GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בתיה זקס: מתוקף הדברים האלה אפשר להגיד שמעמד האישה הוא מאד חשוב ואנחנו נפעל במידת האפשר לעניין הזה.
בתיה זקס: באופן אישי, בתור עורכת דין, אני מכירה הרבה מאד פרצות בחוק לעניין הגנה על נשים ואני חושבת שיש הרבה מאד עבודה שאפשר לעשות כדי לתת, באמת, הגנה טובה יותר, אם זה בתחום מעמד האישה, שוויון הזדמנויות במקום העבודה, להאריך את חופשת הלידה, למשל.
בתיה זקס: גם בצבא – הייתי בצבא שנים רבות ויש מה לעשות גם בתחום הזה.
בתיה זקס: גם בנושא של מיסוי, הכרה בהוצאות של נשים לטיפול בילדים – זה דבר אלמנטרי.
ענת מאור: עשר שנות מאבק מאחורינו.
ענת מאור: שתצלח דרכך לעתיד.
בתיה זקס: לא ברור עד היום מדוע אי אפשר להעביר את הדבר הזה.
בתיה זקס: לא ברור לי.
מיכל יודין: כי אין כוח פוליטי לנשים.
בתיה זקס: אז הגיע הזמן, באמת.
בתיה זקס: גם הנושא של משק בית.
בתיה זקס: נוכל כך גם בעקיפין לתקוף את הנושא של עובדים זרים.
בתיה זקס: כלומר: ברגע שאני אוכל להכיר בעוזרת הבית שלי כהוצאה מוכרת, אני אדאג לזה שגם העוזרת בית שלי תהיה ישראלית ואני אכן אוכל לקבל ממנה קבלות.
בתיה זקס: יש הרבה נושאים, אפשר להמשיך ולדון.
בתיה זקס: רציתי רק להעביר את המסר שצומת אכן תומכת בעניין של קידום מעמד האישה ואנחנו, אם ניכנס לכנסת, נפעל כמובן בתחום הזה של הנושאים הנשיים.
1051: שמי אתי לבני אני מקום 12 בשינוי ואני מקווה שזה ריאלי.
1051: לפני כמה ימים אפילו הייתי כמעט באמצע, כי נתנו לנו כבר 14 מנדטים, עכשיו אנחנו חזרה ב-12.
1051: בנושא מעמד האישה אני חושבת שכל המהות של שינוי, שמדברת בעיקר על מדינה חילונית ועל הפרדת הדת מהמדינה, פותר חלק גדול מהבעיות שנשים נתקלות בהן.
1051: בנישואין, בגרושין, בהחזקת ילדים.
1051: ברגע שיהיו נישואים אזרחיים כל הנושאים האלה, שנשים נתקלות בהם בבתי הדין הרבניים, יפתרו מאליהם.
1051: אפילו בעניין השחיתויות - ושינוי באמת מתייצבת היום במקום הראשון מבחינת אמון הציבור – שחיתויות פוגעות בנשים.
1051: כי מה הן השחיתויות?
1051: זה כסף וכוח וכל מיני חבורות שמאחוריהן עומדים אנשים בלתי מזוהים וזה פוגע בנשים, אלא אם כן זה אחד מבני משפחתן.
1051: במצע שלנו אנחנו מדברים על שוויון לנשים, אנחנו מדברים על קידום נשים לעמדות ציבור, עמדות פוליטיות.
1051: יש לנו שלוש נשים ברשימה, ב-12 הראשונים וזה ללא העדפה מתקנת, ללא שריון.
1051: טומי לפיד, שהוא הראשון ברשימה, מחויב לנושא הזה ומדבר על זה בכל הזדמנות.
1051: אני רוצה להצטרף לברכות ליעל דיין שאני מכירה אותה גם מחוץ לכנסת והיא יפה דורשת ויפה מקיימת.
1051: תודה.
יעל דיין: אני מודה לאתי.
יעל דיין: מי אמר כאן שעד תקופה מסוימת לא היה פמיניזם בימין?
יעל דיין: לימור אמרה.
יעל דיין: עכשיו שינוי מצטרפת לפמיניזם בימין.
1051: אנחנו במרכז.
1051: לא להתבלבל.
יעל דיין: גם העבודה.
יעל דיין: אתם בחברה טובה.
יעל דיין: אני הצטערתי - משום שחלק גדול מהנשים בכל זאת מרוכזות בעבודה ומר"צ ואולי חלק גם במפלגה ערבית – הצטערתי על אמירה שבכלל פוסלת מישהו, בוודאי שפוסלים את העבודה, מר"צ וקולות ערבים.
יעל דיין: זה נראה לי משהו שאני אדבר עליו אתך אישית, אבל נראה לי משהו עם סימן שאלה גדול.
1051: אני רוצה לומר עוד מילה אחת, שיהודית נאות שלנו, חברת הכנסת במקום השלישי, אינה מזוהה עם הנושא הפמיניסטי, היא מדברת על זה.
1051: יחד עם זאת, כשאני פותחת פה את החוברת אני רואה שהיא עשתה הרבה מאד דברים במסגרת קידום מעמד האישה.
יעל דיין: היא עשתה הרבה מאד דברים ואנחנו עובדים אתה קרוב מאד.
1051: אז אני רואה שיש פה חינוך מחדש.
1051: אותי לא צריך לחנך, אבל אני בכל אופן רואה שזה עובד גם כאן.
