GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רות מנע:  אנחנו משלמים לדרי רחוב, לנכים, לחד-הוריות, למשפחות שמצבן הכלכלי קשה – מגוון מאוד מאוד רחב
רות מנע:  בסוף, השמיכה קצרה וצריך לחלק, ולכולם צריך כמובן לעדכן
רות מנע:  אנחנו מבינים שנפגעי אלימות הם בראש סדר העדיפויות
רות מנע:  הנושא הזה עולה על ידינו, כגורמים מקצועיים, בכל דיוני התקציב
רות מנע:  לצערי, אנחנו לא מקבלים את המענים
רות מנע:      אשלים את המשפט
רות מנע:  אני יכולה לומר שב-2015 וב-2019 ביוזמות שלנו, בכספים שלנו, עשינו הסטה תקציבית לטובת העניין הזה, ואנשים במשך שנתיים, בכל אחת מהתקופות הללו, קיבלו סדר-גודל של למעלה מ-2,000 שקל
רות מנע:  זה היה נקודתי
פנינה תמנו: 2,000 שקל לחודש? זה כדי לצמצם את הפער, אבל עשיתם את זה וולונטרית
רות מנע: 2,000 שקל לחודש, ועשינו את זה מיוזמתנו
רות מנע:  מצאנו איזשהו תקציב ועשינו הסטה ושילמנו, אבל, לצערי, זה לא - - -
פנינה תמנו: זה ב-2019 כשהייתה קפיצה? ב-2015 או ב-2019?
קריאה: גם וגם
רות מנע: 2015 ו-2019
רות מנע:  זו נקודה כואבת
פנינה תמנו: דיור ציבורי?
רות מנע: דיור ציבורי זה באמת משאב חסר מאוד
פנינה תמנו: למה חסר? אני יודעת על דירות שעומדות ריקות
רות מנע: כל זמן שיש דירות ריקות, אנחנו בודקים ואז מסתבר שזה - - -
פנינה תמנו:  אני אומרת לך את זה באחריות
פנינה תמנו:  כמה מהדירות הציבוריות הולכות למשרד הקליטה? אני יודעת
רות מנע: שליש
פנינה תמנו:  אני אומרת לך שאני יודעת שיש דירות שאנחנו שיפצנו – ואת מכירה את המהלך שנעשה – - -
רות מנע: אני מכירה
פנינה תמנו: - - מאות דירות שעומדות ריקות
רות מנע: שאפילו עולי אוקראינה לא רוצים ללכת אליהן
רות מנע:  אנחנו עם אותם מאגרים
פנינה תמנו: אני אומרת לך בצער שזו תשובה שאני שומעת והיא לא מקובלת עלי, ואגיד למה
פנינה תמנו:  600 דירות עומדות ריקות, וחלקן גם דירות מאוד יפות ומרווחות
פנינה תמנו:  מישהו הדגיש את זה? בואו נשאל
פנינה תמנו:  את יודעת מה? לא רוצים אותן? – אוקיי, תביאו לנו את המלאי
פנינה תמנו:  תרשמי לך: אני רוצה את מלאי הדירות הריקות שאתם אומרים שאף אחד לא רוצה, ואנחנו, יחד אתכם, נעשה עבודה ונשאל את כל המקלטים, יחד עם כל מנהלות המקלטים, מי רוצה
פנינה תמנו:  באופן קבוע, נעשה את זה
פנינה תמנו:  אגב, זה נורא
פנינה תמנו:  אני לא מבינה
פנינה תמנו:  זה כל כך מעבר לבינתי למה שדירה תעמוד ריקה
פנינה תמנו:  זה משהו שאתם צריכים לרשום לעשות עבודה, במיוחד כשמדובר בהצלת נפשות
דני גיגי: - - -
פנינה תמנו: ביקשתי לא להעיר הערות
פנינה תמנו:  תכף אני מעבירה את זכות הדיבור לחברי כנסת
רות מנע: אעלה את הנקודה הזאת בפני המנכ"ל
פנינה תמנו: זו נקודה חשובה, שתעשו מיפוי עם משרד הקליטה מהן הדירות שאין להן ביקוש וכמה עומדות ריקות
פנינה תמנו:  המלאי הזה יכול להיות ייעודי לנשים שבורחות
רות מנע: אוקיי
רות מנע:  אני אציג את העמדה הזאת
רות מנע:      נקודה נוספת שעלתה כאן ואתייחס אליה היא שוהות בלתי-חוקיות
יואב סגלוביץ': אלה שיש להן מקלט פה בארץ – אין איתן בעיה, אבל מה עם אלה שלא רואים בכלל
רות מנע: אני יכולה להגיד מי יכול להגיע אלינו ולקבל סיוע
רות מנע:  אנחנו לא הגורם שמטפל ומאתר את הנשים שנזקקות
רות מנע:  אנחנו גורם שמשלם בכפוף לאיזשהם תבחינים סבירים
רות מנע:  מי שאין לה מעמד של אזרחות ישראלית אבל יש לה אישור שהייה והיא הוכרה על-ידי המדינה כמי שנמצאת כאן – אנחנו משלמים לה
רות מנע:  מי שאין לה אישור שהייה והמדינה אומרת שהיא לא צריכה להיות כאן – המדינה לא יכולה ביד השנייה לבוא ולהגיד "אני עושה אחרת ומשלם כסף למי שהמדינה אומרת שהיא לא צריכה להיות פה"
פנינה תמנו: אנחנו גם נגיע לזה ונעשה דיון שלם על חסרות המעמד שאתה מעלה פה
יואב סגלוביץ': זה חשוב פה
יואב סגלוביץ':  אני אף פעם לא יודע ממש את הנתונים
יואב סגלוביץ':  הן לא הולכות לשום מקום
יואב סגלוביץ':  זה לא שאחרי שהן נמצאות במקלט מדינת ישראל לוקחת אותן ומגרשת
יואב סגלוביץ':  הן חוזרות לאותו אזור סכנה
יואב סגלוביץ':  על זה אני מדבר
יואב סגלוביץ':  אין לי פתרון קסם לשום דבר, ואני רק מעלה את הנקודה הזאת ונחשוב ביחד בהמשך מה כן ניתן לעשות
יואב סגלוביץ':  זה לא רק עניין של כסף – זה עניין של מה קורה איתן
פנינה תמנו:  הוא מעלה פה שאלה
פנינה תמנו:  דלית, מנהלת הוועדה, אנחנו ניזום גם דיון על עניין חסרות מעמד, שאתה בצדק מעלה בוועדה פעם אחר פעם
פנינה תמנו:  לצערנו, גם מהתשובות אנחנו מבינים שאין מענים
פנינה תמנו:  מישהו מחברי הכנסת נאלץ לעזוב ורוצה לדבר עכשיו?
