GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עוזי לנדאו: יש לזה יתרונות חשובים ביותר, גם מהצד האנושי של זה וגם בתהליך השיקום של האסיר.
עוזי לנדאו: זה גם גורע את המתח בבתי הכלא ואנחנו יודעים שנכשל ויהיו אסירים שלא יחזרו מחופשה.
עוזי לנדאו: גם כאן, הכלי להערכת מסוכנות נטעה גם בו, משום שלא רוצים לקחת שום סיכון.
עוזי לנדאו: התוצאה היא, שהיינו עושים לעיתים עוול ואולי גם נגרום נזק ליכולת שלנו לשקם יחסי משפחה.
עוזי לנדאו: המשטרה מפתחת כרגע כלי ממוחשב להערכת מסוכנות.
עוזי לנדאו: התחום הזה פותח.
עוזי לנדאו: זה לא כלי יחיד, לא מסתמכים על המחשב בלבד.
עוזי לנדאו: זה כלי תומך.
יעל דיין: בשונה ממה שקיים?
יעל דיין: זאת אומרת, זה בנוסף...
עוזי לנדאו: כן, הוא בנוסף לכלים האחרים.
עוזי לנדאו: בסיכומו של דבר, המומחיות של האיש ותביעת העין שלו חשובים ביותר.
עוזי לנדאו: יש גם המלצה לשלב את הפרוייקט הזה לפרוייקט ממוחשב אחר של המשטרה שקרוי: פל"א 2000.
עוזי לנדאו: זה פרוייקט שממחשב חלק ניכר מעבודת מחלקות החקירה והוא יאפשר לבצע קישור ארצי של האינפורמציה בכל רחבי הארץ.
עוזי לנדאו: כולם יקבלו את אותו מערך מידע.
עוזי לנדאו: המשטרה גם מפתחת מאגר עברייני מין, שנמצאים באותו זמן בחקירה.
עוזי לנדאו: המאגר ארצי, מטרתו לקשר בין עבירות מין דומות ומאפיינים דומים, ללא מגבלות של אזור גיאוגרפי.
עוזי לנדאו: שוב, אם נוכל לקבל את הסיוע שלכן, לאו דווקא בעניין נשים אלא אם אתם תסייעו למשטרה לקבל כלים ולקבל תקציב ובשנה הקרובה נפתח את כל מערכות המחשוב ויחידות הטכנולוגיה, אין שום ספק שגם בנושא הזה, ביכולת להיאבק באלימות במשפחה ובאלימות נגד נשים, נקבל זריקת מרץ חשובה ביותר.
עוזי לנדאו: דיברתי קודם לגבי הכשרת אותם 170 חוקרים מיוחדים.
עוזי לנדאו: אם זכור לי, בפגישה שהיתה לנו כאן, דיברתי על 150 והיום המספר הוא 170.
עוזי לנדאו: סגן ניצב נורית זיו, בתחומים האלה, מצביעה על כך, שיש לכל חוקר שש השתלמויות בשנה הזו, הנוכחית, של 2002.
עוזי לנדאו: ל-300 אנשי סיור, אלה שמסתובבים בשטח וצריכים להגיע לבית של מי שנמצאת בסכנה, 300 סיירים עוברים הכשרה ונחשפים גם הם לכל הנושא הזה.
עוזי לנדאו: אחת לחודש, מתקיים יום עיון לכל מערך החקירות של המשטרה בנושא אלימות במשפחה.
עוזי לנדאו: יש הרצאות במסגרת הכשרות לתובעים וליועצים משפטיים ברמת התחנה.
עוזי לנדאו: כמובן שיש גם הרצאות של גורמי חוץ שאתם אנחנו עובדים.
עוזי לנדאו: אני מתכון לעובדים סוציאליים ולמזכירויות בבתי המשפט לענייני משפחה וכדומה.
עוזי לנדאו: בעניין כשלים, אני מוכרח להודות, שלא ידעתי למה בדיוק היתה הכוונה.
עוזי לנדאו: עכשיו אני יודע יותר.
עוזי לנדאו: אני מודה, שלא התכוננתי בדיוק לקטע הזה.
עוזי לנדאו: גם אם התכוננתי, נדמה לי שדווקא ראיה פרטנית עם זכוכית מגדלת באותם שישה מקרים והניסיון לראות איפה טעינו, דווקא כאן, יש לך את התשובה של מי שהוא לא פוליטיקאי ולכן זו תשובה שאפשר לסמוך עליה.
עוזי לנדאו: את נורית זיו מצד אחד ואת נילי קהלני מצד שני.
עוזי לנדאו: אני פה רק בשביל לשמוע את השבחים למשטרה.
עוזי לנדאו: אם אתם חושבים שטעינו, חשוב לי לדעת איפה טעינו ואיפה לא היינו בסדר.
עוזי לנדאו: עם כל זה שאני אוהב לעשות מסאז' לאגו וגם לראות איפה המשטרה מצליחה, אנחנו הרבה פעמים לא מצליחים.
עוזי לנדאו: אם ראית, בכל תחקיר אני תמיד רושם לי בראש וראשונה את השאלה איפה טעינו, איפה לא הצלחנו.
עוזי לנדאו: זהו.
עוזי לנדאו: אין לי כרגע מה להוסיף.
יעל דיין: מה זה הצלחה?
יעל דיין: הכשל הוא כשל של החברה כולה.
