GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פנינה תמנו:
 זה תלוי איך אתה מקבל את התלונה, כמה אתה מאפשר באווירה כי דיברת על הכלה, דיברת על סבלנות, דיברת על הכוונה נכונה
פנינה תמנו:
 אני אומרת שוב: בסוף זה אותו ויכוח, פורום "תקנה", אל מול פורומים כאלה שכביכול מכילים
פנינה תמנו:
 הנזק יכול להיות עצום
פנינה תמנו:
 אנחנו באנו מזה שיש נשים שגם ככה קשה להן לעשות את הצעד, והיה סיפור בוועדה הקודמת על כך שמישהי עברה את כול התחנות – את סיפרת על זה ואמרת שאם כול התחנות היו יודעות לקחת את האישה הזאת יד ביד או להכווין אותה נכון היא הייתה מגישה את התלונה בזמן
פנינה תמנו:
 אבל מה קרה? חלוף הזמן - -
פפי יקירביץ:
והמשטרה הייתה סוגרת את התיק
פנינה תמנו:
לא, זה סיפור אחר, אנחנו לא שם
פנינה תמנו:
סליחה, הנציבות, אם כך הגישה, אם את אומרת לי שהמשטרה תסגור את התיק אז את מעודדת נשים לא ללכת עם התלונות
פנינה תמנו:
 אני לא יודעת אם את מבינה לאיזו וועדה נחתת אבל להגיד שהמשטרה תסגור את התיק – את יודעת מה את אומרת, גברתי? ואת תכף תציגי את עצמך
פנינה תמנו:
 את אומרת שאת מעודדת מתלוננות לא ללכת למשטרה
פנינה תמנו:
 זה ממש מקומם מה שאת אומרת, לא בטוח שאת צריכה להיות נציבה
פפי יקירביץ:
אפשר להשיב לך?
פפי יקירביץ:
קודם כל, אני חושבת שזו ממש פגיעה בנציבה - -
פנינה תמנו:
מה שמך המלא?
פפי יקירביץ:
עורכת דין פפי יקירביץ
פפי יקירביץ:
אני מהאוניברסיטה העברית
פפי יקירביץ:
 עד עכשיו הייתי היועצת המשפטית במשך 30 שנה של האוניברסיטה העברית, ועסקתי במניעת הטרדה מינית עוד לפני שהחוק נכנס לתוקף - - -
פנינה תמנו:
אז תבהירי את המשפט שלך – מה זה שגם ככה המשטרה תסגור את התיק?
פפי יקירביץ:
קודם כל, אני חושבת שאנחנו מכבדים את רצון הנפגעים
פפי יקירביץ:
 הם אחראים והם מחליטים אם הם מגישים תלונה או לא, לא אנחנו
פפי יקירביץ:
 אנחנו לא קובעים, אנחנו מבהירים לכל - -
פנינה תמנו:
פפי, אני אשאל אותך שאלה - -
פפי יקירביץ:
תתני לי לסיים
פנינה תמנו:
אני אתן לך לסיים, אתן לך את הזמן לדבר
פנינה תמנו:
 משפט כזה, אני מאוד מקווה שאת לא אומרת למי שמגיעה אליך, שהמשטרה סוגרת את התיק
פפי יקירביץ:
אני חושבת שאת קצת מזלזלת בכישורים שלי באופן אישי - -
פנינה תמנו:
לא, אני לא מכירה אותך פפי, בשביל לזלזל בכישורים, אני יכולה רק לבחון אותך לפי הדברים שאמרת
פנינה תמנו:
 אז לכן, אם את רוצה להבהיר – אני שאלתי שאלה: האם את חושבת שהמשטרה סוגרת תיקים ולכן לא שווה להפנות מתלוננות?
פפי יקירביץ:
אני חושבת שזה תלוי כאשר מישהי מתלוננת שסטודנט אחר קרא לה "בובל'ה" או משהו
פפי יקירביץ:
 כשזה פגיעות כאלה, אני אשלח אותך למשטרה? לא, אני לא אשלח אותו למשטרה כי המשטרה תיקח את התלונה ולא תקרא לנילון
פפי יקירביץ:
 יש הרבה תלונות על הטרדות מיניות
פפי יקירביץ:
 לשמחתנו, בשנים האחרונות, יש המון תלונות על הטרדה שהיא מילולית
פפי יקירביץ:
 ברור שכאשר יש תקיפה מינית או הטרדה פיסית – בכול המקרים האלה אנחנו מבהירים למתלוננות, לנפגעות, שיש להן אפשרות לגשת למשטרה ולהגיש תלונה, ואנחנו מלווים אותן למשטרה ככול שהן מעוניינות
פפי יקירביץ:
 אנחנו נותנים להן את הגיבוי ושולחים את האנשים שלנו יחד איתן למשטרה אבל לבוא ולומר שזה הפתרון, לשלוח אותן למשטרה כאשר רוב המתלוננות בכלל אין להן שום עניין
פפי יקירביץ:
 הן באות אלינו כדי שאנחנו, כארגון, נטפל ונעשה משהו נגד אותו סטודנט שמטריד או נגד אותו מתרגל או נגד אותו מרצה שמתבטא
פפי יקירביץ:
 אני חושבת, גברתי, שההצעה שלך לשלוח את הנשים למשטרה, זו הצעה שפוגעת דווקא - - -
פנינה תמנו:
יש לך חובה
פפי יקירביץ:
לא, אין לי חובה
פפי יקירביץ:
 אין לי חובה
פנינה תמנו:
יש פה את הפרקליטות ויש לך חובה, אומרת לי פה היועצת
פנינה תמנו:
 סליחה, את לא מתווכחת איתי על זה, אנחנו מדברים
פנינה תמנו:
 את צריכה לעמוד בהוראות החוק
פנינה תמנו:
 יש פה את היועצת המשפטית, בבקשה
פפי יקירביץ:
אני אשמח להשכיל
עדה מימון:
ברף של מעל לשלוש שנות מאסר על עבירה יש חובה לדווח, ואני אשמח אם הפרקליטות תרחיב על זה
פפי יקירביץ:
סליחה, אנחנו מדווחים - -
עדה מימון:
גם זו חובה של המוסד - -
פנינה תמנו:
בבקשה, מורן מהפרקליטות, תבהיר לנו את החוק, למי שלא מכיר את החוק
פפי יקירביץ:
אנחנו מכירים היטב את החוק
פנינה תמנו:
סליחה, ביקשתי מהפרקליטות
פנינה תמנו:
 גברתי, אמנם את מבוגרת ממני בשנה, שנתיים אבל תקשיבי כי פה אנחנו בתפקיד של שליחות ציבורית
מורן פולמן:
אז סעיף 269 לחוק העונשין דורש מכול מוסד שיש בו חשד לעבירה פלילית מעל שלוש שנים, לדווח ליועצת המשפטית לממשלה
מורן פולמן:
 כול הדיווחים האלה - -
פנינה תמנו:
שמעת? אתם שומעים?