יעל דיין: אני רוצה להתנצל בפני כל מי שלא דיברה.
יעל דיין: נמצאות כאן נשים מאד כבודות, מאד מרכזיות, במדינת ישראל בנושאים שלנו והן האזינו בסבלנות.
יעל דיין: בבקשה, אלה.
אלה גרא: אין לי מה לומר, רק ברכות.
אלה גרא: אני מנכ"ל השדולה לנשים בישראל.
אלה גרא: אנחנו זוכות לשיתוף פעולה יוצא מן הכלל מהוועדה הזו ואנחנו שמחות, כל פעם שאנחנו פה, לצפות בעשייה המבורכת הזו.
אלה גרא: תודה רבה.
יעל דיין: עורכת דין רבקה שקד, בבקשה להציג את עצמך.
רבקה שקד: הממונה על קידום נשים בשירות המדינה.
רבקה שקד: אני צריכה מאד להיזהר לא להגיד שום דבר שיש בו שמץ של פניה פוליטית.
יעל דיין: לא, מה פתאום.
רבקה שקד: לכן אני לא אדבר על העתיד, אני אדבר רק על מה שאנחנו יודעים בוודאות, שענת מאור פורשת.
רבקה שקד: אמרתי גם בישיבה שהיתה לנו בוועדת המשנה, אבל שם היו פחות אנשים, אז אני בכיף עושה את זה גם עכשיו: ענת, עבדנו יחדיו בנושא של קידום נשים בעבודה ובכלכלה לתקופה מאד ארוכה, כי אני בעניין הזה מזה שנים ואני חושבת שאת היית מבינה מאד גדולה בכל הנושא הזה של נשים בכלל ונשים בעבודה בפרט ושהיית ידידת אמת לעובדות המדינה ועזרת לי לטפל בהרבה נושאים שהיו על סדר היום שלנו והכל ברמה מקצועית שמכבדת את הכנסת ואותך באופן אישי.
רבקה שקד: זה היה פשוט תענוג ותודה על הכל.
רבקה שקד: המון איחולי הצלחה ממני ואני חושבת שזה לפחות מעוד שמונים ממונות על מעמד האישה ועובדות המדינה שעזרת להן רבות.
רבקה שקד: תודה רבה, ענת.
יעל דיין: תודה לרבקה.
רונית לב-ארי: אני אעשה את זה מאד קצר.
רונית לב-ארי: אני מצטרפת, כמובן, לכל הדברים החמים שנאמרו על חברת הכנסת יעל דיין, יושבת ראש הוועדה.
רונית לב-ארי: אני חושבת שהדברים, באמת, נאמרו ונאמרו בצורה הכי אמיתית ואני מצטרפת אליהם.
רונית לב-ארי: אני מאחלת לפורשות, לענת, המון הצלחה.
רונית לב-ארי: היה לי כיף לעבוד גם עם יעל, גם עם ענת – אני אומרת פה שמות פרטיים - אנחנו נמשיך לעבוד ביחד, תודה לחברות הכנסת זהבה, כמובן ונעמי חזן.
רונית לב-ארי: אני רוצה לברך את המועמדות החדשות ולומר שעל כולנו לחזק את הסולידריות הנשית.
רונית לב-ארי: זה נשמע פשוט, זה נשמע מובן מאליו ויושבת פה מיכל יודין שהנושא הזה הוא בנפשה, יחד עם השדולה, מובילות את הנושא של נשים בוחרות נשים.
רונית לב-ארי: אני חושבת שאם לא נחזק את הנושא הזה, נזדקק לשריונים, נזדקק לכל מיני מהלכים נחותים, כי לצערנו אין ברירה.
רונית לב-ארי: בעניין הרבה יש הרבה מאד מה לעשות.
יעל דיין: תראו, אני לא הזכרתי שמות של נשים שהתנצלו, אבל מאחר וכאן היתה מועמדת של מר"צ אני חייבת לומר שגם מיכל שוחט – שהיא מספר 13 ברשימה - וגם נגיסט שהיא – אני מקווה שהיא לא לוקחת את זה אישית – האישה האתיופית הראשונה ואישה פשוט לברך ולשבח ואני מקווה שהיא תגיע לבית הזה, התנצלו שהן לא יכולות לבוא.
יעל דיין: עוד מועמדת של מר"צ היתה כאן והלכה, גבי לסקי.
יעל דיין: אני רוצה לציין שממפלגת העבודה התנצלו ח"כיות מכהנות, גם סופה לנדבר וגם דליה איציק ומועמדות אחרות או לא רצו או לא יכלו לבוא.
יעל דיין: יש לי כאן התנצלויות גם מהמפד"ל וגם ממפלגות אחרות, מי שלא הגיעה.
יעל דיין: מהליכוד, כפי שראיתם, היתה כאן והלכה – לפני שהגענו אליה – ענבל גבריאלי.
יעל דיין: אני רוצה לציין שמלבד שלוש המכהנות נבחרו למקום 11 גילה גמליאל, 18 רוחמה אברהם, 31 ענבל גבריאלי שהיתה כאן, 36 לאה נס ו-41 פנינה רוזנבלום.
יעל דיין: אם דיברנו על הימין זה תגבור רציני, אני לא יודעת כמה מנדטים יתקבלו, אבל אנחנו בכל אופן רואים תגבור.
יעל דיין: גם שיטת השריונים היה בה משהו שמניב תוצרת של מועמדות מהעבודה.