יואב סגלוביץ': אני, שוב, רציתי להבין, כמו שאמרתי בפעם הקודמת
יואב סגלוביץ':  אגיד ממש במילים, ואני מתנצל
יואב סגלוביץ':  אני אוכל?
פנינה תמנו: אימאן הגיעה אחרי
פנינה תמנו:  אנחנו נעשה זאת לפי הסדר
פנינה תמנו:  אימאן, בבקשה
פנינה תמנו:  אלי היה, אבל הוא בטח יחזור
אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב לכולן ולכולם
אימאן ח'טיב יאסין:  אין ספק שזה דיון חשוב
אימאן ח'טיב יאסין:  אני רוצה להתייחס לנקודה ספציפית שנוגעת למהות הדיון הציבורי והעזרה לדיור בכלל לנשים שסובלות מאלימות
אימאן ח'טיב יאסין:  במהלך הדברים ניסיתי לשאול שאלה את גברת רות ממשרד השיכון
אימאן ח'טיב יאסין:  על סמך מה כאילו קובעים סכום כזה, 1,000 ומשהו שקלים? אם אישה לבדה, החיים שלה לא שווים בכלל – 700 שקל
אימאן ח'טיב יאסין:  אני לא יכולה לתאר לעצמי מצב כזה
אימאן ח'טיב יאסין:  הפן הכלכלי והעצמאות הכלכלית בסוגיית אלימות כלפי נשים הוא סוגיה מאוד מהותית והיא יכולה להציל חיים
אימאן ח'טיב יאסין:  אנחנו ראינו איך נשים שאין להן ברירות, בסופו של יום, הן נרצחו
אימאן ח'טיב יאסין:  אני יכולה להביא דוגמה מהישוב עם מה שקרה עם ופאא עבאהרה
אימאן ח'טיב יאסין:  לצערי הרב, אני רוצה לדבר על כך שהמצב יותר קשה בתוך החברה הערבית
אימאן ח'טיב יאסין:  למה? אצלנו בתוך היישובים הערביים אין דיור ציבורי בכלל, ואז זה עוד יותר קשה – לא מספיק שאנחנו כאילו מוציאים אותן מהבית וזה מפריע ומעכב את כל ההתפתחות של הילדים וגם בית ספר וגם אם היא עובדת
אימאן ח'טיב יאסין:  הכול נקטע ונגדע באמצע
אימאן ח'טיב יאסין:  נשים ערביות, כשאין דיור בתוך היישוב – אתם שמים עוד מחסום כאילו להוציא אותן מתוך היישוב
אימאן ח'טיב יאסין:  לפעמים, היא יכולה לקבל קצת תמיכה רגשית מהמשפחה שלה – ואז לבוא ולנתק אותה גם מהמקום הזה? אני בטוחה שזה לא רק נשים ערביות, ובטח יש עוד הרבה נשים בסיטואציה הזאת
אימאן ח'טיב יאסין:  לכן, כשאנחנו מדברים על עזרה בסיוע בשכר דירה, צריך לתת ולא רק בדיור ציבורי
אימאן ח'טיב יאסין:  צריך לתת מקום ולאפשר מקומות גם במקום שהיא יכולה לחיות בו וכמה שאפשר להמשיך את החיים שלה בצורה טבעית למרות שזה רחוק מלהיות טבעי בשום צורה
אימאן ח'טיב יאסין:      לכן, אני  חושבת שצריך לבקש בקשה ברורה בתקציב עכשיו
אימאן ח'טיב יאסין:  אנחנו עכשיו לקראת התקציב
פנינה תמנו: לצמצם את הפער ולסגור אותו
אימאן ח'טיב יאסין: לסגור אותו, ולתת סיוע כמו שנמצא במשק
אימאן ח'טיב יאסין:  זה לא יכול להיות
אימאן ח'טיב יאסין:  אם אני באה לשכור דירה, הממוצע הוא כאילו 3,000 שקל, ואז אני מקבלת 1,000 שקל
אימאן ח'טיב יאסין:  לא מספיקות לי כל הבעיות על הראש, אז יש גם הסוגיה
פנינה תמנו: אימאן, תודה
אימאן ח'טיב יאסין: רק עוד משפט – כאילו המענק הזה של 9,000 שקל, מה הוא יכול לעשות? הן יוצאות בלי כלום – בלי אוכל, בלי ספרים, בלי כלום לילדים
פנינה תמנו: הוא קטן
פנינה תמנו:  כולנו יודעים פה במדינה שיש מענקים על סוגיות הרבה פחות קשות
אימאן ח'טיב יאסין: 	מה עושים עם 9,000?
