וחצי
יסמין פרידמן:
איפה הם נמצאים?
מלי אורגד:
בבאר יעקב
מלי אורגד:
 סביב עמותה שנבחרה והיא זו שמפעילה את ההוסטלים והדבר האחרון שאני רוצה להגיד, אחרון, כי הוא גם חדש, מענה חדש שפתחנו, זה מקום בטוח, זה מעטפת טיפולית נוספת, מעבר לטיפולים הפרטניים של פעם בשבוע, נפגעת יכולה לקבל טיפול ולפגוש איש מקצוע
מלי אורגד:
 יש נפגעות, אנחנו יודעים שיש נפגעות שצריכות את המעטפת הזאת, להגיע לאיזשהו מרחב, אפילו לא פורמלי, אבל גם שם, הם יקבלו טיפול, בין פעמיים לשלוש פעמים בשבוע, הם יכנסו
אלי אפללו:
מה זמן המתנה של מי שרוצה את הטיפול? זה נקודה מאוד מאוד חשובה
מלי אורגד:
שאלה לגיטימית, כפי ששמעתם, יש כל כך הרבה נפגעים - - -
אלי אפללו:
נו, אז?
פנינה תמנו:
כמה ממתינים, מלי?
יסמין פרידמן:
אנחנו לא באים בטענות אליך, שואלים - -
מלי אורגד:
חס וחלילה
יסמין פרידמן:
את אשת המקצוע, אבל כל אחד מכיר את האזור שלו, אני מכירה את אזור הנגב, אני יודעת מה קורה בנגב, אני מכירה את המצוקה של ליזה ממסלן שנאבקת כל יום להשאיר את המקום הזה פתוח וליזה, נותנת שירות, מקריית גת ועד אילת
יסמין פרידמן:
 אני מכירה את המצוקה של ענבל בבאר שבע שהם בקושי מצליחות לשרוד
יסמין פרידמן:
 עכשיו אני גם יודעת איזה תור יש, אם את רוצה באמת טיפול שבועי, גם במרכז למשפחה ולילד בבאר שבע, שמקבל עליו מאות מקומות ולכן אני אומרת, אחד, יש חוסר במקומות בדרום בעיקר, אני לא יודעת מה קורה, אני רוצה לדבר על הדרום
פנינה תמנו:
כן, אז את תדברי על זה, בזמן הדיבור שלך
מרב מיכאלי:
רק שאלת השלמה אחת, גברתי היושבת ראש, ברשותך, כי הבנתי שאמרת שבסיס התקציב, התקבלה החלטה להעלות אותה לשמונה מיליון שקלים, זה כבר נמצא בתקציב שעבר?
מלי אורגד:
כן, זו ההחלטה, תקציב שעבר, כתוב בסעיף שמונה מיליון שקלים
פנינה תמנו:
כן, אני רק אעדכן אותך, חברת הכנסת מיכאלי, שגם היה כאן חבר הכנסת אלי רביבו והוא נאבק להביא תוספת
מרב מיכאלי:
שמעתי, הייתי כאן
מלי אורגד:
אז אני חושבת שזה מהלך חשוב, ראוי שהממשלה תעשה, אני חושבת שאתה יכול לתת לו כתף בעניין הזה
אלי אפללו:
דיברתי עם רביבו בחוץ
פנינה תמנו:
כך או כך, חברת הכנסת מירב מיכאלי, זכות הדיבור שלך, אחרי זה שלי, חברת הכנסת מירון וטל
פנינה תמנו:
 כן, בבקשה, חברת הכנסת מיכאלי
מרב מיכאלי:
תודה גברתי, אני מודה ומתוודה בפנייך שהסיבה שיצאתי החוצה, זה בגלל שאני נורא נורא מתרגזת, אז אני יוצאת החוצה בגלל שאת יודעת, מרים פה אמרה ארבעים שנה, חברת הכנסת בן ארי זה נשמע לה דה ז'ה וו, כי מ-2016 היא בזה, אז אני רק שלושים, אבל אנחנו באמת, זה פשוט בלתי נסבל, באמת, זה בלתי נסבל שחברותיי ממשרד הרווחה, באמת האחרונות שאפשר לבוא אליהן בטענות, הראשונות ששמחות לספק מענים, זה פשוט בלתי נסבל
מרב מיכאלי:
 אז בסדר, באמצע שנות התשעים, היינו צריכים לעשות מהלך של העלאת מודעות, איש לא היה מוכן אז לדבר על פגיעה מינית ואונס, זה היה ממש טאבו ונחשב מלוכלך ובזוי וכל מיני שטויות מהסוג שהיה מקובל אז
