GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: לדעתי, החוק לא לקח בחשבון.
עאידה תומא סלימאן: היום אנחנו יותר חכמות ומבינות את זה.
פפי יקירביץ: יכול להיות.
עאידה תומא סלימאן: זה עולה מהרבה ממונות.
עאידה תומא סלימאן: הן עצמן אומרות:
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נלכדות במקום שבין הממונים עלינו ומה שהם רוצים לבין המתלוננות.
עאידה תומא סלימאן: זה לא רק במוסדות האקדמיים, זה בכל מקומות העבודה.
עאידה תומא סלימאן: זה עולה, וזה נושא שאני כן רוצה לטפל בו בחקיקה.
פפי יקירביץ: דבר נוסף שרציתי לציין שאצלנו באוניברסיטה העברית יש מנגנון של תובע חיצוני לאוניברסיטה ולא תלוי באוניברסיטה ולו יש הסמכות האחרונה להחליט האם להעמיד חבר סגל לדין משמעתי או לא.
עאידה תומא סלימאן: אז הכנסתם גורם חיצוני לתמונה.
פפי יקירביץ: מה זה "גורם חיצוני"?
פפי יקירביץ: הכנסנו תובע חיצוני.
פפי יקירביץ: יצירת עוד גוף מפקח מעבר למל"ג - -
עאידה תומא סלימאן: זה מה שאמרתי בהתחלה – לא מדובר על גוף חיצוני שיבקר.
עאידה תומא סלימאן: לדעתי, אנחנו הסמכות העליונה שיכולה לבקר.
עאידה תומא סלימאן: אולי צריכים לתת לנו יותר סמכויות.
עאידה תומא סלימאן: אבל אין גוף שיהיה יותר סמכותי מהכנסת ומהמל"ג.
עאידה תומא סלימאן: אבל גוף חיצוני שיקבל החלטות בעניין התלונות – אולי.
עאידה תומא סלימאן: צריך לשקול את זה.
פפי יקירביץ: אני רק אסיים שהרעיון של קבוצות עבודה או פגישות עבודה יכול לקדם באמת.
פפי יקירביץ: כי אם אנחנו יושבים וחושבים יחד מה אפשר לעשות כדי לשפר את המצב – ואני מסכימה לגמרי עם גברתי שהמצב הוא לא אידיאלי וכנראה גם לא יהיה אידיאלי, אלא אם כן נעשה את מרב המאמצים שניתן לעשות כאן.
פפי יקירביץ: תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: אני אראה איך הולך מבחינת הזמן כי אני מתחילה להילחץ.
עאידה תומא סלימאן: הרשימה מאוד ארוכה.
עאידה תומא סלימאן: אז כשנחזור נאפשר להציג מה שיש לכם.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת יסמין פרידמן, בבקשה.
יסמין פרידמן: אני אדבר בקצרה.
יסמין פרידמן: א', ברור שמי שמדווח "אפס" משקר.
יסמין פרידמן: זה פשוט שקר.
יסמין פרידמן: לגבי הנציבות – אני לא יודעת אבל אני מנחשת שהן לא במשרה מלאה.
יסמין פרידמן: לא הן ולא הסגניות, כמו שהיועצות למעמד האישה בעיריות לא מקבלות שכר וזה כאילו "על הדרך" אז תנו לי לנחש שזה "על הדרך".
קריאות,: לא, לא.
יסמין פרידמן: לא?
יסמין פרידמן: הן מועסקות באוניברסיטאות במשרה מלאה?
נעמה שפטלוביץ: זה לא קשור למשרה מלאה.
נעמה שפטלוביץ: בעבודתנו תמר פרופסור ברפואת שיניים, ואני מנהלת הספרייה המרכזית באוניברסיטה, ואנחנו עושות מעבר לכך את תפקידנו ומקבלות על כך גמול.
יסמין פרידמן: אני לא באה אליכן בטענות, אני פשוט חושבת שצריך להתייחס לזה כך שמי שמועסקת בתפקיד הזה תועסק בזה במשרה מלאה.
יסמין פרידמן: שזאת תהיה העבודה שלה.
יסמין פרידמן: זה מה שהיא תעסוק בו מהבוקר כשהיא מגיעה ועד שהיא מסיימת.
יסמין פרידמן: צריך להתייחס לזה בהרבה יותר רצינות ובטח אם יש כל כך הרבה סגניות.
נעמה שפטלוביץ: זה לא שייך לרצינות.
יסמין פרידמן: בסופו של עניין אני מבינה שיש התקדמות אבל אם שקד בנפשי והחברים והחברות שלה אומרים שהם לא מרגישים בטוחים במסגרות – זהו.
יסמין פרידמן: מבחינתי, כנראה, משהו לא תקין.