פנינה תמנו: את צודקת
פנינה תמנו:  בדרך לכאן גם דיברתי עם שר הרווחה שליבו במקום הנכון
פנינה תמנו:  אני מאמינה בכוח של משרתי ציבור בכירים
פנינה תמנו:  בסוף, רוב השרים גם מקבלים, בטח בסוגיות כאלה, את המלצת הדרג הבכיר
פנינה תמנו:  עולות פה שתי נקודות חשובות, ואמרתי שאנחנו יודעים לגעת בסוגיה
פנינה תמנו:  הפער, שאימאן מדברת עליו – אנחנו צריכים שאתם כבר תעשו עבודה
פנינה תמנו:  לא לחכות לתקציב, ולא לבקש
פנינה תמנו:  כעובדה, האגף אומר: צריך לומר פה אמירה מאוד ברורה
פנינה תמנו:  התקדמנו
פנינה תמנו:  מצד אחד, עשיתם דברים יפים כמו שלושת החודשים שבהם אתם נותנים לאישה שבזה הרגע נמצאת במצוקה
רות מנע: זה על השולחן
פנינה תמנו: לא על השולחן
פנינה תמנו:  אני רוצה שזה יתקדם, שירוץ קדימה, ואם אתם צריכים עזרה – אנחנו כאן
פנינה תמנו:  הינה, כל חברי הכנסת שאתם רואים כאן, באמת חברי כנסת חזקים מאוד במשכן – אין ספק שאנחנו כאן כדי לעזור, וזה לא קשור לאופוזיציה או לקואליציה
פנינה תמנו:  חבר הכנסת אלי דלל – שמזל טוב שקיבלת את הוועדה לקידום מעמד הילד – נמצא כאן
פנינה תמנו: אנחנו רוצים – אין פער
פנינה תמנו:  בשנה הבאה, אחרי התקציב הזה, אין תשלומים בפערים
פנינה תמנו:  זה אבסורד
פנינה תמנו:  גם בהלכה שלנו, כעם יהודי, זה קודם כול דיני נפשות, הצלת נפשות
פנינה תמנו:  אישה עם ילדים שהיא בכלל לא תחת אלימות מקבלת יותר מאישה שהיא תחת אלימות
פנינה תמנו:  זה אבסורדי
פנינה תמנו:  זה דבר אחד
פנינה תמנו:      הדבר הנוסף, וזה למשרד הרווחה שתכף נשמע אתכם, הוא להעלות את הסכומים של המענק
פנינה תמנו:  זה לא הרבה כסף
פנינה תמנו:  זה לא הרבה נשים
פנינה תמנו:  זה מאות נשים שיוצאות ממקלטים
פנינה תמנו:  אין שום סיבה בעולם שאנחנו נהיה במקום שבו אנחנו נמצאים
פנינה תמנו:      אנחנו נעשה פינג-פונג: חבר כנסת - - -
אימאן ח'טיב יאסין: רק עוד נקודה
פנינה תמנו: אימאן, לא
פנינה תמנו:  צריך להיות קצרים
אימאן ח'טיב יאסין: לא, לא
אימאן ח'טיב יאסין:  - - -
פנינה תמנו: תסתכלי על השעון
פנינה תמנו:  אנחנו ביום רביעי
אימאן ח'טיב יאסין: בסדר
פנינה תמנו: בזה סיימנו
פנינה תמנו:  אנחנו צריכים לשמוע פה נשים שהן עצמן יצאו מהמעגל
פנינה תמנו:  אין זמן
אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היושבת-ראש, אני לא מבינה
אימאן ח'טיב יאסין:  את סותמת את הפה
פנינה תמנו: תמיד את מקבלת במה
אימאן ח'טיב יאסין: בסדר, אבל אני רוצה לדבר על דברים מהותיים וחשובים
פנינה תמנו: אימאן, שמענו
פנינה תמנו:  אין מה לעשות
פנינה תמנו:  זה לא דיון - - -
אימאן ח'טיב יאסין: כבר הייתי יכולה להגיד את המשפט: למה להוציא את הנשים ולא את הגברים?
פנינה תמנו:       אני רוצה לעבור, בבקשה – חבר הכנסת סגלוביץ', אתה צריך לזוז? בבקשה
יואב סגלוביץ': אגיד משהו קצר, ולא אגזול זמן
יואב סגלוביץ':  אדבר רק על יוצאות מקלטים ומה אפשר לעשות
יואב סגלוביץ':  המדינה משקיעה ים של כסף – המדינה, הארגונים – לא מספיק, אבל אלה באמת משאבים בלתי רגילים ויש הצלחות גדולות
יואב סגלוביץ':  ברגע שיוצאים החוצה, צריך לראות מה אפשר
יואב סגלוביץ':  לפחות בזמנו כשבדקתי, 650 יוצאות למקלטים במהלך כל שנה, והדבר שמעודד לצאת ממעגל האלימות זה דיור, שעליו דיברנו קודם, ותעסוקה ואיתנות כלכלית
יואב סגלוביץ':  מה שאני רוצה להציע – יש גם הצעת חוק שהגשתי, אבל אני שם זאת כרגע בצד: אישה שמתחילה לעבוד לא זכאית להבטחת הכנסה
יואב סגלוביץ':  לאותן 650 נשים – צריך לעשות שינוי חקיקה בשביל זה, אבל אני מצפה לתמיכת הוועדה - - -
פנינה תמנו: שאישה?
