GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואב הס: אפשר לעשות את זה.
יואב הס: אשמח, חברת הכנסת יעל דיין, אם את תובילי את זה יחד עם עוד אנשים.
יואב הס: אם ההובלה תהיה על-ידי בן אדם אחד אז יגידו שהוא מוביל את זה לבד, שהוא רוצה לתפוס על זה טרמפ.
ויקטור כהנא: אם יוביל את זה רק אדם אחד, אנשים לא יצטרפו אליו.
יואב הס: אם ההובלה תיעשה על-ידי מספר אנשים יחד, בשיתוף פעולה, אז לא יוכלו להגיד שהנה האדם הזה רוצה אחר-כך לגזור את הקופון בקלפי.
אלה גרא: אני רוצה להצטרף למה שאמר מר יובל אלבשן.
אלה גרא: ברור שיש כאן הסכמה רחבה על היציאה למאבק הזה אבל גם אי אפשר להתעלם מן המשוואה הבסיסית שבסופו של עניין צריך לאזן אותה.
אלה גרא: אני חושבת שכוחנו יהיה בהבאת חלופות אינטליגנטיות.
אלה גרא: אם רק נצא באופן שלילי ונגיד לא לזה ולא לזה ולזה, אז יגידו: בסדר אבל אין.
אלה גרא: אנחנו מוכרחים להכין מראש את כל התשובות.
אלה גרא: שמחתי לשמוע את ההצעה, ורציתי להציע אותו דבר, וזה באמת התרומה שחברי הכנסת יכולים לתרום למאבק, שיימסר המידע הסולידי הזה גם ממרכז המחקר והמידע של הכנסת וגם נדרוש נתונים נוספים מהאוצר, לא רק הנתונים שהם אוהבים להביא לשולחן אלא גם נתונים אחרים שיש בידם.
אלה גרא: זה מה שצריך להביא לתוך הדיון.
אלה גרא: רציתי גם להצטרף לדבר השני שמר יובל אלבשן אמר.
אלה גרא: עם כל הכבוד לגברת טליה לבני ולנעמ"ת, המקום שלכם ידוע ומכובד אבל אם הדרישה תהיה להתחבר להסתדרות, זה ייפול לפני שזה יקום.
אלה גרא: זה צריך להיות שיתוף פעולה.
אלה גרא: אני מקווה שאתם מבינים גם כן מה זה שיתוף פעולה ושלא תקראו באמצע הדרך לאנשים להתפקד למען ההסתדרות.
טליה לבני: אף אחד לא דיבר על התפקדות.
כוכבה קניסטר: למה להתפקד?
כוכבה קניסטר: מישהו דרש ממך להתפקד?
כוכבה קניסטר: זה לא רלוונטי בכלל.
כוכבה קניסטר: הנושא כאוב וטעון.
ויקטור כהנא: תפסיקו עם הכוחניות הזאת.
כוכבה קניסטר: אנחנו כבר ויתרנו, כבר כשלנו מרוב שוויתרנו.
כוכבה קניסטר: עכשיו אנחנו צריכים להראות כוח.
שולה אגמי: אני מקשיבה לדברים ולפעמים זה קצת מרגיז שאנחנו באים להילחם למען מטרה ואנחנו בעצם מפספסים אותה.
שולה אגמי: במדינת ישראל אמורה להיות ממשלה של רווחה אך לצערי יש לנו ממשלה ללא רווחה.
שולה אגמי: כמחזיקת תיק רווחה החלטתי להקים פורום כדי להילחם בנושא הקיצוצים ובגזירה שנחתה עלינו ביום בהיר על-ידי שר האוצר והממשלה.
שולה אגמי: קראתי בעיתון שקם פורום שמאגד את כל הארגונים.
שולה אגמי: לא חשבתי פעמיים, התקשרתי למר יובל אלבשן והשארתי הודעה שאני רוצה להצטרף עם כל הכוח של הארגונים שלנו בתל-אביב לטובת המטרה.
שולה אגמי: למה לי להקים עוד פורום ולמה לי להילחם לבד?
שולה אגמי: למה לי לעשות עבודה כפולה?
שולה אגמי: אני חושבת שאנחנו מפספסים את המטרה שלנו בכוחניות-יתר ובמלחמה לא ממוקדת.
שולה אגמי: בואו נלך ביחד, נילחם למען המטרה, ולא משנה מי יוביל.
שולה אגמי: כשאני רוצה להילחם בקיצוץ כלשהו בעירייה כחברת מועצה אני מעלה את הנושא לדיון, מביאה את הארגונים ולא משנה לי כיצד נגיע למטרה.
שולה אגמי: מצידי שכל אחד ייקח לעצמו את התהילה.
שולה אגמי: השאלה היא מה אני מרוויחה לטובת העניין.
שולה אגמי: אז בואו באמת נלך ביחד ונילחם.
שולה אגמי: אני חייבת לחזק את חברת הכנסת יעל דיין.
שולה אגמי: אני מודה לך אישית, גם כנציגת הרווחה וגם כנציגת השלטון המקומי, על כל הכינוסים ליישום המטרות ועל הדגש שאת שמה על הנשים בכל דבר.