מרב מיכאלי:
 היום ברוך השם, כבר כולנו יודעות ויודעים, במה מדובר וכולם ממהרים לגנות, לגנות, אבל אז, מתה בגיל בלתי נסבל בצעירותה, בחורה שעברה אונס קבוצתי מזעזע שכולם יודעים אודותיו וכל השנים האלה, היא לא הצליחה לקבל טיפול, כי מדינת ישראל, לא מבינה שהיא מבזבזת הון אנושי משוגע, על פגיעה מינית, כל כל רוחב הקשת, בכל מקום, בכל גיל, בכל סוגי האוכלוסייה שלנו ואנחנו פשוט מבזבזות את החיים שלנו, של הילדות והילדים שלנו, של מקומות העבודה שלנו, של העתיד שלנו, על הדבר הזה שבסוף כולם מצקצקים עליו, אבל אף אחד לא שם את הכסף שלו, איפה שהפה שלו בהקשר הזה
מרב מיכאלי:
     זה באמת בלתי נסבל שבסופו של דבר, את רוב המעמסה של טיפול בנפגעות, עושה ארגון אזרחי שהוא ארגון חשוב בצורה בלתי רגילה שהביא לשינוי אדיר, אדיר במדינת ישראל, מרכזי הסיוע והמרכזים הנוספים, לחברה החרדית ולחברה הערבית, שבסך הכול עובדים בשיתוף פעולה מצוין ועובדים בשיתוף פעולה מצוין עם הרשויות, כמה שאפשר, אבל העובדה שמקסימום יש לנו להציע, חירום ואחר כך, באמת, טפטופי טיפות של טיפולי המשכי ואפס שיקום ואפס תמיכה כלכלית לשיקום, בגלל שנדרש שיקום מאוד מסיבי לאפשר לנשים לבנות חיים שהם חיים מלאים, שבהם את יכולה לעבוד, לפרנס את עצמך, להיות בטוחה מפגיעות עתידיות וכו' וכו'
מרב מיכאלי:
 גברתי יושבת הראש, אני באמת אומרת לך, כמה נשב בוועדה החשובה הזאת ונדבר על הדברים האלה, לפני שבאמת, נצליח לעשות שינוי במציאות ולכן - - -
פנינה תמנו:
אז אני מאמינה, למרות שזה טיפה בים, התוספת הזאת מבורכת, אני יודעת שכמו שאמרת, נשות הרווחה עובדות הרווחה הבכירות, עושות כל שביכולתן
פנינה תמנו:
 אני גם מאמינה שיש בשורות, יש איזה כיוון טוב ששר הרווחה שבה ומוסיף תקציבים, בין אם זה נשים שיוצאות מהמקלטים - - -
מרב מיכאלי:
תראי מה זה, את זה את מתחילה להגיד לי, עוד לפני שאמרתי שהכול פוליטי, בדרך כלל את מחכה לשלב שבו אני אומרת, זה הכול פוליטי, זה פוליטי, זה נובע ממקור של הכרה בשוויון, יגידו לך פה המקצועיות מספר אחת בארץ, שפגיעה מינית היא קשורה לאי שוויון, זה תמיד יהיה חזק על החלש
פנינה תמנו:
לא אמרתי שלא
מרב מיכאלי:
זה תמיד יהיה גדול על קטן
פנינה תמנו:
לא אמרתי שזה לא קשור לאי שוויון, שוב, תראי, חבל לי, חבל לי, אבל שוב את לוקחת את זה למקום - - -
מרב מיכאלי:
זכות הדיבור שלי
פנינה תמנו:
לא, את לא תנסי לשבש את מה שאני אומרת, בוודאי שזה אי שוויון, אחרת מה יש לי לשבת על הכסא הזה? אחרת למה שאני אשב פה ואת לא תלמדי אותי, מה זה אי שוויון, האמיני לי, מירב ואני לא רוצה להגיע למקומות האלה, את לא תלמדי אותי מה זה אי שוויון, אז בוודאי שכל הנגזרות האלה זה כתוצאה מאי שוויון
מרב מיכאלי:
פנינה, לפני שבאת לכנסת, את ואני ישבנו פעמים רבות ביחד, בפנלים שבהם דיברנו, כל אחת מהזווית שלה, על המאבק שלנו לשוויון, הדבר הזה מבחינתי, לפחות, לא השתנה
מרב מיכאלי:
 אני לא מסבירה לך ולא מלמדת אותך שום דבר, אני אומרת לפרוטוקול
מרב מיכאלי:
 אני באה לכאן כדי להגיד את הדברים האלה לפרוטוקול, כי אלוהים יודעת שהן לא צריכות לשמוע את זה, אוקי? וגם רוב חברות וחברי הכנסת שבאים לדיון הזה, שטורחים לבוא לדיון הזה, לא צריכים לשמוע את זה, כי הם יודעים ויודעות את הדברים האלה, אבל הפרוטוקול והזירה הציבורית והפומבית שלנו, כן צריכות לשמוע את זה, שזה על שוויון ושכשיש מצב שבו במדינת ישראל, אין הכרה חוקית בשוויון לנשים, אין, בהרבה מאוד וראינו על זה, קיבלנו על זה הוכחה אתמול, בפרסום הזה שאנחנו המקום האחרון ב-OECD בשוויון מגדרי
פנינה תמנו:
עם זה כולנו מסכימות
מרב מיכאלי:
אז אי אפשר להמשיך לעצום עיניים ולהבין שהעובדה שאין פה נישואין אזרחיים, שיש בעלות לבתי הדין הרבניים, האורתודוכסים שלא מכירים בשווין של נשים, ששולטים בהם רק גברים, שאין לנו דריסת רגל שם, שיש קואליציה שיש בה מיעוט מבוטל של נשים, ממשלה שלא הביאה שום תקציב משמעותי לעניין הנשים, שלא מוכנה לקדם, לא רק לא מוכנה לקדם, מתנגדת לאפשר קידום של מהלכים להתמודדות עם אלימות כלפי נשים
מרב מיכאלי:
 אי אפשר להתכחש לזה שזה קשור, קשר ישיר לפגיעה בנשים, אלימות, פגיעה מינית וכל דבר אחר על הרצף וכל זמן שלא נשנה את זה, אנחנו נמשיך לשבת כאן ולהגיד, יא, איזה כיף הוסיפו שני מיליון וחצי
פנינה תמנו:
תודה רבה מירב, חבר הכנסת דלל, בבקשה
אלי אפללו:
 קודם כל, ככול שיהיה נציג לוועדה לבחירת שופטים, אני מאוד אשמח שאת חברת הכנסת, פנינה תמנו שטה, תהי הנציגה
פנינה תמנו:
עכשיו גרמת לי להסמיק, אתה לא יכול לראות עלי שאני מסמיקה
אלי אפללו:
אמרתי את שלי
אלי אפללו:
 תראו, הנושא של תקיפה מינית מתחיל בחינוך וזה נכון שאנחנו יושבים פה ומדברים על אלימות ותקיפה מינית ותקיפה מינית היא נכונה לכל המגזרים, לא משנה אם אתה עשיר, עני, איפה אתה נמצא, באיזה רמה, איפה אתה גר, אין לזה שום חתך, או שום דבר, זה חוצה כל חתך שהוא ולכן, אני חושב שצריך להתחיל בחינוך
אלי אפללו:
 אני לא יודע אם נמצא פה מישהו ממשרד החינוך, או מוועדת החינוך, אני חושב שיש צורך לקדם תוכניות - - -
פנינה תמנו:
יש פה מישהו ממשרד החינוך?
אלי אפללו:
אני תיארתי לעצמי שלא, אבל לפני זה
אלי אפללו:
 אני חושב, זה נכון, צריך גם כספים וזה בסדר ואני חושב שמשרד הרווחה והעובדים שלו, עושים עבודה מדהימה ואני חושב ששר האוצר - - -
פנינה תמנו:
הנה, אנחנו עושים תיקון, כי השתלחו בהם לאחרונה, בצורה חסרת רסן, אני מי שיודעת לבקר את הרווחה על הרבה מאוד דברים, כמי שפעלה לצמצום הוצאת ילדים מהבית, אבל לאחרונה, שלא בצדק, משתלחים בהם בצורה מזעזעת
אלי אפללו:
אני רוצה להודות גם לחברי אלי רביבו
אלי אפללו:
 תראו, אני באמת, רוצה להתנצל בפני עובדי הרווחה, אני לא פגעתי, אבל אני רוצה להתנצל בפני אלה שפגעו ואני חושב שאתם עושים ועושות עבודה נפלאה ויישר כוח
אלי אפללו:
 אני חושב ששר האוצר הנוכחי וגם שר הרווחה וגם מרכז הקואליציה אלי רביבו, בוועדת הכספים, הוסיפו יותר תקציבים וישנה יותר מודעות לנושא הזה, אבל, אבל, אני עדיין חושב שהנושא צריך להיות בבסיס, לא רק בבסיס התקציב, אלא בבסיס ההבנה, מה זה מעמד אישה, מה זה אישה, נושא של אלימות, נושא של מיניות, כל הדברים האלה, יוצרים את הבעיה, אם אנחנו לא נתחיל מהגיל הקטן, בגיל הרך, תבינו את הדברים האלה
אלי אפללו:
 אני חושב ש- - -
פנינה תמנו:
כיושב ראש הוועדה לזכויות הילד
אלי אפללו:
נכון, אז אני אומר את זה בדיוק, לא צריך לקרוא למטפלת בגיל שלוש, או בגיל שנתיים, מטפלת, או עוזרת, צריך לקרוא לה מחנכת, מחנכת, כי אנחנו צריכים לחנך את הגיל הרך ואת הילדים שלנו, כבר מגיל קטן של אי פגיעה ואי תקיפה של נשים ולהיפך ולהתייחס למיניות בצורה שונה לחלוטין ואותו דבר לאלימות בכלל וכל תקיפה ואז אנחנו בעצם, לא נדבר פה, לא על כמה מרכזים וכמה אנשים וכמה תקציבים
פנינה תמנו:
וכמה גרושים בדיוק שזורקים לנו
אליהו מרידור:
ולי רק נותר להודות לבורא עולם שאלה חבריי בוועדת הכספים ובסיעה
פנינה תמנו:
וגם בוועדה הזאת
פנינה תמנו:
 אז קודם כל, תראו, לא מובן מאליו, באים לפה הרבה מאוד חברי כנסת שמצדיעים לכם על העבודה, כולל הרב אשר מלמד, יושב ראש ומייסד המרכז הישראלי למוגנות ורחל יעקב, מנהלת אדמיניסטרטיבית של מגן
פנינה תמנו:
 אנחנו מעריכים את העבודה שלכם, יש לכם פה כוחות קואליציה ואופוזיציה שאנחנו מגויסים לנושא הזה
אליהו מרידור:
אין קואליציה ואופוזיציה פה, אין, אנחנו גוף אחד
דבי ביטון:
צריך להגיד רשות, רשות במעמד האישה ששם התנקזו הכספים שתרכז את כל ה- - -
פנינה תמנו:
אבל עכשיו, קודם כל, קיבלנו כמה בשורות, אחד, יש עלייה בבסיס התקציב של 2
פנינה תמנו:
5 מיליון, מחמש וחצי לשמונה ויש לנו את חבר הכנסת אליהו רביבו שהוא גם מרכז הקואליציה בוועדת כספים, מה שאומר שאי אפשר להזיז בלעדיו כלום, שהוא גם עובד על זה כבר תקופה, אני מאמינה שאנחנו במגמה טובה
פנינה תמנו:
 אני רוצה לתת ל-ט' לדבר, אני קראתי קודם את התקנה, אני רוצה להודות לך שאת נמצאת כאן איתנו
ט':
תודה רבה לך
אליהו מרידור:
ברשותך, לפני שט' מדברת, גברתי היושבת ראש, אני רוצה לומר לך שהייתה לי איתה ועם המלווה שלה, פגישה בשש עיניים, פגישה שלא הותירה אף עין יבשה
אליהו מרידור:
 את גיבורה, את אמיצה, יש בכוחך, אל תשברי, תמשיכי ואני מעריך את העובדה שאת כבר לא נלחמת את המלחמה האישית שלך, את באה לשמש פה להרבה מוחלשות ונפגעות ונרמסות ותמיד תדעי שאף פעם את לא מדברת, רק בשם עצמך והלוואי, אם אחד, או אחת ינצלו, כתוצאה מהנושא שאת מציבה, כבר הרווחת את עולמך, יישר כוח
פנינה תמנו:
תודה, בבקשה
ט':
אז שלום לכולם, אני ט', נפגעת פרשת אייל גולן
ט':
 מתמודדת כעשור עם הפגיעות והנזקים, הטראומה והשלכותיה וכשש שנים במאבק משפטי וציבורי, בתביעה נזיקית, הכוללת רשימה ארוכה של פוגעים גברים שברובם, בשנות החמישים לחייהם, הנתבעים על עבירות שבוצעו בי ב-2013, בזמן שהייתי קטינה, ילדת בית ספר, עדיין לא מעוצבת נפשית, מה שנאמר, גיל הטיפש עשרה
