GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: לא, שימי לב, הם לא אמרו שהם פוגשים את המוסדות, הם אמרו שהם פוגשים את הממונות או את הנציבות.
שקד בנפשי: הם אמרו "פגישות אישיות".
שקד בנפשי: עם כמה נציבות נפגשתם?
שקד בנפשי: מה היה הקשר שלכם עם השטח.
שקד בנפשי: למה אנחנו לא רואים את הנתונים האלה?
שקד בנפשי: למה זה כל כך לוקה בחסר?
שקד בנפשי: אתם בסוף צריכים, בין היתר, לשים את זה בראש סדר העדיפויות.
שקד בנפשי: יש פה 350,000 סטודנטים שלא מרגישים בטוחים באקדמיה, שלא מרגישים בטוחים במוסד, ולא יכול להיות שבשנת 2022 המל"ג יפגוש את המוסדות פעם אחת בשנה ויתקשר אליהם וישאל אותם אחרי שכל זה קרה, למה הדוח נראה כמו שהוא נראה.
עאידה תומא סלימאן: לסיכום.
שקד בנפשי: כן, אני מסכמת.
שקד בנפשי: אנחנו נלך לצעד של תו תקן למוסדות.
שקד בנפשי: אנחנו רוצים בהתאחדות שכל צעיר וצעירה שמתלבטים לאיזה מוסד אקדמי להירשם יידע לצד מסלולים, מרצים ואיכות המוסד באיזה מוסד יש מרחב בטוח ובאיזה לא.
שקד בנפשי: אנחנו נפרסם את זה בכל הכוח גם בדיגיטל שלנו ובכל אמצעי אחר שיהיה לנו.
שקד בנפשי: זה נאמר וכולם מבינים את זה: הדוחות הם כלי חשוב אבל ממש לא מספיק.
שקד בנפשי: יש הרבה עבודה לעשות והרבה לקדם בנושא הזה.
שקד בנפשי: תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: אתם ביקשתם שלושה דוברים אז בואו נעמוד בזמנים.
שקד בנפשי: זהו, סיימתי.
עאידה תומא סלימאן: עורכת הדין נופר גרין, ראש המטה למאבק באלימות מינית ומגדרית מטעם ההתאחדות, בבקשה, גברתי.
נופר גרין: תודה רבה.
נופר גרין: שלום לכולם, תודה רבה, גברתי, על הדיון החשוב הזה.
נופר גרין: אני נרגשת מאוד להיות כאן.
נופר גרין: לדעתי, אנחנו עומדות מול בעיה סופר מורכבת.
נופר גרין: אי אפשר פשוט לזרוק פתרונות לאוויר ולצפות שדברים ישתנו.
נופר גרין: אנחנו יושבים כאן ורואים גרפים ונשמע שהבעיה מטופלת אבל בשורה התחתונה היא פשוט לא.
נופר גרין: אנחנו עושות מה שאנחנו יכולות בגדר הסמכויות שיש כרגע בחוק, אבל בפועל אנחנו שומעות שהשטח בוער.
נופר גרין: יש כל הזמן הטרדות מיניות, מרצים ומרצות שמטרידים נשארים באקדמיה.
נופר גרין: יש מורכבות גם בתפקיד של הנציבה.
נופר גרין: התפקיד פשוט בלתי אפשרי.
נופר גרין: מחזיקה אותו ממונה שלא מקבלת שכר ולא מקבל שעות בדרך כלל.
עאידה תומא סלימאן: יש כאן נציבות.
עאידה תומא סלימאן: תני להן להגיד את זה.
נופר גרין: אני מרגישה שזה חלק בלתי נפרד מהבעיה, וחשוב להגיד את זה גם מהמקום של הסטודנטיות והסטודנטים שניגוד העניינים הזה מכתיב את מה שקורה בסוף בשטח.
נופר גרין: ברגע שהיא מחזיקה גם באינטרסים של המוסד וגם באינטרסים של המתלוננת היא לא יכולה להגיע לפתרון אמיתי שיש בו צדק.
נופר גרין: כל עוד אין גוף חיצוני שמבקר ומנטר את הדבר הזה, שנותן גב לנציבות אל מול המוסד לא יהיה שינוי, והאלימות המינית תמשיך לחגוג בשטח.
עאידה תומא סלימאן: הוא התייחס לגוף מבקר בכל העניין של הטרדות, לא גוף שיכול גם לטפל בתלונות עצמן.
נופר גרין: אני מציעה שגוף חיצוני שיכול להיות המל"ג, משרד החינוך, משרד התרבות והספורט או כל גוף שיש תחתיו מוסדות להשכלה גבוהה, ייקח אחריות על הדבר הזה, שיהיה בקשר ישיר ותמידי עם הנציבות.
עאידה תומא סלימאן: למה לא הרשות?
נופר גרין: או הרשות לקידום מעמד האישה.
עאידה תומא סלימאן: אם הרשות היא אחד הגופים שאמור להיות מפקח של התהליך הזה אז אולי הגיע הזמן שהרשות תפתח כלים.
נופר גרין: אחלה האצלת סמכויות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו דיברנו בהתחלה על הסמכויות ואנחנו נצטרך לדון בזה.
עאידה תומא סלימאן: יש לי הצעה לקראת הסיכום.
מאי גולן: אם אפשר – אני עמרי גולן, עורך דין מהלשכה המשפטית של המל"ג.