יעל דיין: אני פה אקס עבודה, אולי את רוצה להגיד משהו על הרשימה, על מספר הנשים ברשימה?
יעל דיין: את היחידה כאן מהעבודה, טובה.
4155: כן.
סוזי יוגב: יעל, ברשותך, אני חייבת לצאת.
סוזי יוגב: רק מילה אחת אני רוצה לומר.
סוזי יוגב: אני חושבת שלאורך כל פעילותך ובוודאי בשנה או בשנתיים האחרונות, מאז שאני בתפקידי, נושאים שקשורים לצבא, לנשים בצבא ההגנה לישראל, עמדו על סדר היום של הוועדה ואין לי ספק שהתמורות שחלו בשירות לנשים הן במידה רבה מאד קטליזטור לפעילות שלכן.
סוזי יוגב: אני חושבת שיושבות כאן ארבע פרלמנטריות אמיתיות, שעושות עבודה נפלאה בתחום הזה ויצוין שללא התיקונים לחוקים הרלוונטיים: חוק שירות ביטחון, חקיקת החוק להטרדה מינית, התיקון בחוק להטרדה מינית שאומר שאפשר להכניס לחוק השיפוט הצבאי סעיף שדן בהטרדה מינית כעבירה, אין לי ספק שלא היו מתקיימים בתאוצה שבה הם קרו בשנתיים האחרונות לולא הפעילות הזאת.
סוזי יוגב: לך, באופן אישי, אני יכולה לומר, שכקצינה בכירה בצבא, עוד הרבה לפני שקודמתי לתפקידי כקצינת ח"ן ראשית ואחר כך כיוהל"נ, לאורך כל שנותי אני זוכרת אותך כפרלמנטרית שמופיעה בט"ו בשבט, ביום ההולדת של הכנסת, מציגה ערכים דמוקרטיים, מציגה היבטים שקשורים לשוויון וכבוד האדם באשר הוא אדם ובוודאי כבוד האישה.
סוזי יוגב: בתפקידך כיו"ר הוועדה לקידום מעמד האישה הקפדת מאד לשמור בקשר עם השטח, לשמור על קשר עם החיילת, לשמור על קשר עם הלוחמת, לשמור על קשר עם מפקדים.
סוזי יוגב: זה ראוי, זה חשוב מאד, נותן פרספקטיבה אחרת, לא רק לדון בזה ברמה התיאורטית.
סוזי יוגב: אני חושבת שכל השורה הראשונה שיושבת פה היתה שותפה מלאה לביקורים האלה.
סוזי יוגב: אני יודעת שבאופן אישי ריגשת מאד את הטייסת שקיבלה את המילה החמה ממך באופן אישי ואת - - - ששובצה בתפקיד פורץ דרך וקיבלה את הברכות האישיות שלך ואפילו ראש המטה הכללי, כך שידעו גם לפרגן לארגון, לצה"ל ולפועלו וזה בהחלט כבוד גדול לבית הזה.
סוזי יוגב: אז אני רוצה לחזק אתכן, לאחל הרבה מאד הצלחה לכל מי שמשתלבת ומצטרפת.
סוזי יוגב: מפאת קוצר הזמן לא אוכל, זהבה מצומת, לפרט, אבל אני יכולה להגיד לך שבעקבות התיקון לחוק שירות ביטחון היום השירות של נשים במילואים הוא עובדה.
סוזי יוגב: כל הקצינות עושות מילואים ושלושים אחוז מכלל המשתחררות מצה"ל.
סוזי יוגב: אלה מסות כבדות משקל ואין לי ספק שאלה שינויים מאד מאד משמעותיים.
סוזי יוגב: אז בהצלחה.
סוזי יוגב: אנחנו חייבים לרוץ, כי יש לנו ישיבה אחרת, של הרשות לקידום מעמד האישה.
סוזי יוגב: יישר כוח.
נורית זיו: תודה רבה בפן האישי.
נורית זיו: יותר מזה אני לא יכולה לומר.
נעמי חזן: אבל את יכולה לעשות.
נורית זיו: אני אשתדל.
יעל דיין: אנחנו בסוף הסבב.
חנה בית-הלחמי: שמי חנה בית-הלחמי, אני וענבל גולדברג שנמצאת כאן שליחות של פרלמנט הנשים, שמתכנס ביום שלישי השבוע בבית אריאלה – כולן מוזמנות – לישיבה בנושא הבחירות ונשים בפוליטיקה.
חנה בית-הלחמי: אנחנו גם נציגות של הפעילות הפמיניסטית המאד עניפה באינטרנט, שהיא פעילות לוביסטית, שבעצם תומכת בהרבה מהפעילויות שהוועדה הזאת עשתה, בין אם הוועדה מודעת לזה ובין אם לא ואני מזמינה את כולכן להיכנס לאתר "הדרך למעלה" ולכל הפעילויות שאנחנו עושות באינטרנט כדי לקחת בזה חלק.
יעל דיין: רות רזניק.
רות רזניק: אני מייסדת ומנכ"ל של עמותת ל"א – לחימה באלימות נגד נשים שמפעילה שלושה מקלטים לנשים מוכות ומתכננת עוד כל מיני פעילויות חשובות, אבל אני כאן גם כנציגה האותנטית הבלעדית, לצערי, של התנועה הפמיניסטית שקמה בשנת 1971.