יסמין פרידמן: אני רק רציתי להגיד שאני עומדת לצדכם וכל מה שצריך – קידום חקיקה ואיגום משאבים – אני פה לצדכם.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו גם צריכים לזכור שברגע שאנחנו מציינות את ההתקדמות המטרה היא לא להגיד שהכול טוב ויפה.
עאידה תומא סלימאן: העולם כולו עדיין סובל מהמגפה הזאת שנקראת הטרדות מיניות ופגיעה מינית, והמוסדות האקדמיים הם חלק מהעולם הזה ומהחברה הישראלית.
עאידה תומא סלימאן: כמו שאנחנו פועלים מחוץ למוסדות אנחנו פועלים גם בתוך המוסדות.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת אלינה ברדץ' יאלוב, בבקשה.
אלינה ברדץ' יאלוב: תודה רבה.
אלינה ברדץ' יאלוב: בדיוק אתמול במליאה דיברנו על הנושא של הטרדות מיניות במערכת הבריאות.
עאידה תומא סלימאן: היום פרסמו.
אלינה ברדץ' יאלוב: אתמול אמרתי לך שניגשו אליי מארגון "מרשם" ופשוט סיפרו לי על התופעה הזאת.
אלינה ברדץ' יאלוב: אני אמרתי אז שלא ציפיתי לשמוע על מספר גדול כזה של הטרדות מיניות במערכת הבריאות.
אלינה ברדץ' יאלוב: עד עכשיו הקשבתי ואני שומעת על התופעה של הטרדות במערכת החינוך שגם לא ציפיתי לשמוע שיש בה היקף רחב כזה.
אלינה ברדץ' יאלוב: ואני אומרת רק דבר אחד בעניין הדיווח, ולכן שאלתי מה הנוהל של הדיווח; כי ברגע שאת מתארת את הסיטואציה שמרצה יכול לעבור ממקום א' למקום ב' ואף אחד לא יודע כלום, ורופא איקס יכול לעבור ממקום א' למקום ב' ואף אחד לא יודע כלום - -
עאידה תומא סלימאן: ומורה.
אלינה ברדץ' יאלוב: וכן הלאה וכן הלאה.
אלינה ברדץ' יאלוב: זה אומר שיש בעיה בסיסית אחת – בדיווח.
אלינה ברדץ' יאלוב: כנראה, אין מערכת אחידה ששומרת את זה או שלא יודעים להשתמש בה, ולכן צריך לתת על זה את הדעת ואם צריך אז לתת לזה גם את התקציב.
אלינה ברדץ' יאלוב: כי אני שמעתי שהיה פה ניסיון להעביר תקציב שלא עבר לפני כמה שנים.
אלינה ברדץ' יאלוב: יכול להיות שצריך לתת את הדעת למערכת כזאת ששומרת על תלונות לאו דווקא במערכת הבריאות או החינוך; גם תלונות נגד סטודנט שהטריד סטודנטית צריכות להישמר כי אחר כך הוא יכול להיות מרצה, מורה או רופא.
אלינה ברדץ' יאלוב: לכן צריך לתת לזה את הדעת וגם את התקציב במידת הצורך.
עאידה תומא סלימאן: לפחות בעניין מוסדות שהם תחת הפיקוח של המל"ג אולי הגיע הזמן לשקול את האפשרות שכל המידע שמתנקז על תלונות על מרצים ומרצות, שיהיו באיזשהו מאגר, ואולי לפני שממנים מרצה ומקבלים אותו לעבודה באיזשהו מוסד מהמוסדות השייכים למל"ג, יבדקו במאגר התלונות אם יש עליו תלונות בעבר.
עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת אם אפשר לעשות את זה.
עאידה תומא סלימאן: צריך לבדוק את זה גם משפטית ומה זה אומר מבחינת נהלים וחקיקה.
עאידה תומא סלימאן: אבל זה אחד מהנושאים שאפשר לדון בהם בפגישות עבודה שדיברתי עליהן.
עאידה תומא סלימאן: הדובר הבא דניאל סימון, מנהל האחווה הסטודנטיאלית הגאה.
דניאל סימון: תודה על ההזמנה.
דניאל סימון: אני סטודנט לעבודה סוציאלית במסלול פרקטיקה לשינוי מדיניות במכללה האקדמית תל-חי.
דניאל סימון: בנוסף – זה התפקיד – אני מנהל האחווה הסטודנטיאלית הגאה.
דניאל סימון: זה הארגון שמתכלל את כלל הסטודנטים הלהט"בים בכל הקמפוסים באקדמיה הישראלית; ובנוסף בשנתיים האחרונות אני מוביל עם שותפות נוספות את קלמ"ה – קהילה למניעת הטרדות מיניות ומגדריות – שקיימת במוסדות אקדמיים ותכף נציג אותה על-ידי הילה.