יעל דיין: עובדה, שעם כל האמצעים הקיימים: חקיקה ומקלטים ותחנות וחוקרים ועובדים סוציאליים והכל בכל, בכל זאת, אין לנו את התירוץ שאמרנו קודם, שנשים לא התלוננו.
יעל דיין: מה שאנחנו רואים עכשיו, זה מספר תלונות עולה ולא הפשע עולה.
יעל דיין: גם מספר התלונות עולה.
יעל דיין: אי אפשר להגיד שהפשע לא עולה.
יעל דיין: אי אפשר להגיד שהפשע במשפחה או האלימות במשפחה בקו ירידה.
יעל דיין: נכון, שזה ניתן יותר לטיפול, כי יותר נשים מתלוננות.
יעל דיין: אבל, יחד עם זאת, הלחץ עליהן גדל יותר וגם יותר נשים נוטות לבטל תביעות.
יעל דיין: גם נגד זה אנחנו נוקטים באמצעים.
יעל דיין: ללא ספק, מה שהשתפר זה היחס של השרים ושל הניצבים ושל הדרג הגבוה של המשטרה.
יעל דיין: הם לא צריכים להפנים את העניין של אלימות כלפי נשים.
יעל דיין: היתה לנו בעיה בשנים האחרונות, שלפי דעתי הולכת ומתפוגגת, של הרמה הנמוכה של השוטר הלא מיומן, היומנאי או מי שמקבל את התלונה.
יעל דיין: גם חלק מהחוקרים.
יעל דיין: אבל, מי שמקבל את התלונה הראשונה, המגע הראשון עם אישה מוכה או אישה חבולה במשטרה, היו שם הרבה דברים שהיו ראויים לתיקון.
יעל דיין: לפי דעתי, חלקם הגדול תוקן.
יעל דיין: אני רואה את זה על פי תלונות שאנחנו מקבלים.
יעל דיין: יש פחות ופחות תלונות, של נשים שמגיעות למשטרה ומקבלות יחס מזלזל על עצם הפניה שלהן.
יעל דיין: לא אגיד שזה שואף לאפס, זה לא עבר מן העולם.
יעל דיין: אני לא יודעת איך אפשר להכשיר את כל התחנות, שבאמת יפנימו את העניין של המצוקה, שהיא מצוקה אמיתית.
יעל דיין: תגובה כמו: מה קרה?
יעל דיין: בסך הכל שתי סטירות, תירגעי וכולי.
יעל דיין: לא אגיד שזה עבר מן העולם, אבל אני שופטת לפי מספר התלונות שמגיעות אלינו.
יעל דיין: לא רק אלי, אלא לחברות וחברי הכנסת.
יעל דיין: יש הבנה שהתלונות האלה, פחות על הטרדה מינית ופחות על דברים שהם יותר סופיסטיקייטד.
יעל דיין: אבל, על אלימות פשוטה כבר לא שואלים שאלות.
יעל דיין: אפילו הנושא שהוא קשה להפנמה, תלונה על התעללות נפשית, שפעם היו "מעיפים" את האישה קיבינימט.
יעל דיין: היו אומרים לה: את אומרת התעללו בי, היה אומר השוטר, גם בי אשתי מתעללת.
יעל דיין: זאת אומרת, היו התחכמויות בנושאים שנחשבו לשטח אפור.
יעל דיין: היום ברור שזה לא שטח אפור, זה שטח שחור.
יעל דיין: התעללות נפשית ואיומים זה ראוי למלוא תשומת הלב בדיוק כמו חבורה או פנס בעין.
יעל דיין: זה מהפך גדול מאוד ואני מקווה שזה עוד ירד בכל הרמות, כי זה עוד לא במאה אחוז.
יעל דיין: אבל, המגע הראשון של המתלוננת, כאשר היא כבר מביאה את עצמה למשטרה, זה קצה קרחון של האירועים עצמם.
יעל דיין: בנושאים של עבירות מין, אתם כבר בשוויון עם ארגוני סיוע?
נורית זיו: אלף מקרים פחות, זה כמעט שוויון.
נורית זיו: בהתייחס למשמעות של תלונה במשטרה.
יעל דיין: מדובר על תלונות שלא מופנות למשטרה, אלא לארגוני סיוע אחרים.
יעל דיין: חלק מזה, זה עניין של קטינות, שלא רוצות לבוא למשטרה וחלק נשים שמפחדות מהטיפול המשטרתי...
נורית זיו: זה לא בגלל הטיפול המשטרתי, כי הליך משפטי, שההתחלה שלו בתלונה משטרתית וההמשך שלו הוא חקירה וגילוי למשפחה, שלא כמו בארגוני הסיוע ומיצוי דין והליכה לבית משפט והעדה בבית משפט, הוא הרבה יותר קשה לכל אישה, מאשר ללכת לארגון סיוע.
יעל דיין: אבל המטרה שלנו היא להביא את המספר המקסימאלי של נשים, שהן נפגעות אלימות, להליך הזה.
יעל דיין: כי אחרת, הסעד שאנחנו נותנים להן הוא מינימאלי.
יעל דיין: כפי שאמרתי, ההישגים מחייבים אותנו לראות עם זכוכית מגדלת, מדוע זה לא במאה אחוז, בעיקר במקרי רצח.
יעל דיין: זה נשמע אולי פשטני, אבל אנחנו מבחינים בין רקע כלכלי כזה או אחר.