פפי יקירביץ:
אנחנו מדווחים - - -
פנינה תמנו:
פפי, את תקשיבי לי ותקבלי את זכות הדיבור כשאני אגיד לך
פנינה תמנו:
 אני אומרת לך שיכול להיות שבהלך הדברים שלך את מעבירה מסר שהוא קצת שגוי, אני לא יודעת, אבל לומר לך שאני שבעת רצון ממה שאני רואה בתמונת המצב? לא
פנינה תמנו:
 הנציבות צריכות להיות השותפות שלנו למאבק הזה יותר מכולם
פנינה תמנו:
      את דיברת על מישהו שאומר "בובה"
פנינה תמנו:
 לא, לא על זה אנחנו מדברים
פנינה תמנו:
 בימים האלה יש אמירות אבל לא על זה אנחנו מדברים
פנינה תמנו:
 בדיווחים עולים פה דברים מאוד-מאוד חמורים
נעמי אורי:
אנחנו שותפות, ואני מציעה שהאווירה פה תהיה של שותפות ולא של התקפה כי אז נדבר יותר לעניין
פנינה תמנו:
אני לא נתתי לך את זכות הדיבור, אני לא יודעת מי גברתי המדברת
נעמי אורי:
אני פרופסור נעמי אורי, הנציבה מהאוניברסיטה העברית
פנינה תמנו:
פרופסור נעמי יקרה, אל תחנכי אותי
פנינה תמנו:
 אני אומרת לכם שאני לא אקבל הלך רוח של לא שווה ללכת למשטרה כי הם סוגרים את התיק
פנינה תמנו:
 יש לכם חובת דיווח לפי נציגת הפרקליטות שנמצאת כאן אבל אנחנו נלך צעד אחד אחורה
פנינה תמנו:
 אני רוצה לבדוק אם הרשות – סיימתם את הנקודות?
אושרה יוסף פרידמן:
אני רק רוצה להוסיף פרק אחד חשוב, וזה משמעותי ואגיד שכול התפקידים שהם בנוסף על תפקיד, לצורך העניין, מאוד-מאוד מאתגרים
אושרה יוסף פרידמן:
 הם מאתגרים באופן משמעותי ביישום של כל-כך הרבה רכיבים, וצריך לקבל על הדבר הזה איזו שהיא חשיבה מעמיקה מה עושים עם זה כי זה באמת סיכון
אושרה יוסף פרידמן:
     תודה רבה על ההזדמנות
פנינה תמנו:
 עכשיו אני עוברת אליכן, הנציבות
פנינה תמנו:
 יכול להיות שאתן עושות עבודת קודש ביום-יום אבל לצערי, אני אומרת לכן שהדיווח הוא לקוי, תמונת המצב הכללית
פנינה תמנו:
     דווקא אני מעריכה את מי שנמצאות כאן ואני לא מעריכה את מי שלא דיווח, שגם חבר הכנסת טור פז הזכיר, ואני לא מעריכה את אלה שמדווחים שאין להם הטרדות, שזה ניתוק מוחלט מהמציאות
פנינה תמנו:
 לצד זה, אני אמרתי את זה, ואמרתי לפני ששמעתי אתכן: האקדמיה היא לא בועה, היא לא מגדל שן, ואנחנו כולנו נרד לחיי היום-יום של הסטודנטים והסטודנטיות ונשמע אותם
פנינה תמנו:
      אני אשמח לשמוע אתכם, ואז תגיד לי אתם, הסטודנטים, מתי תרצו לדבר ונעביר את השרביט אליכם
פנינה תמנו:
      מי מהנציבות תרצה להיות הראשונה? פרופסור תמר ברוש, נציבה באוניברסיטת תל-אביב, יו"ר פורום הנציבות
תמר ברוש:
תודה רבה
תמר ברוש:
 אני רוצה להתייחס למה שנאמר כאן, אני רוצה לעשות את זה בקיצור, רשמתי לי כמה נקודות, ולדיון הסופי – אדבר בסוף
תמר ברוש:
     קודם כל ככה: כאשר הדיווח עושה ממוצע, ומי שקצת מבין במתמטיקה וקצת בסטטיסטיקה, אז הממוצע הזה כל-כך לא מראה את המצב הנכון וצריכים להתייחס אחרת
תמר ברוש:
 מזכירים אוניברסיטאות
תמר ברוש:
 כמה אוניברסיטאות יש לעומת ה-100 ומשהו מוסדות שצריכים לדווח? אז תסתכלו על זה בנפרד כי אתן מעליבות את האוניברסיטאות
פנינה תמנו:
כמה אחוז מהסטודנטים של מדינת ישראל הם באוניברסיטאות?