יואב סגלוביץ': אישה שתצא ממקלט שנתיים – תמשיך הבטחת ההכנסה, גם אם היא עובדת
יואב סגלוביץ':  המשמעות של העניין היא איתנות כלכלית
פנינה תמנו: היא יותר חזקה
יואב סגלוביץ': ככול שהיא יותר חזקה כלכלית, הסיכוי שהיא תחזור למעגל האלימות יותר קטן
יואב סגלוביץ':  650 או 700 נשים כאלה בשנה – המדינה יכולה להכיל את זה
יואב סגלוביץ':  זה לא סכום בשמיים
יואב סגלוביץ':  מדובר על שנתיים ראשונות שבהן יוצאים החוצה – בצ'יק
יואב סגלוביץ': אני חושב שזה אחד הפתרונות היותר פשוטים ליישום, שייתן פשוט יותר כסף, ואני מדבר גם על עניין כמו סיוע בשכר דירה
יואב סגלוביץ':  אבל, מעבר לעניין הזה, שלא יהיה מצב שאישה עובדת ואז לא מקבלת הבטחת הכנסה; האוכלוסייה הספציפית הזאת לשנתיים, ל-24 חודשים – לא לגעת להן בהבטחת ההכנסה
יואב סגלוביץ':  אלה סכומים סבירים
יואב סגלוביץ':  זה ייתן איתנות כלכלית
יואב סגלוביץ':  אני חושב שזה רעיון שהוא ישים ואפשרי
יואב סגלוביץ':  לקראת התקציב, זה לא תקציב גבוה, וצריך פה גיוס גם של המקלטים ובוודאי של יושבת-ראש הוועדה והוועדה בעניין הזה
יואב סגלוביץ':  לדעתי, אנחנו נרוץ קדימה
יואב סגלוביץ':  יש הצעת חוק פרטי, אבל, מצידי, שהוועדה תיקח את ההצעה הזאת ותריץ אותה כהצעת ועדה
פנינה תמנו:  אנחנו נעשה את זה באמת וגם נקדם את תיקוני החקיקה שצריך, וגם ניזום, אגב, מעבר לדברים החשובים שאמרת, דיון לגבי חסרות מעמד ונשים שמשתייכות לאוכלוסיות מיוחדות, שהוא נושא שבפני עצמו הוא עולם ומלואו
פנינה תמנו:      חבר הכנסת אלי דלל
אלי אפללו: שיהיה לך בהצלחה
אלי אפללו:  אני שמח שאת היו"רית
אלי אפללו: האמת היא שבדיון כזה אני הייתי מאוד רוצה לראות יותר חברות וחברי כנסת וגם מהקואליציה
אלי אפללו:  אני חושב שזה דיון חשוב
אלי אפללו:  בכלל, אומנם ההיבט של הדיון הזה מתייחס לנפגעת, לאישה, אבל אני הייתי רוצה לראות מקלטים לגברים אלימים
אלי אפללו:  זה מה שהייתי רוצה לראות
אלי אפללו:  היה צריך להשאיר את האישה בבית, בסביבה שלה
אלי אפללו:      יש היבט נוסף, שאנחנו אולי לא מתייחסים אליו כל כך, והוא נושא הילדים
אלי אפללו:  מה קורה איתם? הם יוצאים מהסביבה שלהם, מכניסים אותם בעצם להסגר באיזשהו מקום אחר לגמרי שלא בטוח שהסביבה כל כך מתאימה להם
אלי אפללו:  הילדים לא נמצאים פה, והיה צריך גם לשמוע את הילדים
אלי אפללו:  יכול להיות שזה גם נושא לדיון בוועדה לזכויות הילד
פנינה תמנו: או שאנחנו יכולים לעשות במשותף
אלי אפללו:  פשוט צריך להסתכל על הנושא הזה מהיבט הרבה יותר רחב
אלי אפללו:  אין לי בעיה עם הסיוע, וזה בסדר ואני בעד הסיוע, אבל הדיון צריך להיות דיון הרבה-הרבה יותר רחב
אלי אפללו:  הדיון צריך להסתכל על ההיבטים הנוספים, על השחקנים הנוספים, ואני הייתי חושב פעמיים אם להוציא את האישה ואת הילדים מהבית
אלי אפללו:  להפך, להוציא את הגבר מהבית; לתת סיוע לגבר איך למנוע - - -
אלי אפללו: אתה לא מוציא – הן נסות על החיים שלהן
פנינה תמנו: היא מצדיקה אותך
פנינה תמנו:  היא אומרת שהן נסות על החיים
פנינה תמנו:  הוא חשב שאת אומרת שהוא לא
אלי אפללו: לא, לא, לא
אלי אפללו:  אני שמח
אלי אפללו:  אני אומר שהדיון צריך להיות – קודם כול, הסיוע בסדר
אלי אפללו:  אני בעד הסיוע, והכול בסדר
אלי אפללו:  אבל, הדיון צריך להיות איך אנחנו, קודם כול, מונעים את הפגיעה בנשים, איך אנחנו מסתכלים בצורה הרבה יותר רחבה, וזו בדיוק הנקודה
עאידה תומא סלימאן: מצוין
פנינה תמנו: תודה, אלי
פנינה תמנו:      מאי הדר, שלום
פנינה תמנו:  היא עדה שבעצמה חוותה אלימות
פנינה תמנו:  אני רוצה להודות לך שאת נמצאת כאן עם אחרות
מאי הדר: באמת נאמרו כאן, בשולחן, הרבה נקודות מאוד חשובות, כמו שאתה אמרת גם כרגע, בנושא
מאי הדר:  האלימות שאני חוויתי הייתה לאחר שיצאתי מהבית
מאי הדר:  במקרה הזה, באמת כמעט כל יום היו שוטרים בבית, והייתי צריכה כל יום לסרב שיוציאו למקלט, כי, כמו שאמרת, זה לא ייתכן שאני אצא למקלט והפתרון לגבר זה מעצר, כלא – זה הפתרון שיש – כי הם לא עוברים שם שיקום ולא מוציאים את המשאבים
פנינה תמנו: אז מה עשית בסוף? מה קרה בסוף?