רות רזניק: אני יכולה להגיד שהחלום שלנו – ולכן גם פעמיים עמדתי בראש מפלגות נשים – היה להקים את הוועדה למעמד האישה ולשמחתי הרבה כבר עשר שנים, גם לימור לבנת בעבר, אבל בעיקר את, יעל, הקמת והובלת את הוועדה הזו בכיוון הנכון, בדרך של אחווה נשית, של שיתוף אמיתי של נשים ועדיין הדרך עוד רבה לפנינו.
רות רזניק: אני פונה לכל המועמדות: הלוואי שתכנסנה וביחד עם החברות הנוכחות תוכלנה לפעול לקידום נשים, מפני שיש עוד דרך ארוכה לפנינו.
שרה שילון: שמי שרה שילון, מנעמ"ת, אני מתנצלת בשמה של טליה לבני, שלא הצליחה לבוא כי היא חולה.
שרה שילון: כמובן שאנחנו רוצות להדגיש את חשיבות הסולידריות ושיתוף הפעולה של כל הגופים, החוץ-פרלמנטריים והפרלמנטריים בכל הנושא של קידום מעמד האישה.
שרה שילון: לדחוף את הנשים – אמרו כאן רבות, כולן – לעמדות כוח ולעמדות של החלטות, זה ברור.
שרה שילון: כי הנה אתן, הפאנל הזה שיושב כאן, אתן נמצאות בעמדות הכוח ובעמדות החלטות ובזכותכן, זכות כולנו פה כי כוחנו באחדותנו, אנחנו מגיעות להישגים.
שרה שילון: העניין הוא שאני חושבת ששכחו שלנשים יש, באמת, ערך מוסף והכוונה שלנו לקדם נשים היא מכיוון שאנחנו רוצות לשפר את חיינו: חברה, ביטחון, כלכלה.
שרה שילון: מסתבר, לאור כל המחקרים, שנשים מודעות יותר לבעיות האלה.
שרה שילון: אבקש, אם אוכל, להעיר את תשומת לבכן לכך שעיתון טיים מגזין בחר השנה בשלוש נשים כנשות השנה ושלושתן חשפו שערוריות בקנה מידה אמריקאי, לא קטן.
שרה שילון: שלושתן היו בעמדות כוח בארגונים שלהן.
שרה שילון: מכיוון שהיו בעמדות כוח הן גם ידעו מה מתרחש.
שרה שילון: לנו הנשים יש אומץ ויש גם איכויות, יושר וכוונה לשפר את חיינו.
שרה שילון: כך שהוועדה למעמד האישה וכל הארגונים שמצטרפים למאבק לקידום מעמד האישה, יביאו את מדינת ישראל למקום טוב יותר, או הכי טוב שיש.
מיכל יודין: אני מעמותת כ"ן, כוח נשי בישראל לקידום נשים בפוליטיקה.
מיכל יודין: אנחנו עוסקות רק בקידום נשים בפוליטיקה.
מיכל יודין: חבל לי שהרבה מן המתמודדות כבר הלכו, כי שני דברים לי אליכן: שדולת הנשים, נעמ"ת, אמונה, ויצ"ו, כ"ן, החלטנו: אנחנו יוצאים בפרסום לקראת הבחירות.
מיכל יודין: גם לדאוג לכך שיותר נשים ימונו לממשלה, יותר נשים ימונו לוועדות הכנסת – חוץ וביטחון, חינוך וכולי וכאן אנחנו צריכות את התמיכות של כולן ובאמת חבל לי שלא היתה לי את ההזדמנות, יעל, לומר את זה.
יעל דיין: אתן תעשו מה שאני עשיתי ואולי אפילו עוד לפני הבחירות – בוודאי אחרי הבחירות – ארגון כמו שלכן צריך לארגן, להזמין את כל המועמדות, לדבר אתן ישירות - - -
מיכל יודין: לכן רציתי את הפניה הזאת.
מיכל יודין: בנוסף - באמת חבל כי אני פונה לאלה שכאן – תעבירו אלינו קורות חיים – אני אתן את הכתובת.
יעל דיין: את יכולה לפנות דרך הוועדה.
מיכל יודין: יש את כל הרשימות אצלכן?
יעל דיין: יש את כל הרשימות.
מיכל יודין: קורות חיים עם תמונה, כי אנחנו, באתר שלנו, פתחנו דף שמפרסם את הנשים שמתמודדות מכל המפלגות.
מיכל יודין: זה אמצעי פרסום שלא יעלה לכם וסך הכל זו חשיפה.
מיכל יודין: אני מקווה שהאתר הזה שלנו ילך ויתרחב.
מיכל יודין: שניה, רונית, לפני שאת הולכת:
מיכל יודין: אנחנו לקראת בחירות לרשויות המקומיות.
מיכל יודין: ואותך אני צריכה מיד אחרי הבחירות ואת כל חברות הכנסת, להירתם אתנו, להתחיל לפעול לרשויות המקומיות.
מיכל יודין: אין לנו זמן.
רונית לב-ארי: אני מתנצלת, אני צריכה לרוץ לנהל ישיבה.
רונית לב-ארי: נשמח לעשות עבודה משותפת, דלתי פתוחה ואשמח לארח אתכן ולשתף פעולה.