תמר ברוש:
לא יודעת, הנתון לא נתון אצלי
תמר ברוש:
 אין לי מושג
תמר ברוש:
 אני הנציבה
קריאות:
100,000
פנינה תמנו:
100,000
פנינה תמנו:
 את מבינה שהמסה העיקרית – בסוף, אי אפשר לרצות בדברים אחרים או הטבות שהאוניברסיטאות יקבלו את עיקר הבמה, וכשמדובר בביקורת הם לא יקבלו
פנינה תמנו:
 בסוף אנחנו לא סתם שמים פוקוס, אנחנו מבינים שרוב התלמידים הם אצלכם, הסטודנטים והסטודנטיות
תמר ברוש:
איפה רוב החוסר דיווח? על זה אני מדברת
תמר ברוש:
 כמו כן, אני רוצה להגיד תודה לאושרה
תמר ברוש:
 אנחנו עבדנו, השקענו מזמננו והיה שיתוף פעולה והדוח הדיגיטלי, כמו שהוא היום, ברור לי שממנו רוצים להגיע לסטטיסטיקות כי זה חלק מהדברים הדיגיטליים
תמר ברוש:
 הדוח הרבה יותר טוב ממה שהיה בשנים קודמות, כשנתנו לנו אפשרות באמת לדווח ברמת הפגיעה
תמר ברוש:
 זאת אומרת, מה הייתה רמת הפגיעה? כי כמו שאמרה פפי כאן, לצידי, שאמירה או משהו הוא ממש קטן אבל פנו אלינו וטיפלנו, אין מצב שלא טיפלנו
תמר ברוש:
 אני יכולה לדבר בשם הנציבות שאני מכירה
פנינה תמנו:
לא הצלחתי להבין
פנינה תמנו:
 אז משהו בדיווח מקשה עליכן?
תמר ברוש:
לא, לא
תמר ברוש:
 אני אומרת שהדוח שופר לאין ערוך לעומת מה שהיה קודם כי הוא נתן לנו אפשרות לספקטרום של לענות על הרבה מאוד מקרים, מהדברים החמורים ביותר לבין דברים שהם קצת יותר לגיטימיים
פנינה תמנו:
מה יותר לגיטימי?
תמר ברוש:
לא לגיטימי
תמר ברוש:
 לגיטימי בצורת הדיווח שאני יכולה לעמוד בה ואני יכולה להגיד שכן, הייתה תלונה, הייתה פנייה וטיפלנו ברמה שהיה צריך לטפל
תמר ברוש:
      אני רוצה ללכת לסוף דווקא, לקטע של הדיווח למשטרה או מה אנחנו אומרים לכול מי שמגיע אלינו, וזה גם הנפגע או הנפגעת, כי יש גם כאלה וגם כאלה, ויש כאלה שמתלוננים נגדם
תמר ברוש:
 הפגיעה פוגעת, כי יש גם כאלה
תמר ברוש:
     באוניברסיטת תל-אביב אנחנו אומרים לכולם, וזה כתוב בנוהל, כתוב אצלנו בלומדה, שיכולים לפנות לשלושה מקומות: למוסד, לארגון שזה אנחנו, האוניברסיטה; למשטרה ולבית דין אזרחי כדי לקבל פיצוי כספי
תמר ברוש:
 רוב הנפגעים והנפגעות לא פונים – וזה המשפט הראשון שאנחנו אומרים להם ואנחנו מוכנים ללוות אותם
פנינה תמנו:
 זה צריך להיות המשפט הראשון שיבינו שכול האופציות ישנן
תמר ברוש:
היינו כבר כמה פעמים במשטרה ואומרים לי: לא, את לא יכולה לדבר בשם מישהו אחר
תמר ברוש:
 אז אני מנסה להגיד להם: בואו איתי, אני מלווה אתכם יד ביד אבל לא תמיד זה עובד
תמר ברוש:
 המקרים שאנחנו צריכים ליידע את הפרקליטות או את היועץ המשפטית לממשלה – אנחנו מודיעים להם
תמר ברוש:
 אם תיק מגיע למשטרה, הם מודיעים לנו ובדרך כלל הם אומרים: אל תגעו בזה, אתם מלכלכים לנו את הזירה, מה שנקרא
תמר ברוש:
 אלה המילים שלהם
פנינה תמנו:
של מי?
תמר ברוש:
של המשטרה, של הייעוץ המשפטי
תמר ברוש:
 המילים של - -
רוני אלוני-סדובניק:
זיהום חקירתי
פנינה תמנו:
 כמה דיווחים היו ליועץ המשפטי לממשלה?