דניאל סימון: היו כאן כמה נקודות שחשוב לי להבהיר אותן וגם להגיד תודה לחבר הכנסת טור פז על המילה הקטנה שנוספה פה לגבי סטודנטים או חברים בכלל מהקהילה הגאה.
דניאל סימון: גם בתקנונים וגם בשיח כאן לא נאמרה שום מילה לגבי הטרדות גם על רקע מגדרי – השפלות וביזוי על רקע מגדרי; ובנוסף לא מדברים רק על רקע מגדרי אלא הטרדות מיניות כלפי להט"בים בין מרצה לסטודנט ומרצה לסטודנטית או כל דבר שיכול להיות ביניהם.
דניאל סימון: זאת נקודה שחשוב מאוד לשים לב.
דניאל סימון: ההתאחדות וגם קלמ"ה נשמח להוביל את השיח על הטרדות על רקע מגדרי ולא רק על רקע מיני.
דניאל סימון: בנוסף לזה דובר בהתחלה על החסרונות של תפקיד הממונה כעובדת הממסד.
דניאל סימון: יכול להיות שבאוניברסיטאות יש איזשהו תשלום, וגם אם אתן לא עושות את זה בשכר אז השליחות היא חשובה ביותר, והתפקיד שלכן מוערך גם על-ידי ההתאחדות - -
סלי בסון: אני חייבת להגיד – אולי להם יש אבל אני מייצגת את האוניברסיטה הפתוחה ואין שכר.
סלי בסון: שיהיה ברור.
דניאל סימון: אז באמת צריך לשים דגש על הנושא הזה שממונות ונציבות להטרדה מינית – ובא לי להגיד גם "מגדרית" בשיח שלנו כאן – לא בהכרח מקבלות שכר.
דניאל סימון: ברגע שהן לא מקבלות שכר בתוספת הן לא מקבלות הכרה מצד המוסד שקובע שזה התפקיד ובזה היא מתעסקת, ואז נוצר ניגוד אינטרסים.
דניאל סימון: לגבי הלומדות – פגשתי כמה לומדות למניעת הטרדה מינית שנמצאות בתחילת שנה שצריך ללחוץ “Enter” ולקבל 80 או משהו כזה.
דניאל סימון: מרוב הלומדות, ממה שאפשר להבין, זה שמותר להטריד כל אחת פעם אחת ולא יותר.
דניאל סימון: אבל אין באמת הסבר מספיק על הנושא – מה זה אומר הטרדה מינית, מה זה אומר יחסי מרות בתוך מוסד אקדמי.
דניאל סימון: בהמון תקנונים במוסדות האקדמיים אין שיח ברור בנושא יחסי מרות – דווקא במוסד ההיררכי שאמור להיות החזק ביותר במדינת ישראל.
דניאל סימון: גם בלומדות אין, כמובן, שיח על הטרדה על רקע מגרדי ושיח להט"בים בכלל.
דניאל סימון: נוער להט"בי היום מוגדר במשרד החינוך כנוער בסיכון בגלל ההטרדות והפגיעות שהוא חווה לאורך כל תקופת הלימודים.
דניאל סימון: אני יצאתי מהארון בגיל 16 ומאז סבלתי.
דניאל סימון: היה קשה, היה מורכב.
דניאל סימון: חברים שלי וכל הקהילה הגאה עד היום – לא צריך לסיים את התיכון ולהגיד "סיימנו, אנחנו בסדר".
דניאל סימון: החוויה הקשה והמורכבת שסטודנטים וסטודנטיות להט"בים חווים יום-יום באקדמיה הישראלית היא קשה וצריך לשים עליה את הזרקור.
דניאל סימון: בשביל זה אני כאן וגם כדי לחזק את קלמ"ה.
דניאל סימון: תודה.
עאידה תומא סלימאן: בעניין ההדרכות צריך להבדיל בין הדרכות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו כל הזמן מדברים על הדרכות לסטודנטים ולסטודנטיות כשבעיניי ההדרכה העיקרית צריכה להיות למרצים ולסגל כי אצלם יש הכוח ואת האפשרות להטריד.
עאידה תומא סלימאן: את עושה ככה כי זה מה שרצית להתייחס אליו?
קריאה: אני מבקשת את רשות הדיבור.
עאידה תומא סלימאן: את רשומה אצלי.
עאידה תומא סלימאן: אני מנסה לגוון ולתת לכל הנציגים לדבר.
עאידה תומא סלימאן: אולי הגיע הזמן לדבר, ואחד הדברים שצריך לדון בהם הוא איך מדריכים את המרצים, את הסגל ואת כל מי שמגיע לאוניברסיטה בתפקיד להימנע מלבצע הטרדה מינית גם כשהוא לא מבין שהוא עושה את זה וזה מטריד.