יעל דיין: רונית, מילה אישית: כשעזבתי את מפלגת העבודה, יום לפני זה אמרו לי: תשמעי, את אמנם מקום 42 לכנסת וקשה להגיד שזה ריאלי, אבל זה לא נורא כי יש הרבה פעילויות שהמפלגה יכולה לקדם ולתת לך במסגרת הדברים שהם מפעל חיים, במסגרת המפלגה ומחוץ לכנסת.
יעל דיין: ושאלתי: מה, למשל?
יעל דיין: אז בין הדברים שהציעו לי – והייתי צריכה להבהיר שכאן לוקחים תפקיד ממישהו שעושה אותו טוב מאד – אמרו: למשל, אם מצנע יהיה ראש ממשלה, את תוכלי להיות היועצת שלו.
יעל דיין: אפילו לא ידעו שיש רשות וכן הלאה.
יעל דיין: אמרו: הוא בוודאי ימנה אותך ליועצת למעמד האישה.
יעל דיין: אז - אל תקחי את זה כפגיעה בך, זה תפקיד סופר חשוב אני לא ראיתי את זה כפגיעה – ואני אומרת להם: א' נקווה שמצנע יהיה ראש ממשלה, אבל התפקיד הזה תפוס על ידי מישהי וממש לא הייתי רוצה להחליף את מי שמכהנת בו.
יעל דיין: אז תדעי לך שאת בתפקיד-על של מעמד האישה בתפיסה של מפלגת העבודה מחוץ לכנסת.
רונית לב-ארי: בכל מקרה אני רואה בך שותפה הלאה, לא משנה איפה את תהיי.
יעל דיין: ממש לא משנה.
רות רזניק: יעל, יכלו להציע לך גם להיות שרה למעמד האישה.
רות רזניק: הנושא הזה לא צריך לרדת מראש דאגותינו.
יעל דיין: האחרונה, בבקשה.
סימי מור: אני יושבת ראש ויצ"ו ירושלים.
סימי מור: אני, קודם כל, מברכת על ההישג של 17 נשים בכנסת.
סימי מור: אני השתתפתי בחלק מישיבות הוועדה לאורך השנה ואני מאד מעריכה את פועלה.
סימי מור: אני חושבת שהוועדה הזאת מאד חשובה וכולנו תומכות בעשייה שלה.
סימי מור: אני מודה ליעל דיין אישית ולכל חברות הכנסת היוצאות על שיתוף הפעולה לאורך כל הדרך, גם עם הארגון שלנו וגם עם ארגוני הנשים האחרים ואני בטוחה גם בהמשך שיתוף הפעולה בכל מקום שתמצאנה בו, כי זה בדמנו.
סימי מור: אני מאחלת בהצלחה לממשיכות וגם לנכנסות ואני רוצה רק לספר בשתי מילים על בית ספר למנהיגות פוליטית לנשים שוויצ"ו ירושלים וויצ"ו בכלל מקיימים.
יעל דיין: אנחנו מכירות אותו כולנו ושותפות לזה.
סימי מור: השנה אנחנו פונות לקהל הנשים ביישובים ובקיבוצים, כדי להכניס גם אותן לפוליטיקה.
סימי מור: תודה רבה.
אתי אבוטבול: אני מהפורום הארצי למשפחות חד-הוריות.
אתי אבוטבול: אנחנו מאד מצטערים שאת עוזבת, יעל.
יעל דיין: אמרתם שלא תצביעו למפלגות גדולות, אז מיד עזבתי, למפלגה שתהיה גדולה.
אתי אבוטבול: אני, קודם כל, בלתי מפלגתית.
אתי אבוטבול: לוועדה לקידום מעמד האישה ולמשפחות החד-הוריות את ונעמי חזן הן הבולדוזר שהניע את כל המכונה הזאת כמו שצריך ומעבר למה שצריך ועל זה תודות.
אתי אבוטבול: אני רוצה להסביר שבראש 95% מהמשפחות החד-הוריות עומדת אישה ואנחנו מבקשים מהוועדה הזאת, אם אפשר, לקדם את מעמדה של האישה, על כל המשתמע מזה, כמו מזונות עד גיל 21 כי הילד, כשהוא הולך לצבא, לא גומר להיות ילד.
אתי אבוטבול: יש גם חוק מענק לימודים שנפסק בגיל 14 ואז הילד לא יכול להמשיך לתיכון, אז הוא נופל - כמו שציינו פה אנשי המשטרה - לפשע, אלימות וסמים וההידרדרות מגיל 14 לדברים האלה הכי קלה.
אתי אבוטבול: עם כל ההרצאות שעושים היום בבתי ספר על "לא לסמים" – מצד אחד הם אומרים לא לסמים, מצד שני הם אומרים להם לכו לסמים.
אתי אבוטבול: זה כל כך משווע הדבר הזה, שמצד אחד לא נותנים להם להמשיך ללמוד ומצד שני אומרים להם אל תקחו סמים אבל לכו לסמים, שם המקום שלכם.
אתי אבוטבול: זה העצוב שבעניין ועל זה אני בוכה יום ולילה, כי אני לא רוצה שהבת שלי תגיע ממצב של תריס פתוח למצב של תריס חשוך.
אתי אבוטבול: הייתי מאד מאד מבקשת מחברות הכנסת שתכהנה בוועדה: אנחנו מוציאים בפורום כתב אמנה, כמו שאתן יודעות, יעל ונעמי שחתומות עליו וגם ענת – מצטערים שאת עוזבת, מתוקה שלנו.
אתי אבוטבול: ותמר.