יעל דיין: אנחנו מבחינים בין קבוצות של עולות חדשות שנרצחות.
יעל דיין: היו מקרים, שחייבו גורמים אחרים לטפל בהן.
נורית זיו: יש הרבה בעיות בעליה.
יעל דיין: בעניין העלייה, גורמים אחרים מטפלים.
יעל דיין: אנחנו לא רוצים שהמשטרה תגיע לתוצאה הבלתי נמנעת.
יעל דיין: אנחנו רוצים, שהסיכון יהיה כמה שיותר מוקדם, גם גיאוגרפית, גם כלכלית, גם מוצא, גם עליה וכל דבר קיבל את תשומת הלב שלו ובעיקר, כמו שאנחנו רואים, התיאום בין המערכות, זה עדין הקטע הבעייתי יותר.
יעל דיין: נורית זיו, בבקשה.
נורית זיו: אני הייתי מפרידה את המקרים.
נורית זיו: מקרים שלא היו יודעים על אף אחד, זה עניין רווחתי.
נורית זיו: אני לא פעם הדגשתי את העניין, כטיפול בתופעה, כתופעה חברתית וטיפול מערכתי וכולי.
נורית זיו: לגבי הדברים האלה אני בודאי לא אתייחס.
נורית זיו: המקרים האחרים הם מקרים שמתחלקים לשניים: המקרים שלמשטרה בלבד יש נגיעה, המקרים שלמשרד העבודה והרווחה בלבד יש נגיעה והמקרים המשותפים.
נורית זיו: אני אתחיל מהמקרים של המשטרה בלבד.
נורית זיו: בוועדה הזו יושבים אנשים, שלא פעם נאמרו להם הדברים האלה, אבל תמיד חשוב לומר ואתן קצת הדגשה של מה שאנחנו עושים.
נורית זיו: בנושא של הידע, חשוב מאוד שהידע לגבי התופעה ואיך מטפלים בה, יגיע עד אחרון השוטרים.
נורית זיו: אני אומרת, שאנחנו עושים מאמצים באמצעים ובכוח אדם דל מאוד, באמצעים כספיים לא גדולים, להרחיב את הדבר ככל שניתן והשר הדגיש כמה מקרים שנעשו.
נורית זיו: אני רוצה להודות כאן, ליד השולחן הזה, לגברת רונית לב-ארי, ראש הרשות לקידום מעמד האישה במשרד ראש הממשלה, בעניין ההשתלמויות לסיירים.
נורית זיו: היא סייעה לנו כספית.
נורית זיו: היה לנו חשוב להעביר לאנשי סיור את המסר.
נורית זיו: אם ניקח 300 אנשי סיור כל שנה, זה עדין לא הכשרה של אנשי אלמ"ב (אלימות במשפחה), שמקבלים הכשרות ממושכות, גם ברמת התחנה וגם ברמה המבצעית הארצית, אבל זה משהו.
נורית זיו: ברמה של הקונספט של האנשים האלה כלפי התופעה, משהו משתנה ברגע שמדברים ושמים את הדברים על השולחן.
נורית זיו: כמו כן, לגבי דברים אחרים וכל מיני אנשים שהם במגזרים משיקים במשטרה נעשים הדברים באמצעים לא גדולים, אבל זה דבר מצטבר.
נורית זיו: המודעות המשטרתית היום מרמת המפקח הכללי ועד אחרון האנשים באלמ"ב (אלימות במשפחה) היא כזו, שלא פעם אני שומעת טענות ותלונות: מה רוצים מאתנו בקטע שהם ממש לחוצים, מה יהיה ומה יקרה ומה יהיה בתחקיר הבא, כי אנחנו לא מוצאים את עצמנו פטורים.
נורית זיו: אין מקרה אחד שמתרחש, שאנחנו לא בודקים את עצמנו ואת התוצאות המיידיות בתחנה.
נורית זיו: זאת אומרת, כמעט תמיד אחרי אירוע, אנחנו בודקים את עצמנו.
נורית זיו: אני מגיעה אישית או עם האנשים שלי לתחנה.
נורית זיו: אנחנו מדברים ורואים איפה הנקודות שניתנות לשיפור.
נורית זיו: אני מוכרחה לומר, שאנחנו מנסים כל הזמן לייעל ולשפר, ללמוד לקחים ולא לקפוא על השמרים והדברים האלה נעשים.
נורית זיו: מבחינת הערכת מסוכנות, אין כזה דבר שלא נעשה הערכת מסוכנות.
נורית זיו: חלק מההנחיות שלנו זו הערכת מסוכנות והנושא של הפניה לרווחה.
נורית זיו: מיד אקשור את זה לתיקים שלנו ושל הרווחה.
נורית זיו: חוקר מחויב לעשות הערכת מסוכנות.
נורית זיו: היום יש טופס משטרתי שהוצאנו, שיש בו את כל השאלות הרלוונטיות.
נורית זיו: הטופס המשטרתי הוא העתק של כלי ממוחשב להערכת מסוכנות, שבנינו אותו.
נורית זיו: חלק מהאנשים פה מכירים את הכלי הזה.
נורית זיו: זה התחיל עוד מהוועדה הבין- משרדית.
נורית זיו: הכלי הזה, הממוחשב, נמצא בפיילוט בשתי תחנות.
נורית זיו: רצינו ללמוד אותו.
נורית זיו: אנחנו מראיינים נשים.