שולה אגמי: את מעבירה לנו מידע ואני חוזרת לתל-אביב עם המידע הזה, מעבירה הלאה ובכך אני זוכה.
שולה אגמי: אם יגידו שולה אגמי או יעל דיין או לא יודעת מה - זה לא משנה ואנחנו לא נשיג שום דבר.
שולה אגמי: אנחנו נגיע להישגים רק על-ידי מלחמה משותפת ועל-ידי חיבור ביחד.
שולה אגמי: חברת הכנסת דיין, אני נהנית לראות כיצד את מצליחה להביא את כל הארגונים להיפגש.
שולה אגמי: בכל ישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה אני יוצאת עם חומר, אני יוצאת עם הכוונה איך להילחם ואיך לעשות.
שולה אגמי: חברת הכנסת יעל דיין, אני מאמינה שאת תעלי את הנושא בדיון בכנסת.
שולה אגמי: דבר שני, לא הייתי רוצה להיפגש עם נציג משרד האוצר.
שולה אגמי: ישבתי איתו במשך 3 שעות ולא משנה מה יצא מהפגישה הזאת.
שולה אגמי: כל הארגונים האלה צריכים להיפגש עם שר האוצר.
שולה אגמי: אנחנו נחזק אותך בוועדה הזאת ונבוא לפגישה עם שר האוצר.
יעל דיין: לגבי הליך העבודה שלנו, נמצאת כאן נציגות נכבדה של משרד העבודה והרווחה, אל תזלזלו בכך.
שולה אגמי: אני מבקשת לומר עוד משפט אחד.
שולה אגמי: האמיני לי שאני מתמודדת לא רק עם הקיצוץ של שר האוצר אלא גם עם כך שמשרד העבודה והרווחה, כבודו מונח במקומו, לא מעביר אלינו כרשויות מקומיות את התקציב שמגיע לנו.
שולה אגמי: כל הדברים הללו מצטברים יחד.
יעל דיין: זה סיפור נפרד.
יעל דיין: קשה מאוד למצוא בני ברית במשרדים.
שולה אגמי: שיעבירו את התקציב שמגיע לנו בזכות ולא בחסד.
שולה אגמי: האמיני לי, אז אולי נוכל להתמודד עם קיצוץ כלשהו.
יעל דיין: לפני העברת התקציב אנחנו ניפגש עם שר האוצר, עם מנכ"ל משרד האוצר ועם ראש אגף תקציבים בצורה מסודרת.
יעל דיין: כפי שאמרתי, יש לנו ועדה משותפת של ועדת הכספים ושל הוועדה לקידום מעמד האישה שבה אנחנו דנים סעיף-סעיף.
שולה אגמי: אני פשוט אומרת לכם מה הכאב היום-יומי שאני עוברת באגף שלי.
יעל דיין: זה ידוע, אבל זה מטעם השלטון המקומי.
יעל דיין: אם אתם חושבים שיש צרות בתקציב המדינה אז השלטון המקומי עוד יותר בצרות.
אריק אשרמן: אני מזכ"ל עמותת "שומרי משפט", רבנים למען זכויות אדם.
אריק אשרמן: בין היתר אנחנו חברים בפורום --- ובמטה המאבק.
אריק אשרמן: אני רוצה להעלות שתי נקודות.
אריק אשרמן: דבר ראשון, חברת הכנסת ענת מאור הזכירה את מר יוסי תמיר.
אריק אשרמן: רבים מאיתנו חלוקים על המסקנות של הוועדה שהוא ישב בראשה.
אריק אשרמן: הוא התבטא לאחרונה מספר פעמים ואמר שאי אפשר לבצע את כל ההמלצות במצב הנוכחי בו נתון המשק.
אריק אשרמן: אני חושב שעם קצת לחץ על מר יוסי תמיר ניתן אולי לעודד אותו להמשיך להתבטא באופן הזה בפומבי.
אריק אשרמן: דבר שני, רציתי לשאול את מר אודי בן-דרור שאלה אך הוא יצא ואני שוחחתי איתו במסדרון.
אריק אשרמן: רציתי לשאול אותו על מה מתבסס הטיעון שלהם שכולנו שמענו, שברגע שמקצצים את רשת הביטחון לאנשים לא צריך לדאוג כי תהיה לאנשים עבודה.
אריק אשרמן: זה מנוגד לכל מה שאנחנו יודעים מהשטח, לנתונים מהמוסד לביטוח לאומי על התחלופה באנשים שהם מקבלי דמי אבטלה, על כך שאנשים כן מחפשים עבודה.
אריק אשרמן: אני מבקש לדעת מה הנתונים, על מה מתבסס הטיעון הזה.
אריק אשרמן: כולנו יודעים כמובן שהמלך עירום בנושא הזה.
אריק אשרמן: אנחנו חוזרים וחוזרים שוב ושוב על הנקודה הזאת בציבור בתור אסטרטגיה.
אריק אשרמן: אין שום בסיס לטיעון של האוצר.
אריק אשרמן: גם השר סילבן שלום לא יכול לבוא לציבור ולומר: אנחנו יודעים שאנחנו פוגעים בחלשים.