תמר ברוש:
אני לא זוכרת בעל-פה
תמר ברוש:
 זה מקרים די בודדים בשנה אבל - -
פנינה תמנו:
אני אשמח לקבל את הנתון כמה עבירות יש של מעל שלוש שנים שגם הגיעו ליועצת המשפטית לממשלה, ואני גם אבקש להבין מהיועצת המשפטית לממשלה מה עושה הפרקליטות
תמר ברוש:
אוקי
תמר ברוש:
 היו מקרים, וזה מדווח בדוח אצלנו, שלהיפך, המשטרה או היועצת המשפטית לממשלה אמרה לנו: אתם לא נוגעים בתיקים כרגע
תמר ברוש:
 היו לנו מקרים כאלה שחזרו אחר-כך, אחרי זמן
תמר ברוש:
 לא משנה, אני לא רוצה להיכנס לפרטים כי הפרטים חסויים
תמר ברוש:
 אני יודעת שהדברים נעשים כך, כיושבת-ראש הנציבות
תמר ברוש:
 את הדברים האלה אנחנו מלמדים ומסבירים בכול הדוחות שאנחנו עושים בשיתוף יחד עם ארגון נפגעי ונפגעות תקיפה מינית, ואנחנו עושים את זה כבר הרבה מאוד שנים ביחד, וזה נעשה במסגרת אוניברסיטת תל-אביב, מותאם למוסדות להשכלה גבוהה
פנינה תמנו:
כמה תלונות היו בתל אביב? כמה דיווחתם?
תמר ברוש:
46 מקרים
תמר ברוש:
 אם תשימו לב לדיווח, הרבה מאוד מהמקרים הם בין סטודנטים, וצריך לשים לב לזה, כשהכמות של בין סטודנטים עולה
פנינה תמנו:
על כמה אנחנו מדברים, על 70% בין סטודנטים? כמה מהמקרים זה בין סטודנטים ולא סגל, זה גם מאוד משמעותי כי חלק מהתלונות הן באמת נגד סגל ומרות
פנינה תמנו:
 תביאו לי את הנתון הזה
אושרה יוסף פרידמן:
אנחנו נבדוק
פנינה תמנו:
זה בין סטודנטים, ואז הטיפול הוא גם
תמר ברוש:
הכול אותו טיפול, אין הבדל בטיפול
פנינה תמנו:
לא, אני חושבת שיש הבדל כשמדובר במרצה לבין שני סטודנטים
פנינה תמנו:
 ברור שההגנה שצריכה להינתן היא בהחלט הגנה, לא משנה - -
תמר ברוש:
הבירור והטיפול על-ידי הנציבות הוא אותו דבר, לא משנה מי זה
פנינה תמנו:
כמה רוח גבית יש לכן מהמוסד?
תמר ברוש:
לי יש מלאה מאוניברסיטת תל-אביב ואני מדברת בשמי
תמר ברוש:
 זאת אומרת, יש לנו תמיכה כלכלית, יש לי איזו תוספת ולא משנה הסכום
תמר ברוש:
 אנחנו ממליצות, לא אנחנו מחליטות לגבי ענישה ומה קורה מבחינת העברות להליך משמעתי כי יש כול מיני שלבים בהליכים משמעתיים
תמר ברוש:
 אני לא עורכת דין אז עורכות הדין יכולות לענות לגבי כול מיני הליכים כמו למשל שימוע, שזה חלק מהליך משמעתי
פנינה תמנו:
כמה מההמלצות שלך מתקבלות באחוזים באופן גס?
תמר ברוש:
אולי נשאל אחרת: כמה לא מתקבלות?
פנינה תמנו:
כמה לא מתקבלות?
תמר ברוש:
טיפלתי בקרוב ל-200 מקרים, אם לא יותר מזה, והיה מקרה אחד שקיבלו את ההמלצה שלי בחלקה
תמר ברוש:
 אחד
תמר ברוש:
 היה עוד אחד השנה, לא אני טיפלתי אלא הנציבה השנייה, וההחלטה הייתה בסופו של דבר לא להעמיד לדין אבל כן היה שימוע, שזה חלק מהליך משמעתי
שי שידלוב:
חברת הכנסת תמנו שטה, חשוב לציין שאוניברסיטת תל-אביב עובדת עבודה נפלאה
שי שידלוב:
 אני מנכ"ל התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות
פנינה תמנו:
אתה רוצה להגיב עכשיו, לפני הנציבות האחרות או שאתה רוצה לשמוע?