מאי גולן: מבחינת הסמכויות כפי שניתנו בחוק ובתקנות אני רוצה להדגיש שהאחריות לעמידה בהוראות החוק והתקנות למניעת הטרדה מינית מוטלת על המוסדות להשכלה גבוהה כמו על כל מעסיק במשק.
מאי גולן: כלומר אין פה משהו ספציפי של המוסדות להשכלה גבוהה.
מאי גולן: מדובר על חובות מעסיק.
מאי גולן: כל המעסיקים במשק כפופים לתקנות האלה, ואני לא הבנתי למה דווקא המוסדות להשכלה גבוהה הם יצור מיוחד שלגביו צריך לקבוע רגולטור ספציפי לעניין הזה כמו המל"ג.
מאי גולן: בכל מקרה המצב המשפטי כיום הוא כזה שהחובה חלה על המעסיק, על המוסדות להשכלה גבוהה, כגופים עצמאיים שמחויבים לעמוד בכל חובות החוק.
מאי גולן: זה מבחינת סמכויות האכיפה.
נופר גרין: אפשר?
עאידה תומא סלימאן: לא, זה לא יהפוך עכשיו לדיון בין שניכם.
עאידה תומא סלימאן: תציגי את מה שיש.
נופר גרין: אני רק אגיד שאם החוק לא נותן סמכויות אז צריך לשנות את החוק.
נופר גרין: כרגע יש בעיה – האדמה בוערת מבחינתנו וצריך לטפל בזה.
נופר גרין: לכן אם צריך לעשות שינוי של חוק אנחנו נעשה את זה וצריך לחשוב איך.
נופר גרין: אנחנו רוצים להציע שני פתרונות, ברשותכם: פתרון אחד זה להקים גוף ולחשוב אם צריך לעשות שינויים חקיקתיים ואם כן אז באמת לעשות את זה; והרעיון השני שלא מצריך שינוי חקיקתי, לדעתי, הוא שנקים פורום שיתכנס אולי במסגרת הוועדה הזאת כל שלושה או ארבעה חודשים שבו יושבים האנשים שאחראים לדבר הזה.
נופר גרין: כרגע מתכנסים פעם בשנה ואין בקרה על הדבר.
עאידה תומא סלימאן: אני אמרתי שאתייחס בסיכום.
עאידה תומא סלימאן: ההצעה שלי הייתה שנקיים פגישת עבודה של שלושת הגופים שאחראים לנושא זה או שצריך לדווח להם, כולל הסטודנטים וכולל ייצוג של הנציבות כדי לדון בקידום הצעות שונות שעולות גם עכשיו בישיבה על-ידכם ועל-ידי המשתתפים.
עאידה תומא סלימאן: נוכל ככה להתקדם.
עאידה תומא סלימאן: ככה עשינו בעבר, ככה קידמנו את הנושא של הטופס ואת החובה לדווח, ואפשר להמשיך עכשיו ולדחוף לכיוונים אחרים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נעבור לד"ר כרמית קלר חלמיש, מנהלת תחום מחקר, איגוד הסיוע לנפגעות ולנפגעי תקיפה מינית.
עאידה תומא סלימאן: חברות הכנסת, כשתרצו תסמנו לי.
כרמית קלר-חלמיש: איגוד מרכזי הסיוע הוא ארגון הגג של תשעת מרכזי הסיוע שפרוסים בארץ.
כרמית קלר-חלמיש: מרכזי הסיוע נותנים שירות ברמה הלוקלית – סיוע, ליווי - -
עאידה תומא סלימאן: כרמית, חבל.
עאידה תומא סלימאן: תנצלי את הזמן העומד לרשותך.
עאידה תומא סלימאן: כולנו מכירים את האיגוד.
כרמית קלר-חלמיש: את מכירה, אני לא בטוחה שכולנו.
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שכולם.
עאידה תומא סלימאן: אל תצניעי את העשייה של האיגוד.
כרמית קלר-חלמיש: אנחנו יושבות כל שנה בדיונים בוועדה ושומעות את הנתונים המספריים הסטטיסטיים שחוזרים על עצמם, ובעצם זיהינו שרוב התלונות שמוגשות, רוב הדיווחים, נעשים במקרים של עובדי קבלן, עוברי אורח, סטודנטים חסר לנו ידע על הטרדות מיניות על-ידי מרצים.
כרמית קלר-חלמיש: שקד ונופר שדיברו כאן קודם קצת דיברו על מה שקורה בשטח לפי היכרותן.
כרמית קלר-חלמיש: שמחתי לשמוע – אם אפשר להגיד את המילה "שמחתי" – שזה מתכתב עם מה שמצאנו.
כרמית קלר-חלמיש: אז ביקשנו לעשות מחקר שמתמקד בהטרדה מינית ביחסי הנחיה, הוראה והעסקה של סטודנטיות בתארים מתקדמים.
כרמית קלר-חלמיש: המחקר התבצע בשיתוף הדס בן אליהו ממכון ון-ליר.
כרמית קלר-חלמיש: הנחות היסוד הן שמדובר בתופעה ארגונית לא רק ברמת הפרט והחברה, כשפרקטיקות זה תסריטים ארגוניים של הטרדה מינית, דפוסי פעולה שחוזרים על עצמם.
כרמית קלר-חלמיש: דברים שאנחנו מכירים מהשטח כשמדברים עם סטודנטים וסטודנטיות מתוארים פעם אחר פעם.