ט':
 כשיצאתי למאבק, לא ידעתי ולא כל כך הבנתי, מול מה אני הולכת להתמודד ואיזה כוחות נדרשים ממני כדי לעשות מאבק
ט':
 אני יכולה להגיד שעברתי מסע קשה, מתיש, עם מחירים מאוד כבדים ומשמעותיים
ט':
 בחיים שלי נתקלתי בהמון אנשים טובים בדרך ובגופים, כמו איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית, שאם האיגוד לא היה מלווה אותי ותומך בי, אני לא יודעת, איפה הייתי היום
ט':
 במשך הרבה שנים הם דואגים לי לתמיכה במאבק וייעוץ בדרך והאמת היא שהמדינה לא כל כך השתתפה איתי ולא הייתה בשבילי, לא בשיקום ולא במאבק
ט':
 אני היום בת 27, אמא לשני בנות על הרצף האוטיסטי, מאובחנת כפוסט-טראומטית וכרגע, מנהלת את התביעה האזרחית, מול 16 איש חזקים כלכלית, בעלי כוח והשפעה, כמעט בכל תחום במדינה
ט':
 לא אפרט באיזה דברים זה התבטא במאבק שלי, אבל זה מאבק של דויד וגוליית
ט':
      הייתי רוצה לראות אתכם כמשפיעים, יותר נכון, בעלי רצון ויכולת להשפיע ולדאוג לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית, לתת לנו מעטפת שתאפשר לנו להשתקם מאותה טראומה שעוצרת חיים ואת התפקוד בכלל ושומטת את הקרקע בין הרגליים
ט':
 אני צריכה כוחות להיות גם עם הבנות שלי, ששתיהן עם מאה אחוז נכות, שזה דבר לא פשוט בפני עצמו ובנוסף להתמודד עם הפוסט טראומה שלי, עקב הפגיעה ולהתמודד מול אותם הפוגעים ולהיאבק מאבק ציבורי
ט':
 כל זה, ללא תמיכה ועזרה, לא יכול להתקיים
ט':
 לפני כמה שבועות התבשרנו על מותה של יעל גרינברג זיכרונה לברכה, נפגעת עבירה שעשתה קצת מן השינוי בתפיסת העולם שהייתה מעוותת, מאשימה את הקורבן, היא נאבקה בכל הכוח, איפה שרק יכלה ולבסוף זה נגמר במוות טרגי, בכך שסיימה את חייה ונדמו פעימות ליבה הסובל, מכך שהמערכות והמדינה הוזילו יד
ט':
 ידוע ששמונים אחוזים מתיקי- סליחה - - - [בוכה]
אלי אפללו:
את אישה אמיצה
פנינה תמנו:
תנשמי יש לך את כל הזמן
אלי אפללו:
אישה אמיצה בהחלט, מגיע לך מחיאות כפיים
ט':
תודה רבה
ט':
             ידוע ששמונים אחוז מתיקי עבירות מין, נסגרים מחוסר ראיות בעיקר ואין מענה מצד החוק, כמו במקרה שלי
ט':
 גם אחרי שהתלוננתי והתעמתי עם הפוגעים, התיק נסגר מחוסר ראיות והתביעה האזרחית ממשיכה ואני צריכה להמשיך לחפש כוחות, כי אין מענה מצד המדינה ואין הכרה
ט':
 ההתמודדויות עם הפגיעה ואחריה הן רבות, הן קשות מנשוא, הגיע הזמן לתת לנפגעות ונפגעים את זכות השיקום, הטיפול והתמיכה הראויים, בלווי הקורבן, גם מצד המדינה, פשוט להכיר בנו
ט':
 אני לא רוצה להיות חלק מסטטיסטיקה, או לגמור את חיי במוסדות פסיכיאטריים, במקרה הטוב, כי גם הייתי שם גם
פנינה תמנו:
מי נותן לך היום עזרה?
ט':
האיגוד בעיקר, את הטיפול של הרווחה סיימתי כבר מזמן, כי אמרו שיש המתנה של עוד נשים נוספות שמחכות בתור הרבה זמן ולא נלחמתי על המשך
פנינה תמנו:
מלי, אנחנו צריכים לעזור לה
מלי אורגד:
כמה זמן קיבלת טיפול?