שי שידלוב:
אני רוצה לשמוע
שי שידלוב:
 אני אגיד שאוניברסיטת תל-אביב לא מייצגת את תמונת המצב באקדמיה, וחשוב לציין את זה
פנינה תמנו:
בגלל שאלתי על הרוח הגבית
תמר ברוש:
אז אני באה ואומרת שלצעוק ולהגיד - - - אנחנו היחידות שנמצאות מכול המוסדות - -
פנינה תמנו:
בסדר, אתן עושות את העבודה שלכן, בואו נחזור לממדים
פנינה תמנו:
 אתן עושות את העבודה שלכן וקיבלתם אחריות מאוד-מאוד כבדה
פנינה תמנו:
 ברור לי שזה משתנה ממוסד למוסד, לא בכדי שאלתי את מספר התלונות שאת קיבלת באופן ישיר, לא רק כיושבת-ראש הפורום וגם אם יש לך רוח גבית
פנינה תמנו:
      אני רוצה לשמוע עכשיו את פרופסור נעמי אורי, נציבת האוניברסיטה העברית
נעמי אורי:
שלום
נעמי אורי:
 רציתי קצת להפנות את הדיון למקום אחר מהקבלה של הפניות, וזה בהקשר לדברים שנאמרו פה, שהמטרה שלנו זה להגדיל את המרחב הבטוח ולהגדיל את התחושה של יש למי לפנות
נעמי אורי:
 כמובן שאנחנו מטפלות בכול פנייה שמגיעה אלינו, כמו שתמר אמרה, בצורה מלאה, ואין דבר כזה שמישהו לא יקבל מענה
נעמי אורי:
 שמנו בכמה השנים האחרונות דגש מאוד גדול על השינוי של תחושת הביטחון ותחושת האמון, ואנחנו עושות את זה על-ידי הרבה פעילות של הסברה, ועל-ידי זה שיש המון דיווחים על דברים שהם לא הטרדה מינית – אז נכון, בסוף זו לא הטרדה מינית כי אנחנו פועלות לפי החוק
נעמי אורי:
 אם זו לא הטרדה מינית לפי החוק, זו לא הטרדה אבל זה לא אומר שהנפגעת לא קיבלה מענה כי לפעמים זה לא עולה לסף של הטרדה מינית אבל עדיין אנחנו נותנות מענה לנפגעת כדי שתהיה מוגנות
נעמי אורי:
     גם בטיפול בפוגע, למרות שהוא לא עשה הטרדה מינית אבל אפשר להגיד לו: תקשיב, תסתכל, תשים לב מה אתה עושה, מישהי נפגעה מזה, ואנחנו מוצאות שזה מאוד-מאוד עובד
נעמי אורי:
 אנחנו נותנות סיוע לנפגעות
נעמי אורי:
 יש לנו מערך גדול של סיוע, של עשרים וכמה מסייעות שעוברות הכשרה, וכול נפגעת, מוצע לה סיוע של מסייעת
נעמי אורי:
 אנחנו עושות פרויקט מאוד-מאוד גדול של סדנאות לכול הקהילה של האוניברסיטה - -
פנינה תמנו:
לפני שאנחנו נהיה שם ומה אתם עושים, כמה תלונות את קיבלת אשתקד?
נעמי אורי:
דיווחנו על 64 תלונות אבל אני יכולה להגיד שקיבלנו קרוב ל-100 פניות שטיפלנו בהן, גם אם לא דיווחנו כי זה לא עמד בדברים של לדווח
נעמי אורי:
 לדוגמה: מקרה של אלימות במשפחה, אז אנחנו מעבירים את זה הלאה, למוסדות אחרים באוניברסיטה
נעמי אורי:
 הזדמנות להגיד שכדאי לקדם את החוק של ההתעמרות כי אנחנו מקבלים גם הרבה דברים של התעמרות, שמגיעים אלינו
נעמי אורי:
 אנחנו מנסות לעזור ככול יכולתנו אבל מה שאנחנו יכולות לעשות לפי החוק זה רק להעביר הלאה
פנינה תמנו:
סטודנטיות שחוות התעמרות בעבודה?
נעמי אורי:
בין היתר
פנינה תמנו:
אנשי סגל?
נעמי אורי:
זה יכול להיות גם סגל מינהלי, סגל אקדמי
נעמי אורי:
 כול האוכלוסייה של האוניברסיטה, אנחנו אוניברסיטה גדולה
פנינה תמנו:
כמה זמן את בתפקיד?
נעמי אורי:
שלוש שנים
פנינה תמנו:
איך את מסבירה את הדיווח הנמוך?
נעמי אורי:
ה-64 תלונות?
פנינה תמנו:
כמובן שאני אומר שוב, לא רק באוניברסיטאות - -
נעמי אורי:
את מדברת עלינו, על האוניברסיטה העברית?
פנינה תמנו:
לא, בכללי, כמי שבקיאה בתחום
נעמי אורי:
זה בדיוק מה שניסיתי להגיד בהתחלה, שאני חושבת שהעבודה הגדולה יותר שלנו היא העבודה של הגברת האמון ושינוי האווירה
נעמי אורי:
 ברור שיש תת-דיווח, אין לי שום ספק
נעמי אורי:
 אני חושבת שאצלנו יחסית זה השתנה, אני רואה עלייה משנה לשנה, אפילו מאז שאני בתפקיד
נעמי אורי:
 ושוב, מה שאמרתי קודם, שאני חושבת שיש תת-דיווח, ושהמטרה שלנו היא לעשות את הכול כדי להעלות את האמון
פנינה תמנו:
אני חושבת שיש דווקא נקודה אחת שאני מרגישה שיש בה לקונה, שאנחנו לא יודעים כמה סטודנטיות לא פנו למוסד ופנו ישירות למשטרה או לגורמים אחרים
נעמי אורי:
מן הסתם אנחנו לא יודעות
פנינה תמנו:
השאלה אם יש לנו דרך לבדוק את זה
נעמי אורי:
יש להניח שהן היו מגיעות - - -
פנינה תמנו:
- - - לבדוק את זה כי אם אנחנו נגלה ש-3,000 סטודנטים וסטודנטיות ניגשו למשטרה בשנה שעברה, סתם זרקתי מספר, ואז אנחנו רואים – אני רואה שלך יש מה להגיד
נעמי אורי:
אני חושבת שהמשטרה תבוא אלינו לברר אם זה משהו שקרה במוסד
פנינה תמנו:
 אז את אומרת שזה כנראה לא קיים, זה בשוליים
נעמי אורי:
זאת ההערכה שלי, אני לא יודעת
פנינה תמנו:
פפי, את רוצה להוסיף משהו?