כרמית קלר-חלמיש: נקודת המוצא היא מה שמספרות סטודנטיות ולא בהכרח השוואה לסעיפי חוק כאלה ואחרים שהרבה פעמים הם מאוד אמורפיים ולא ברורים.
כרמית קלר-חלמיש: מצאנו תשע פרקטיקות של הטרדה מינית על-ידי מרצים: הטרדה פדגוגית, stalking פיזי ודיגיטלי, בדיקות פוטנציאל, הזמנה למשרד, הטרדות חוץ, הטרדות מיניות, נגיעות ומבטים, השפלה בעלת אופי מיני ומחמאות.
כרמית קלר-חלמיש: בגלל שאין לי הרבה זמן אני אתאר חלק מהם: הטרדה פדגוגית זה שימוש שלא לצורך בחומרי לימוד בעלי אופי מיני.
כרמית קלר-חלמיש: עושים שימוש בהרצאה כדי לשזור תכנים מיניים שלא לצורך; הערות מיניות על תכני הלימוד – גם בלי שום צורך אקדמי; והתנסויות מעשיות טעונות מינית – כשהידיים גולשות למקום שאין בו צורך.
כרמית קלר-חלמיש: אני אתן דוגמה: בבית ספר לרפואה היו להרבה מרצים כל מיני הערות, למשל, מרצה שהסביר על איבר המין הנשי.
כרמית קלר-חלמיש: כמות הבדיחות שהוא הכניס שם – יצאתי מהשיעור באמצע כי לא יכולתי לסבול להיות שם: "למה פה יש שערות ולא שם?
כרמית קלר-חלמיש: כדי שההוא ייכנס", ועוד כל מיני דברים.
כרמית קלר-חלמיש: עדיף ללמוד מהספר כי שם אין הבדיחות האלה.
כרמית קלר-חלמיש: יש פה עדות של סטודנטית שמדירה את עצמה מהשיעור כי היא כבר לא יכולה לסבול את מה שקורה שם.
כרמית קלר-חלמיש: Stalking – אנחנו בעולם שבו חלק גדול מהיומיום שלנו במרחב הדיגיטלי אז גם במרחב הפיזי – מרצה שעוקב אחרי סטודנטית ומתאר לה איפה היא נמצאת במשך שעות היום והלילה; מרצים שפונים לסטודנטיות במיילים ובוואטסאפים עם כל מיני אימוג'ים וגורמים לאי נעימות.
כרמית קלר-חלמיש: היא אמרה "לא ידעתי אם לענות כי אולי זה ישפיע על הציון שלי".
כרמית קלר-חלמיש: פה יש מורכבות איך להתמודד עם הדבר הזה.
כרמית קלר-חלמיש: אני רואה את החברות מהנהנות.
כרמית קלר-חלמיש: פרקטיקה נוספת זה הטרדות חוץ – אנחנו רואים שכשיוצאים מהכיתה הקלסית במוסד הלימודים העולם משתנה ויש התנהגויות כאלה ואחרות.
כרמית קלר-חלמיש: היינו בכנס בחו"ל בערב של ארוחה חגיגית, האנשים שם שתויים ומתנהגים בצורה לא הולמת שלא הייתה קורית בכיתה.
כרמית קלר-חלמיש: פרקטיקה נוספת שדווקא לא מופיעה מצד המרצים המטרידים אלא מצד אנשים אחרים: כשמישהי אוזרת אומץ וניגשת לספר לראש המחלקה שלה, התגובה שלו אמנם חמה אבל הוא מתנצל בשמו ואומר: אני אדבר איתו שוב.
כרמית קלר-חלמיש: ה"שוב" הזה היה מאוד מטריד.
כרמית קלר-חלמיש: הוא יודע על סיפורים אחרים, ואחת לתקופה הוא עושה איתו שיחה.
כרמית קלר-חלמיש: יש לנו אנשים אחרים שיודעים על גורמים מטרידים ולא עושים עם זה כלום.
כרמית קלר-חלמיש: הם מאוד אמפתיים וקשובים אבל בפועל לא משתנה שום דבר.
כרמית קלר-חלמיש: פרקטיקה נוספת היא שתיקה והסתרה של האנשים מסביב.
כרמית קלר-חלמיש: זאת נקודה מאוד כואבת.
כרמית קלר-חלמיש: יש מערכת שלמה שהרבה פעמים יודעת ולא עושה כלום.
כרמית קלר-חלמיש: אני יודעת שחלק מהנציבות עושות מעל ומעבר והן כולן בתוך הדבר הזה, אבל במערכת יש יותר מזה.
כרמית קלר-חלמיש: גם עמדנו על השלכות של סטודנטיות שתיארו שהן לא מצליחות להמשיך את הלימודים, שהן מושכות את התואר במשך 10-9 שנים, נושרות מהלימודים, לא מצליחות לעבוד.
כרמית קלר-חלמיש: עוד משהו חשוב מאוד לציין בהקשר הזה זה לשון החוק למניעת הטרדה מינית שהיא לא תמיד ברורה.
כרמית קלר-חלמיש: סטודנטים מסתובבים עם תחושות של דברים שקורים בשטח והם לא תמיד יודעים לשיים ולהגיד האם זה הטרדה מינית או לא.
כרמית קלר-חלמיש: זה גם משהו שדורש טיפול.
