GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב:
 אנחנו קיבלנו מקור מידע מהמשטרה שאמר לנו שהצו חיפוש אפילו לא הועבר מבית הדין למשטרה
אורי מקלב:
 אישה בת 30 שהחיים שלה נעצרו, היא סבלה בחיי הנישואים שלה, היא סובלת עכשיו בניסיונות שלה להתגרש
אורי מקלב:
      אני שואלת באמת, זה מונח בפתחיכם, בתי הדין הרבניים, מה אישה כזו אמורה לעשות? היא התחתנה עם האדם הלא נכון, היא עשתה טעות, אבל עכשיו היא לנצח תצטרך להישאר נשואה לו? היא אישה חזקה מאוד, היא לא הייתה שורדת אם היא לא הייתה חזקה, אבל הנה, היום לדיון היא לא יכלה להגיע
אורי מקלב:
 כל דיון בבית הדין, כל פעם שהנושא הזה צף, זה משבר רגשי, יעידו פה הנשים שעוברות את זה
אורי מקלב:
      עגינות זה לא משהו שעובר ליד הנשים, זה לא שאישה ממשיכה לתפקד, ממשיכה לעבודה ממשיכה לגדל את הילדים ועגינות זה משהו שהולך לידה
אורי מקלב:
 זה משהו שמשפיע על כל תחומי החיים, זה מביא למצבים נפשיים מאוד קשים, יש לנו אישה שהתחילה לקחת כדורים פסיכיאטריים והייתה כמעט על סף אשפוז וזה קרה בעקבות המצב הכלכלי והמצב הרגשי שהיא הגיעה אליו בבתי הדין הרבניים
אורי מקלב:
     אני רוצה להתייחס פה לעוד נקודה אחת, שזה העניין של שילוב נשים בבתי הדין הרבניים
אורי מקלב:
 בתי הדין מורכבים מגברים בלבד
אורי מקלב:
 אין ויכוח שהחוויה של נשים בבתי הדין, במיוחד נשים נפגעות אלימות ועבירות מין, היא חוויה קשה וטראומטית
אורי מקלב:
 כדי להוכיח עילות גירושים, מגיעים הדיונים לעיתים קרובות לשיח על נושאים אינטימיים, כניסה לפרטים על טיב יחסים בין בני הזוג, תדירות, וכיוצא בזה
אורי מקלב:
 כאשר מדובר באישה נפגעת אונס או אלימות הדיונים האלה פשוט מהווים שחזור של הטראומה, והעובדה שכל זה קורה באולם מלא בגברים, הדיינים, הקלדן, באי הכוח של הצדדיים, היא פשוט בלתי נתפסת, ואנחנו כבר במשך מספר שנים מנסים לקדם את הצעת החוק לשילוב נציגות ציבור בבתי הדין הרבניים, שזו בעצם הצעה
פנינה תמנו:
גם הגשנו את הצעת החוק עכשיו מחדש, ואני חושבת שזה יכול להיות פתרון שהוא מקדם שוויון והוא גם נכון
פנינה תמנו:
 גם מבחינה הלכתית הוא אפשרי
אורי מקלב:
זו בעצם דרך להכניס נשים מבלי להידרש לסוגייה ההלכתית של האם אישה יכולה לשמש כדיינית או לא? אנחנו לא מבקשים שאישה תהיה דיינית, אבל אנחנו מבקשות שיהיו שם נשים בתוך אולם הדיונים
אורי מקלב:
 כי לדיונים בבתי הדין מגיעים נשים וגברים, זה לא דיונים של גברים בלבד
אורי מקלב:
 אז לא יכול להיות שגברים רק יהיו חלק מהמערכת
אורי מקלב:
     אני רוצה להגיד שלאורך הדורות חכמי ההלכה הניבו מדיניות הלכתית מקלה על מנת לסייע לעגונות, לצערנו המדיניות היום בבתי הדין, כפי שאנחנו רואות אותה ואנחנו מייצגות באמת מאות נשים מידי שנה, המדיניות היא הרבה פעמים מדיניות מחמירה, וההחמרה הזו היא על גבן של הנשים העגונות
אורי מקלב:
 זה כאילו כמו כשרות בד"ץ שהם מנסים לשים על הגט
אורי מקלב:
 אבל זה ממש טובל ושרץ בידו, כי עד שהגט הוא לא ממש ממש הכי הכי טוב ,האישה הזאת נשארת עגונה ומשלמת על זה מחירים כבדים
פנינה תמנו:
 פנינה עומר, מנכ"לית יד לאישה
פנינה עומר:
תודה רבה
פנינה עומר:
 אני אהיה מאוד ממוקדת ומאוד ספציפית בסוגייה אחת שאנחנו חושבות שאפשר לקדם אותה ובתי הדין הרבניים יכולים וצריכים לעמוד לצידנו
פנינה עומר:
 המציאות העגומה מלמדת, שגשר שעליו צועדים הזוגות המתגרשים הינו גשר מט ליפול
פנינה עומר:
 בתי הדין הרבניים פועלים באמצעות קליטת הפצועים שנופלים מהגשר, והפצועות, אך למרבה הצער לא תמיד מצליחים לרפא את שברונן
פנינה עומר:
     עמותת יד לאישה מייצגת נשים מסורבות גט ועגונות בבתי הדין הרבניים למעלה מ-25 שנים
פנינה עומר:
 בחזית העשייה שלנו צוות של טוענות רבניות דוברות הלכה, הכלים באמצעותם אנחנו פועלות לשחרר עגונות, הם הלכתיים, וכך גם הכלים שאנחנו מפתחות ומקדמות למניעת התופעה
פנינה עומר:
 קיימים היום מגוון פתרונות מניעה הלכתיים שפותחו על ידי תלמידי חכמים, שיש בכוחם להקדים תרופה למכה, ולתת מענה למצוקתן של מרבית מקרי העגונות וסרבנות הגט
פנינה עומר:
 פתרונות אלו מגלמים בקרבם אמירה ערכית חשובה שנוטלת אחריות, שלא מוכנה להשלים עם עגינות כגזירת שמיים ולא מוכנה לקבל מציאות מעוולת הנובעת ומתקיימת מכוחה של ההלכה
פנינה עומר:
      חכמי ההלכה לאורך הדורות פעלו על פי ערכי הצדק וכוח דהיתרא בכדי שלא תהיה אישה יושבת באלמנותה בעוד בעלה בחיים
פנינה עומר:
 בין הפתרונות המוצעים, נבקש לשים את כובד המשקל על הפתרון שזכה לתמיכה הלכתית רחבה ביותר, אך חרף זאת טרם הוכר רשמית ואף לא הוטמע בציבור הרחב כפתרון רווח למניעת סרבנות גט
פנינה עומר:
 הסכמי קדם נישואים המבוססים על מנגנון הילכתי של מזונות מוגדלים, קיבלו את הסכמתם של רבנים ותלמידי חכמים רבים, ומוצעים היום לזוגות המתחתנים על ידי ארגונים שונים, ביניהם ארגון רבני צוהר ורבני בית הלל ועוד
פנינה עומר:
 כך, לדוגמה, ההסכם לכבוד הדדי שזכה לאישורו ההלכתי של אחד מגדולי הדיינים בדור האחרון, הרב זלמן נחמיה גולדברג זכר צדיק לברכה, שהיה דיין בבית הדין הגדול ופסיקותיו היו מקובלות על כלל המגזרים
פנינה עומר:
     ועכשיו אני רוצה להודות לרב אלי בן דהן ולרב אליהו מימון שהצטרפו אלינו היום
פנינה עומר:
 תראו כמה ספציפית אני בבקשה שלי להצטרף אלינו ולקדם את הפתרון הזה
פנינה עומר:
 כבר בשנת 2004 הרב אליהו בן דהן, בעת כהונתו הקודמת כמנכ"ל בתי הדין הרבניים הביע עמדה בכנס שהתקיים באוניברסיטת בר אילן, לפיה, ראוי לחתום על ההסכם לכבוד הדדי שהינו בר תוקף הלכתי
פנינה עומר:
 גם בראיון לג'רוזלם פוסט ב-2007 כבוד הרב אלי בן דהן תמך באופן עקרוני בהסכמים וטען כי הרבה דיינים מקבלים אותם אם הם על פי ההלכה
פנינה עומר:
 וכך, בהשתלמות לעורכי הדין משנת 2008, ובראיון משנת 2008 אמר הרב אלי בן דהן כי הסכמי קדם נישואים יכולים להיות כלי עזר בייעול תהליכי גירושים
פנינה עומר:
      גם הרב אליהו מימון מנהל אגף עגונות בבתי הדין הרבניים תמך בהסכמים הללו, ובדיון שהתקיים ב-2011 בכנסת לרגל יום העגונה אמר, ואני אקצר, הוא ברך על היוזמה ואמר, ההצעה שהועלתה כאן וכבר מתגלגלת הרבה שנים היא נכונה, וצריך להביא אוותה יותר לידיעת הציבור
פנינה עומר:
 בתי הדין תומכים בעניין הזה ואין שום סיבה שזה לא יהפוך לאט לאט חלק מהליך הנישואים
פנינה עומר:
 אתם השותפים שלנו
פנינה עומר:
     נוכח הדברים הברורים הללו, היינו מצפות שבתי הדין הרבניים יובילו את קידומם של פתרונות אלו, ויפעלו באופן נמרץ לעודד זוגות לחתום על ההסכם, אך לא כך הדבר במציאות
פנינה עומר:
 הקול הרשמי של בתי הדין הרבנים לצערנו, אינו תומך בקידום ההסכמים האלו ולפעמים אף מתנגד
פנינה עומר:
     לאחרונה, הרב איגרא דיין מכהן בבית הדין הגדול התבטא בראיון לעיתון מקור ראשון אוקטובר 2021 ואמר כי אף שאין בעיה הלכתית בהסכמים, אין לקדמם בשל שיקולים של מדיניות ציבורית
פנינה עומר:
 אז אני קוראת אליכם, שותפים שלנו לדרך, ואליכם חברות וחברי הכנסת שלצערי לא טרחו להגיע לדיון הזה, מדובר בסוגייה חברתית
פנינה תמנו:
צריך לומר ביושר שלצערנו באמת לא הרבה חברי כנסת עוסקים בנושא העגינות, אבל זו תהיה המשימה שלי
פנינה עומר:
ביושר ובצער, ותודה שאת כאן בשביל להשמיע את הקול הזה
פנינה עומר:
 מדובר בסוגייה חברתית חוצה מגזרים הפוגעת מידי שנה במאות זוגות שמנהלים הליכי גירושים
פנינה עומר:
 מקורה של המצוקה אמנם מצוי בעולם ההלכתי, אך ההשלכות שלה הנוגעות לזכויות יסוד אזרחיות, ובאחריותכם חברי וחברות הכנסת, פנינה, היא השליחה שלנו לפעול למיגורה
פנינה עומר:
      על הכנסת ליזום, לפעול, לדחוף ולעשות הכל כדי שהפתרונות ההלכתיים שכבר קיימים בשטח יפותחו, יפעלו ויוטמעו בכל המישורים, הן במסגרת התהליכים הבירוקרטים של רישום הנישואים, והן במסגרות מערכת החינוך לרבת הכנסת התוכניות האלה ללימודים, לימודי אזרחות למשל
פנינה עומר:
     אנחנו קוראות מכאן לכולם לפעול לתיקון וביצור הגשר עליו פוסעים הזוגות מרגע שנישאו כדי להבטיח את חירותם של כל אלה שעלו על גבם, ולהבטיח שירדו ממנו בשלום
פנינה תמנו:
 שרון בריק, מנכ"לית קולך פורום נשים דתיות, בבקשה
שרון בריק-דשן:
שלום
שרון בריק-דשן:
 אני איתך עברתי מהוועדה הקודמת מהעיסוק באיזוק האלקטרוני ואני חייבת לומר שאני לא מרגישה שעברתי מנושא לנושא, נשארנו באותו נושא
שרון בריק-דשן:
 אנחנו עוסקים באלימות בסוגים השונים שלה, ואפשר לראות את הקשר שעלול להיווצר בין שני הדברים
שרון בריק-דשן:
     קודם כל אני רוצה לומר שאנחנו יושבים פה בחברה של עצמנו, ארגונים שרגילים לדבר עם עצמם
שרון בריק-דשן:
 אנחנו פועלות ביחד, יש פה קבוצה של ארגונים של נשים שמומחות בתחום ועוסקות בזה יום יום בבתי הדין הרבניים, ואני חושבת שאנחנו צריכים לראות פה קבוצה הרבה יותר מגוונת שמצטרפת אלינו לשיח הזה, ולהוסיף גם שאנחנו כבר כמעט 20 שנים בדיון הזה
שרון בריק-דשן:
 ההסכם לכבוד הדדי, ויושבת פה טוענת רבנית רחל לב מור והרב בן זזון מהראשונים שישבו בדיון הזה לפני למעלה מ-15 שנה כשבארגון קולך כינסו את המומחים גם הרבנים וגם אנשי המקצוע לשבת ולנסח את ההסכם הראשון
שרון בריק-דשן:
      איך יכול להיות שלמעלה מ-15 שנים אנחנו דורכים במקום, ממשלות מתחלפות ואנחנו עדיין באותו מקום? דיברו פה על המניעה, בוודאי גם על ההסכמים, ואני מניחה שגם יעלה נושא השטר למניעת עגינות
שרון בריק-דשן:
 וכשאורית דיברה על בתי הדין הרבניים אז אני רוצה להזכיר עוד אפשרות שיכולה לשנות את הגיוון שיש לנגד עיניה של אישה שמגיעה לדיון בבתי הדין הרבניים, יש ברוך ה' כבר עוזרות משפטיות בבתי הדין הרבניים, רק יש רק שתיים
שרון בריק-דשן:
      אנחנו ביחד עם הרב אלי בן דהן קבוצה של ארגונים שכבר פועלים תקופה להרחבה של העוזרות המשפטיות לכל בתי הדין הרבניים כדי שאישה שמגיעה לדון במצבה האישי ובוודאי עם כל הרגישות גם שאורית כבר הזכירה, לא תראה לנגד עיניה רק גברים שעוסקים בנושא שהוא כל כך נשי
שרון בריק-דשן:
 אז תודה על הדיון הזה, תודה על היום, ואני מקווה שמפה תבוא בשורה ולא נמצא את עצמנו שוב ושוב באותו דיון
פנינה תמנו:
 בעזרת ה'
פנינה תמנו:
 לפני שאני נותנת את זכות הדיבור לעורכת דין קרן הורוביץ מנכ"לית מרכז רקמן באוניברסיטת בר אילן, אני רוצה לברך גם אותך הרב אליהו פנחס מימון מנהל אגף עגינות ובירור יהדות שאתה כאן איתנו
ניצן הורוביץ:
תודה על קיום הדיון החשוב הזה, ותודה לאנשי בתי הדין שהגיעו בהתראה מאוד קצרה
ניצן הורוביץ:
 זה מאוד מוערך בעיני
ניצן הורוביץ:
 אני רוצה באמת להגיד כמה דברים מאוד קצרים
ניצן הורוביץ:
 אני יודעת שכבוד הרב אלי בא לעשות ולשנות בקדנציה השנייה שלו, ואני רוצה לבקש רק כמה בקשות קטנות שאני חושבת שהן לטובת העניין
ניצן הורוביץ:
     אחד, פתחו את שערי השתלמויות הדיינים למי שמלוות את הנשים יום יום, פתחו את ההשתלמויות
ניצן הורוביץ:
 הם צריכים לשמוע אותנו, אנחנו יכולות להשמיע את קולן של הנשים
ניצן הורוביץ:
 אנחנו לא מוזמנות להשתלמויות של דיינים ואני חושבת שזה מחליש את היכולת של הדיינים לתת משפט צדק
ניצן הורוביץ:
 יש היום מגמה מדהימה של דיינים שמהדהדים קולות מאוד בעייתיים ביחס לנושא אלימות נשים, שזורמים עם הקולות שאומרים שהכל זה תלונות אסטרטגיות ותלונות שווא
ניצן הורוביץ:
      אני חושבת שבאמצעות הרצאות וחשיפה של הצד השני, אפשר לשנות, בסוף כמו שאמרה שרון חברתי, סרבנות גט היא צורה של אלימות, וכדי שאנשים יבינו את זה, צריך לחנך אותם ולהסביר אותם למה זה סוג של שתלטנות קיצונית במופע מסוים מאוד שלה
ניצן הורוביץ:
 לכן אני ממש פונה, פתחו והזמינו אותנו
יעל בלונדהים:
גם שופטים עוברים הכשרות חובה כאלה בנושאים, אין סיבה שדיינים לא
ניצן הורוביץ:
יש הכשרות רק לצערי הרב, אני לא חושבת שאף אחד ממי שיושבות פה בחדר ומלווה נשים שנים רבות הוזמנה אי פעם להרצות, אולי רחל, לא יודעת, הוזמנה אי פעם להרצות בפני הדיינים
פנינה תמנו:
כן קרן, להמשיך
פנינה תמנו:
 לא להיכנס לדברים שלה, זה לא דיון פה
ניצן הורוביץ:
כמו שהזכירו, חייבים לפתוח את שערי בתי הדין ליותר נשים בדרג המקצועי, והדבר אולי החשוב שאנחנו אומרות שוב ושוב, זה לא נאמר מאז שאתה נכנסת לתפקיד
ניצן הורוביץ:
 שימו לב להתמשכות תהליכים
ניצן הורוביץ:
 תיקים שמתמשכים אומרים שיש שם אישה מסורבת גט
ניצן הורוביץ:
 תפעילו את מלוא הכוח שלכם ברגע שאתם רואים שתיק נמשך מעל שנתיים, שימו לב לזה, שיהיה לכם התראות אוטומטית במערכת, תשקיעו משאבים בתיקים האלו, כי זה עינוי דין נוראי
ניצן הורוביץ:
     ועוד משפט אחרון שלא קשור לבתי הדין, הוא כן קשור בעקיפין, השנה אנחנו בשנת בחירות לרבנים הראשיים
ניצן הורוביץ:
 הרבנים הראשיים מתוקף תפקידם הם גם דיינים בבית הדין הרבני הגדול, הם מכתיבים את רוח המפקד
ניצן הורוביץ:
 אנחנו צריכים רבנים ראשיים שרוח המפקד שלהם תהיה אומץ הלכתי, אומץ לפתרונות עבור מסורבות ועגונות, ואני פה מנצלת את הבמה הזאת לקרוא למי שעומד להיות חלק מהאספה הבוחרת, אם זה דיינים, אם זה רבנים, אם זה אנשי ונשות ציבור, לבחור רק במי שמחויבים לפתרונות לעגונות ומסורבות גט
ניצן הורוביץ:
 רק למי שערך השוויון הוא ערך עליון לנגד עיניהם
ניצן הורוביץ:
 תודה רבה
פנינה תמנו:
אני רוצה לעבור לעדויות
פנינה תמנו:
 אפרת כהן רז, שלום, בוקר טוב תודה שאת כאן
אפרת כהן רז:
בוקר טוב, תודה לכם
אפרת כהן רז:
 שמי אפרת כהן רז, אני גרה באחד הריכוזים החרדיים במרכז הארץ, אני אמא לחמישה ילדים וסבתא לנכדה
פנינה תמנו:
אני רק רוצה לשאול שניה ברשותך, זה משודר? שתדעו שיש פה שידור
פנינה תמנו:
 מי שקשה לה שתגיד לי ואנחנו נראה איך אנחנו פותרים את זה
אפרת כהן רז:
כבר קרוב לשנתיים אני מנהלת מאבק גירושים בבית הדין הרבני בירושלים, מול בן אדם שפשוט מסרב לתת לי גט וכל פעם מסיבה אחרת
אפרת כהן רז:
 בחיי הנישואים שלי סבלתי מאלימות מכל הסוגים, פיזית, נפשית, רגשית, מילולית, רוחנית, כלכלית
אפרת כהן רז:
 האיש הזה היה מקלל אותי כל יום, כל יום, במשך 11 שנים עד שכבר רציתי למות
אפרת כהן רז:
 אבל כשאזרתי אומץ ופתחתי תיק בבית הדין הרבני, הוא החליט שהוא מתעלל בי ולא מוכן לשחרר אותי בשום פנים ואופן
אפרת כהן רז:
      כבר בדיון הראשון הדיינים התרשמו שאין סיכוי לשלום בית ולחיים משותפים, ובדצמבר 2021 הם נתנו החלטה ובה הם כתבו שעל הבעל לתת גט לאשתו
אפרת כהן רז:
 בינואר 2022 קיבלתי צו הגנה מבית הדין מכוח סעיף שלוש לחוק למניעת אלימות במשפחה, וברוך ה' הוא לא בבית כבר יותר משנה
אפרת כהן רז:
 בדיון השני הוא נתן תאריך שבו הוא ייתן גט, כ"ה בתשרי תשפ"ג, בראש חמישי יהיה ראש חודש ניסן, כ"ה בתשרי עבר לפני חצי שנה, מאז בכל דיון היה לו דיון אחר למה הוא לא יכל לתת גט ובשני הדיונים האחרונים הוא אמר שהוא רוצה שלום בית
אפרת כהן רז:
 בדיון האחרון והעשירי שהיה בינואר הוא הודה שהוא פשוט משך זמן והמשיך לדרוש שלום בית, ואחרי שהדיינים הבהירו לו שאין על מה לדבר הוא אמר, אני אדרוש מבית דין של מעלה לבוא שוב בגלגול בגלל שנתתי גט
אפרת כהן רז:
      בית הדין החליט לשלוח אותו לאבחון פסיכיאטרי למרות שכבר היו עשרה דיונים, למרות שבית הדין כבר מהתחלה התרשם שיש מקום לגירושים ונתן החלטה שהבעל צריך לתת גט לאשתו
אפרת כהן רז:
 בית הדין כבר התחיל סנקציות, שללו לו את רישיון הנהיגה והגבילו את חשבון הבנק וזה לא עוזר, ואני מאוד מאוד חוששת עם כל יום שעובר, המצב הנפשי שלו הולך ומדרדר, ואם חס ושלום הוא יגיע למצב פסיכוטי, דבר שלעניות דעתי יקרה במוקדם או במאוחר, אני לא אשת מקצוע אבל אני פשוט רואה מה קורה לי מול העיניים, אני עלולה להפוך ממסורבת גט לעגונה, מכיוון שאדם במצב כזה נחשב כלא כשיר נפשית לתת גט, וזה מאוד מאוד מדאיג אותי
אפרת כהן רז:
      אני לא מבינה מה המקום של אבחון פסיכיאטרי פה בשביל שבית הדין יחליט על חיוב גט
אפרת כהן רז:
 אני הוכחתי יותר מעילה אחת לגירושים, ועורכת הדין שלי מיד לאישה ביקשה כבר לפני חצי שנה שהדיינים יפסקו חיוב גט, אבל כרגע הכל מתעכב כי מחכים לאבחון הפסיכיאטרי שאני אפילו לא יודעת אם הוא ניגש לפסיכיאטר שבית הדין הפנה אותו אליו, וגם אם בית הדין החליט על חיוב גט, מחילה על המילים, הבן אדם מצפצף על בית הדין צפצוף ארוך, סליחה שאני משתמשת במילים האלה, הוא פשוט לא סופר אותם
אפרת כהן רז:
      מדובר בדיני נפשות, האיש הזה מתעלל בי ונהנה למשוך את הזמן ולהחזיק אותי כמו בכלא, בנישואים שאני לא רוצה אותם
אפרת כהן רז:
 אני פשוט מרגישה בכלא והסבל שאני עוברת לא יתואר
אפרת כהן רז:
 הוא טוען שלא אני החלטתי שאני רוצה להתגרש אלא אחרים ייעצו לי את זה ורק כשהוא יראה שזו באמת דעתי אז הוא יסכים לתת לי גט
אפרת כהן רז:
      אני כרגע אמא חד הורית, אני מפרנסת יחידה ואני מקבלת מזונות בסכום מאוד נמוך, אני נאבקת כל יום כדי לכלכל את הילדים שלי בכבוד
אפרת כהן רז:
 אני עצמאית ויש ימים שאני עובדת מהבוקר עד הערב כדי להביא פרנסה הביתה
אפרת כהן רז:
 אני מרגישה שאני נאבקת כדי להרים את הראש מעל המים ושהילדים שלי יראו אמא חזקה ומתפקדת
אפרת כהן רז:
 אני מרגישה שאני גם אמא וגם אבא
אפרת כהן רז:
      אני מתמודדת עם חזיתות מאוד מאוד לא פשוטות
אפרת כהן רז:
 אני רוצה לספר שאחרי כל דיון אני חוזרת הביתה מפורקת, פשוט מפורקת, אני נכנסת למיטה לנוח ואני מתעוררת אחרי שלוש שעות
אפרת כהן רז:
יום אחד הבת שלי בת ה-13 אמרה לי, אמא, כל פעם שאת חוזרת מבית הדין את הולכת לישון
אפרת כהן רז:
 פעמיים נסעתי לבית הדין ובזבזתי ימי עבודה בשביל לבקש שיאריכו את צו ההגנה מכיוון שהם לא נענו לבקשות שאני ועורכת הדין שלי הגשתי, ואחת הסיבות הייתה בגלל שהם היו בהשתלמות רבנים
אפרת כהן רז:
      כמה ימים אחרי פסח מסתיים צו ההגנה הנוכחי ושוב צריך להאריך אותו
אפרת כהן רז:
אני רק חושבת על זה, שאני שוב אצטרך, חס ושלום, לנסוע לבית הדין, לבזבז עוד יום עבודה ונהיה לי רע
אפרת כהן רז:
 הייסורים שאני עוברת ועינוי הדין שאני מרגישה פשוט אי אפשר לתאר את זה
אפרת כהן רז:
 כתוב בגמרא שכשזוג מתגרש מזבח מוריד דמעות
אפרת כהן רז:
 וידוע שבתשעה באב אנחנו מתאבלים על חורבן בית המקדש
אפרת כהן רז:
 בתשעה באב ישבתי ובכיתי על זה שהבית שלי נחרב ואז הבנתי כמה שה' מצטער שאין לנו בית מקדש והוא לא יכול לשכון קרוב אלינו, אבל אני כן רוצה לבנות בית, אני רוצה חיים חדשים, אני רוצה לבנות בית חדש, אני רוצה זוגיות בריאה ושמחה עם אדם בריא בנפשו, שיכבד אותי ויעריך אותי, דבר שלצערי לא זכיתי בו בנישואים שאני נאבקת כל כך הרבה זמן להשתחרר מהם
אפרת כהן רז:
      יש המון נשים במצב שלי, המון
אפרת כהן רז:
 נשים שמתייסרות בגלל גברים חסרי לב וחסרי אכפתיות שמתאכזרים אליהן, ומסרבים לשחרר אותן ולתת להן גט
אפרת כהן רז:
 לצערי, אני מרגישה שבתי הדין לא עושים מספיק כדי לעזור לנשים במצבי להשתחרר מנישואים שהן אינן רוצות בהם
אפרת כהן רז:
 אני עשיתי דרך ארוכה כדי להגיע לכאן ולהשמיע את הדברים האלה, ואם מה שאמרתי פה יעזור לי ולעוד נשים במצבי לקבל גט בקלות רבה יותר ולהימנע מעינוי הדין הזה, והיה זה שכרי
אפרת כהן רז:
 תודה רבה
פנינה תמנו:
תודה רבה לך אפרת, תודה
פנינה תמנו:
 זה לא מובן מאליו שאת כאן באומץ, משתפת, למרות שזה לא פשוט וזה באמת להכניס אותנו לקודש הקודשים, החיים הפרטיים
פנינה תמנו:
 יפעת חיים, שלום
יפעתי חיים:
וואו, קשה
יפעתי חיים:
 אחרי ששמעתי אותה ממש יש לי דמעות
יפעתי חיים:
 קוראים לי יפעת חיים אני אמא לתשעה ילדים, כיף לי להסתכל על התערוכה, אני אפילו מופיעה שם בהבדלה שאני עושה, סבתא שלי בלהבה ככה מלווה אותי במשך כל ארבע השנים המטורפות שאני עוברת
יפעתי חיים:
 הוא עזב בבום ופתח תיק בבית הדין
פנינה תמנו:
הוא?
יפעתי חיים:
כן
יפעתי חיים:
 פניתי לרווחה, לא ידעתי מה לעשות עם הילדים
יפעתי חיים:
 התחלתי להיעזר ברווחה הרווחה נכנסה לבית לשמוע, לעשות תזכיר, ולשלוח אותי ועוד ילדה למרכז לאלימות במשפחה
יפעתי חיים:
 שנה שלמה הייתי צריכה להבין שחייתי באלימות, בכלל לא הייתי - - -
פנינה תמנו:
למה היא שלחה אותך למרכז לאלימות?
יפעתי חיים:
כי הם הבינו בתזכיר כל מה שהילדים אמרו, כל מה שאני אמרתי, שחייתי באלימות
יפעתי חיים:
 כל סוגי האלימות, ושנה וחצי עד שאת נהיית מודעת למה היה, איך הבנות שלי אמרו? אמא, הבית שקט, הבית רגוע, הבית נעים, גם הבנות התחילו לספר כל מיני דברים לא מותאמים שהן חוו איתו
יפעתי חיים:
 ונכנסתי לפחד וכאמא לתשעה ילדים, אמנם הייתה לי תקופה שהייתי במיטה בדיכאון ובחרדות ופחדים, את מגיעה לבית הדין מול שלושה דיינים את רועדת
יפעתי חיים:
      אמא את צריכה לקום בבוקר לתפקד, לשלוח את הילדים לבית הספר עם אוכל, היא לא יכולה להרשות לעצמה לשים את הראש על הכרית ולבכות, והיא צריכה פה להתמודד עם דברים שהם מעבר לכוחות שלה, ואני מדברת בשם כל הנשים האלו שחוות אלימות
יפעתי חיים:
 והתחלנו דיונים, וכל דיון זה סבל, זה פשוט סבל לאשה לבוא ולהתמודד עם כל הדבר הזה
פנינה תמנו:
אבל הוא עזב, אז מה?