נורית זיו: זאת אומרת, זה כלי שאנחנו רוצים לדעת כמה הוא אפקטיבי ולדעתי הוא אכן אפקטיבי.
נורית זיו: המגמה שלנו היא להכניס את זה לפל"א.
נורית זיו: המשמעות של פל"א אומרת, מחשב מול כל חוקר.
נורית זיו: כל האינפורמציה לגבי אותו אדם, בתקתוק תעודת זהות, מופיעה מול החוקר כולל תמונה מזהה וכולי.
נורית זיו: העניין הטכני והוויזואלי מאוד אפקטיבי.
נורית זיו: כאשר נעשית הערכת מסוכנות, כאשר אנחנו מדגישים שהערכת מסוכנות לא מחליפה את שיקול דעת הפיקוד, את שיקול דעת הרמה, כי לא יכול להיות כזה דבר שאתה בצד והכלי מחליט בשבילך.
נורית זיו: צריך להדגיש את העניין הזה.
נורית זיו: כאשר זה יכנס לתוך פל"א...
יעל דיין: פלא הוא ראשי תיבות או פלא עולם?
נורית זיו: אלה ראשי תיבות של פלילי אלפיים.
נורית זיו: זה יהיה פלילי אלפיים ושלוש, אבל, זה נקרא פל"א.
נורית זיו: המשמעות היא, שכשנעשית הערכת מסוכנות ומתקבל גרף של מסוכנות, הגרף הזה נשמר.
נורית זיו: ואז, אנחנו יודעים שהיא עובדת בגבעתיים והיא גרה בחולון.
נורית זיו: אחר כך היא נוסעת לאמא שלה בטבריה ויש תלונות בכל מקום.
נורית זיו: היום, שוטר פותח ורואה שיש תיקי מב"ג, רישומים שהם לאחר פסיקה של בית משפט, אין לו את התחושה של מה שקרה שם.
נורית זיו: זה טלפונים, זה טלפונים לחוליית האלמ"ב (אלימות במשפחה) במקום אחר.
נורית זיו: זה מאוד קשה.
נורית זיו: הגרף הזה, שהוא גרף מסוכנות, נשמר במערכת.
נורית זיו: ברגע שזה יהיה מקושר ארצית, למעשה חוקר שיקבל את התלונה מהאישה, מיד גרף המסוכנות הקודם והקודם לו וכן הלאה יעלה, ההיסטוריה של המסוכנות תהיה מול עיניו וזה יהיה כלי שיש לו משמעות רבה, בקטע של הערכת המסוכנות.
נורית זיו: זאת השאיפה ולשם אנחנו הולכים.
נורית זיו: מבחינת ההערכה והמבט שיש למי שמקבל את ההחלטה, היא הרבה יותר פשוטה וקלה בנושא הערכת מסוכנות.
יעל דיין: איך זה עובד עם שפות?
יעל דיין: דיברנו בשעתו על הבעיה העצומה שיש לנו עם רוסית וערבית ופחות עם אמהרית.
נורית זיו: עם ערבית יש פחות בעיה, כי יש חוקרות שמדברות ערבית.
נורית זיו: לגבי העולים החדשים, אני רוצה להדגיש בנושא הזה, שיש שישה קצינים מחוזיים, שממש עכשיו נכנסו לתפקיד ולקחנו אנשים עם ותק מקצועי גדול, לא לקחנו מישהו שרק עכשיו הגיע למשטרה.
נורית זיו: שלושה ראשי משרדי חקירות שהם הרבה שנים במערכת והם יודעים והם חקרו ומעורים בתופעה ושלושה יוצאי תביעות.
נורית זיו: עורכי דין, אנשים ברמה בתקן רפ"ק, זאת אומרת, יש משמעות לתפקיד הזה.
נורית זיו: אני חושבת שזה יקדם בהרבה.
נורית זיו: איך עבדנו עד עכשיו?
נורית זיו: היו ארבעה אנשים מהמטה הארצי מול השטח.
אורית עירון: מה התפקיד שלהם?
נורית זיו: הם יהיו קציני נפגעי עבירות מחוזיים, שיעסקו גם בנושא האלמ"ב (אלימות במשפחה).
נורית זיו: זה תקן שקיבלנו, המשרד מימן לנו את ההבדל בין הפקד לרפ"ק.
נורית זיו: היה חשוב שהם יהיו בדרגת רפ"ק, זאת אומרת, שהיה להם כובד ומשקל.
נורית זיו: בנושא של האינפוט המחוזי מול גורמים מקומיים וגם הנושא של הענקת הידע והבקרות והלימוד, תהיה לזה משמעות מאוד גדולה.
יעל דיין: הדבר היחיד לחוק נפגעי עבירה.
נורית זיו: זה מאוד עזר לנו, כי זה הדבר יחיד בכל החוק שהצלחנו.
נורית זיו: לגבי דברים אחרים עוד לא תוקצבנו, אבל אני חושבת שבקטע של האלמ"ב (אלימות במשפחה), אם היום שמים על זה יותר דגש, תהיה תחושה של קשר הרבה יותר עמוק.
נורית זיו: עם כל הניסיון שלנו, עם ארבעה אנשים לחלוש על כל הארץ, זה לא פשוט.
נורית זיו: אני לא מצטנעת, עשינו עבודה יפה וטובה, אבל, תראו באילו אמצעים.