אתי אבוטבול: זה באמת נתן לנו המון כוח פיסי ונפשי להמשיך לפעול - אם חברות הכנסת המכהנות תסכמנה לחתום, אנחנו נשלח את האמנה ותחתומנה והחדשות, אם הן ירצו הן יתנו לנו את הכתובת – הייתי מאד מבקשת שיתנו לנו – ונשלח להן והן יחתמו, על מנת שימשיכו את המפעל הזה.
אתי אבוטבול: תודה רבה.
יעל דיין: ברצון.
יעל דיין: אחרונה חביבה, רינה.
רינה ברטל: אני יושבת ראש שדולת הנשים בישראל וכיוון שכולם מצפים ללכת, אני רק אומר משפט אחד:
רינה ברטל: אני חושבת שהעבודה שהוועדה עשתה בראשותך, יעל, במשך עשר שנים, היא עבודה מאד סיזיפית, היא עבודה מאד קשה.
רינה ברטל: יש כאן קבוצה מסוימת של נשים בחדר הזה שיודעות שעל אומץ משלמים מחירים.
רינה ברטל: אני חושבת שאי אפשר היה לעשות את זה אחרת, יש רק דרך אחת לפרוץ דלת ודרך והיא בהרבה אומץ והרבה תעוזה.
רינה ברטל: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולהודות לכל חברות הכנסת שנמצאות כאן על שיתוף פעולה עם השדולה במשך כל השנים.
רינה ברטל: שיתוף פעולה זה לא צד אחד שמשתף פעולה עם צד שני, אלא זה כששני הצדדים משתפים פעולה לאורך כל הדרך.
רינה ברטל: את דברי האישיים אני אומר לך בנפרד.
רינה ברטל: בכל זאת, דברים אישיים לחברות שנמצאות כאן, לנעמי, לענת, זהבה קצת יותר צעירה בקטע הזה מבחינתי: אתן הייתן "מנטוריות", שלושתכן, לקבוצות גדולות של נשים בארץ ואני לא בטוחה שאתן יודעות עד כמה הסיוע שלכן והמודלים שלכן כלפינו היו חשובים.
רינה ברטל: אני לא מאמינה שהיינו יכולות לשבת כאן היום בוועדה הזו, אני לא מאמינה שהיינו יכולות להגיע למקום שאליו הגענו.
רינה ברטל: אני חוזרת אל הדברים שאמרה לימור, שחלק גדול מחברות הכנסת היתה להן זיקה לשדולה ושם הן גם היו שותפות וקיבלו את ההעצמה שלהן.
רינה ברטל: התפקיד שלנו היום – אנחנו, אלה שיושבות בצד הזה של השולחן – זה להמשיך ולהיות חונכות לנשים צעירות וחדשות שרוצות להיכנס למעגל הזה.
רינה ברטל: אין דרכי קיצור.
רינה ברטל: אין.
רינה ברטל: לא המציאו את השיטה של דרך הקיצור.
רינה ברטל: הדרך היא ארוכה, אבל היא הדרך הנכונה.
רינה ברטל: והרבה תודה.
יעל דיין: כן, משפט אחד.
ג'ודי דון: למרות שאת אמרת לא לדבר על הנושא של המלחמה אני, כנציגה גם של הנכים, גם של החד-הוריות וגם בכלל, אני רוצה לומר פה במקום הזה: אנחנו כן חרדים למצב שקורה היום במדינה, כי אנחנו כנכים לא יכולים לרדת, לא למקלטים ולא להיערך ולא לארגן את עצמנו למצב הנוכחי וגם כחד-הוריות ובכלל, להיערך ולארגן ולקניות, גם כך בקושי המצב הכלכלי הוא מאד מואט וקשה.
ג'ודי דון: כך שאני רוצה לומר במקום הזה שאנחנו כן חרדים.
יעל דיין: מה שאמרתי זה שהדיון הזה נעשה בצורה יסודית והסתכלנו בכל היבט שרק אפשר כדי לעזור ולהיערך ולא מחוסר רצון לדון בזה.
יעל דיין: תודה רבה לכולן ולהתראות.
ענבל גבריאלי: בוקר טוב לכן, למי שהיתה איתנו בישיבה הקודמת, וגם לאלה שלא היו.
ענבל גבריאלי: מובן שהעיסוק שלנו בדו"ח, נדמה לי שמדי שנה מזה מספר שנים הוא מוצג כאן בוועדה, לפחות אני קראתי גם את הדו"ח של השנה הקודמת.
ענבל גבריאלי: מובן שהדו"ח הזה בא לעקוב ולבדוק האם המטרה שלשמה אנחנו חותרים מושגת.
ענבל גבריאלי: אותה מטרה, או ליתר דיוק, מטרת על שעומדת לנגד עינינו כאשר מוגשות הצעות חוק רבות, כאשר הכנסת מאשרת חוקים רבים שעניינם קידום נשים, עניינם ייצוג נשים, בעיקר בפוליטיקה, בעיקר בשירות הציבורי.
ענבל גבריאלי: אני כמובן מניחה שכולן כאן מברכות ומברכים על הגשת הצעות כאלה, בוודאי על אישור ההצעות הללו והפיכתן לכדי חוקים על ידי הכנסת, ואנחנו בוודאי שנמשיך.
ענבל גבריאלי: אבל בכל זאת, שאלת השאלות היא מה קורה מהרגע שהכנסת אישרה את החוק.