כרמית קלר-חלמיש: עוד דבר זה יחסי הנחיה – מה שקודם אמר חבר הכנסת טור-פז.
כרמית קלר-חלמיש: יש משהו פיאודלי באקדמיה.
כרמית קלר-חלמיש: מישהו שהוא פטרון, הוא נותן לך הרבה ידע והמורכבות שם הרבה פעמים לא מאפשרת להתלונן וגם החיפוש אחר מנחה אחר הוא לא אפשרי הרבה פעמים, במיוחד בתחומים שהם מאוד מצומצמים.
כרמית קלר-חלמיש: הפרקטיקה האחרונה שבחרנו להביא – לוגיקה כלכלית – מסתובבים הרבה פעמים טאלנטים שמביאים מענקי מחקר, ERC וכל מיני שמות אחרים.
כרמית קלר-חלמיש: לכן האוניברסיטה הרבה פעמים לא רוצה להפסיד את ההכנסה הכלכלית הזאת ולא מזיזה את ה"כוכב".
כרמית קלר-חלמיש: אנחנו רואים את זה גם בעוד תחומים.
כרמית קלר-חלמיש: זה חלק קטן מאוד מהממצאים שמצאנו, וזה בעיקר מציג תמונה מאוד רחבה.
כרמית קלר-חלמיש: יש גם המרצים המטרידים וגם מערכת שלמה מסביב שכנראה עדיין לא עושה מספיק.
כרמית קלר-חלמיש: אני אתן לאורית להתייחס להמלצות שלנו.
אורית סוליציאנו: אני רוצה להתייחס להמלצות שלנו.
אורית סוליציאנו: החלטנו לעשות את המחקר הזה מכיוון שהבנו שיש בעיה עמוקה.
אורית סוליציאנו: אתם הצגתם בנתונים ש-33% מההטרדות הן על-ידי מרצים.
אורית סוליציאנו: התחום הזה נשאר תחום לא מספיק מטופל, ומתלונות שמגיעות אלינו למרכזי הסיוע אנחנו רואים שיחסי הכוחות מונעים התמודדות עם העניין.
עאידה תומא סלימאן: המלצות, אני מבקשת.
אורית סוליציאנו: אני אתמקד.
אורית סוליציאנו: אני חוזרת למה שהסטודנטיות אמרו כאן:
אורית סוליציאנו: חייבים למנוע את ניגוד העניינים ושיהיה עוד גורם, בעיקר כשמדובר במרצים בכירים.
אורית סוליציאנו: צריך שיהיה גורם חוץ שיהיה מעורב בכל תהליכי הבירור והמשמעת, שיהיה גורם בלתי תלוי.
אורית סוליציאנו: דבר מאוד משמעותי – אנחנו שומעות הרבה ביקורות על הלומדות האלה.
אורית סוליציאנו: כשאני שומעת את המילה "לומדה" אני מבינה שזה אפס הדרכה.
אורית סוליציאנו: לומדות באקדמיה זה חסר תועלת.
אורית סוליציאנו: חייבים לעשות הדרכות מותאמות לפרקטיקות שהצגנו כרגע.
אורית סוליציאנו: זה צריך להיות הרבה יותר מקצועי.
אורית סוליציאנו: אקדמיה זה גוף ידע ולכן ההדרכה צריכה להיות הכי טובה ולא סתם להעביר את הזמן בלומדות חסרות תוחלת.
אורית סוליציאנו: אנחנו הצגנו כאן מחקר ראשוני של המאפיינים הספציפיים של האקדמיה.
אורית סוליציאנו: האקדמיה זה מקום רחב ויש בו הרבה תחומים.
אורית סוליציאנו: רפואה ופיזיותרפיה זה לא כמו מדעי הרוח, וצריך להעמיק את הידע.
אורית סוליציאנו: חייבים לעשות סנקציות.
אורית סוליציאנו: שיהיה למשל עיכוב בקידום האקדמי עקב תלונות; נזיפה בתיק האישי זה חסר משמעות.
אורית סוליציאנו: אחרון חביב – מה קורה עם מרצים שעוברים בין מוסדות.
אורית סוליציאנו: אין שום בקרה, אין מאגר מידע.
אורית סוליציאנו: כמו בתחום הרפואה גם בתחום הזה חייבים שיהיה במל"ג מאגר של שמות שמרצה מאוניברסיטה לאוניברסיטה וימשיך לפגוע.
אלינה ברדץ' יאלוב: אני רוצה רק לשאול שאלה: מהו נוהל הדיווח על הטרדות מיניות באוניברסיטאות?
אלינה ברדץ' יאלוב: האם יש נוהל מסודר?
אלינה ברדץ' יאלוב: האם מל"ג מעדכן את האוניברסיטאות בנוהל?
אלינה ברדץ' יאלוב: איפה הנוהל מפורסם?
אלינה ברדץ' יאלוב: מה קורה עם זה?
עאידה תומא סלימאן: אני תכף אתן לנציגות האוניברסיטאות שחלק מהן הן עצמן נציבות וממונות, להתייחס.
עאידה תומא סלימאן: כל הנושא של המרצים והמעבר של המרצים ממקום למקום זאת בעיה שעלינו עליה בעבר, וכנראה, נצטרך לטפל בה לעומק יותר.