יפעתי חיים:
בבית הדין פשוט הוא התהפך, הוא ביקש שלום בית
יפעתי חיים:
 שלחו אותי לשלום בית, ורק אני הולכת לרב, הוא אפילו לא מגיע
יפעתי חיים:
 ובפעם השנייה כשיש עוד דיון אני מודיעה לדיינים ואומרים לי תנסי שוב, בית לא מפרקים כל כך בקלות, ואני מסתכלת על רב בית הדין ואני אומרת לו, אני מטופלת למרכז לאלימות במשפחה אני לא רוצה לחזור למקום הזה
יפעתי חיים:
 אבל לא נורא, תלכי עוד פעם אחת, אני מבטיח לך בפעם הבאה אני אחייב אותו
יפעתי חיים:
 ושוב
יפעתי חיים:
     בספטמבר האחרון נודע לי, נודע לכל העולם, זה היה בחדשות, שהוא עשה תאונה עצמית והוא מואשם בתקיפה של אישה, שנודע לי שהוא כביכול פרסם את עצמו באתרי הכרויות כגרוש פלוס שלוש והוא יצא עם נשים, ואותה אחת יצאה איתו שמונה חודשים וכשהיא רצתה להיפרד ממנו הוא פשוט תקף אותה, מאז הוא עצור עד תום ההליכים ואני מחכה לדיון
יפעתי חיים:
 לפני חצי שנה היה דיון אחד, הוא לא הגיע
יפעתי חיים:
 לפני חודשיים היה עוד דיון, המזכירות שכחו לזמן אותו
יפעתי חיים:
 ובסוף החודש הזה אני מאוד מאוד מקווה, יש לו צו הבאה ואני מאוד מקווה שהוא לא יקבל איזה חום גבוה פתאום והוא גם לא יגיע
יפעתי חיים:
 אבל אני מחכה
יפעתי חיים:
 מחכה לנס
פנינה תמנו:
בעזרת ה' שהנס שלך יגיע, אני חושבת שאנחנו יכולים לעזור לנס להתממש, בגלל זה אנחנו כאן
פנינה תמנו:
 אני לא מקיימת את הדיון הזה כדי שחלילה אנחנו נשקע באיזה ייאוש של המצב - -
יפעתי חיים:
האישה הזאת הייתה בטיפול נמרץ שלושה חודשים
פנינה תמנו:
שרון דיברה על זה ש-15 שנים, 20 שנים יש פה תהליכים
פנינה תמנו:
 אני אומרת לכם, לכל מי שעוסק בתחום, המטרה היא להתקדם הלאה, ואני לא מתכוונת לוותר
פנינה תמנו:
 אנחנו לא נשחק בנדמה לי
פנינה תמנו:
 עדיף, אתם לא רוצים לשנות כלום, עדיף שנבוא ונגיד לא משנים כלום, אז לפחות נדע איך אנחנו מתמודדים עם זה, גם הכנסת גם הארגונים
פנינה תמנו:
 אבל המטרה היא לקדם פתרונות, ויש כמה פתרונות
פנינה תמנו:
 אני לא אומרת שכל הפתרונות מושלמים
פנינה תמנו:
 אוקיי, יש הסכמי קדם נישואים, ויש אפשרות להכניס באמת גם נציגות נשים שזה בכלל בכללי בעניין האווירה של נשים
פנינה תמנו:
 אפשר לעשות לא מעט דברים
פנינה תמנו:
      בסוף, רבנים אמיצים כמו הרב עובדיה יוסף ידע להתיר עגונות
פנינה תמנו:
 צריך אומץ לב, אומץ לב הלכתי, אומץ לב של שליחות ציבור, אומץ לב ושיתוף פעולה
פנינה תמנו:
 אני אומרת לכם, בסוף אני שומעת את הדיון ואני בטוחה שאנשים שעוסקים מבינים לליבן של הנשים, אבל צריך לדעת איפה אנחנו צריכים להסיר את החסם
פנינה תמנו:
 תודה יפעת
פנינה תמנו:
 ציפורה בריינס
ציפורה בריינס:
שלום, אני זכיתי לקבל את הגט שלי לפני שנה וחצי אחרי שהייתי פרודה יותר מחמש שנים
ציפורה בריינס:
 לפני שאני אספר את הסיפור שלי חשוב לי מאוד לא רק לספר סיפור, אבל להראות לכם מה המצב של אישה שיוצאת מנישואים
ציפורה בריינס:
 בדרך כלל, כשהיא באלימות של עגינות, זה המשך של אלימות בתוך הנישואים, וכמה התמיכה של ארגונים, שבית הדין יכול לעזור לה
ציפורה בריינס:
 כי זה בעצם הסיפור שלי
ציפורה בריינס:
      בעלי יצא אחרי 24
ציפורה בריינס:
5 שנים מהבית לפסק זמן מרוב לחץ, לא רק שלי גם של הילדים, הייתה הרבה התעלוות לא רק כלפיי, גם כלפי הילדים
ציפורה בריינס:
 אני הייתי עקרת הבית, אשת החייל שמחזיקה את הבית למרות הכל, זה מה שחשבתי
ציפורה בריינס:
 אחרי שהוא יצא, ממש בתקופה הזאת לפני שבע שנים, הילדים התחילו לפתוח ולספר לי מאמי אל תחזירי אותו, אנחנו לא מסוגלים יותר וכבר הבנתי שהם גם עברו דברים מאוד טראומתיים
ציפורה בריינס:
      בינתיים אני הופניתי ליד לאישה ואני הייתי בטיפול שם, מנסה להבין מה נופל עליי, והוא שולח לי מכתבי אהבה ופרחים בכל שבוע, הוא יודע שאני מאוד אוהבת פרחים
ציפורה בריינס:
 ומצד שני הילדים אומרים לי אנחנו נקפוץ מהחלונות, ואני מנסה להבין מה קורה?      אחרי תקופה הגענו לבית הדין הוא פתח את התיק ואני חשבתי שהוא פותח לגירושים, והוא ביקש שלום בית והוא ביקש שהילדים יבואו אליו לשבתות, אני אמרתי בפירוש שאני לא יכולה שלום בית ואני לא מסכימה בשום פנים ואופן שהילדים ילכו אליו
ציפורה בריינס:
 בעקבות זה, העובדת הסוציאלית של השלב הראשון של שלום הבית, היא שלחה עו"סית לסדרי דין והיא קבעה אחרי שדיברה עם כל הילדים, שזה רק במרכז קשר שזה גם לא קרה
פנינה תמנו:
כמה זמן בעצם, מרגע שהוא אני מבינה עזב את הבית בלחץ שלך ושל הילדים, ולקח חמש שנים עד שהוא נותן לך את הגט?