פפי יקירביץ:
אני רק רוצה לומר שגם באוניברסיטה העברית יש תמיכה מלאה של הנהלת האוניברסיטה
פפי יקירביץ:
 ההמלצות שלנו, אני לא זוכרת שקרה מקרה שהן לא התקבלו
פפי יקירביץ:
 יש התגייסות מלאה
פפי יקירביץ:
 אנחנו חוזרים הבוקר מדיווח הוועדה - - - האקדמית של האוניברסיטה
פפי יקירביץ:
 יש שיתוף פעולה מלא של הנהלת אוניברסיטה, שרואה במיגור התופעה של הטרדה מינית ערך חשוב ביותר
פפי יקירביץ:
     אני חושבת שמעבר לזה, מאוד חשוב לי שיש לנו קשר ושיתוף פעולה מצוין עם אגודת הסטודנטים בירושלים
פפי יקירביץ:
 אני חושבת שזה מאוד חשוב, במיוחד כאשר אנחנו רואים שיש עלייה בהטרדות בין הסטודנטים לבין עצמם, וזה מאוד חשוב שגם האגודות ייטלו חלק בהסברה, בטיפול ובמניעת התופעות האלה
פפי יקירביץ:
     באוניברסיטה העברית יש מערך מאוד-מאוד גדול של נציבות וסגני נציבות, ואנחנו משתדלים באמת לתת מענה מהיר גם אם יש הטרדות שהן על הרף הנמוך
פפי יקירביץ:
 אנחנו מתייחסים לכול הטרדה באופן רציני
פפי יקירביץ:
 יש לנו גם הטרדות של גברים, של להט"בים ואנחנו נותנים מענה לכול אותם האנשים ומשתדלים לעשות את זה באמת באופן הכי מקצועי ורגיש ולנקוט באותם האמצעים שימנעו הישנות של אותם המקרים
פנינה תמנו:
יש לי אותה שאלה: למה את חושבת שיש תת דיווח?
פפי יקירביץ:
אני חושבת שאנשים, באופן עקרוני, לא רוצים להתעסק עם זה
פפי יקירביץ:
 את מגישה תלונה ולא משנה עד כמה – כמובן שכמה שנהיה יותר נגישים וההליך יהיה יותר קל, יהיו יותר תלונות
פפי יקירביץ:
 אבל יש לא מעט אנשים, שכול ההליך הזה, הם לא רוצים להתעסק - -
רוני אלוני-סדובניק:
רואים שלא פיטרתם עד היום, אפילו לא פרופסור אחד
רוני אלוני-סדובניק:
 לא פיטרתם אף אחד
פפי יקירביץ:
לא נכון
פנינה תמנו:
לא להתפרץ לדיון, כול אחד יקבל זמן
פנינה תמנו:
 אני חושבת שזה לא מספיק מורגש, גם אני הייתי סטודנטית, בתוך עמי אני חיה
פנינה תמנו:
     אני מעבירה את זכות הדיבור למנכ"ל התאחדות הסטודנטים, שי שידלוב
שי שידלוב:
תודה רבה
שי שידלוב:
 אני אשתדל להיות קצר כי יש פה סטודנטיות שבאו לדבר והן הרבה יותר חשובות, בטח ממני
שי שידלוב:
 אני אגיד קודם כל שהטרדות מיניות באקדמיה הן חלק מהיום-יום של סטודנטיות וסטודנטים במרחב
שי שידלוב:
 להגיד שתת-דיווח זה בלשון עדינה מה שמתקיים באקדמיה
שי שידלוב:
     שאלת לגבי למה זה קורה? אז דיברו פה על חוסר אמון, ואנחנו באמת רואים בחוסר אמון תסמין של דברים אחרים שיצרו את החוסר אמון הזה מלכתחילה, בין אם זה הנגשה, בין אם זה מערכת יחסים ובכלל, מאזן הכוחות שאני כסטודנט או כסטודנטית אלך להתלונן על מי שאחראי על העתיד שלי – אז יש פה פער משמעותי
שי שידלוב:
     הפערים בין מוסד למוסד הם אדירים
שי שידלוב:
 מבחינתנו, דין סטודנטים בתל-אביב כדין סטודנטים במכללה למינהל וכדין סטודנטים בתל-חי, וזו בעיה שצריך לחשוב איך לטפל בה
שי שידלוב:
 נגיד שאנחנו, בהתאחדות, התחלנו לטפל ולעבוד גם עם סטודנטים בהכשרה והדרכה, אנחנו עושים עבודות כדי שיעבירו את הידע הזה הלאה
פנינה תמנו:
כדי מה? כדי שהסטודנטים יעשו את העבודה שהאקדמיה לא עושה? או בלי לכבס מילים
שי שידלוב:
אנחנו לא מחכים ולא מחכות לאף אחד כדי לנסות לטפל כמה שיותר בבעיה
שי שידלוב:
 אנחנו יושבים עם שותפים ושותפות שלנו ועובדים איתם יום-יום ושבוע-שבוע כדי לתקן את החוק כמו שצריך, ויושבים פה ממשרד המשפטים מולי
שי שידלוב:
 אנחנו רוצים לקדם המון סקרים ולהבין מה קורה כי יש פערים אדירים של ידע ואף אחד לא מצליח לבדוק כמה באמת – את שאלת פה שאלות על הדיווחים ואני מניח ש - - -      אני רק אסכם בזה שאנחנו שותפים ואנחנו מושיטים יד גם ל - - -  גם למוסדות, גם לוועדה, כדי לפתור את המשבר האדיר הזה באקדמיה
קריאות:
אני רק אציין שכמובן נמצאת איתנו נציגת המל"ג, המועצה להשכלה גבוהה, נועה זמר, שהיא מקשיבה לכול ואתן לך בסוף להגיב כי לכם יש תפקיד חשוב
קריאות:
 יש גם נתונים אבל מעבר לנתונים אני גם רואה אותם כסוג של רגולטור שצריך לעשות סדר בדבר הזה
קריאות:
 בבקשה, אתם תחליטו מי מהסטודנטים הראשון לדבר ותציגו את עצמכם
קריאות:
     יש פה נפגעות? אני רוצה לשמוע קודם את הנפגעות או הנפגעים
קריאות:
 סטודנטים
קריאה:
אני לא נפגע, אבל - - -
פנינה תמנו:
סליחה, אני אמרתי שאני רוצה לשמוע נפגעת או נפגע, הדברים שלי מאוד ברורים
פנינה תמנו:
 סטודנטים שנפגעו באקדמיה
עדה מימון:
פנינה, רק אני מעירה שהפרוטוקול והכול משודר
פנינה תמנו:
נכון, הכול משודר
פנינה תמנו:
 מה שתחליטו, תהיו מסודרים כי הזמן קצר והמלאכה מרובה
פנינה תמנו:
 בסוף אנחנו רוצים לצאת מפה גם עם מסקנות של דברים שייושמו
פנינה תמנו:
 אמרתי שאמנם אני אעשה עוד דיון אם צריך אבל אני רוצה שנצא מהדיון הזה עם איזו תובנה פרקטית
אלמוג למפל:
אני יכולה להגיד שאנחנו מייצגות את הקול של הנפגעות
אלמוג למפל:
 אני בעצמי לא נפגעתי באקדמיה, נפגעתי ב - - -
פנינה תמנו:
אז תציגי את עצמך ותדברי
אלמוג למפל:
נעים להכיר, אני מובילה את קהילת קלמ"ה, שזו קהילה ארצית שפועלת כנגד פגיעות מיניות ומגדריות באקדמיה
אלמוג למפל:
 הקהילה הזאת היא קהילה של סטודנטים וסטודנטיות וסגל בכול הרבדים של האקדמיה
אלמוג למפל:
 נמצאים איתי פה - -
פנינה תמנו:
קלמ"ה פועלת
אלמוג למפל:
קלמ"ה פועלת באופן ארצי, תכף אסביר קצת יותר, בהתנדבות מלאה, כדי לפעול למען שינוי המצב
פנינה תמנו:
זה הוקם על-ידי סטודנטים וסטודנטיות?
אלמוג למפל:
קם על-ידי סטודנטים ומרצים
פנינה תמנו:
וגם מרצים
פנינה תמנו:
 מהמם
אלמוג למפל:
לגמרי
אלמוג למפל:
 אז אני אקצר במילים כי אני יודעת שהזמן קצר
אלמוג למפל:
 זו השנה השלישית שאני משתתפת בדיון הזה והדברים חוזרים על עצמם לצערי, ונוטים להתמקד באוזלת היד של המערכת
אלמוג למפל:
 אנחנו יודעים ומכירים היטב את אוזלת היד של המערכת ואת תת-הדיווח שבכובע אחר, כמנהלת תחום הערכה ומדידה, אפשר לדבר גם על זה, שחבל להתמקד בו היום
אלמוג למפל:
     הייתי רוצה לקוות שנצא מהדיון הזה דווקא עם הידיעה ואולי עם תקווה שאפשר ולא צריך הרבה תקציב כדי להתמודד עם המצב היום, כבר היום, ולשנות את המצב העגום של פגיעות מיניות באקדמיה
אלמוג למפל:
 והוא עגום
פנינה תמנו:
מה התמונה שאתם נחשפים אליה? מה המציאות? בואי תספרי לנו
אלמוג למפל:
אני אגיד במשפט, אפרופו תלונות, בין אם זה למשטרה ובין אם לנציבות: חשוב לזכור שנפגעת או נפגע מתלוננים, זה מזמן עוד פגיעות נוספות
אלמוג למפל:
 הפגיעה נחשפת, החברה מגיבה, גם המוסד הרבה פעמים מגיב - -
פנינה תמנו:
לא, אני רוצה לדבר על תמונת המצב של פגיעות שאתם יודעים כי אמר שי, כמנכ"ל, שזה רחוק - -
אלמוג למפל:
בלי לנסות לחפש, אני שומעת שזה קורה כול יום, מדי יום, ברבדים הכי עמוקים ופגיעות מאוד-מאוד קשות וגם באמת בכול מה שקשור לסביבת עבודה
אלמוג למפל:
 אז התמונה היא קשה, וממש אין מה להתמקד בדיווח שעולה לנציבות כי הוא רחוק שנות אור מהמציאות בתוך מוסד כל-כך פטריארכלי והירארכי כמו האקדמיה, עם מנגנוני ניצול מאוד עמוקים
פנינה תמנו:
אז יכול להיות שהדיווחים האלה אפילו פוגעים במצב?