ענבל גבריאלי: מה קורה לחוק הזה?
ענבל גבריאלי: האם הוא הופך , כמו שקורה לצערי במקרים לא מעטים, למשהו הצהרתי, לאיזושהי אות מתה בספר החוקים, לאיזשהו משהו שאני לא יודעת למה, אבל עדיין קיימת תחושה שניתן להתעלם ממנו.
ענבל גבריאלי: את הדברים הללו במלוא כיעורם, אני חייבת לומר, היינו עדות להן בחוק האחרון שהתקבל ואושר בשבוע שעבר.
ענבל גבריאלי: חוק שאמור להבטיח, עם דגש על האמור להבטיח, ייצוג הולם לנשים בכל מה שקשור בתהליכים מדיניים, אם זה מבחינה ביטחונית-מדינית, אם זה מבחינת עיצוב מדיניות לאומית בכל תחום שהוא, החל מחינוך, דרך רווחה וחברה ועד לתאונות דרכים.
ענבל גבריאלי: במהלך חקיקת החוק הזה, מרגע הגשת הצעת החוק ועד לאישורו לכדי חוק, שמענו את הטענות למה לא צריך לתמוך בחוק כזה, שמענו את הדעות שאולי צריך לשמוח שהדעות הללו נאמרות רק בחדרי חדרים ולא בריש גלי, כי זה מצביע על איזושהי נקודה שיכול להיות שבמשהו הצלחנו, והמשהו הזה זו אותה מודעות ציבורית לשיוויון בין המינים, אותה מודעות ציבורית לכך שאין מקום לפסול נשים למקומות מסויימים, לתפקידים מסויימים, לתחומים מסויימים רק בשל היותן נשים.
ענבל גבריאלי: נכון, גברים ונשים קיים ביניהם שוני, העניין הוא שהשוני הזה בהרבה מקומות ברוב המקרים הוא לא רלבנטי, ולפיכך העובדה שמעדיפים תמיד גברים, זאת לא הבחנה שהיא מותרת, אלא אפליה פסולה.
ענבל גבריאלי: אני מוכרחה לומר שהספקתי רק לרפרף על הדו"ח, כי כפי שאמרתי קיבלתי אותו הבוקר.
ענבל גבריאלי: הדו"ח הזה כמו גם הדו"חות האחרונים, או לפחות כמו הדו"ח שבו עיינתי, מראה איזשהו רוב לנשים בשירות המדינה, אנחנו מדברים על המשרות התקניות בלבד, מראה רוב של 65%.
ענבל גבריאלי: אני זיהיתי שתי בעיות.
ענבל גבריאלי: הבעיה הראשונה היא שהאחוז הזה לאורך השנים לא משתנה ונשאר קבוע, עברתי על נתוני ההשכלה, אז ניתן לראות שלפחות עד לתואר שני נשים בשירות המדינה משכילות יותר מגברים, כשבשלב של ההשכלה התיכונית יש פער מאוד גדול של 50%, הנתונים והיכולת והמסוגלות בהחלט קיימים, וכנראה שהבעיה היא אחרת.
ענבל גבריאלי: נקודה נוספת בעיניי היא בעייתית מאוד, הנושא של ייצוג נשים בארבע הדרגות הבכירות.
ענבל גבריאלי: כאן האחוזים הם כמו בשנים קודמות, אני יודעת שכאשר יוצג הדו"ח שאותו יציג המשנה לנציב שירות המדינה, מר יעקב ברגר, אתה בוודאי תשמח לספר לנו על איזושהי מגמת עלייה.
ענבל גבריאלי: ובכן, העלייה באחוז אחד בלבד, והשינוי הוא מ-40% ל-41%, לא נראה לי שמישהו יאמר שאני גרידית אם אני אומר שזה לא מספק, וזה בהחלט לא מספק.
ענבל גבריאלי: אני יכולה רק לברך על המטרה של הדו"ח שהיא שמה בצד את אותו רוב של 65%, ובאה באמת לבחון את תת הייצוג של נשים בדרגות הבכירות.
ענבל גבריאלי: נפנה בבקשה להצגת הדו"ח.
יעקב ברגר: בוקר טוב, ותרשי לי לברך אותך על המינוי, אני מאחל לך הרבה הצלחה.
יעקב ברגר: הצלחת הוועדה הזאת חשובה גם בעיניינו.
יעקב ברגר: מאז ומתמיד ראינו כמטרה משותפת גם את נושא קידום הנשים, אני מקווה שביחד נצליח אולי אפילו יותר ממה שרצינו בשנים עברו.
יעקב ברגר: זאת הברכה שלי לך.
יעקב ברגר: ברשותך, אני רוצה להציג סקירה מאוד תמציתית של הדו"ח, את עיקרי הדו"ח היותר מפורט חילקנו כרגע פה, אנחנו גם נשלים את הדו"ח הזה.
יעקב ברגר: הדו"ח הכללי שלנו יכלול את כל המסגרות שלנו, והוא גם יעשה ניתוח סביב סוגיית המכרזים בשירות המדינה, והוא יתפרסם קצת יותר מאוחר.
יעקב ברגר: לצורך הדיון הזה אנחנו רוצים להתמקד במטרה לשמה זומנו לכאן, להציג את המגמות בנושא של קידום נשים בשירות המדינה.