ציפורה בריינס:
מאז שהוא עזב את הבית זה בדיוק חמש שנים וארבע חודשים
ציפורה בריינס:
 כשבתקופה הזאת, בשנה הראשונה עוד לא הייתי עגונה ממש, אני אומרת לו אחרי תקופה שאני רוצה גט, אבל אני עדיין הייתי בטיפול ועוד לא עשיתי משהו אקטיבי לעשות את זה, אז אני לא קוראת לעצמי עגונה
פנינה תמנו:
מתי את מבינה שאת בעצם עגונה?
ציפורה בריינס:
כשאני הלכתי לקחת עורכת דין מהממשלה כי, אני אגיד לכם את האמת, הלכתי מסיבה כלכלית כי ביטוח לאומי לא הכיר בי כפרודה, לא כשום דבר, אני עם שבעה קטינים - -
פנינה תמנו:
שזה גם היבט מאוד מאוד מאוד מכביד
ציפורה בריינס:
עשרה ילדים
ציפורה בריינס:
 ואני רוצה לצין את זה כי זה היה לי מאוד קשה, אני עוד מעט אסביר יותר כמה שאני נפגעתי כלכלית מזה
ציפורה בריינס:
 אמרתי שאני לא יכולה להיות כבר בשום מקום, אני לא מקבלת בקושי תמיכה ממנו, לא עקבי בכלל, ואם כן אז זה ממש קצת
ציפורה בריינס:
 ואני חייבת כבר שיהיה לי איזשהו תור, איזשהו מעמד של גרושה כי אני בשום מקום
ציפורה בריינס:
 עורכת הדין שלי אומרת לי, אני צריכה כתובת - - -
פנינה תמנו:
אני רק אקצר בפרטים
פנינה תמנו:
 אני אשמח לדעת למה את כאן?
ציפורה בריינס:
אני כאן, אני באה מטעם יד לאישה כי יד לאישה הם אלו שעזרו לי, ואני רוצה שתדעו עם כמה שבתי הדין והארגונים עובדים עם אישה, היא בסופו של דבר משתחררת, ומה הסיפור שלי, וכמה שאני הייתי עגונה כי הוא ברח מהארץ בסופו של דבר
ציפורה בריינס:
 עורכת הדין שי אמרה לי תביאי את הכתובת שלי, ולא הייתה לי שום דרך להביא את הכתובת
פנינה תמנו:
שזה גם מעניין, שברגע שבית הדין והדיינים מכירים בזה שהבעל הוא סרבן גט הוא יכול לצאת חופשי
ציפורה בריינס:
הוא עוד לא היה סרבן גט
אלי בן-דהן:
לא נעים לי להגיד אבל בוא נאמר את האמת, התיק שלך נפתח רק ב-28 בדצמבר 2020
אלי בן-דהן:
 תראו, לא נעים להגיד, אבל אני אוהב שאומרים את האמת על השולחן
אלי בן-דהן:
 אז לא חמש שנים את עגונה
ציפורה בריינס:
אז אני אמרתי את זה שאני לא קוראת לעצמי עגונה
אלי בן-דהן:
אז לא חמש שנים את עגונה
פנינה תמנו:
אבל הרב אלי, אתה יודע, לעיתים הנשים לא מכירות - - -
אלי בן-דהן:
אבל מה את רוצה? זה לא אנחנו
פנינה עומר:
היא לא באה בהאשמות, היא מתארת מציאות, הבעל ברח
פנינה עומר:
 והיא גם טרחה להגיד שבית הדין סייע לה
אלי בן-דהן:
אבל פנינה, בוא נאמר את האמת על השולחן
אלי בן-דהן:
 התיק הזה נפתח בדצמבר 2020, היא לא עגונה חמש שנים, אל תספרו לי סיפורים, נו באמת
ציפורה בריינס:
אני אמרתי שאני לא קרואת לעצמי עגונה עד שהוא ברח מהארץ, אמרתי את זה בפירוש
קטי קטרין שטרית:
יש צו איסור יציאה מהארץ? לא הוצאת?
פנינה תמנו:
	בגלל זה שאלתי אותו, חברת הכנסת קטי שטרית אני שמחה שאת הצטרפת אלינו
פנינה תמנו:
 אין פה ויכוח
קטי קטרין שטרית:
לא, רק בשביל להבין את הפרוצדורה
פנינה תמנו:
לעיתים אישה מתחילה את התהליך יכולה להיות בתוך תהליך שנים ארוכות, ולכן גם חשוב לדעת מבחינת ההסברה והזכויות, גם פרוצדורלית, מתי פותחים תיק? מה הבקשה? היא כל כך משמעותית כי לעיתים אישה יכולה להיות במצב כל כך קשה הרבה מאוד זמן ומבחינתה הכל בתוך הדבר
פנינה תמנו:
 משפט אחד
קטי קטרין שטרית:
הייתם פרודים?
פנינה תמנו:
אני לא רוצה להיכנס לפרטים, אני רוצה לתת לעוד נשים
פנינה תמנו:
 בבקשה משפט אחד
קריאה:
אם אני יכולה להגיד בשמה - - -
פנינה תמנו:
לא לא לדבר בשמה
פנינה תמנו:
 ביקשתי שהיא תגיד
קריאה:
בשם הנשים
פנינה תמנו:
סליחה את לא אומרת את זה בעמידה, אני לא מנהלת ככה את הוועדה שלי, תשבי, יש פה סדרי דיון
קריאה:
היא מותקפת
אלי בן-דהן:
רק מציין את העובדות