עאידה תומא סלימאן: למרות שאני מאמינה שכולם יודעים שהם מטרידים ברגע שהם עושים את זה.
עאידה תומא סלימאן: שנית, בעניין הסטודנטים והסטודנטיות – צריך לחפש דרך קצת אחרת מהלומדה שכפי שנאמר אפשר להקיש בה "Enter", אישור, ולעבור הלאה.
דניאל סימון: ולא לפספס שיח להט"בי.
דניאל סימון: זה היה הדגש.
דניאל סימון: לדבר על סטודנטים ועל מרצים להט"בים.
דניאל סימון: יש פה שיח שאפשר לדבר עליו.
דניאל סימון: שנים לא דיברו עליו, ואולי דווקא עכשיו בשנה האחרונה.
עאידה תומא סלימאן: קלטנו.
עאידה תומא סלימאן: אני מעוניינת לשמוע את נציגת משרד המשפטים.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאתם עושים עבודה די רצינית בעניין החוק למניעת הטרדה מינית.
עאידה תומא סלימאן: עורכת הדין לינא סאלם, שמעת הרבה הערות שקשורות לרעיונות לשינויים, אז, בבקשה, גברתי.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נחזור לסטודנטים, אל תדאגו.
לינא סאלם: זאת פעם ראשונה שאני מגיעה לדיון הזה כי בדרך כלל משרד המשפטים לא היה מגיע לדיונים האלה; ואני דווקא הגעתי בעקבות הדיון הקודם שהיה אצל כבודה בנושא החלת תקנה 9 לגופי ביטחון, משהו שאנחנו עובדים עליו ובודקים אותו.
לינא סאלם: ורציתי לראות ממקור ראשון איך זה נראה כשמגיעים לכאן ונותנים את המענה.
לינא סאלם: היו כאן אי דיוקים בהרבה היבטים.
לינא סאלם: אני לא רוצה להתייחס לכול.
לינא סאלם: חשוב לי להתחיל דווקא מהנקודה האחרונה: לא רק שהמחוקק רואה את הלהט"בים, הוא גם רואה את הגברים באופן כללי.
לינא סאלם: הטרדה מינית היא לא אירוע מצער של תקיפת מילולית של נשים בלבד.
לינא סאלם: זאת לא בעיה של נשים.
לינא סאלם: זאת בעיה כללית כמו כל תקיפה שמפרה חוק.
לינא סאלם: בכל הנושא של חובות מעסיק חשוב להדגיש שזה לא נכון שהמחוקק הפקיר את השטח למעסיק.
לינא סאלם: יש הרבה גורמים במדינה שלכל אחד מהם יש הסמכויות; יש זרוע העבודה שאחראית על פיקוח ואכיפה של חוקי העבודה, ובין חוקי המגן – החוק למניעת הטרדה מינית - -
עאידה תומא סלימאן: את יודעת כמה הם עושים את זה.
לינא סאלם: אני לא אתייחס לזה.
קריאה: אף אחד לא פונה אליהם בכלל.
עאידה תומא סלימאן: המחוקק קבע.
לינא סאלם: אני אגיע לנקודה המהותית שהיא מבחינתי משהו שמתיישב מאוד עם האמירות של יושבת-ראש הוועדה – מאוד חשוב להבין שעצם הדיווח מראה שהחוק עובד.
לינא סאלם: כשאנחנו מראים אפס תלונות זה דווקא מעיד על בעיה.
לינא סאלם: מקרה של תקיפה מילולית זה מקרה מאוד נפוץ.
לינא סאלם: דוחות מבקר המדינה, המצב בשטח, התקשורת – כולם מראים שאנחנו רחוקים מאוד מלהיות במצב שאין הטרדות מיניות.
לינא סאלם: החוק למניעת הטרדה מינית נועד למגר את האווירה הפלילית שמתרחשת בדיבורים, ויש לו, כמובן, האח שלו בחוק העונשין שגם חשוב שתהיה השלמה מטעם הפרקליטות לעניין הזה.
לינא סאלם: אני רוצה לסיים באמירה מאוד חשובה: אנחנו מוציאים בעוד שבועיים שאלונים לציבור.
לינא סאלם: אני שלחתי היום את הטיוטה ליועצת המשפטית של הוועדה.
לינא סאלם: אנחנו עובדים על השאלונים האלה כבר תקופה ארוכה והם נודעו להיות לממונות למניעת הטרדה מינית, למעסיקים, לעובדים במגזר הפרטי ולעובדים במגזר הציבורי.
לינא סאלם: החוק, לא רק התקנות, הגדירות תלמידים גם כעובדים בכל הנוגע לחובות המעסיקים.
לינא סאלם: אני צריכה את שיתוף הפעולה של הציבור.
לינא סאלם: אנחנו עוד נצא עם זה לתקשורת ונעשה על זה כמה שאפשר הד תקשורתי.