מאי הדר: אני נשארתי בבית
מאי הדר:  הרבש"צ של המושב היה כל יום מחוץ לבית ודאג לי
פנינה תמנו: כשבן הזוג שלך היה בבית?
מאי הדר: הוא היה בבית
מאי הדר:  אני כבר גרתי בבית בנפרד
מאי הדר:  היו צווי הגנה, והוא לא אכף אותם
מאי הדר:  כמובן שרובם לא אוכפים את הצווים
מאי הדר:  זה היה שלוש שנים עד שהוא נאצר – שלוש שנים שבהן חייתי תחת איום ברמה כזו שאי-אפשר לפתוח את החלון וללכת ביישוב לבד
מאי הדר:      זו באמת גם נקודה חשובה שסיוע ביישובים קטנים הוא פחות – 700 שקלים בחודש
מאי הדר:  מחירי הדיור עלו, וזה 3,000 שקלים בממוצע לבית בן שני חדרי שינה
מאי הדר:  זה פער מטורף
מאי הדר:      אחת הנקודות היא שבאמת נשים שיוצאות ממעגל האלימות – בין אם זה במקלט ובין אם זה לצאת מהבית פיזית – יש מקרים שבהן אין לנשים השתכרות או שהן לא עובדות
מאי הדר:  גם אי-אפשר לצאת לעבוד במצב כזה
מאי הדר:  אני פחדתי לישון עם חלון פתוח, אז פי כמה וכמה זה לצאת לעבוד
מאי הדר:  יש באמת מקרים מאוד מורכבים
מאי הדר:  אז, גם הסיוע פחות, 700 שקלים בחודש, ולהוסיף את ההפרש
פנינה תמנו: זה בלי ילדים
מאי הדר: יש לי ילד
מאי הדר:  זה עם ילד
פנינה תמנו: עם ילד – זה עדיין עומד על - - -?
מאי הדר: 760 שקל בחודש, וזה פער מטורף
מאי הדר:      בנוסף, הייתה לי הבטחת הכנסה והילד היה בן כמה חודשים
מאי הדר:  החלטתי ללמוד, וביטלו לי את זה
מאי הדר:  רציתי להתפתח, וביטלו לי את הבטחת ההכנסה
פנינה תמנו: מי ביטל?
מאי הדר: יש פה נציג של הביטוח הלאומי?
אליהו לנקין: יש פה נציג, אבל לא מהבטחת הכנסה
פנינה תמנו: יש נציג של ביטוח לאומי שמבין? מי דיברה? תציגי את עצמך
פנינה תמנו:  שבי לשולחן, בבקשה
אליהו לנקין: אני אלינה מילקין, ואני מנהלת אגף משפחה בביטוח לאומי
אליהו לנקין:  לצערי הרב, נציגי אגף הבטחת הכנסה לא יכלו להגיע
פנינה תמנו: מה זה "לא יכלו להגיע"? הם לא יכלו להגיע? אני באמת לא מבינה את התשובות האלה
פנינה תמנו:  אין "לא יכלו להגיע"
פנינה תמנו:  הם משרתי ציבור, הם עובדים אצל הציבור, הם צריכים לסייע
פנינה תמנו:  זה לא הגיוני
פנינה תמנו:  כמה עובדים יש בביטוח לאומי? הרבה
פנינה תמנו:  אני מבקשת שתעבירי את הדברים, ואנחנו גם נוציא להם מכתב
פנינה תמנו:  אין דבר כזה שלא מתייצבים פה לוועדה ואומרים "לא יכולנו להגיע
פנינה תמנו:  שהנשים המוכות תחכינה"
פנינה תמנו:  אין דבר כזה
פנינה תמנו:  יש לי כבוד לביטוח הלאומי, ואני עושה הרבה מאוד שת"פים עם הביטוח הלאומי
פנינה תמנו:  זו תשובה שמאוד לא מכבדת את המוסד
אליהו לנקין: אני רק אציין שכל מה שנאמר פה בדיון שקשור להבטחת הכנסה אני סיכמתי כדי להעביר את זה הלאה
אליהו לנקין:  אני מתנצלת
אליהו לנקין:  אני מדברת בשם מי שלא בא
פנינה תמנו: את בהיבט המשפחה?