אריק אשרמן: כעת הם אומרים: זה בסדר, לא צריך לדאוג לחלשים.
אריק אשרמן: הוא אומר ונציגי האוצר אומרים: אנחנו לא ממש פוגעים באנשים, כי הם ימצאו עבודה והם יהיו בסדר.
אריק אשרמן: אין שום הוכחות לטיעון הזה.
אריק אשרמן: אנחנו יכולים להוכיח בציבורים יותר ויותר רחבים בארץ שהמלך עירום.
אריק אשרמן: שאלתי את מר אודי בן-דרור גם, כולנו בני אדם, כולנו יכולים לטעות.
אריק אשרמן: מה יקרה אם כל ההנחות שהאוצר כל-כך מאמין בהן מוטעות ויסתבר שאנשים לא מוצאים עבודה ושהאבטלה מחריפה וכולי?
אריק אשרמן: שאלתי האם יש להם תכנית אלטרנטיבית, תכנית גיבוי.
אריק אשרמן: התשובה היתה שאין תכנית כזאת.
אריק אשרמן: אלה נקודות שאנחנו חוזרים עליהן בכל פורום, גם בכנסת וגם בדיונים הציבוריים.
אריק אשרמן: אני חושב שניתן להצליח במאבק הזה אם אנחנו נמשיך בכל פורום אפשרי להוכיח שהמלך עירום לגמרי בנושאים הללו.
טליה לבני: זה לא מזיז להם.
טליה לבני: דיברו על צמיחה אך יש האטה - בסדר, אז הם טעו.
רחל אספיר: רציתי להתייחס למודעות בציבור.
רחל אספיר: לדעתי אין מספיק מודעות בציבור.
רחל אספיר: אני מתחברת למה שאמרה חברתי מהמגזר הערבי, שאנשים לא יודעים.
רחל אספיר: לצערנו הרב, עד שלא מרגישים - לא יודעים.
רחל אספיר: שוחחתי במסדרון עם חברותי מהמוסד לביטוח לאומי, והן חברותי תרתי משמע.
רחל אספיר: גברת אורנה ורקוביצקי מהביטוח הלאומי אומרת שיש להם את כל הכלים להביא לידיעת הציבור את הגזירות.
רחל אספיר: הביטוח הלאומי יכול להרשות לעצמו לפרסם כך שכל המגזרים יבינו את הגזירות ואז האנשים ייצאו לרחובות.
רחל אספיר: עד שאנשים לא יחושו את זה על בשרם, הם לא יידעו.
רחל אספיר: 40% מהשכר הממוצע, 60% מהשכר הממוצע.
רחל אספיר: יושבת פה בחורה אינטליגנטית ושואלת: מה זה שכר המינימום?
רחל אספיר: בתוך עמי אני יושבת, אני יודעת מה הוא שכר המינימום.
רחל אספיר: גם היא יודעת, אבל היא שאלה מה ששואל בית ישראל.
רחל אספיר: אם המוסד לביטוח לאומי באמת היה רוצה לשמור על החלשים הוא היה צריך להסביר שהוא נגד התכנית ולהביא את זה לידיעת כלל הציבור.
רחל אספיר: אני פונה לכל מי שיכול להסביר את זה לציבור שייצא ויסביר.
רחל אספיר: ביטוח לאומי צריך לומר לאנשים: דע כי ביום זה וזה אתה משלם לי דמי ביטוח, ובמקביל לומר: דע כי מ-1 בינואר 2003 הזכויות שלך הן אל"ף, בי"ת, גימ"ל.
רחל אספיר: תודה רבה.
רונית לב-ארי: קודם כל כמובן תודה רבה ליושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה על הדיון ועל ההתחלה החשובה הזאת.
רונית לב-ארי: אני רוצה לברך בשם כולנו את עו"ד אורית נוקד שהיום מתמנה להיות חברת כנסת חדשה.
רונית לב-ארי: עוד חברת כנסת מצטרפת לכנסת.
רונית לב-ארי: כמנהלת הרשות לקידום מעמד האישה במשרד ראש הממשלה כמובן לבי עם גברת טליה לבני ועם כל החברות והחברים שנמצאים פה.
רונית לב-ארי: זה לא משמח שבמשך הרבה מאוד שנים נשים חזרו לבעלים המכים שלהם בגלל סיבות כלכליות.
רונית לב-ארי: ברגע צאתן מהמקלט הן מוכנות ומזומנות להתגרש אך אחרי מספר חודשים מסתבר שהן חוזרות לבעל המכה רק בשל סיבה כלכלית.
רונית לב-ארי: אבל בואו נהיה הגונים ונאמר שזה לא יצירתה של הממשלה הנוכחית.
רונית לב-ארי: אני מתקנאת מאוד בגברת שהתכתבתי איתה שנים, אישה פיליפינית בהולנד שגידלה ילדה.
רונית לב-ארי: עקבתי אחר הילדה מגיל שנתיים וחצי ועד גיל 19.
רונית לב-ארי: האם קיבלה את כל העזרה במדינת רווחה אמיתית והבחורה הזאת היום היא סטודנטים מצטיינת משום שהיא קיבלה את כל הסיוע.