לינא סאלם: אני גם מאוד אשמח שנגיע לוועדה ונציג את השאלונים.
לינא סאלם: אבל שיתוף הפעולה שלכם להצדיק את הפעולות, העניין שממונות לא מקבלות שכר במסגרת מילוי תפקידן – זה משהו שלא מופיע בחוק.
לינא סאלם: החוק מטיל חובה על מעסיק למנות אחראית למניעת הטרדה מינית מטעמו, לפי תקנה 4; המחוקק כן נתן את האופציה שאם היא מועסקת על-ידו זה יהיה במסגרת מילוי תפקידה, ואם היא לא מועסקת על-ידו זה לא יהיה במסגרת מילוי תפקידה.
לינא סאלם: אבל שאלות של שכר לא קשורות לזה.
לינא סאלם: אז להגיד שמעסיק מטיל חובות נוספות על עובדת ולא משלם לה את השכר זאת שאלה משפטית שצריך לבדוק אותה.
לינא סאלם: אם זה, למשל, נושא שחוזר על עצמו – וזאת אחת הסיבות שאני לא רואה את היכולת ואת הכוח של הממונות ברמה שהייתה צריכה להיות אז אנחנו צריכים לדבר על זה.
לינא סאלם: אחרי השאלונים האלה יהיו השולחנות אבל היועצת המשפטית יודעת שאני מאוד נהנית להגיע לוועדה הזאת כי זאת ועדה שערה מאוד בחוק והיא יודעת בדיוק את הבעיות שלנו.
לינא סאלם: כל פעם אני שומעת דברים שעוד יותר גורמים לנו לחשוב לעומק על מה שאנחנו צריכים לעשות כדי להיטיב את המצב.
לינא סאלם: אבל זה היה לי הכי חשוב שתדעו שעד עכשיו הסתכלו על החוק למניעת הטרדה מינית כאל חוק של שוויון מגדרי, אבל המחוקק כבר לא רואה את זה ככה והוא כן רואה את זה כמעשה של תקיפה מילולית, ואנחנו צריכים להידרש לכל האוכלוסיות על כל המשתמע מכך.
לינא סאלם: אני כן אשמח שהפרקליטות תשלים את ההיבטים שלה בהיבט של עברה פלילית, וזה קריטי - -
עאידה תומא סלימאן: שאני אתן לה את רשות הדיבור.
עאידה תומא סלימאן: אתם גורמים לי להיראות כאילו אני נאבקת על התפקיד שלי.
לינא סאלם: לא, חלילה, זה בגלל שהיא משרד המשפטים.
דניאל סימון: מה כותרת השאלון?
עאידה תומא סלימאן: היא תציג את השאלון כאשר הוא יהיה מוכן.
עאידה תומא סלימאן: אם נקיים דיון הם יפיצו את השאלונים, ואתם תוכלו לראות.
עאידה תומא סלימאן: אבל עכשיו לא נתחיל לעסוק בשאלון.
עאידה תומא סלימאן: מורן פולמן, פרקליטות המדינה, בבקשה.
מורן פולמן: אני מהמחלקה הפלילית בפרקליטות המדינה.
מורן פולמן: דובר פה הרבה על כך שאין אכיפה וענישה בכל מה שקשור לחובת הדיווח.
מורן פולמן: אבל אני באתי לומר שיש חובת דיווח לכל המוסדות ליועץ המשפטי לממשלה, לפי סעיף 269 לחוק העונשין על עבירות של מעל 3 שנות מאסר שכוללות בתוכן מעשים מגונים והטרדות מיניות על-ידי בעלי סמכות , אבל גם במקרים האלה אנחנו לא רואים כמעט בכלל דיווחים.
מורן פולמן: הסתכלתי בנתונים שלנו – אנחנו רואים מספר דו ספרתי מאוד נמוך של מוסדות שמדווחים לנו.
מורן פולמן: גם כשהדיווחים מגיעים הם על הסקלה הגבוהה של העברות, כמעט רק על עברות אינוס ברף הגבוה ועברות בין סטודנטים, לא עברות בין אנשי סגל ועובדים של האוניברסיטה לבין סטודנטים.
מורן פולמן: החובה הזאת לפנות שמלווה בסנקציה של שנת מאסר וחובת הדיווח בעצם לא מתקיימת.
מורן פולמן: אנחנו גם מוטרדים מהנושא - -
עאידה תומא סלימאן: מעבר לזה שאתם מוטרדים ומעבר לזה שזה לא מתקיים, מה אתם עושים כדי שהחובה הזאת תתקיים?
פפי יקירביץ: ומה אתם עושים אחר כך עם הדיווחים?