נורית זיו: אמרתי לא פעם, שגם קידמנו מאוד בהצעת החוק את הזירוז והטיפול.
נורית זיו: הצעת החוק למעשה מצלמת את המצב היום בחקירות, כי אנחנו הראנו שהיום, לעומת שנים קודמות, הבאנו למצב שתוך חודש 40%, תוך חודשיים 70%, רוב התיקים מגיעים היום מהחקירות לתביעה במהירות אדירה.
נורית זיו: ייתר התיקים זה בעיות שלא תלויות בחקירה עצמה ולכן התיקים האלה מטופלים בסדר עדיפות.
יעל דיין: זו גם מהותו של חוק, אבל, זמן שעובר בין הגשת התלונה וגזר דין, בנושאים האלה, בעבירות מין ובאלימות קשה במשפחה, הזמן הזה הוא זמן שעובד בצורה איומה ונוראה לרעת הקורבן.
יעל דיין: זה לא מישהו ששדד אותך ונעלם מהחיים שלך ולך יש חשבון אתו.
יעל דיין: אתה רוצה שהוא יבוא על עונשו, כי הוא שדד אותך.
יעל דיין: אתה רוצה להיות מפוצה וכן הלאה.
יעל דיין: במקרים האלה בדרך כלל יש ילדים משותפים.
יעל דיין: זה איומים על עצם הגשת התלונה.
יעל דיין: זאת אומרת, האלמנט של הזמן ובדרך כלל זה גם הזמן שמתרחשת הרעה באלימות, כי אם הוא רואה שאין מוצא הוא יראה לה.
יעל דיין: גם הרציחות נעשות הרבה פעמים בתקופה הזאת.
יעל דיין: המשטרה עשתה מאמץ וזה התחיל ממחוז תל-אביב וזה עבר לארצי, בהקטנת הזמן מהתלונה במשטרה עד לקטע שבו המשטרה מעבירה את התיק.
יעל דיין: העיכוב הגדול ביותר הוא בתביעה ואחר כך בבתי המשפט.
עוזי לנדאו: תביעה זה הפרקליטות?
יעל דיין: אני מדברת על עיקר התיקים שבפרקליטות, שהעבירו אותם מהמשטרה לפרקליטות.
יעל דיין: ואז, הדרישה שלנו היא להגביל את בתי המשפט באורך הטיפול.
יעל דיין: עומדות שם ערימות.
יעל דיין: בבקשה, תשלפו את התיקים של עבירות מין ואלימות קשה.
נילי קהלני: אצלנו בתביעה עושים את זה.
נילי קהלני: שולפים את התיקים האלה.
יעל דיין: הבעיה שנשארה מאוד קשה היא הפרקליטות ובתי המשפט.
יעל דיין: המשטרה עושה את זה שלושה ארבעה חודשים.
יעל דיין: הסך הכל יכול להיות שנים.
יעל דיין: אישה הגישה תלונה ואחרי שנתיים, אם היא לא נרצחה ואם היא לא בבית חולים ולא הצליחה לברוח ואם היא לא במקלט, אחרי שנתיים ויותר מגיעים לטפל בתיק שלה.
יעל דיין: זו היתה בעיה, שהצלע של המשטרה עשתה גם בלי חוק מה שצריך לעשות.
יעל דיין: בכל זאת, אנחנו מקווים לתמיכתכם, מתוך ראיית טובת הציבור בהעברת החוק, שיכללו בו גם הגורמים האחרים.
נורית זיו: התביעה המשטרתית עושה מאמץ גדול ואני יוצאת התביעה המשטרתית.
נורית זיו: יש מסר כפול ומכופל ובכל דבר הם נדרשים לעשות קדימות והכל חשוב.
נורית זיו: בשנתיים האחרונות עושים מאמץ לקדם את התיקים האלה.
נורית זיו: אין ויכוח שנעשה מאמץ מרוכז הן ברמה של הטיפול והן ברמה של הפקת הלקחים.
נורית זיו: זה טיפול מאוד רציני והתאחדות של כל הגורמים המשטרתיים.
יעל דיין: אני רוצה לעצור אותך לרגע.
יעל דיין: השר צריך לעזוב ואנחנו כמובן ממשיכים.
יעל דיין: אדוני השר, קראנו עכשיו על שחרור אסירים בגלל היעדר מקום בבתי הסוהר.
יעל דיין: אני מבקשת, שבקריטריונים של שחרור, עניין הנשים הסובלות מאלימות יהיה בעדיפות ראשונה.
יעל דיין: עבירות מין, כמובן לא תשחררו.
יעל דיין: יש לנו ניסיון בלתי אפשרי בעניין הזה של שחרור.
יעל דיין: אפילו שחרור בזמן או שחרור על שליש, אנחנו מנסים להקטין.
יעל דיין: שחרור בגלל חוסר מקום, אני מקווה שאף בעל מכה, אלים, לא ישוחרר בגלל חוסר מקום.
יעל דיין: אחרת, נדרוש להקים מחלקות מעצר שלא יגיע הביתה.
יעל דיין: בנושא שהזכרת של סחר נשים, אני חברה בוועדה לסחר בנשים וגם בוועדה הזו דנו בזה הרבה.
יעל דיין: מיותר לומר, שיש שיפור ענק בהתייחסות.