רונית לב-ארי: האמא קיבלה סיוע בשכר דירה, בקורסים ועוד ועוד, חבל עכשיו להיכנס לזה.
רונית לב-ארי: מתוקף התפקיד שלי כמנהלת הרשות לקידום מעמד האישה אני בהחלט מסכימה עם עמדתה של מנכ"לית שדולת הנשים, גברת אלה גרא.
רונית לב-ארי: אנחנו צריכים להביא דברים מעשיים.
רונית לב-ארי: חברת הכנסת יעל דיין, העלית את הרעיון לעשות קבוצות קטנות ולגבש דרכי פעולה בכל מיני היבטים.
רונית לב-ארי: מהמקום שבו אני נמצאת מאוד אשמח להכין לוועדה דוח רציני, בשיתוף עם גברת חורש שהביאה לנו תיאור מאוד מלומד על כל התמונה, יחד עם גברת אורנה ורקוביצקי מהמוסד לביטוח לאומי ועוד מי שיכול לתרום.
רונית לב-ארי: עלינו לדבר עם אנשי הכלכלה בשפת הכלכלה.
רונית לב-ארי: אל לנו לחזור למה שהיה לפני 10-15, כשדיברו על כך שיש לחסוך תקנים בשירות המדינה ואז הכניסו את חברות כוח-האדם.
רונית לב-ארי: בכך לא חסכו כסף אך הכניסו סרטן לתוך משרדי הממשלה והיום אנחנו לא יודעים איך לצאת מהבוץ הגדול הזה.
רונית לב-ארי: אני חושבת שצריך היום לדבר אל אנשי הכלכלה בשפת הכלכלה ולהראות להם שהם לא חוסכים שום דבר אלא שבטווח ארוך אנחנו רק מפסידים כסף.
רונית לב-ארי: צריך לדבר איתם בכסף.
רונית לב-ארי: אני פה זורקת כפפה, אם זה נראה לכם, שיוקם הצוות הזה שידבר בשפה הכלכלית נטו על המחיר הכבד שמדינת ישראל תשלם.
רונית לב-ארי: כלכלה, חברה וביטחון בעיני חד הם.
רונית לב-ארי: אני חושבת שבעניין הזה אנחנו חייבים לפעול מעבר לכל מה שנעשה פה.
רונית לב-ארי: מבחינה אזרחית ונשית לבי אתכם אבל מבחינת התפקיד שלי אני רוצה לנצל את המקום המיוחד שלי.
רונית לב-ארי: אם אפשר יחד עם אנשים שיכולים לסייע, אני אשמח לעזור ונביא את הדברים האלה לשולחן.
יעל דיין: כפי שאמרתי, זה לא ישיבה ראשונה, כי בנושאים האלה אנחנו עוסקים כל הזמן, ובוודאי לא ישיבה אחרונה.
יעל דיין: אנחנו נוציא את המסקנות מהישיבה הזאת, כל דבר בתחומו כי הועלו כאן הרבה דברים.
יעל דיין: אנחנו נדון בכולם.
יעל דיין: אני רוצה לחזור לדברים המתלהמים ומלאי הרגש שאמר כאן חבר הכנסת עמיר פרץ.
יעל דיין: הוא דיבר על עניין שהוא פשוט מעליב ואני חושבת שאנחנו לא יכולים לקבל אותו.
יעל דיין: נקודת המוצא של האוצר היא: יש כאן חבורה של רמאים ורמאיות שקוראים לעצמם מובטלים ואנחנו נעמיד אותם במקומם, אנחנו נחשוף את הרמאות וההונאה.
יעל דיין: הרי האנשים האלה לא רוצים לעבוד.
יעל דיין: אנחנו נחשוף את זה ונָראה שבאמת הם לא רוצים לעבוד ואם לוקחים מהם את דמי האבטלה כמו ילדים קטנים (טאטאלאך) הם ירוצו לעבוד, כי יש מקומות עבודה, יש איפה לעבוד, יש לאן להפנות אותם, יש שכר מתאים, יש מקצועות מתאימים.
יעל דיין: התפיסה הזאת עלתה במשך השנים מספר פעמים.
יעל דיין: אני חושבת שגברת אורה נמיר שילמה מחיר כבד מאוד בעקבות התייחסותה לעולים ולזקנים כאל בטלנים שלא מגיע להם, שהם לנטל על החברה.
יעל דיין: לעתים רחוקות מאוד אנחנו מוצאים כאן הכללה שעושה מי שהמציא את זה, שהכפיל ושילש את האבטלה במשק והביא אותנו עד למצב הנוכחי, עד לנקודה הכלכלית הכי נמוכה שהיינו בה בכל שנות המדינה.
יעל דיין: האנשים האלה מאשימים אותנו שאנחנו פשוט עצלנים, פרזיטים ונתלים בעזרה ממשלתית.
יעל דיין: אני מקבלת את זה קשה מאוד.
יעל דיין: אני מזדהה עם חבר הכנסת עמיר פרץ שהתקיף בנקודה הזאת.
יעל דיין: אני חושבת שאלה אולי הדברים הכי חשובים מבחינה אמוציונלית שנאמרו כאן.