ט':
חצי שנה בערך
מלי אורגד:
הטיפול שלנו נמשך עד שלוש שנים ואפשר להמשיך אותו גם עד חמש שנים
פנינה תמנו:
ברור שהסיפור שלה הוא אחד מיני רבים
מלי אורגד:
אני מוכנה לבדוק את זה
רונית אילתי ממן:
סליחה שאני מתערבת, גם שהיא קיבלה טיפול במקום שהיא גרה בו, זה היה פסיכולוג גבר ולא פסיכולוגית אישה וגם בזה היינו צריכות להתערב ולתווך
מלי אורגד:
בסדר, נבדוק את זה
פנינה תמנו:
את יכולה להמשיך
ט':
תודה, אני לא רוצה להיות חלק מסטטיסטיקה ולגמור את חיי במוסדות פסיכיאטרים, במקרה הטוב, למרות שגם שם הייתי, שלוש אשפוזים בכפייה, אחרי החקירות, לפני עשור, בשנת 2014, כי להתמודד מול כל הרוע והפגיעות שעברתי, בלתי אפשרי, בלתי אפשרי לחיות עם זה, זה פשוט לחיות בגיהינום
פנינה תמנו:
ואת היית רק בת שש עשרה
ט':
שש עשרה וחצי
פנינה תמנו:
שש עשרה וחצי, זה נורא
ט':
במשך שנה, כל המנגנון של הניצול המיני - - -     ומדובר בגברים בוגרים
ט':
אייל גולן וכל החבורה שלו, יח"צנים, אנשי עסקים - - -
אליהו מרידור:
אני מציע בבקשה לסייג, ברשותך, לא כל החבורה, אנחנו לא יודעים, אין להם יכולת כרגע להגן ואנחנו חייבים להיות מאוזנים - - -
נעמה לזימי:
למה אתה מסייג אותה? תנו לה להגיד - -
אליהו מרידור:
כי אי אפשר להגיד כל החבורה - - -
נעמה לזימי:
היא יכולה להגיד מה שהיא רוצה, בבקשה, לא לסייג אותה, תן לה להביע
אליהו מרידור:
נעמה, האמרה שלה היא כל כך חזקה ומצדיקה בפני עצמה, אני חושב שכדי שיישאר אותנטי - -
נעמה לזימי:
לא, תיתן לה להמשיך, אלי תקשיב, יש קודים לדברים האלה, טוב שאתה פה, אנחנו לא נשתיק אותן, הקול שלהן חשוב, מה שאת אומרת חשוב, כל דבר, תמשיכי, הכול בסדר, לא נשתיק אותך פה
פנינה תמנו:
תודה, נעמה
פנינה תמנו:
 תמשיכי
ט':
תודה, זה פשוט לחיות בגיהינום עם עצמך, אני חייבת עזרה, אני רוצה עזרה, אני מקבלת אותה, אבל אני רוצה גם שהמדינה שלי, תכיר בי, בטראומה שלי, בהשלכותיה על חיי ועל עוד רבים ורבות, נפגעים ונפגעות כאחד
ט':
 אני קוראת לכן ולכם, חברי וחברות כנסת מכובדים, תקימו תוכנית משותפת וסל שיקום לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית, אל תפקירו אותנו, אל תבטלו אותנו
ט':
 מדינת ישראל, אל תפקירי אותנו, אל תשליכנו לעת פגיעה, לעת פוסט טראומה
ט':
 תודה רבה לכולן ולכולם, על הבמה ועל הזכות להגיע לכאן היום
פנינה תמנו:
תודה לך שאת כאן, באומץ לב גדול
פנינה תמנו:
     אני גם רוצה לומר לך שגם אני שמחה לשמוע שאת אמא לשתי בנות, אני יודעת קודם גם מעט דיברנו, אני בטוחה שאת תמצאי את כוחות הנפש וזה שאת נמצאת כאן, מלמד על זה שיש בך את כוחות הנפש ואת רואה בכך שליחות ובגלל זה את כאן
פנינה תמנו:
 אף ילדה, אף נערה, לא צריכה להיות בסיטואציה שאת היית בה ואנחנו, גם מהדברים שלה, עולה, מלי, שאחת הבעיות האקוטיות זה התורים הארוכים וחוסר המענים ובוודאי, בסוף לשלוח לפסיכולוג, לא שאני חלילה פוסלת, אבל הנושא הוא כל כך רגיש, נערה שפגעת, הולכת לפסיכולוג ובסוף עוצרים את זה, לא טיפול שלם
פנינה תמנו:
 היא בעצם תשקיף למציאות ואנחנו צריכים לחשוב, איך בכל זאת, מצד אחד אנחנו נותנים מענה, זרקור על המרכזים, אבל נראה לי, על הטיפול הפסיכולוגי הארוך, בתוך הקהילה, בעיה אקוטית מאוד
פנינה תמנו:
 אני רוצה לתת לחברת הכנסת, מטי צרפתי הרכבי, את זכות הדיבור, אחר כך, רק חברי כנסת שרוצים לדעת את התור, אחרי זה פרידמן ואחר כך, שרון ניר
מטי צרפתי הרכבי:
תודה גברתי
מטי צרפתי הרכבי:
 חברה נמדדת בטיפול שלה בחוליות החלשות ואני חושבת שאנחנו כחברה, שאנחנו מסתכלים במראה, אנחנו צריכים להתבייש, קיבלנו לזה חיזוק אתמול עם הדוח של ה-OECD ולא נרחיב
מטי צרפתי הרכבי:
 אנחנו בבעיית עומק, זה אחד הסימפטומים ואם אנחנו מדברים על מיעוט נשים בקבלת החלטות ואם אנחנו מדברים על מיעוט בפוליטיקה ומפלגות שמדירות נשים ומיעוט שרות ומיעוט מנכ"ליות ומיעוט נציגים, זה הכול וזה בחינוך וזה ברווחה וזה בחקיקה, זאת אומרת, אנחנו בבעיית עומק שורשית שאנחנו חייבים לטפל בה כחברה וזה אחד הסממנים