אלמוג למפל:
הם פשוט מסיטים את המיקוד ולכן הם פוגעים במצב
אלמוג למפל:
 הייתי רוצה לקוות שהיום נדבר על האמצעים הנוספים כי אנחנו מכירות הרי את המשפט של איינשטיין, שאם עושים משהו שוב ושוב ושוב והוא לא עובד אז אולי אנחנו פשוט משוגעים
אלמוג למפל:
 אז זה בדיוק המצב פה כרגע עם פגיעות מיניות באקדמיה, שבסוף מדובר בתופעה חברתית רווחת עם מנגנוני ניצול מאוד חזקים באקדמיה, והפתרון שלה הוא פתרון חברתי-קהילתי
אלמוג למפל:
 אז אני לא אומרת שנשים בצד את כול האמצעים המשפטיים והטיפוליים, הם חשובים, אבל האמצעים המרכזיים הם אמצעים שהם נוספים על הדבר הזה, והם אמצעים חברתיים-קהילתיים
פנינה תמנו:
 שי, מתי בפעם האחרונה נפגשת עם המל"ג על זה?
שי שידלוב:
לפני כמה שבועות
פנינה תמנו:
ויש משהו מסודר?
שי שידלוב:
משרד המשפטים העביר עכשיו - - - לשיתוף ציבור לתיקון חוק למניעת - - - גם לאוכלוסיית הסטודנטים והסטודנטיות
שי שידלוב:
 עלה גם הנושא שיש פערי ידע משמעותיים
שי שידלוב:
 אנחנו הוזמנו במימון של ההתאחדות להרים סקר עומק ביחד עם הנציבות בקמפוסים ובאמת לשאול את הסטודנטים והסטודנטיות את השאלה: למה אתם לא פונים? להבין טיפה את האקלים
שי שידלוב:
 יש פער, ושאנחנו מוציאים סקרים, אנחנו נתקלים בטענות מצד המל"ג, שאולי - -
פנינה תמנו:
אז למה המל"ג לא מממן את זה?
שי שידלוב:
כמו שאמרתי, אנחנו לא מחכים שאנשים יבצעו, אנחנו רוצים לדחוף את זה קדימה
אלמוג למפל:
הפתרונות היום הם די ברורים
פנינה תמנו:
אני אבקש מערוץ הכנסת לא לצלם, הוא בזום
קריאה:
הוא בזום והוא יהיה ללא מצלמה
פנינה תמנו:
תשנה את השם
אלמוג למפל:
אני רק אשמח לסיים
אלמוג למפל:
 אני רק אגיד בשני משפטים, שהדברים שאנחנו רואות שהכי עובדים בשטח זה הכרה בנפגעת, והרבה פעמים שיש פנייה לנציבות, זה מיד הופך לחובת הוכחה – הנילון-נפגעת וכולי, שאת בעצמך מבינה כמה זה לא אנושי כי רק צריך להסתכל לנפגעת בעיניים ולדעת שהיא נפגעה
אלמוג למפל:
 והכרה – זה פשוט לשאול אותה: מה את צריכה כדי להישאר באקדמיה, והתשובות לזה בדרך כלל מאוד פשוטות והן קשורות לסיוע אקדמי בכול מיני מובנים
אלמוג למפל:
 2
אלמוג למפל:
 שינוי שגם נעמי דיברה עליו ואני מתחברת אליו מאוד: שינויים ארגוניים שקשורים לסביבה של מוגנות וקידום סביבה בטוחה בכל-כך הרבה היבטים, וגם לזה יש מענים מאוד-מאוד פרקטיים
אלמוג למפל:
 אני יכולה להגיד שהרבה מהשינויים שאנחנו רואות שנעשים לטובה בהקשר הזה היום גם מייצרים נזק, אחד מהם זה הלומדות, שבבת-אחת מנסים איזו הכשרה מאוד לא אפקטיבית, הלומדות נגד הטרדה מינית - -
פנינה תמנו:
שזה מעניין
פנינה תמנו:
 השאלה אם הקול הזה, כשאתם מתדפקים על דלתות בכירי המערכות, כארגון ארצי, האם אתם מקבלים אוזן קשבת? האם נעשים צעדים בעקבות הדברים שאתם מבקשים?
אלמוג למפל:
כן, אנחנו הרבה זמן פה אז כנראה שלא, והמערכת באמת נוטה להתמקד במה שהיא עושה והיא רגילה - -
פנינה תמנו:
אבל אתם הולכים ומדברים עם בכירים?
אלמוג למפל:
כן, זה חלק מהעשייה שלנו
אלמוג למפל:
 העשייה שלנו היא ליווי נפגעות פלוס - -
פנינה תמנו:
ואתם לא מצליחים לזכות לאוזן קשבת?
אלמוג למפל:
מקבלים אוזן קשבת אבל, השאלה האם עושים שינוי וזה תהליך
פנינה תמנו:
לא, לא, אין תהליך, מה זאת אומרת? אנחנו בשנת 2023, כולם צריכים להגן על נפגעות, זה לא אמור להיות תהליך בכלל
פנינה תמנו:
     אני רוצה לשמוע אותך, אני רואה שאת קצת נרגשת, תגידי את השם שלך ואז נעבור לזום
מאיה פירסט:
את האמת שלא תכננתי לדבר אבל רוני, עורכת הדין שלי תדבר
מאיה פירסט:
 מה שמדהים זה ש - -
פנינה תמנו:
מה השם שלך?
מאיה פירסט:
אני סוף-סוף יכולה להגיד, זה הישג כי הגעתי לבית הדין הארצי וזכיתי
פנינה תמנו:
רק רגע
עדה מימון:
רגע, אני חייבת להגיד שוב בנושא הזה כי צריך לחתום על טופס - -
רוני אלוני-סדובניק:
אני אומרת לך שזה בסדר
עדה מימון:
זה לא בסדר כי לפי החוק צריך לחתום על טופס לפני זה