פפי יקירביץ: בדרך כלל אתם לא מעמידים - -
מורן פולמן: אנחנו בקשר רציף עם מוסדות אקדמיים וגם לדיון היום הגעתי ממש במקרה מכתבה ב-YNET שהתפרסמה על הדיון - -
עאידה תומא סלימאן: תודה, שמוליק.
מורן פולמן: - - כי אנחנו בדרך כלל לא צד להליכים האלה.
מורן פולמן: אני יכולה להגיד שעם משרד הבריאות, למשל, אנחנו כן נמצאים במעקב מתמיד בכל הנושא של רופאים שעוברים ממקום עבודה אחד לאחר.
מורן פולמן: גם אצל מרצים אנחנו רואים אותה בעיה.
מורן פולמן: הטיפול אצלנו הוא כזה שמרגע הגשת דיווח אלינו תוך שבועיים זה מגיע למשנה לעניינים פליליים בפרקליטות המדינה, ובמידת הצורך פותחים בחקירה פלילית.
מורן פולמן: אנחנו משתדלים מאוד להיות מעורבים ובקשר.
מורן פולמן: אני אגיד שרובם הגדול של המוסדות לא מדווחים.
מורן פולמן: לכן אין התאמה בין הדיווחים.
מורן פולמן: גם אם הדיווחים לפה הם דיווחים מעטים הדיווחים אלינו הם עוד פחות.
עאידה תומא סלימאן: אם ב-90 מוסדות אין תלונות אז על מה ידווחו לכם?
עאידה תומא סלימאן: הרי אפילו התלונות אצלכם הן ברף הפלילי אז אם הם טוענים שאין אצלם תלונות בכלל אז הם בטח לא יפנו אליכם.
עאידה תומא סלימאן: בכל זאת אם הם מחויבים לדווח לכם, ובמקרה כזה יש בידיים שלכם סנקציות – לא אם הם לא מדווחים – אז כדאי מאוד שהיועצת המשפטית לממשלה תשקול לעשות צעד פרואקטיבי – להזכיר לכולם את חובת הדיווח שלהם ואת האפשרות של ענישה.
עאידה תומא סלימאן: זה יעזור להתחיל להפנים את החובה.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד לכל אלה שהרגישו שאנחנו לא מתקדמים מספיק בנושא הזה שהשינוי בחוק שהחיל את החובות המשתמעות מהחלת החוק הוא מ-2013.
עאידה תומא סלימאן: כשנכנסתי ב-2015 לתפקיד ביקשתי שנקיים דיון על הדיווחים.
עאידה תומא סלימאן: תזכרו שהבית הזה לא עבד כמעט שנתיים אז זה גם משהו.
עאידה תומא סלימאן: אז הצלחנו לעבור כברת דרך.
עאידה תומא סלימאן: אם תהיה אות אזהרה או הערה מצד היועצת המשפטית שתזכיר לכולם את החובות שלהם יתחילו לקחת את זה עוד יותר ברצינות.
עאידה תומא סלימאן: למשל, אשמח לשמוע אם מטעמכם יצאה תזכורת או מכתב שמסביר את החובות שחלות על המוסדות כמו שעשה המל"ג, למשל.
עאידה תומא סלימאן: אני כבר משתמשת בכם כדוגמה.
עאידה תומא סלימאן: תראו איזו כברת דרך עברתם.
מורן פולמן: אנחנו באמת עושים בימים אלה בחינה של כל הנושא הזה מחדש.
מורן פולמן: הקושי שלנו הוא שלא מדובר רק על מוסדות אקדמיים אלא על כל גוף במשק שעושה הליך משמעתי כלשהו, ולכן יש לנו קושי לפנות לכל הגופים במשק.
עאידה תומא סלימאן: תמיד יש כלי תקשורת.
מורן פולמן: בגלל זה אנחנו עושים עכשיו בחינה מחדש.
מורן פולמן: ממש בסוף החודש אמורה להיות ישיבה אצל המשנה לעניינים פליליים בעניין הזה, ולאחר מכן להעלות את הנושא ליועצת המשפטית לממשלה כדי לקדם את הנושא.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נדאג להעביר את זה בכתב, אבל בדיווח שלך למשרד צריך להגיד שאנחנו חושבות בוועדה שכדאי שתיכנסו לעובי הקורה וייצא מסר מאוד ברור שיזכיר לכולם את חובת הדיווח ואת האחריות המוטלת על המוסדות בעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: הילה מוצפי, הקהילה למניעת הטרדות מיניות – קלמ"ה, בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: אחריה ליאור חזן, יושבת-ראש האגודה באוניברסיטת תל-אביב.
הילה מוצפי: שלום.
הילה מוצפי: שמי הילה מוצפי ואני סטודנטית שנה ד' במחלקת וידיאו בבצלאל.
הילה מוצפי: אני מייצגת כאן את קלמ"ה בצלאל.
הילה מוצפי: לצדי אלמוג למפל ודניאל סימון, מובילי קלמ"ה הארצית.