יעקב ברגר: הערה אחת לגבי מה שאמרת, שיעור הנשים בשירות המדינה עומד על 65%, זה לא עניין של רוב או לא, אלא זה מתוך סך הכל אוכלוסיית משרתים בשירות המדינה, 65% הן נשים, חלה עלייה מסויימת של 1% מהשנה שעברה.
יעקב ברגר: אני רוצה לקוות שאת לא מתכוונת לזה שכל העובדים בשירות המדינה תהיינה נשים.
ענבל גבריאלי: אני לא מתכוונת לזה, אבל אני מוכנה לומר שאני מוכנה לשלם בירידת האחוז של 65%, תמורת עלייה באותם 41% שהצבעתי עליהם, בהחלט מוכנה.
יעקב ברגר: מוסכם.
יעקב ברגר: אנחנו נרצה בכל זאת להציג מגמה מסויימת, ואפשר יהיה לראות מגמה לאורך שנים.
יעקב ברגר: אומר ברקע את הדברים הבאים – מזה מספר שנים על פי החלטות הממשלה, למעשה אין כמעט גידול בשירות המדינה.
יעקב ברגר: יש החלטות שמדברות על צמצום בשירות המדינה.
יעקב ברגר: במקרה שלנו יש עלייה ב-1,000 אנשים.
ענבל גבריאלי: 834 עובדים.
יעקב ברגר: במקרה שלנו בשנת 2004, למעשה לכאורה רואים גידול בסדר גודל של כ-1,000 עובדים בשירות המדינה שהם משובצים במשרות, אבל העניין הזה הוא סמנטי בלבד, משום שכל מה שקרה, שאנחנו קלטנו עובדי קבלן שעבדו הרבה מאוד שנים בשירות המדינה.
יעקב ברגר: דרך אגב, רובם ככולם גם נשים, ורובן נשים שהיו בתפקידים יחסית זוטרים.
יעקב ברגר: מהבחינה הזאת כשאתה בוחן סטטיסטיקה זה קצת אפילו מקלקל בהצגת הסטטיסטיקה.
יעקב ברגר: לא מחפש הצגה, אבל זאת עובדה.
יעקב ברגר: הדבר השני, בעקבות אותה החלטה של הממשלה, למעשה מספר התכתיבים שמתפנים, מספר המכרזים שמתקיימים לאורך מספר שנים נמצא בירידה.
יעקב ברגר: נפיץ את הדו"ח הכולל, אני מניח שכולם יוכלו לראות.
יעקב ברגר: אנחנו נמצאים בירידה במספר התפקידים שעליהם מתמודדים בכלל, ונשים בפרט, וזה קצת מונע את היכולת שלנו לקדם יותר נשים.
יעקב ברגר: יחד עם זאת, כפי שניתן יהיה לראות, כמו שאמרת אחוז אחד לכאורה זה כלום, אבל במספרים זה לא מעט.
יעקב ברגר: אנחנו הצהרנו מזה כשנתיים, שנרצה לראות את המגמה הזאת מתמשכת.
יעקב ברגר: באופן טבעי אני מקבל את הדרישה שהמגמה הזאת צריכה להיות יותר גדולה.
יעקב ברגר: במשך הדיון אני אעלה אולי רעיון כזה או אחר, שנשמח גם לקבל את הסיוע שלך בעניין הזה, בעיקר סביב סוגיית קביעת מדדים, כיום למעשה אין מדדים שמחייבים את משרדי הממשלה ואת יחידת הסמך לגבי היקף הקידום.
יעקב ברגר: המדדים שמוצגים פה הם מדדים שנקבעו על ידינו, הייתי אומר שקבענו מדדים לא גבוהים מדי, אבל צריך לקחת בחשבון שכאשר קבענו את זה יצאנו מנקודת מוצא יחסית מאוד נמוכה, והגיע הזמן להעלות את המדד הזה.
יעקב ברגר: נדמה לי שאם ממשלת ישראל תקבל החלטה על העלאת המדד הזה שיהיה מדד מחייב, ודאי זה יסייע לכולנו.
יעקב ברגר: אגט קראוס הכינה את המצגת, וזאת הזדמנות להגיד לה תודה.
יעקב ברגר: אני חושב שהיא עשתה פה עבודת הכנה יפה, הייתי מבקש לאפשר לה להציג את הנושא.
אגט קראוס: שלום לכולם, בקצרה אני אציג את עיקרי העיקרים.
אגט קראוס: באופן כללי מה קורה בשירות המדינה.
אגט קראוס: כמו שנאמר כאן, יש עלייה של כ-1,000 משנת 2003 לשנת 2004, כאשר חלקן היחסי של הנשים נשאר דומה והוא נע סביב 65%.
אגט קראוס: כאשר אנחנו משווים לפי רמת השכלה, אנחנו רואים שלא חלו שינויים מהותיים בשנים האחרונות, וגם לפי הוותק, אם תסתכלו בעמוד 3 תראו שלא חלו שינויים מהותיים.
אגט קראוס: טבעי הדבר, וגם הזכרתם את זה פה, לא ארחיב על כך.
אגט קראוס: מה שמעניין אותנו לראות, זה מה קורה בדרגות הבכירות.
אגט קראוס: לשם כך עשינו הבחנה בקבוצות של ארבע דרגות עליונות ושלוש דרגות עליונות.
אגט קראוס: אנחנו יכולים לראות שיש מגמת עלייה משנת 1997 עד שנת 2000.