יעל דיין: זה הדגל של מי שמשית עלינו את הגזירות האלה וזה השינוי האמיתי לעומק של מה שאנחנו קוראים "ישראל כמדינת רווחה".
יעל דיין: לא יכול להיות שאנחנו נעבור לסדר היום ונעסוק ב-100 שקל כאן, בהקצבה לספרי לימוד בסך 500 שקל שם.
יעל דיין: מדינת ישראל היתה מושתתת מלכתחילה, ואף טרם הקמת המדינה, כמדינת רווחה, כמו שהיא מושתתת כמדינה קולטת עלייה.
יעל דיין: זה לא סתם איזה תיאוריה מדינית אלא זה ה-raison d'être שלנו.
יעל דיין: מי שייקח את זה מאיתנו, פשוט לא יצליח.
יעל דיין: אנחנו מוכרחים ללכת כל הזמן מהקטן, מ-100 השקלים, אל הגדול משום שמהות החיים שלנו כאן עומדת בסכנה.
יעל דיין: נקיים היום ישיבת חירום בנושא התגברות רציחות נשים על ידי בני זוגן, והזמנו לשם כך את פרקליטת המדינה, הגברת עדנה ארבל.
יעל דיין: אני רואה בכל האנשים שנמצאים כאן, כולל חבר הכנסת גלעד, פורום מקצועי; אנו כאן לא בענייני דיבורים, אלא כל הנמצאים כאן ותיקים ומנוסים בקרבות.
יעל דיין: הנסיון שיש בקרב היושבים כאן בנושא אלימות כלפי נשים ורציחות נשים הינו גדול מאוד, והלוואי ואותו נסיון יכול היה להימדד מול התוצאות של המאבק הזה.
יעל דיין: אנחנו רואים דחיפות בהעלאת הנושא לא כהעלאת נושא; המשפטנים כאן ודאי מכירים את הסעיף שנוגע לאי-מניעת פשע.
יעל דיין: אולי אני מגזימה, אך אני חושבת שיש כאן משום כתב אישום לאי-מניעת פשע כלפי כל מי שאחראי לתקציבים ולישום של החלטות.
יעל דיין: יפה שעה קודם, אך ה"שעה קודם" קיימת כל הזמן, ובישיבה היום אני רוצה להגיע למספר מסקנות, שחלקן הוצעו על ידי השר לבטחון פנים והוצגו במליאה וכן על ידי השר דני נווה, שעומד בראש ועדת שרים נוספת למניעת אלימות.
יעל דיין: מטרת הישיבה היום היא שימת האצבע על מספר נקודות שלכאורה ידועות, אך למעשה אינן מיושמות, ואני מקווה שנוכל לגרום לאותם גלגלים שכבר אושרו ותוקצבו על ידי ממשלות כדי להתחיל לגרום לגלגלים האלה לנוע במעלה ההר האיום והנורא הזה.
יעל דיין: מיותר לשטוח את סדרת הארועים שקרו לאחרונה, אך אני רוצה לציין לא רק את מקרי הרצח; אנחנו עדים גם לאיומים ברצח, ומבחינתי זהו שלב אחד שבו ניתן היה לתפוס את המקרה עוד לפני הרצח.
יעל דיין: מבחינתי, איום ברצח והפעלת כוח כדי להגיע לזה הוא בבחינת רצח.
יעל דיין: אמנם אז אין יתומים אלא רק ילדים לאישה שאיבדה את דמותה כי היא הוצתה כמעט עד מוות, אך בשבוע האחרון היו פטישים, הצתות והשלכות מקומה גבוהה; שש מתוך עשר הנשים שרשומות לפניי נרשמו כמתלוננות בעבר.
יעל דיין: במינוח "מתלוננות" אני מתכוונת לתלונות במשטרה, לצווים, ולהגעה לפרקליטות.
יעל דיין: לכל המקרים האלה אפשר להוסיף את מקרי האיום.
יעל דיין: המכנה המשותף לכולם הוא שהיו תלונות קודמות, במשטרה או ברווחה, כך שהכתובת היתה במקום הנכון; לא רק שהשכנים ידעו אלא גם המשטרה, הרווחה, מערכת החינוך ובני משפחה קרובים, ולפיכך אי אפשר להגיד עוד "זה עניין פרטי".
יעל דיין: זה אינו עניין פרטי, ואינו עניין ליום אחד בשנה.
יעל דיין: נרצה לדון היום על הצעות ופעולות פרקטיות, כשחלק מההצעות כבר יושמו; לא אעסוק היום במתן הקומפלימנטים הברורים מאליהם.
יעל דיין: השיפור שנעשה ידוע וברור לכולם, וכל שיפור דורש הכפלה שלו.
יעל דיין: כלומר, המספר נעצר ב- 170, וברור שהמספר הנדרש גבוה בהרבה.
יעל דיין: יש מודל של שיקום בבית סוהר חרמון, שמכיל מספר עשרות, נדמה לי 50, אלה גברים שיושבים שם בגין אלימות ועוברים שיקום, מתוך 1,300 גברים שנמצאים במאסר בגין אותה אלימות.
יעל דיין: אנחנו מברכים על המודלים האלה, כמו גם על 12 עובדים סוציאליים בתחנות משטרה.