הילה מוצפי: אני אפתח באחד הציטוטים הנפוצים בדוחות של בצלאל: "נקבע שלא מדובר בהטרדה מינית".
הילה מוצפי: הציטוט הזה הוא ביטוי של מה שלנו ברור.
הילה מוצפי: מדי יום ביומו מתרחשות הטרדות מיניות ומגדריות בתוך המרחב האקדמי אך הן מטויחות וגורמות עוולות חמורות ביותר החל בפגיעות שניוניות, כגון התעלמות מתלונה – ציטוט: "לא הייתה תלונה מעולם"; וכלה בפגיעה אקדמית כשהמרצה נשאר ביחסי מרות עם אותה סטודנטית ונפגעת או נפגע.
הילה מוצפי: כנגד מציאות עגומה זאת הוקמה קלמ"ה.
הילה מוצפי: קלמ"ה – קהילה למניעת הטרדות מיניות במוסדות להשכלה גבוהה.
הילה מוצפי: היא נוסדה במכללת תל-חי ומתרחבת בשנתיים האחרונות לשלל האוניברסיטאות ברחבי הארץ.
הילה מוצפי: הקהילה פועלת באופן לא היררכי, מזמינה באמצעות שותפות ושיח חוצי היררכיות את כלל דרגות האקדמיה.
הילה מוצפי: יחד אנחנו מקיימות מעגלי שיח ולומדות על פגיעות מיניות ומגדריות, על כלים להתמודדות קהילתית ועל ליווי נפגעות ונפגעים ממקום שקודם כול מכיר ומקשיב לצרכים של הנפגעת.
הילה מוצפי: מתוך חקירה למדנו עד כמה המנגנונים הקיימים מגבילים ומוגבלים, וכי הפתרון להתמודדות מיטיבה עם פגיעה הוא באמצעות הכרה בפגיעה ותמיכה קהילתית.
הילה מוצפי: חשוב לי להוסיף כי זה מאוד אקוטי – פגיעות מיניות ומגדריות מתרחשות כשהקהילה שותקת, וכך נוצרת טראומה קהילתית.
הילה מוצפי: אנו מאמינות שקהילה לומדת איך לא לשתוק, איך לספק תמיכה לנפגעות ואיך לפעול לתיקון נקודות תורפה מערכתיות.
הילה מוצפי: היא המפתח לשינוי המתבקש כל-כך.
הילה מוצפי: אנו סבורות שצריך לפתח תרבות ארגונית וסביבות לימודים ועבודה בטוחות, ושהדרך לכך היא לא באמצעות השיח המשפטי אלא דרך דיאלוג אמיתי חוצה היררכיות שמוכן לפעול.
הילה מוצפי: ביום שבו האקדמיה תראה בעצמה אחראית לטיפול ראוי בנפגעות ובנפגעים במנותק מהדיון המשפטי זה יהיה היום שבו יחול השינוי המתבקש כל-כך למנוע את הפגיעות המיניות והמגדריות.
הילה מוצפי: מעבר לפועלי בקלמ"ה אני אנצל את המעמד כדי לשתף ולספר שגם אני הוטרדתי מינית ממרצה בכיר באקדמיה בבצלאל תוך ניצול יחסי מרות והתנכלות חריפה.
הילה מוצפי: גם המקרה שלי מתוך רבים אחרים מטויח בצורה יסודית להפליא.
הילה מוצפי: התלונה שלי נעלמה בטענה שלא הייתה הטרדה מינית בדיוק כמו שלוש התלונות הנוספות נגד אותו מרצה באותה שנה.
הילה מוצפי: יש בעיה חמורה שחשוב להתייחס אליה במוסדות לאמנות, וזאת פגיעה חמורה במיוחד מאחר שהם ממשיכים לאפשר פגיעה בשם האמנות.
הילה מוצפי: אני רוצה לשאול אתכם כאן האם אתן הייתן מוכנות לצפות בעבודה של מרצה שלכם בזמן השיעור שבה מוצג איבר המין שלו?
הילה מוצפי: כי זה מה שקרה.
הילה מוצפי: אני לא הסכמתי ולא רציתי, ובצלאל קבעו שזאת לא הטרדה מינית.
הילה מוצפי: אבל בכל זאת – האם דבר כזה ראוי לטיפול בעיניכם?
הילה מוצפי: בעודי סטודנטית מסע האימה עדיין לא נגמר אבל אני לא אשתוק עוד, ואני בוחרת להשמיע פה קול אחר ושונה.
הילה מוצפי: אני מודה לכן על ההזדמנות לדבר, תודה על ההקשבה.
הילה מוצפי: כנציגת קלמ"ה אני אשמח להציע יחד איתכם כלים פרקטיים להתמודדות עם פגיעות מיניות ומגדריות באקדמיה שיתוספו למענים הנוספים היום ושיתרכזו בטראומה הקהילתית שנוצרת בעקבות זאת.