אליהו לנקין: כן
פנינה תמנו:  תכף נגיע אלייך
פנינה תמנו:      מאי, ואז אני אעביר את הדברים לאסיה ואז חברי כנסת
מאי הדר: בעניין יישובים קטנים הסיוע באמת מופחת משמעותית, ומדובר בכמה מאות שקלים בחודש
מאי הדר:  אם, נניח, הייתי גרה בקריית-שמונה, יישוב גדול, הייתי מקבלת לפחות 1,300 שקל
מאי הדר:       חלק מהעניין זה גם להיות בסביבה
מאי הדר:  לא רציתי להוציא את הילד שלי למקלט
מאי הדר:  הפתרון הוא באמת המעצר
מאי הדר:  היום, כשהם גם לא עוברים שם תהליך, הבן-אדם משתחרר מהכלא בידיעה של עובדת סוציאלית בכלא שהוא לא מבין אפילו את המהות של המעשה שלו
מאי הדר:      דיור ציבורי – אני דיברתי עם הרבה אנשים שחוו גם אלימות במשפחה, וזה היה אחד העניינים
מאי הדר:  אין דיור ציבורי לנשים שחוות אלימות ובכלל גם     יש גם הפערים, שאישה לא יכולה לצאת לעבוד
פנינה תמנו:      עכשיו, אסיה
פנינה תמנו:  אני רק אומר תודה לדני גיגי שנמצא איתנו, מנכ"ל פורום הדיור הציבורי, שתמיד שותף לדיונים שלנו ונמצא כאן כגוף אזרחי, באופן התנדבותי
אסיה אסתר גילעדוב: שלום לכולם
אסיה אסתר גילעדוב:  אני אסיה אסתר
פנינה תמנו: תודה שאת קצת
פנינה תמנו:  תקחי את המיקרופון קצת אלייך
אסיה אסתר גילעדוב: הרבה מאוד דברים שאני שומעת מאוד נוגעים
אסיה אסתר גילעדוב:  אני יוצאת מקלט לנשים מוכות
אסיה אסתר גילעדוב:  הגעתי למקלט – סליחה שזה יהיה קשה – והייתי בו בעצם חמישה חודשים עם שתי בנותיי הקטינות
אסיה אסתר גילעדוב:  זה לא פשוט, אבל כשאת נמצאת בין חיים למוות זה הכרחי ואין לך משהו אחר לעשות
אסיה אסתר גילעדוב:  זו באמת זכות להיות במקלט, ואני אומרת את זה באמת לנשים שזקוקות לזה: להגיע למקלט
אסיה אסתר גילעדוב:  אני אישה שעובדת מגיל 17, ומעולם לא ישבתי בבית
אסיה אסתר גילעדוב:  בעצם, עם כל האלימות, הייתי צריכה
אסיה אסתר גילעדוב:  הוא עדיין היה עוקב אחריי
אסיה אסתר גילעדוב:  הוא כבר ידע באיזה מקלט אני נמצאת, והוא ידע הכול עלי
אסיה אסתר גילעדוב:  הוא היה עוקב אחרי הבנות שלי
אסיה אסתר גילעדוב:  הוא היה נהג מונית, והוא היה מחכה, ממתין ועוקב
אסיה אסתר גילעדוב:  הכול ידעו במקלט, ובעצם הם לא רצו לשחרר אותי
אסיה אסתר גילעדוב:  לי לא הייתה ברירה, כי הוא פשוט זייף צ'קים על שמי ופיזר צ'קים והוא עשה לי חובות אדירים, שהייתי חייבת פשוט מאוד, אחרי חמישה חודשים, לצאת מהמקלט, לשכור דירה ועם 2,800 שקל הבטחת הכנסה לשלם שכירות, וזאת עם סיוע של "עמידר", ולא נשאר לי כסף
אסיה אסתר גילעדוב:  אני הייתי צריכה ללכת ולזעוק – לפעמים ללכת למקלט לבקש לחם, חלב וגבינה כדי להאכיל את הבנות שלי – לרווחה שייתנו לי שוברים לקנות רק כמה דברים חלביים כי אין לך כסף כי את רק משלמת את החובות שלו
אסיה אסתר גילעדוב:  האנשים שלהם הוא נתן את הצ'קים שלי עוקבים, רודפים ומאיימים עלי, ואין לך מה לעשות עם זה
אסיה אסתר גילעדוב:      לאחר כמה שנים ניתנה לי דירת "עמידר" בת 47 מ"ר, חדר אחד
אסיה אסתר גילעדוב:  אני הייתי במצב של אלימות מאוד קשה ונמצאת עם PTSD
פנינה תמנו: עם שתי הבנות?
אסיה אסתר גילעדוב: עם שתי בנות
אסיה אסתר גילעדוב:  הבת שלי פה היום
פנינה תמנו: היי, מה שמך?
הילה גילעדוב: הילה
פנינה תמנו: ישר כוח שאתן פה ביחד
אסיה אסתר גילעדוב: היא עושה שירות לאומי שנה שנייה בבית המשפט, בעצורים, והבת הקטנה שלי היא היום בת 14
אסיה אסתר גילעדוב: 5
פנינה תמנו: אתן גרות בדירת חדר?