יעל דיין: בהמשך נעבור לעניין של אבחון-מסוכנות, אף על פי שחברת הכנסת גלאון העירה, שבעיניה מדובר רק בפתרון חלקי.
יעל דיין: אנחנו יושבים כבר ארבע שנים, המסקנות פורסמו ב- 99', ושלוש ממשלות אישרו אותן על תקציביהן, לאחר שהסכמנו על מודרציה בתקציב.
יעל דיין: עניין אבחון המסוכנות בחלוקה שלו לגבי יישומו כבר נדון עד תום.
יעל דיין: אנחנו זועקים היום, ואני מבקשת לתרגם את הזעקה הזאת למעשה.
יעל דיין: גורמים נוספים, שלא נעסוק בהם היום, הוא משרד החינוך ומערכת בתי המשפט.
יעל דיין: אין סוף להתרעות ולחקיקה שמחייבות עונשים ברמה מסוימת.
יעל דיין: אנחנו נמצאים במצב שלמרות החקיקה, השיפור אינו גדול.
יעל דיין: אנחנו עדיין זקוקים לערעורים של הפרקליטות על פסקי דין, ונוצר מצב, שב- 90% מהמקרים יש החמרה.
יעל דיין: כלומר, אנחנו עושים תהליך שסופו ברור מאליו; לו השופטים היו מקבלים הכשרות כפי שהבטיח לי אישית נשיא בית המשפט העליון ברק, המצב היה שונה לחלוטין.
יעל דיין: לא ייתכן שיבוטלו ימי השתלמות בנושאי עבירות מין ואלימות משום שאין נוכחות.
יעל דיין: זה חייב להיות בגדר חובה, וצר לי שזה לא מיושם, כפי שנראה היה לנו בעבר שיהיה.
יעל דיין: אנחנו רואים שהסיבה העיקרית היא עדיין חשש מנטישה, כשהבעל מרגיש שיש נטילת בעלות.
יעל דיין: גם בעניינים האלה חייבים לטפל.
יעל דיין: אנחנו לא תופשים את הדברים בזמן, ואני לא מדברת על ענישת הרוצחים; אני רוצה לדעת מכל הנוכחים כאן, ובראש ובראשונה מפרקליטת המדינה, מהו הפטנט שלנו כדי לעצור בין הסימן הראשון לאלימות שישנו, והוא תמיד קיים, לבין הרצח.
יעל דיין: היכן, בדרך הארוכה והמסובכת והידועה הזאת, כשלנו, ואיפה לא עצרנו כשהיינו אמורים לעצור, עד שהגענו לבית הקברות.
נורית זיו: מתוך שבעה מקרים, שאחד מהם הסתיים ברצח והשני בפגיעות חמורות, לא היו תלונות במשטרה למעט מקרה אחד שבו התקבלה תלונה ב- 93' ומקרה נוסף שבו התקבלה תלונה ב- 94'.
נורית זיו: אנחנו, במשטרה, מקבלים את הטענות ואת רחשי הציבור, ונדרשים לתת תגובות.
נורית זיו: המשטרה פעמים רבות אינה הכתובת, כי היא לא היתה מודעת לדברים.
יעל דיין: אנחנו עומדים מול רשימה עם שמות ועם כתובות, כשברשימה הזאת, מינואר 2002 ועד אוגוסט 2002 רק בשלושה מקרים אין תלונות קודמות.
עדה פליאל טרוסמן: בשישה מקרים היו---
נורית זיו: אי אפשר להגיד באופן פשטני היו תלונות, ולא להבין מה נעשה בגין התלונות האלה.
נורית זיו: צריך להבין שהאנשים היו בעיצומם של תהליכים משפטיים.
יעל דיין: אני לא מאשימה את המשטרה ברצח.
יעל דיין: כשאנחנו בוחנים את המקרה הזה רואים שמתוך תשעה מקרים, בשישה מקרים היו תלונות קודמות, ויש לפרק כל מקרה לגורמים.
יעל דיין: אנחנו לא עוסקים בהצבעה על האשמים אלא בדרכים למנוע את המקרים.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: לא כדאי להתעסק בפרטים הספציפיים אלא לחשוב מה עושים הלאה.
נורית זיו: אני מכירה את המקרים, ויודעת מה הצעדים שנעשו.
נורית זיו: אני יודעת, למשל, שאנשים היו בהליכים משפטיים; בעקבות הגשת תלונה נעשים צעדים שונים, ואני מוכנה לדווח לוועדה מה נעשה גם כשלא הוגשו תלונות; צילה אמסלם, 22.07.02, בחולון: הזוג התגורר בבית-שאן, גרושים שחזרו לחיות יחד, בשנת 89' הוא נשפט בגין חבלה חמורה, המשפחה למיטב ידיעתנו היתה מוכרת לרווחה בגין בעיות סוציאליות ולא בגין אלימות, ומאז לא היה ולו תלונה אחת במשטרה.
נורית זיו: בעניין ארוע הרצח של גלילה פרודיאן ב- 01.08.02 בנהריה: המשפחה לא היתה ידועה לגורמי המשטרה ולגורמי הרווחה כלל, אך זאת, אף על פי שמהתקשורת נראה אחרת.