יעל דיין: בפעם הראשונה אפשר לפתוח עיתון ולקרוא לא רק על הבחורות שנעצרו ומואשמות בשהייה בלתי חוקית אלא באמת על סרסורים וראשי רשת.
יעל דיין: כל הכבוד לכם.
יעל דיין: מלבד הכל, זה מן ענן מוסרי שחור, שתלוי מעל כולנו.
עוזי לנדאו: בעניין סחר נשים, ראינו את זה ברוסיה ואחר כך באוקראינה, המשטרה מציבה שם אדם הדובר את שפתם, אוקראינית ורוסית ועושה שם עבודה וקשר אישי עם הרשויות העוסקות בדברים האלה.
עוזי לנדאו: על כל צעד בהעברת האינפורמציה יוחלט לפחות ברמה האישית ושיתוף הפעולה יהיה יותר מזה.
יעל דיין: הם מתלהבים פחות מאתנו לטפל בזה, אבל, ברמה הממשלתית ודאי אפשר להתמודד.
רונית לב-ארי: אני יודעת שכבוד השר היה במקלט לנשים מוכות לפני מספר חודשים, כך שהתרשמת בוודאי מהדברים מקרוב.
עוזי לנדאו: זו לא הפעם הראשונה.
רונית לב-ארי: כנראה שאני לא יודעת הכל.
רונית לב-ארי: בכל זאת, הייתי מבקשת לגבי הפרת צווים, מעדויות של מפקדי תחנות, אני לא רוצה לתת לזה לגיטימציה.
רונית לב-ארי: אני חושבת, שיש במדינת ישראל את אחת המשטרות הטובות בעולם בתחום הזה.
רונית לב-ארי: בנושא של הפרת צווים, אמרו לי קציני משטרה, שלא פעם הם פשוט לא הולכים לבית המשפט לבקש צו בגלל הפרת צווים, משום שבית המשפט מחזיר אותם ללא מענה.
רונית לב-ארי: אם אנחנו רוצים לדבר על כבוד בית המשפט במדינת ישראל, הפרת צו שניתן על ידי בית משפט ואזרח מפר אותו ואינו משלם על ביזיון בית המשפט, אל יצפה בית המשפט שהאזרח יכבד את בית המשפט.
רונית לב-ארי: זה מתשתית מדינת חוק.
רונית לב-ארי: אני חושבת, שאם השר ידבר בעניין הזה עם שר המשפטים לגבי מערכת השיפוט, יכול להיות שיכול לעבור מסר.
רונית לב-ארי: אני ניסיתי לדבר עם הדרג הגבוה ביותר של מערכת השיפוט, עם נשיא בית המשפט העליון, עם מנהל בתי המשפט ונאמר לי משהו כמו: יש שיקול דעת לשופטים.
רונית לב-ארי: אני מאוד מכבדת את שיקול הדעת, אבל, אם שופט נותן צו, אני לא יכולה להבין כאזרחית, לא כמשפטנית, מה זה אומר שלא לעמוד על כך, שאזרח ימלא אחרי הצו.
רונית לב-ארי: הפרת צו היום לא נתפסת כעבירה והשוטרים עומדים חסרי אונים.
רונית לב-ארי: אני חושבת, שפה חשוב שכבוד השר יטפל בעניין.
עוזי לנדאו: אנחנו נתקלים בזה יותר מאשר במקום אחד.
עוזי לנדאו: אני לא מכיר את עומק הבעיה בנושא הזה.
עוזי לנדאו: אני צריך לשים את תשומת הלב שלי באופן מסודר, מה באמת היקף הבעיה בתחומים האלה ואפשר לדבר עם המערכת המשפטית.
עוזי לנדאו: אבל, להבטיח, אני לא יכול להבטיח.
עוזי לנדאו: כל מה שקשור בנושא שלטון החוק והקפדה על החוק בכל התחומים, זה היום הקו השני למשטרה.
עוזי לנדאו: אם זה בעבירות של תכנון ובניה, אוניברסיטת "אל-קודס" בירושלים, וכולי.
עוזי לנדאו: יש חוק, תנו כבוד לחוק וכבוד לשלטון החוק.
יעל דיין: לכן הצטערנו שסגנך היה כאן בישיבה בעניין שלילת רשיון של כלי ירייה לגברים אלימים, דבר מתחייב על פי חוק.
יעל דיין: הוא רוצה מחשבה שניה, כי גברים אלימים שיש להם רשיון לשאת נשק והם נמצאים בשטחים שיש בהם סיכון, אולי יש סדרי עדיפויות שיכתיבו שלא ניקח מהם את כלי הנשק.
יעל דיין: יש גם קו אדום בעניין הזה.
יעל דיין: אם אתה אומר שמירה על החוק, אז בבקשה, שיפסיק להכות את אשתו, אז יחזור לו את הרשיון.
יעל דיין: השאלה מי נמצא בסיכון?
יעל דיין: האישה מכלי הנשק שבידו או שהוא בסיכון כי הוא גר באזור מסוים?
נורית זיו: ביטול תלונה על פי הנחיה אינו מהווה סיבה לסגירת תיק.
נורית זיו: להיפך, ההנחיה היא שממשיכים וזה לא יהווה סיבה יחידה.
יעל דיין: החוק של להשאיר שנה וכולי עבר כבר?
נורית זיו: כן, החוק הזה עבר.
נורית זיו: קודם לחוק, ההנחיה היתה שעצם העובדה שהיא מבטלת את התלונה, אינה מהווה סיבה לסגירת התיק.