מטי צרפתי הרכבי:
 אני רק רוצה, זה ככה ואני מודה לך, על הדיון המאוד מאוד חשוב ואני חושבת שאנחנו צריכים לצאת עם קריאה, באמת עם אפס סובלנות, בכל מה שקשור בהיעדר שוויון, גם בנושא של תקיפות, אבל בכל דבר, בהשחתת שילטי החוצות ובהאדרה מהמרחב הציבורי וזה בתוכניות לימודים, זה בכל מקום
מטי צרפתי הרכבי:
 אנחנו כאן היום מדברים בעיקר על הארגון של מרכזי הסיוע
מטי צרפתי הרכבי:
 מרכזי הסיוע, לפי הגרף שהוצג כאן, כל שנה, יש עלייה בעשרה אחוז, בפחות מעשור, מספר הפניות הוכפל, במתמטיקה שלי, מחמישה וחצי מיליון, היה צריך להיות לפחות 11 מיליון, כמו שבממשלה הקודמת, אם זה היה בהסכמים קואליציוניים, בסדר, בבסיס התקציב צריכה להיות מגמת עלייה שיטתית, כי אנחנו רואים שמרכזי הסיוע נותנים מענים, עובדה שגם רואים את המגמה של העלייה - - -
פנינה תמנו:
אבל הם לא יכולים להכיל את כל הפניות, חמישים אלף פניות, 14 אלף פניות חדשות, זה בלתי אפשרי
מטי צרפתי הרכבי:
גברתי, יושבת הראש, מה שאני אומרת ששמונה מיליון בבסיס התקציב, גם אם זאת עלייה בשניים וחצי מיליון, זה לא מספיק, לאור המגמות של העלייה, לאורך השנים, צריכים לתת להם את היכולת, לתת את המענים כגוף אזרחי - - -
פנינה תמנו:
אז הנה, אנחנו רבים על פירורים, זו האמת, צריך לומר, זו בושה וחרפה, איפה נציגת האוצר? שתואיל בטובה לבוא, זה לריב על פירורים, בזמן שיש חמישים אלף פניות, בזמן שאנחנו רואים מה קורה עם הרווחה - - -
שלי טל מירון:
פנינה, אתמול העבירו 250 מיליון
פנינה תמנו:
בוודאי, בוודאי, לא מצאו עוד עשרה מיליון לדבר הזה?
שלי טל מירון:
הכול סדרי עדיפויות
מרים שלר:
מ-11 מיליון, יוקר המחייה עולה, עולה, עולה - - -
שלי טל מירון:
אני הייתי מקבלת את התיקון הזה, מחמישה וחצי לשמונה מיליון, אם הוא היה מבטא את העלייה, זאת אומרת, יש כאן גוף, מרכזי הסיוע, פועלים בתת-תנאים ורואים את הסטטיסטיקה ולכן הקריאה שלי היא שברור שזה צריך להיות בבסיס התקציב, אבל זה צריך להיות בתאמה, למגמת העלייה וזה מוכרח להיות
פנינה תמנו:
תודה, קצר, כדי שאנחנו ניתן גם לאורחים שלנו לדבר, חברת הכנסת פרידמן, נעשה פאוזה שנייה ונעבור לרב אשר מלמד
יסמין פרידמן:
האמת שרציתי להגיד כמה דברים, אבל - - -
פנינה תמנו:
את רוצה לתת לרב מלמד קודם?
יסמין פרידמן:
זה יהיה קצר, ממש קצר
יסמין פרידמן:
 אני רציתי להגיד כמה דברים, אבל אני לא מסוגלת, אחרי ששמעתי אותך, אז אני רוצה לבקש סליחה, סליחה שנאלצת לעבור דבר כזה, סליחה שלא היה שם אף אחד שיגן עלייך וסליחה שעדיין אין אף אחד שמגן עלייך
יסמין פרידמן:
 התפקיד שלנו פה בכנסת, צריך להיות, לאפשר לפחות לנשים, אחרי שעברו את זה ולילדות כמוך, את הסיוע המינימלי כדי להמשיך בחיים שלך
יסמין פרידמן:
 אז יש כל כך הרבה מה לעשות ואני מבטיחה שאני לפחות אנסה, אבל בינתיים, אני רק רוצה לבקש סליחה, תחזיקי מעמד, כי את באמת חזקה
ט':
תודה רבה לך על המילים המחזקות
פנינה תמנו:
תודה, חברת הכנסת פרידמן
פנינה תמנו:
 אני אספר לכם שביום חמישי נסעתי לביתה של חיילת, אחרי ששמעתי ולא האמנתי, האמא מתקשרת אליי, חיילת עוברת פגיעה מינית בבסיס, בסוף, היא מבקשת קב"ן, לא מקבלת קב"ן, שולחים אותה למרפאה
פנינה תמנו:
 ביום שישי, היא מסיימת שם רק בארבע, לא הולכת לבסיס, כי אין לה תחבורה ציבורית, אתה יודע את מי הכניסו לכלא? אותה, אותה והיא לא ראתה קב"ן, גם המרפאה הזאת זה לא קב"ן
שרון ניר:
מזעזע
פנינה תמנו:
ועוד אומרים לה, היא מסמסת שהיא במצב של חרדה, 'את לא נראית בחרדה', הדבר היחיד התקין שם, זה שאת החייל שלחו לכלא, אבל הטיפול, שום טיפול, שום דבר ושום כלום וזה שאת מבקשת ממנה סליחה, הבנות שלנו, אני אומרת לכם, מופקרות, יד ימין, לא יודעת מה יד שמאל עושה
פנינה תמנו:
 אגב, 'מהות', שזה המרכז שנותן, שרון, זה למה התקשרתי אלייך, עוד לא דיברנו למה התקשרתי, מהות אומרים, היא בפוסט טראומה - - -
שרון ניר:
היא לא קיבלה טיפול, יש שם -?