עאידה תומא סלימאן: אני מכירה מרצה שעזב את אחת המכללות כי היו עליו תלונות, עבר לאוניברסיטה ומהאוניברסיטה הוא הלך לסמינר מורים, ובשלושת המקומות יש עליו תלונות, ועד עכשיו לא נעשה איתו כלום.
עאידה תומא סלימאן: ובסופו של דבר קיבלתי מהמוסד שהוא עבר אליו לאחרונה קיבלתי דיווח על אפס תלונות בעוד אני מכירה לפחות שתי סטודנטיות שהתקשרו אליי ודיברו על זה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לאחת הנציבות מאוניברסיטת תל-אביב, פרופ' תמר ברוש.
עאידה תומא סלימאן: ד"ר נעמה או ד"ר תמר?
תמר ברוש: אני אגיד משפט אחד ואני אעביר לנעמה.
עאידה תומא סלימאן: אני אוהבת את זה.
עאידה תומא סלימאן: למדתן את השיטה – כל אחת מעבירה לשנייה.
תמר ברוש: קודם כול מילת תודה – המל"ג דיווח מאוד יפה דברים נכונים.
תמר ברוש: סוף-סוף זה הגיע למצב כזה מבחינת הדיווחים של האוניברסיטאות לעומת מכללות.
עאידה תומא סלימאן: מי שלא הכיר את המצב הקודם לא מבין על מה אנחנו מודות.
תמר ברוש: אני שבע שנים פה.
תמר ברוש: בקורונה לא הייתי.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת – לא מבין על מה אנחנו מודות.
תמר ברוש: סנקציות על עקיפת דוחות זה אחד הכלים שיכולים להיות.
תמר ברוש: אנחנו הפעלנו סנקציות על לומדות, והעניין של ההדרכות צריך להתייחס למוסד שיש בו 500 תלמידים או 1,000 תלמידים לבין כאלה שיש בו 30,000 תלמידים.
תמר ברוש: אין סיכוי שנעמוד ונדבר עם כל ה-30,000, והם בטח יושבים ומדברים ככה, ותאמינו לי – עשיתי הרבה הדרכות.
תמר ברוש: אז צריך לחשוב מה נכון.
תמר ברוש: הטופס המקוון – אנחנו יושבים כאן בעקבות הטופס.
תמר ברוש: אני ונציבות אחרות שחלקן לא נמצאות כאן או לא הוזמנו – אני לא רוצה להעלות את זה כאן לדיון - -
תמר ברוש: דיברנו עם המל"ג ועם הוועדה לקידום מעמד האישה וניסינו להסביר מה הבעייתיות בדוח המקוון, ומילאנו אותו ככל שניתן.
תמר ברוש: חלק מהדברים צריכים להיות שם חסויים, לפי חוק.
תמר ברוש: יש לנו כאן משפטניות מהאוניברסיטה העברית שאולי יוכלו להעיר על זה.
תמר ברוש: יש בעיה עם הדיווח הזה.
תמר ברוש: ניסינו לעבוד יחד כבר שנים, לפחות שנתיים, שלוש, כולל מישהי שעבדה מולי לפני כמה שנים.
תמר ברוש: אני יודעת שקיבלו הרבה מאוד כסף מהרשות לקידום מעמד האישה.
תמר ברוש: הייתה לנו ישיבה לפני כארבע שנים עם אווה מדז'יבוז'.
תמר ברוש: היא ציינה שהיא קיבלה סכום ענק, שאני לא רוצה לציין אותו כרגע, ואנחנו לא יודעים מה נעשה עם הסכום הזה.
תמר ברוש: אני הצעתי מה אפשר לעשות עם הסכום הזה - -
עאידה תומא סלימאן: 15 מיליון שקל?
קריאה: של הוועדה להטרדות מיניות.
תמר ברוש: לא חשוב, אני רק מציינת דברים.
עאידה תומא סלימאן: 10 מיליון.
תמר ברוש: אני מעבירה לד"ר נעמה.
עאידה תומא סלימאן: אבל מה זה שייך ה-10 מיליון?
תמר ברוש: אני אומרת שהוקדש כסף אבל השאלה אם הוקדש לכיוון הטרדות מיניות.
עאידה תומא סלימאן: עד כמה שהבנתי זה בסוף לא הגיע אליכם.
אושרה פרידמן: התקציב לא הגיע אלינו, אבל את צודקת שהייעוד שלו זה הטרדות מיניות במקום העבודה.
אושרה פרידמן: לצערי הרב, 10 מיליון שאנחנו מייחלים להם לא הגיעו לפתחנו.
אושרה פרידמן: זאת הייתה שמחה טרם ההגעה.
עאידה תומא סלימאן: העיקר הייתה מסיבת עיתונאים והוכרז בה בהרבה מאוד רעש על התקציב.
עאידה תומא סלימאן: אחר כך התקציב לא עובר.
תמר ברוש: משפט אחד לחבר הכנסת שאמר שאולי הנציבות לא מדווחות.
תמר ברוש: לדעתי, זה לפגוע בשמן הטוב של הנציבות שעושות עבודתן נאמנה; הן מתנדבות לתפקיד שהוא מאוד קשה, רובן ללא תגמול.
תמר ברוש: באוניברסיטאות הגדולות אנחנו מקבלות אבל לא לוקחות את התפקיד הזה בגלל התגמול.
תמר ברוש: זה שולי לחלוטין.
תמר ברוש: אתה חובש כיפה – אין אצלנו שישי, שבת.