נורית זיו: אנחנו רושמים את מה שהיא אומרת בהודאה.
נורית זיו: אנחנו מבררים אם יש ימים או אין ימים וכולי.
נורית זיו: התיק, ברוב המוחלט של המקרים, ממשיך למעשה להתנהל, להיחקר ולהגיע לבית המשפט.
נורית זיו: זה בגדול במקרים שמטופלים על ידי המשטרה.
נורית זיו: המקרים האחרים, הם מקרים שלמעשה משותפים לנו ולמשרד העבודה והרווחה.
נורית זיו: אמרתי כבר, שלגבי כל תיק, ללא יוצא מן הכלל, יש לנו טופס שהוא טופס משטרתי גם כן והחוקר מחויב לשאול את האישה האם היא מסכימה שהפרטים שלה יועברו לגורמים מטפלים ממשרד העבודה והרווחה או למרכזים למניעת אלימות.
נורית זיו: אם היא מסכימה, הפרטים מועברים.
נורית זיו: במקרים מסוימים שלא משנה כרגע מה הם, על פי הנחיה ויש את כל הפרמטרים בהנחיה, הפרטים מועברים גם ללא הסכמתה.
נורית זיו: כשהיא בסיכון גבוה, כשיש אלימות גבוהה, כשיש ילדים מתחת לגיל מסוים, כשיש עבירות מין וכולי, פשוט מעבירים את התיק.
נורית זיו: כמו כן, לגבי חשודים.
נורית זיו: חלק מהפרוייקט של עובדים סוציאליים נעשה, כי לא היתה מספיק פניה.
יעל דיין: יש לכם איזה שהוא מעקב, מה קורה כשזה מגיע לשם?
נורית זיו: פה הבעייתיות.
נורית זיו: בעיה אחת, ברמה הפרלימינרית, כשאנחנו מעבירים אינפורמציה בהרבה מאוד מקרים היתה טענה של השוטרים, שהם לא מקבלים היזון חוזר, אפילו אלמנטרי.
נורית זיו: אני מבינה, שיש סודיות מקצועית ואנחנו בהחלט מודעים לעניין שלא יכולים לתת מה פרטי הטיפול עצמו.
נורית זיו: אבל, ברמה של ההבנה הפרלימינרית, האם בכלל היא הגיעה?
נורית זיו: האם היא בטיפול?
נורית זיו: החשוד הגיע?
נורית זיו: הוא בטיפול או לא בטיפול?
נורית זיו: האם יש משהו?
נורית זיו: בחלק מהמקרים ובחלק מהתחנות זה מתבצע ובחלק לא.
נורית זיו: כשאנחנו פונים לרווחה, אנחנו לא דורשים לדעת בדיוק מה מהות הטיפול.
נורית זיו: אני חושבת, שאפשר באופן מובנה במשרד העבודה והרווחה לתת הוראה וליידע את התחנה, כדי שתעביר לתביעות האם יש טיפול, כמה זמן הטיפול, האם הופסק הטיפול וכולי וכולי.
נורית זיו: זה חשוב לנו, גם בנושא של ההליכים הפליליים.
נורית זיו: למעשה, הדבר הבא הוא מבחינת האינפורמציה, כאשר אישה מטופלת על ידינו ועל ידי משרד העבודה והרווחה.
נורית זיו: נניח שהיא אישה בסיכון.
נורית זיו: היא הלכה למקלט או שהיא מטופלת והיא בסיכון גבוה.
נורית זיו: בטיפול משותף, אני מקבלת את זה שאם יש משהו שהוא אינפורמציה שאנחנו צריכים לקבל, אז ראוי שנקבל.
נורית זיו: אם היא מטופלת רק על ידי משרד העבודה והרווחה, האינפורמציה שהם יעבירו לנו שהיא בסיכון גבוה, אין לה כל כך מקום.
נורית זיו: המשטרה נתפסת כבאה לרפא כל פצע וחולי והיא לא יכולה לעשות זאת.
נורית זיו: אם היא לא פנתה למשטרה אחרי שכנועים וכולי, העובדה שהם יגידו לנו שהיא בסיכון גבוה זה לגלגל עלינו את תפוח האדמה הלוהט הזה.
נורית זיו: אבל מה אנחנו יכולים לעשות?
נורית זיו: אנחנו לא גורם שעוקב, אנחנו לא גורם מטפל, אנחנו לא גורם שמזמין לשיחות ואנחנו לא יכולים להופיע בעצמנו בדירה שלה ולשאול מה קרה, אם היא לא מוכנה לשתף אתנו פעולה.
נורית זיו: זאת אומרת, ברגע שזה בטיפול משרד העבודה והרווחה, המעקב והעניין של הערכת המסוכנות וההגנה היא בעיקר על משרד העבודה והרווחה.
נורית זיו: אין מה לעשות.
יעל דיין: השאלה אם הם בכלל יודעים, האם הם שואלים אתכם, זה בטיפול שלנו?
יעל דיין: האם היא התלוננה אי פעם?
נורית זיו: מצדי, שישאלו.
נורית זיו: אין שום בעיה.
נורית זיו: בהנחה ששאלו ויודעים, אנחנו תמיד מפנים.
נורית זיו: ברגע שזה היה בטיפול משטרתי, אנחנו עושים את הערכת המסוכנות.