פנינה תמנו:
לא קיבלו, אמרו זה המלצה, המפקד הבריון הזה אומר, 'אם היא לא תבוא עכשיו, את הולכת לכלא, האמא, אל תתערבי', האמא אמרה, 'על גופתי, אני גידלתי ילדה בריאה, שלחתי אותה לצבא, פוגעים בה מינית ואתה תגיד לי שעכשיו אני לא יכולה להתערב?' הנעתי את האוטו, נסעתי לשם, אני לא האמנתי, אמרתי את לא הולכת לצבא, לא כי אני מעודדת לעבור על חוקים, התקשרתי לראש אכ"א, בושה וחרפה וזורקים לנו פירורים, זו האמת, זורקים לנו פירורים, איפה נציגת האוצר? הרב מלמד, בבקשה
מלמד:
תודה, שומעים פה דברים מאוד קשים, אני רק אגיד את הרקע שלי - -
נעמה לזימי:
תעשי על זה דיון, זה מטורף
פנינה תמנו:
אני מקיימת דיון, דיברתי עם יושב ראש ועדת חוץ וביטחון, זה לא יהיה מאבק רק שלנו, זה לא יהיה מאבק רק של נשים והוא ישר הרים את הכפפה, חבר הכנסת אדלשטיין ואמר לי, אנחנו מקיימים דיון, דלית אנחנו כבר מקווים, היינו אמורים מחר, האמת שזה לא התסדר לוועדה, כי יש הרבה דיונים
פנינה תמנו:
 שבוע הבא אנחנו נעשה דיון, כל חבר הכנסת אנחנו נגיע
פנינה תמנו:
 לא יהיה דבר כזה שגורם מטפל יהיה גורם ממליץ וגם שם, נתנו לקב"ן, אגב, נתנו לגבר לראות אותה שהוא אמר לה, 'את תהי מוטרדת כל החיים, איך תתמודדי עם זה', לא משנה, סליחה, הרב מלמד, בבקשה
מלמד:
התחלתי לומר שאנחנו שומעים פה דברים מאד קשים, אני רק אגיד רקע לגביי
מלמד:
 אני הייתי קצין משטרה במשך 22 שנה, בתפקיד רב משטרתי ולקחתי על עצמי לעסוק בתחום של הנגשת שירותי משטרה, לחברה החרדית, לצערי הרב, זה מהר מאוד הגיע לפגיעות מיניות, אני בתחום הזה של פגיעות מיניות בחברה החרדית, קרוב ל-25 שנה, אני חי את זה ולפני כארבע שנים, פתחנו את המרכז הישראלי למוגנות, קיבלנו הכרה לפני חצי שנה, כמרכז סיוע
מלמד:
 אני רוצה לומר לכם מהניסיון שיש לי 25 שנה
מלמד:
 אני אומר דברים קשים, הנושא של הפגיעות המיניות בחברה הישראלית, נמצא בחצר האחורית, אנחנו פה מדברים על הרווחה, אני ישבתי מול שרת החינוך, יפעת ביטון שאשא שהייתה יו"רית בוועדה למען זכויות הילד, ארבע שנים, ארבע שנים שמעה מהבוקר עד הלילה, ילדים שנפגעים, איך יכול להיות שברגע שישבת על כיסא של שרת החינוך, לא חייבת מורים ולא את המורות ולא את הגננות
מלמד:
 אשתי גננת במשרד החינוך 30 שנה, לפני חמש שנים אמרו לה, אם לא תלמדי 30 שעות עזרה ראשונה, נפסיק לך את המשכורת - - -
פנינה תמנו:
ודווקא את זה לא מחייבים