תמר ברוש: באמצע השבוע עד 24:00 בלילה, 2:00 בלילה – כל זמן שצריך אנחנו מתייחסות לזה וכותבות את הדוחות ועונות כמו שצריך.
תמר ברוש: להגיד שאולי נציבות לא מדווחות זה לפגוע בהרבה מאוד מאיתנו.
תמר ברוש: תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שאף אחד לא מנסה לפגוע בעבודה או בשם או בכבוד שלכן.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאתן עושות עבודה קשה, אבל אנחנו גם צריכות לזכור שאת כל הנושא הזה אנחנו לומדות תוך כדי תנועה, ואנחנו כל הזמן שמים לב איפה נקודות החולשה, מה צריך לחזק, ואיך אפשר לאפשר לכן לעשות את העבודה טוב יותר.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שזה בלתי אפשרי שתהיה ממונה שהיא אחראית ל-10,000 סטודנטים.
עאידה תומא סלימאן: זה להטיל על הכתפיים שלכן - -
משה טור פז: למשל, נאמר לנו על-ידי אוניברסיטת תל-אביב שיש בה שניים ל-30,000 סטודנטים.
משה טור פז: אז ברור לי שמי שנמצאת היא לא הבעיה.
משה טור פז: אבל הבעיה היא שאין מספיק.
נעמה שפטלוביץ: אנחנו נתייחס לזה בקצרה, תודה רבה.
נעמה שפטלוביץ: שמי נעמה שפטלוביץ' ויחד עם פרופ' תמר ברוש אני נציבה למניעת הטרדה מינית באוניברסיטת תל-אביב.
נעמה שפטלוביץ: אני אתייחס למה שנאמר כאן, כולל המסמך שהוגש על-ישי התאחדות הסטודנטים הארצית.
נעמה שפטלוביץ: ראשית הדיווח באוניברסיטה פחות או יותר זהה מבחינת אחוזי הדיווח לזה הקיים בכלל האוכלוסייה בישראל, ואכן אנחנו מסכימות ששיעור הדיווח מצומצם מאוד.
נעמה שפטלוביץ: אבל יש לקחת בחשבון, לפחות בהתמודדות שלנו, שחלק מהמתלוננות והמתלוננים אינם רוצים להעיד או פונים באופן אנונימי או שהפנייה שלהם היא ללא ראיות.
נעמה שפטלוביץ: זה דבר שלעיתים מקשה עלינו הנציבות לחתור לעומק הבעיה.
נעמה שפטלוביץ: אנו מחזקות את מה שנאמר כאן שהגדלת מספר הנציבות ושיתוף נרחב עם אגודת הסטודנטים יסייע לנו מאוד בתפקיד.
נעמה שפטלוביץ: הנציבות, לפי הנוהל באוניברסיטה, הן בדרגות אקדמיות או בדרגות ניהול גבוהות כך שאין לנו שום בעיה לעבוד ללא שום משוא פנים או חשש לפגיעה במעמדנו או באינטרסים השונים של האוניברסיטה.
נעמה שפטלוביץ: תמר בתפקיד שבע שנים ואני שנה וחצי, ולפי המקרים שטופלו בשבע השנים האחרונות, לא קיימת גישה סלחנית כלפי סקטור מסוים ובהליך הבירור והענישה.
נעמה שפטלוביץ: אנחנו עושות את המיטב בנושא.
נעמה שפטלוביץ: לגבי הסגל האקדמי, כאשר קיים הליך משפטי בין שלושת השופטים, אחד מהם הוא נציג ציבור, ולכן יש כאן גם נציג שהוא לא מוטה.
נעמה שפטלוביץ: באוניברסיטת תל-אביב, בניגוד לחלק מהדברים שנאמרו, אנחנו מקבלות גמול תפקיד.
נעמה שפטלוביץ: כמו שתמר אמרה, זה לא נעשה בגלל הגמול – נהפוך הוא: יום ולילה עם הרבה רגישות והרבה מאוד עשייה, ובאמת לוקחות ללב.
נעמה שפטלוביץ: בנוסף יש לנו סיוע אדמיניסטרטיבי – מיכל שיושבת פה איתנו; יש לנו גם ייעוץ פסיכולוגי וייעוץ משפטי הדוק.
נעמה שפטלוביץ: כל זה מאפשר לנו לדון בכלל התלונות המגיעות אלינו במהירות וביעילות.
נעמה שפטלוביץ: לעיתים דברים נמשכים יותר זמן כי מעורבים בהם עוד גורמים; וגם כל האיסוף של החומר, התייעצות עם עורכי דין חיצוניים – כל זה לפעמים לוקח זמן וצריך לקחת את זה בחשבון.
נעמה שפטלוביץ: בכל החוזים שנחתמים עם גורמי חוץ ונותני שירותים יש הסדרה מוגדרת לאוניברסיטת תל-אביב בכל החוזים בנושא הדרכות למניעת הטרדה מינית וכן כל תהליך הבירור שעובד בשיתוף פעולה מלא ושקוף עם הנציבות.
נעמה שפטלוביץ: כמובן, הם מדווחים גם בדוח השנתי.
נעמה שפטלוביץ: כל הנושא של בית הדין המשמעתי והענישה במוסדות בנוהל האוניברסיטאי כפי שהוא מופיע באוניברסיטה וכמובן במוסדות הנוספים הוא נוהל מאוד מתקדם.