נורית זיו: כשיש מסוכנות גבוהה, אנחנו בוודאי מבקשים מעצר עד תום ההליכים.
נורית זיו: לא תמיד הולך לנו, אבל יש שיפור.
נורית זיו: אנחנו רואים את עצמנו אחראים מבחינה זו שאנחנו מזרזים טיפול, מגישים כתבי אישום וכולי ולצערנו, לפעמים גם אחרי כל הטיפול הזה, הדברים קורים ואני מקווה שתהיה שנה אחת שבכלל לא יראו מקרי רצח.
יעל דיין: יש מקרים שמשרד העבודה והרווחה מטפל, גם אם לא היתה תלונה.
יעל דיין: השאלה אם אתם חשים שיש דרבון מצד משרד העבודה והרווחה?
נורית זיו: אני לא יכולה לומר את זה.
נורית זיו: את זה יגידו גורמי הרווחה אם יש דרבון.
נורית זיו: זה עניין מקצועי שלהם, מה הם מעבירים אלינו ומה לא.
נורית זיו: ברגע שיש טיפול משותף, האישה במקלט ויש הרגשה או יידע שלהם לגבי מסוכנות מסוימת והאישה הגישה תלונה אצלנו והיא גם מטופלת על ידינו, אז אפשר באמת להעביר אינפורמציה בנושא של רמת המסוכנות.
נורית זיו: אנחנו ממילא מטפלים בתיק.
נורית זיו: אני חייבת להדגיש, מי שבעצם יצטרך לעקוב אחריה ולשמור עליה, זה משרד העבודה והרווחה.
נורית זיו: יש לו את הכלים.
נורית זיו: נניח שאישה במקלט...
מיכל חנוך-אחדות: - - -
נורית זיו: תגידו שאין לכם כלים, בסדר, אני אקבל.
נורית זיו: אבל, אישה שהיתה במקלט והיתה מטופלת על ידכם וגם על ידינו.
נורית זיו: היא עזבה את המקלט והיא גרה במקום מסוים והמשטרה יודעת שהיא במקום מסוים.
נורית זיו: היא הגישה את התיק ועשתה עם התיק מה שעשתה.
נורית זיו: מה המשטרה יכולה לעשות עם הידיעה שהיא ברמת מסוכנות גבוהה?
נורית זיו: הרי אנחנו לא נדפוק אצלה בדלת.
נורית זיו: אני יכולה לומר לכם, שכשיטת עבודה אנחנו מנסים לעשות דברים במיעוט אמצעים.
נורית זיו: למרות זאת, אנחנו משתדלים ואנחנו מנחים לתת לנשים במצוקה או לנשים שבסיכון כתובות לסיירים, שישמעו.
נורית זיו: אנשי בילוש יודעים עליהם.
נורית זיו: זאת אומרת, ברמה הזאת, אנחנו לא יכולים ולא ערוכים מבחינת כוח האדם והאפשרויות.
נורית זיו: אנחנו לא יכולים לדפוק אצלה בדלת, כי אנחנו לא יודעים באיזה מצב היא נמצאת.
נורית זיו: לכן, מי שלמעשה יכול לחדור לביתה, לזמן אותה ולשאול ולעשות הערכה מחודשת שוב ושוב, כשאין תלונה נוספת, זה גורם רווחתי.
איילה מאיר: בתנאי שהיא מסכימה.
נורית זיו: אני מנסה להעלות כאן את הקושי המשטרתי ואתם תגידו מה קורה בעניין הזה, עם זה שנחליף אינפורמציה.
נורית זיו: מה הקושי?
אורית עירון: זה בדיוק הקטע של הוויכוח.
נורית זיו: אני מנסה להסביר לכם, שבשלב מסוים, קצרה ידה של המשטרה מלהגן עליה מבחינה זו שהיא נותנת את החיבוק עד הסוף לאישה הזאת כל הזמן.
נורית זיו: אנחנו לא יכולים, לא כי אין לנו מספיק כוח אדם.
נורית זיו: אנחנו לא יכולים מעצם התפקיד שלנו והגדרתו.
נורית זיו: אין לנו סמכות וכולי.
יעל דיין: חס וחלילה, שזאת תהיה מדינת משטרה במובן הזה, שיש לי הגנה רק אם המשטרה מחבקת אותי.
נורית זיו: לכן, גם אם הידיעה היא במקרים מסוימים, הידיעה היא ידיעה.
נורית זיו: אנחנו עושים כמיטב יכולתנו.
נורית זיו: אבל, אני חושבת שפה אנחנו צריכים לפתור את הדבר הזה באמצעים אחרים.
יעל דיין: נעבור לנציגות משרד העבודה והרווחה.
יעל דיין: גברת לב-ארי צריכה לעזוב.
יעל דיין: את רוצה להוסיף לפני שאת הולכת?
רונית לב- ארי: אני חושבת שחשוב לעשות סיכום.
יעל דיין: הבעיה היא לא של המשטרה ולא של כבוד השר, כמו שאמרת, כי אנחנו יושבים בעניין צווים עם המערכת המשפטית ואישרנו חוק בעניין אתמול...
רונית לב-ארי: בעניין של הצווים צריך לעבור איזה מסר מהמשטרה, מהקודקוד של המשטרה לקודקוד של מערכת השיפוט, משום שיש פה איזו שהיא בעיה של מערכת השיפוט, שהמשטרה לא כל כך מסוגלת להתמודד עם זה.