אסיה אסתר גילעדוב: דירת חדר
אסיה אסתר גילעדוב:  ארחיב קצת על דירת החדר שקיבלתי מ"עמידר"
אסיה אסתר גילעדוב:  הם הכניסו לדירה שזו הייתה האופציה היחידה בשבילי
אסיה אסתר גילעדוב:  מצטמרר לי כל הגוף רק מלחשוב
אסיה אסתר גילעדוב:  זה בניין אלים בצורה מטורפת
אסיה אסתר גילעדוב:  היו כמה תלונות במשטרה על אלימות
אסיה אסתר גילעדוב:  רק אתמול הוצאתי צו הגנה ממסומם שכמעט נתן לי מכות ורדף אחריי עד הבית
אסיה אסתר גילעדוב:  היו חמש ועדות במשרד השיכון
אסיה אסתר גילעדוב:  אגב, יש לי שיטור עירוני, והוא נתן המלצה להוציא אותנו מהמקום הזה
אסיה אסתר גילעדוב:  קודם כול, אני מטופלת ברווחה
אסיה אסתר גילעדוב:  אני רוצה להגיד לגבי מרכז ענבל, מניעת אלימות: החממה שיש לי, באמת שאין לי טענות
אסיה אסתר גילעדוב:  אני והבנות שלי נמצאות בחממה
אסיה אסתר גילעדוב:  הבעיה היא המיקום שבו אני נמצאת, שלא מאפשר לי בכלל – לא להתקדם
אסיה אסתר גילעדוב:  אנחנו חווים את האלימות ואפילו באופן יותר קשה
פנינה תמנו: לא די בכך שהם ברחו מאלימות
אסיה אסתר גילעדוב: קודם כול, אני כבר נכה מזה בגובה של 100% ואני עם פוסט-טראומה
אסיה אסתר גילעדוב:  כל הגורמים הרפואיים שלי והרווחה וכולם כותבים פה אחד שהמצב שלי החמיר, שהפוסט-טראומה שלי החמירה
אסיה אסתר גילעדוב:  הבנות שלי חוות את זה
אסיה אסתר גילעדוב:  אין לנו שקט מהבניין אפילו יום אחד; זה סמים, זו אלימות, זה הצעקות והצרחות והכול מהכול
אסיה אסתר גילעדוב:  הגשתי לחמש ועדות עם המלצה של "עמידר" על המצב שלי, כולל ערעור, וכולן נדחו
אסיה אסתר גילעדוב:  אני שואלת: האם אני והבנות שלי באמת היינו אמורות להיות מתחת לאדמה?! זו באמת התוצאה?! בתור אימא – ברוך השם, יש לי בנות טובות – אני צריכה, בעצם, לגרום לבנות שלי לסבול?! כאילו לא הספיק לנו?! אני באמת שואלת
אסיה אסתר גילעדוב:  אני לא רוצה שום דבר
אסיה אסתר גילעדוב:  אני באמת לא רוצה כלום
אסיה אסתר גילעדוב:  יש תקופות שבהן אני לא קונה לעצמי אפילו תרופות שלי
אסיה אסתר גילעדוב:  אני מסבירה להם שיש לי אישור רפואי, שאני לוקחת טיפול מאוד מאוד חריף ושאני צריכה מקום
אסיה אסתר גילעדוב:  את יודעת מהי התשובה שלהם? אין, זה מה שיש לנו
אסיה אסתר גילעדוב:  ילדה בת 19
אסיה אסתר גילעדוב: 5 וילדה בת 14
אסיה אסתר גילעדוב: 5 - - -
פנינה תמנו: את היית מוכנה להתפשר על מקום מגורים?
אסיה אסתר גילעדוב: ברור
פנינה תמנו: רות, אני מבקשת: זו עדות מאוד קשה של אימא עם שתי בנות, כאשר אנחנו יודעות – ודיברתי על זה – שיש גם דירות שעומדות ריקות
פנינה תמנו:  ברמה הפרסונלית והאישית, אני רוצה להודות לך שאת כאן
פנינה תמנו:  אני מבקשת לבדוק את הפרטים של אסיה האמיצה שהגיעה לכאן
פנינה תמנו:  אין שום סיבה שהן ירגישו חוסר ביטחון כזה
רות מנע: אקח את הפרטים
אסיה אסתר גילעדוב: בבקשה ממך, אני רוצה להוסיף משהו מאוד חשוב
אסיה אסתר גילעדוב:  לא מספיק שהבית מאוד מאוד קטן וזה קשה – אני עם 100% נכות ועם בעיות בריאותיות מורכבות ואין לי מקום לזוז – הבית בהזנחה בצורה שלא ניתנת פשוט - - -
פנינה תמנו: אסיה, אנחנו לא ניכנס לזה, כי אנחנו מכירים את סיפור הדירות של הדיור הציבורי וההזנחה שם
פנינה תמנו:  אבל, באמת לעניין הדברים החשובים שאת העלית בעדות שלך, תודה שאת כאן
פנינה תמנו:  אני רוצה לחזק אותך
אסיה אסתר גילעדוב: תודה רבה
פנינה תמנו: הקולות האלה צריכים להישמע, וצריך לזכור שאנחנו באמת חייבים לשנות את המצב
פנינה תמנו:  אני מקווה שגם התיק שלה יטופל, אבל המטרה שלנו גם בוועדה, כשאנחנו מביאים את הקולות האלה, היא לשנות מערכתית
פנינה תמנו:  אני חושבת שעלו פה דברים שיש לי לא רק הרגשה – מי שמכיר אותי, אני לא ארפה, וגם חברי הכנסת שנמצאים פה