נעמה שפטלוביץ: אפשר להיכנס לאתר שלנו ולבדוק אותו.
נעמה שפטלוביץ: כל פסקי הדין וגזרי הדין מפורסמים באתר הנציבות ונשלחים בדואר אלקטרוני לכלל הסטודנטים והסטודנטיות וכלל הסגלים בקמפוס.
עאידה תומא סלימאן: זה צעד שאולי כדאי לקחת אותו כדוגמה ולבקש לעשות אותו במוסדות אחרים.
עאידה תומא סלימאן: כי עצם הפרסום מעודד את הסטודנטים והסטודנטיות לבוא להתלונן כי הם יודעים שיש מי שמטפל, ובסופו של דבר יבואו בדין עם מי שפגע בהם.
עאידה תומא סלימאן: אולי כדאי באמת להתחיל לחשוב לחייב בפרסום הזה.
נעמה שפטלוביץ: לגבי הפתרונות שהוצעו על-ידי התאחדות הסטודנטים – בהחלט חלק מהדברים שהעליתם במסמך הם חשובים.
נעמה שפטלוביץ: יחד עם זאת היינו רוצים גם להשתתף באותם דיונים.
נעמה שפטלוביץ: חשוב לנו שאם יוקמו צוותים כאלה שיהיו בהם נשים ואנשים שקרובים בתחום ועסקו בו ולא יגיעו אנשים מתחומים שהם אינם מקורבים או עסקו בזה, ואז הידע שלהם והיכולת מעט פחותות בעינינו.
נעמה שפטלוביץ: הפעילות באוניברסיטת תל-אביב נעשית באופן פעיל והדוק מאוד עם אגודת הסטודנטים והסטודנטיות.
נעמה שפטלוביץ: יושבת כאן יושבת-ראש האגודה ליאור חזן, סיוון שמע, ראש מחלקת מעורבות חברתית וקרן ארקין, רכזת השוויון.
נעמה שפטלוביץ: לאחרונה אף נערך ביוזמת האגודה מפגש קמפוס בטוח; נתלים פוסטרים ומופקות כעת מדבקות בשיתוף פעולה שייתלו בכל הקמפוס; הלומדה מתקדמת, וכן נעשית פעילות של הדרכה מותאמת תרבותית וחברתית עם קבוצה של סטודנטיות מהמגזר החרדי ותופרת עבורן הדרכה ספציפית.
נעמה שפטלוביץ: בנוסף מתקיים כבר שנים פורום פעיל של נציבות מהמוסדות השונים למטרות של התייעצות, למידה והדרכה, ומתקיימת הדרכה לנציבות בשיתוף מרכזי הסיוע לנפגעים ולנפגעות תקיפה מינית, ואלה אף מסייעים לנו בנושאים שונים.
נעמה שפטלוביץ: תודה רבה לכם על הזמן שנתתם לי.
ענת מימון: יש לי הערה קטנה, אם אפשר.
ענת מימון: דיברת על כך שבדוחות לפעמים יש מידע שיכול להיות מידע חסוי.
ענת מימון: חשוב לי להעיר שזה דוחות שמוגשים לשלושה גופים, וכתוב במפורש בתקנה שהדוח לא יכלול פרטי מידע שיאפשרו זיהוי של המתלונן, הנילון ואנשים אחרים.
ענת מימון: כלומר אלה דוחות שאתם אמורים לכתוב אותם בידיעה שהם מפורסמים, הם מגיעים לכנסת לדיון ציבורי.
ענת מימון: לנו קרה שנתקלנו לפעמים במידע ופנינו למוסד וביקשנו להסיר מתוך ידיעה שזה יכול לפגוע.
ענת מימון: חשוב שזה ייאמר, וכולם יהיו מודעים לכך שאלה דוחות שמפורסמים לקראת הדיון הזה.
ענת מימון: לכן צריך לכתוב אותם מתוך ראייה שהמידע שם לא יהיה חסוי.
עאידה תומא סלימאן: עורכת הדין פפי יקירביץ', בבקשה.
פפי יקירביץ: תודה.
פפי יקירביץ: אני מדברת מטעם האוניברסיטה העברית וגם מטעם שאר האוניברסיטאות.
פפי יקירביץ: הכריכה של כל המוסדות יחד זה משהו שבעינינו בלתי נסבל.
פפי יקירביץ: מטעם האוניברסיטאות שמו את הנושא של מיגור התופעה של הטרדה מינית בראש מעייניהם.
פפי יקירביץ: כל אחת מהאוניברסיטאות משקיעות מאמצים והדרכה.
פפי יקירביץ: אני אבקש מהנציבה שלנו לתת תקציר קצר מאוד של מה שאנחנו עושים אצלנו באוניברסיטה העברית - -
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת, כשאני נותנת זכות דיבור כל מי שתרצה להעיר - -
פפי יקירביץ: לא לעשות האצלת סמכויות, את אומרת.
עאידה תומא סלימאן: נשארה לי סמכות כזאת.
עאידה תומא סלימאן: אל תיקחו אותה ממני.
פפי יקירביץ: סליחה, את צודקת.
פפי יקירביץ: אנחנו נושאים על גבנו תלונות על מוסדות שלא מטפלים, על מוסדות שמדווחים אפס, על תלונות שמגיעים לנציבה כביכול, ואותה נציבה לא מעבירה את זה בדוח.