נורית זיו: יש לנו אישור שלא היו דברים מעולם.
יעל דיין: דיברנו על זה בישיבה הקודמת.
נורית זיו: לגבי הרצח של הרצליה יאיר: הנושא הזה נמצא עכשיו בבדיקה.
נורית זיו: היו שלושה תיקים: אחד על שהייה ועבירות אלימות, והוא הועבר לאחר התלונה לפרקליטות.
נורית זיו: לאחר מכן הוא הוחזר ליחידה, ולא הוגש כתב אישום.
נורית זיו: לאחר מכן היתה תלונה בדבר הוראה חוקית, ואיני רוצה להיות נחרצת בעניין כי הדברים נבדקים, אך נראה שלא היו ראיות בכלל.
נורית זיו: ההחלטה היתה שלא יכנס לביתה, והוא נמצא מחוץ לבית, ולכן אין כל ראיות מבחינה משפטית.
נורית זיו: התלונה האחרונה היתה בגין שבירת מפרקת בתריס.
נורית זיו: אנחנו בודקים את המקרה, כדי לבדוק האם היה מידע נוסף.
נורית זיו: לגבי המקרים האחרים כבר הבעתי את דעתי.
נורית זיו: אנשי המקצוע שיושבים פה צריכים לגרום לציבור להבין את האמת.
נורית זיו: אנחנו, כחולי המדים, עומדים בחזית לאחר שהמקרה קרה, כשלמעשה בחלק גדול מהמקרים הכדור אינו בידינו אלא ברצף של גורמים שונים, ואז יש חשיבות גם לעניין ההסברה לציבור גם בנושא הזה.
יעל דיין: נחזור אלייך בעיקר להצעות פרקטיות, כי הרי זה אינו כתב אישום נגד המשטרה.
יעל דיין: המשטרה עצמה פנתה אליי בגין חוסר תקציב, והרי אינכם טוענים שהכל בסדר, אלא טוענים שיש כאן חסר, ועל זה אנחנו מדברים היום; מה אין לכם, מדוע אין לכם, ומה ניתן לעשות לגבי זה.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: נושא האלימות במשפחה חוזר אלינו בגלים.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: בשבוע כמו השבוע האחרון כולם נזעקים לעניין, קמה זעקה ציבורית, תקשורתית ושל גורמים אחרים, שתמיד אכפת להם מהעניין.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: או אז ממנים ועדות חדשות, מקימים מרכזים כאלה ואחרים, ושוב חוזרים למסלול החיים.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: נדמה שהוועדות ממשיכות לפעול, ושהמלצותיהן אינן מיושמות.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: לאחר מכן מגיע עוד גל טרור, "טרור מבית", טרור שנדמה כקשה ביותר.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: נראה לי, שמאוד חשוב להפגיש את כל הגורמים כאן, גורמים שאכפת להם.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: ארצה לומר כמה מלים כלליות, ואתיחס למספר הצעות.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: בית המשפט העליון גזר עונשים של 28 שנות מאסר ושל 25 שנות מאסר לפני חודש ימים.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: העניין הזה לא זוכה לכותרות.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: במקרה אחר, לעומת זאת, שבו היתה עסקת טיעון של שנה וחצי, העניין מקבל כותרות ראשיות, וזה כאילו מבטל את כל המקרים של הענישה המחמירה.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: כל זה הודות לזעקה ציבורית, תמיכה וערעורים שהוגשו על ידי המשטרה והפרקליטות לבתי המשפט שנדרשו לנושא.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: דובר גם על נושא ההשתלמויות בבתי המשפט ובפרקליטויות, כפי שהזכרת.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: הבאנו מומחים מחו"ל, שהביאו את נסיונם מארצות חוץ.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: בכל אופן, איני רוצה למנות את מה שנעשה, שכן אם אנחנו נמצאים במציאות שבה אנחנו נמצאים, הרי שלא פתרנו את הבעיה, ויש לעשות עוד.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: ארצה להעיר שלוש הערות כלליות, שאולי כולנו כאן יכולים להסכים איתן; אסור לעזוב את הנושא, והוא צריך להיות על שולחננו יום יום ושעה שעה.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: מעבר לזה, צריכות כל המערכות להתמקד סביב העניין.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: זה הרי לא רק עניין למשטרה, אלא גם לגורמי חינוך, לרווחה, לאוצר, וכולם צריכים להיות מלוכדים.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: נראה לי שבנושא זה כבר יש הסכמה.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: העניין השלישי הוא שלא ייתכן שהוועדות יהיו חסרות תכלית.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: צריך להסכים שהשלב שבו הוועדה הקודמת הפסיקה, הוא יהיה השלב שבו הוועדה הבאה תמשיך.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: הוא הדין בכל ההידרשות לנושא הזה.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: זה עניין של צורך שעה, של מצוקה, וחייבים להידרש בו.