פנינה תמנו:  אנחנו חייבים לטפל בזה
פנינה תמנו:  אנחנו ממש חייבים לטפל בזה, ובטח במקומות של הפערים הכלכליים בקצבאות ובסיוע, שאלה דברים שגם אתם מבינים שאין בהם שום היגיון
פנינה תמנו:      מטי, תוכלי להחליף אותי לכמה דקות? אני צריכה לצאת לדיון מאוד מאוד משמעותי ואחזור
פנינה תמנו:  אני רק אומר שיש פה את עמותת "בעצמי"
עאידה תומא סלימאן: לא חכ"ים? פנינה, יש לנו ועדות
פנינה תמנו: היא יכולה לתת לכם לדבר
פנינה תמנו:  מטי יושבת, ואני לא קובעת לה איך לנהל
פנינה תמנו:  אני חוזרת תוך כמה דקות
פנינה תמנו:  יש לך את מירב, ויש לך פה את הרשימה
מטי צרפתי הרכבי: בסדר
מטי צרפתי הרכבי:  מי עכשיו? זו הרשימה
מטי צרפתי הרכבי:  חברת הכנסת עאידה, בבקשה
עאידה תומא סלימאן:  האמת היא שכואב הלב לשבת שנה אחרי שנה; רק מחליפים כיסאות, אבל שומעים את אותן עדויות
עאידה תומא סלימאן:  ישבתי בכיסא של יושבת-ראש הוועדה וטיפלתי בנושאים האלה, ולהגיד לכם את האמת: עם כל אולי הכוונות הטובות ואולי אני לא-יודעת-מה, אנחנו עדיין שומעות את אותם סיפורים
עאידה תומא סלימאן:  זה בלתי מתקבל על הדעת, זה לא מקובל עלינו ואנחנו לא יכולות לסבול את זה יותר
עאידה תומא סלימאן:  לבוא ולהגיד שיש הוראות חדשות אבל הן עדיין בחתימה, כלומר עוד לא נחתמו וההוראות האלה עוד לא מחייבות
עאידה תומא סלימאן:  טוב מאוד שאתן אומרות שאתן עובדות לפי רוח הדברים של ההוראות, אבל מה עיכב את ההוראות האלה עד היום הזה? אנחנו מדברים על זה כבר שנים
עאידה תומא סלימאן:  לא יכול להיות שסכום הכסף שניתן לשכר דירה הוא קבוע מ-2002
עאידה תומא סלימאן:  כולם בבית הזה נותנים הרצאות על העלייה בשכר הדירה ועל משבר הדיור ולכולם יש פתרונות, והם רק פשוט שוכחים שמי שסובל מזה זה אנשים שבדיוק עונים על הקריטריונים האלה והם מקבלים – מה? 700 שקל? מה היא תעשה עם ה-700 שקל? למה נשים שנמצאות בפריפריה או באוכלוסייה הערבית נדונות לקבל סכומים כאלה? למה? שכר הדירה שם, יעני, יותר טוב? מישהו בדק אם בקיבוץ, ביישוב או בכפר ערבי יש מלא דירות להשכרה, דבר שגורם לירידה בשכר דירה? עברו הימים האלה
עאידה תומא סלימאן:  אם ההיגיון היה שנותנים פחות סכומים כי שם שכר הדירה הוא פחות, זה לא נכון
עאידה תומא סלימאן:  אין דירות להשכרה
עאידה תומא סלימאן:  לכן, מה שבעצם קורה הוא שאתם מעבירים את הכסף לבעלי הדירות, ובעלי הדירות פתאום מבינים איזו חשיבות יש לנכס שלהם שהם יכולים כך לקבל כסף מהמדינה ומעלים את הסכום
עאידה תומא סלימאן:  זה חוזר בבומרנג
רות מנע: אני רק רוצה להתייחס לנקודה הזאת
רות מנע:  אין בתוכנית נפגעי אלימות - - -
מטי צרפתי הרכבי: עאידה, תודה
עאידה תומא סלימאן: לא
עאידה תומא סלימאן:  יש לי כמה שאלות
מטי צרפתי הרכבי: סליחה
מטי צרפתי הרכבי:  עאידה תסיים, ואז תתייחסי
עאידה תומא סלימאן: את אמרת שהוספתם קבוצות חדשות להוראות שלכם והרחבתם את הקבוצות שזכאיות לסיוע הזה
עאידה תומא סלימאן:  אשמח לשמוע בפירוט איזה קבוצות נוספות
עאידה תומא סלימאן:      דבר נוסף – מתי מתכננים דיון רציני, או שכנראה נצטרך לקחת את זה לוועדת הכספים או אני לא יודעת איפה, בעניין הסכום שניתן?     האם אתם בונים על תקציב? כלומר, כשיגיע תקציב המדינה החדש, האם נראה שמשרד השיכון כבר ביקש תוספת בתוך התקציב שהוא ישתמש בה גם להעלאת הסכום כמו שעשיתם ב-2019? ואם עשיתם ב-2019, למה לא נזכרתם לבקש את זה בתקציב 2021–2022? באמת, האם אנחנו רואים כוונות שיתורגמו לצעדים או שנישאר בהצהרות ונשב פה בעוד שנה ונתלונן ונביא עדויות קורעות לב? ליבי איתך באמת
עאידה תומא סלימאן:  קודם כול, כל הכבוד על איך שאתן מחזיקות מעמד
עאידה תומא סלימאן:  מאוד חורה לי השיח שנשים לא צריכות לצאת למקלט
עאידה תומא סלימאן:  שלא ילמדו אותנו