פפי יקירביץ: ההאשמות שנשמעו פה הן מאוד חמורות, אבל אי אפשר להוכיח שאין לנו אחות.
פפי יקירביץ: כלומר כל הדבר הזה שהיו תלונות ומישהי התלוננה ולא טיפלו – סליחה, יש תלונות, ויש לנו נציבות.
פפי יקירביץ: מי שיודע שיש תלונה באוניברסיטה העברית גם אם זה לא שמי, אלא שמעתם שמרצה מסוים אולי הטריד יש נציבות.
פפי יקירביץ: באוניברסיטה העברית יש 27 סגני נציבות.
פפי יקירביץ: כלומר יש פתרון מאוד קל: יש לנו שתי נציבות לפי החוק, והן ממנות סגניות שפרוסות בכל הקמפוסים.
פפי יקירביץ: כלומר יש בהחלט מענה.
פפי יקירביץ: אבל לבוא ולומר כך בגלל שהמכללות לא דיווחו או לא עושות ככה או לא מטפלות כראוי לכרוך את האוניברסיטאות – אני מאוד מבקשת למען ההגינות לא לפגוע באותן נציבות שעושות לילות כימים כדי למגר את התופעה.
עאידה תומא סלימאן: כשאנחנו דנים אנחנו דנים לפי ההגדרות שהחוק קבע.
עאידה תומא סלימאן: החוק דיבר על מוסדות על-תיכוניים.
עאידה תומא סלימאן: זה גם אוניברסיטאות, גם מכללות וגם כל מיני מוסדות מקצועיים טכנולוגיים וכדומה.
עאידה תומא סלימאן: המטרה היא לא לשמור על השם הטוב של האוניברסיטאות, אלא להגן על כל מי שנמצא בתוך מוסד חינוכי מהטרדות מיניות.
עאידה תומא סלימאן: זה, בעיניי, העיקר.
עאידה תומא סלימאן: המטרה של כל דיון היא לא להכפיש מוסד זה או אחר, אלא לפתח יותר כלים כדי להגיע למטרה להגן על הסטודנטים והסטודנטיות.
עאידה תומא סלימאן: עם כל הכבוד גם לאוניברסיטאות, גם למכללות וגם לאני לא יודעת מי עכשיו המטרה שלי היא לא לחפש איך לנקות את השם; המטרה שלי היא לחפש איפה עדיין לא פיתחנו כלים נכונים ולעזור גם לכם לפתח כלים ואפילו יותר.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה ללמוד מניסיונות של מוסדות שכבר התקדמו בעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: עלה פה הנושא של פרסום התוצאות – זה דבר מצוין; אצלך עלה עניין הסגנים; לי יש רעיון שאני הולכת להעלות בפני ההתאחדות שאולי אתם בתיאום עם הממונות תתחילו לקבל פעילים ופעילות שהם גם כתובת, סוג של תיווך בין הממונה לבין הסטודנטים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו פה כדי לפתח כלים.
עאידה תומא סלימאן: אני לא עוסקת עכשיו בשמם הטוב של האוניברסיטאות.
פפי יקירביץ: אני מבינה, גברתי, ומסכימה לגמרי.
פפי יקירביץ: אבל לפתח כלים ולנסות - - - צריך בכל זאת למקד איפה צריך לטפל.
עאידה תומא סלימאן: אני גם לא חושבת שאתם האוניברסיטאות במצב אידיאלי.
פפי יקירביץ: בוודאי שאנחנו לא במצב אידיאלי.
עאידה תומא סלימאן: אני לא מדברת על הממונות, אני מדברת על האוניברסיטאות.
עאידה תומא סלימאן: 290 תלונות לא מניחות את דעתי.
פפי יקירביץ: אני מסכימה עם גברתי שיש תת דיווח בכל נושא ההטרדה המינית.
פפי יקירביץ: צריך לעבוד ולחשוב איך אנחנו מגדילים את הדיווחים.
פפי יקירביץ: יש אצלנו סדנאות פרטניות שאנחנו עושים לסטודנטיות, יש לנו כמות מטורפת של הסברה, יש לנו תקציבים שנועדו בדיוק למטרה הזאת – איך להגביר את הדיווחים ואת המודעות.
פפי יקירביץ: נוסף על כך רציתי להתייחס גם לגוף חיצוני.
פפי יקירביץ: כל המהות של החוק למניעת הטרדה מינית היה להטיל את האחריות על הגוף, על המעסיק.
פפי יקירביץ: גם הטענה שיש במוסדות ניגוד עניינים, אפשר לטעון את אותה טענה לגבי כל החוק למניעת הטרדה מינית.
פפי יקירביץ: כי מי בדרך כלל ממונה על מניעת הטרדה מינית?
פפי יקירביץ: סמנכ"ל משאבי אנוש או הממונה על משאבי אנוש.
פפי יקירביץ: אם תלכו לכל גוף כמו בית חולים או אינטל, כל גוף פרטי – מי ממונה?
פפי יקירביץ: אותו אדם שממונה על משאבי אנוש, והוא ודאי כפוף למנכ"ל ולבכירים.
פפי יקירביץ: כלומר הבעיה שמי שיכול להיות תחת חרדה שיפגעו בו כי הוא כפוף למישהו זה משהו שהחוק לקח בחשבון, וככה בנוי החוק למניעת הטרדה מינית.