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: מן הסתם, כל אחד פה רואה את הדברים מנקודת המבט שלו, ואני מציעה לראות מה המשותף בין כל אותן נקודות.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: ארצה להעלות פה גם את נושא הגוף להערכת מסוכנות.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: יש פה מומחים ובעלי מקצוע, ואף על פי שהנושא הזה אינו מגובש לגמרי, משום שהוא דורש תקציבים, ויש בו מקום לשפר, אני מציעה להתחיל להריץ אותו.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: עובד סוציאלי, למשל, יכול לשים לב לעניינים שאליהם חוקר המשטרה אולי לא שם לב אליהם.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: צוות כזה ימשיך וילווה את המקרה, כשחשיבותו תהיה לא במקרים הקשים יש בולטות של מסוכנות אלא באלה שבהם לא ברור לגמרי מה יהיה ההמשך.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: או אז הצוות המקצועי יוכל להתערב, לתת עדויות, ליעץ למתלוננת, ולבחון לאיזה כיוון הולך המקרה.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: כך נדע שאנו נותנים את מקסימום ההתערבות שאנחנו יכולים לתת.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: צריך לציין, שלצוות כזה יש לצרף את השדולות וארגוני הנשים, שאלמלא הסיוע שלהם לא היינו מגיעים לאן שהגענו.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: עם הנכונות שיש היום צריך לנצל את הזעקה שנשמעת כדי לקיים את העניין הזה, ולדעת שעשינו את המקסימום.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: אני מוכנה להציג את המודל של הצוות הזה, וזהו פתרון ששווה לנסות אותו.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: יש החלטת ממשלה לנסות אותו ולקדמו, ואני קוראת למי שיכול לתרום בעניין הזה לתרום.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: אפשר לכוון את הפעולות לצד האישה או לצד הגבר, למשל.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: אני בטוחה שאפשר יהיה לשפר את הרעיון הזה, וזה אכן יקרה עם הזמן, אך קודם צריך להקנות את הבטחון.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: לגבי נושא השיפוט המהיר, שהעלינו אותו בעבר; נושא זה מחייב שופטים ופרקליטים, והייתי רוצה שיווצר מצב, שלא יהיה עוד תיק כזה על המדף, כלומר שכל התיקים יהיו בטיפול, ואף אחד מהם לא ישב על המדף.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: המציאות, לצערנו, שונה; תיקי מעצר מקבלים עדיפות, ומובן שיש צורך בתקציבים לצורך זה.
פרקליטת המדינה עדנה ארבל: מובן, שאם מדובר במצב חירום, אסור להרפות ממנו, ולהשתדל לפעול למען קידום.
יעל דיין: לגבי שיפוט מהיר; קיבלנו הערכה מהפרקליטות, ממערכת הנהלת בתי המשפט ומהמשטרה, ונוכחנו לדעת שהמשטרה עומדת היום בסדר הזמנים שהחוק מציע באופן אבסורדי לגמי מסתבר, למשל, שאנס שוחרר כי פשוט תם הזמן, שופטת יוצאת לשבתון, וכך ההליכים נמשכים שנים.
יעל דיין: החוק הוא כידוע שלושה חודשים מקסימום לחקירה, לתביעה – ארבעה חודשים, ולבתי המשפט – שישה חודשים עם אפשרות להארכה, כדי להגיע להכרעת דין.
יעל דיין: אף על פי התנגדותם ושיקול הדעת, זה הרי נגמר בכסף, ואל לנו לשכוח שמדובר רק על אלימות מינית ואלימות קשה בעבירות שיש עליהן עונשי מינימום.
יעל דיין: בתי המשפט דורשים תשעה מליון, ובחשבון התקציבי כל המכלול אינו גבוה כל כך.
יעל דיין: אני לא רוצה, לא כאן ולא במליאה, להגיד כמה עולים דברים אחרים בסדר הגודל הלאומי, שהכסף נמצא להם.
יעל דיין: בכל מקרה, הפנייה שלי היא לממשלה, כדי שלא נהיה במצב אבסורדי, שבו ישוחררו אנשים למעצרי בית, כי גורמים מסוימים יוצאים לחופשה.
יעל דיין: חייבים לזרז את התהליכים כמה שרק ניתן כדי שההליכים יהיו קצרים ככל הניתן.
זהבה גלאון: הנחת העבודה, לטעמי, צריכה להיות כזאת, שגבר שמכה פעם אחת הוא מסוכן, כלומר כל גבר אלים הוא מסוכן, וצריך לו שיהיה אחרי סורג ובריח.
זהבה גלאון: אני מאוד תומכת בהקמת גוף להערכת מסוכנות, אך בנסיבות של היום זה נחשב ללוקסוס, שהרי מדובר בעניין של תקציב.
יעל דיין: כדאי לך לזכור, שבכנסת הקודמת, מי שהציע הצעה מסודרת, כלל בה את תקציבה.
יעל דיין: הבעיה דאז לא היתה תקציבית, אלא סבבה סביב השאלה איך מי שבצד השני של הלחצן יוכל לתת מענה.
יעל דיין: אני טיפלתי בעניין הזה, ויכולה להתחייב אישית לקבל חסות לעניין הלחצנים הנדרשים לכל מי שהשיגה צו הרחקה.
זהבה גלאון: יש לי ביקורת קשה מאוד על בתי המשפט, שמשחררים בערבות בניגוד פסיקה, ואני קוראת לא לשחרר בערבות גברים מכים.