הילה מוצפי: תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, בעיקר על השיתוף.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שזה מחייב הרבה אנרגיות ואומץ.
עאידה תומא סלימאן: האמת היא שכל הנושא הזה של הטרדות מיניות בבתי ספר לאומנות, התייחסנו אליו בעבר; במיוחד כשחלק גדול מהמגמות מחייבות קרבה פיזית ומגע פיזי במשחק, בריקודים וכדומה.
הילה מוצפי: אפילו הטרדה ויזואלית.
עאידה תומא סלימאן: אמרנו ששם יש גבול מאוד מטושטש תחת הטענה שזה חלק מההתנסות והלמידה שמחייבות קרבה פיזית.
עאידה תומא סלימאן: זה כמו בין רופאים ומטפלים.
אלינה ברדץ' יאלוב: אבל איבר מין, לדעתי, זה כבר לא התנסות ולא שום דבר.
אלינה ברדץ' יאלוב: אני לא רואה בזה שום אמנות.
אלינה ברדץ' יאלוב: כן, אני פשוט מזועזעת מהתיאור.
עאידה תומא סלימאן: אני מתייחסת באופן כללי.
הילה מוצפי: הבעיה היא שיש הצדקה לפגיעות מיניות.
עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת אם זה הצדקה או ניסיון לטאטא ולברוח.
עאידה תומא סלימאן: אבל גם מאוד מקומם אותי לשמוע שהגשת תלונה והתלונה "אבדה".
עאידה תומא סלימאן: זה כמו שלוש תלונות אחרות, ובאופן ספציפי אני מבקשת שאחר כך תהיי בקשר עם מנהלת הוועדה, ואנחנו באופן ספציפי נפנה לבית הספר וננסה לברר מה קורה במקרה שלך; ושהם יידעו שאנחנו לוקחים את המקרה הזה כחלק ממדגם שנבדוק את כל מה שקורה שם.
הילה מוצפי: היה לי חשוב להוסיף נקודה: הפוטנציאל של קלמ"ה כשיח שמלמד המון.
הילה מוצפי: אנחנו לומדות כל כך הרבה על תקשורת ומה זה הטרדות מיניות באקדמיה ומה זה הטרדות מיניות באמנות.
עאידה תומא סלימאן: אתם נמצאים, ואנחנו נמשיך את הקשר איתכם.
הילה מוצפי: תודה.
עאידה תומא סלימאן: ליאור חזן, יושבת-ראש האגודה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת – בשלוש דקות.
ליאור חזן: תודה.
ליאור חזן: אני רוצה לקחת את כל הנוכחים לחוויה בשטח: "השיעור מתחיל.
ליאור חזן: את השיעור הזה בחרתי בגלל הפרופסור.
ליאור חזן: בחרתי להגיע אליו מכיוון שהוא נחשב לאחד המובילים בתחום.
ליאור חזן: לקראת סוף השיעור במצגת של המרצה הופיעו תמונות מיניות.
ליאור חזן: לא הצלחתי להבין איך זה קשור למודלים סטטיסטיים.
ליאור חזן: הרגשתי חוסר נוחות, את הרצון לקום וללכת.
ליאור חזן: לשמחתי, השיעור הסתיים ויצאתי.
ליאור חזן: השיעור הבא הוא מהזום.
ליאור חזן: המתרגלת מבקשת לפתוח מצלמה.
ליאור חזן: אני לא מסוגלת.
ליאור חזן: לפני כמה שבועות סטודנט שלמד איתי כתב לי בצ'אט הפרטי של הזום הערה מטרידה על מה שלבשתי.
ליאור חזן: זה לא היה לבוש חושפני בשום צורה, לא שזה משנה.
ליאור חזן: כשזה קרה לא ידעתי איך להגיב, וכמו בהטרדה בחיים האמיתיים פשוט קפאתי.
ליאור חזן: זאת קבוצת תרגול קטנה והמתרגלת ממש לוחצת עלינו שנפתח את המצלמות ובצדק.
ליאור חזן: אבל אני פשוט לא מסוגלת להתרכז כשאני יודעת שאי שם יושב לו אותו בחור ומסתכל עליי.
ליאור חזן: יצאתי מהספרייה לכיוון הדירה שלי במעונות.
ליאור חזן: בדרך נתקלתי במרצה שאני עושה אצלו את הסמינר.
ליאור חזן: עבודת הסמינר דורשת הרבה שעות עם המרצה ואת הליווי שלו.
ליאור חזן: בהתחלה הוא הציע לי שנשב על המאמרים בבית קפה באוניברסיטה; אחר כך הוא גם הציע לי שנשב על המאמרים בבית שלו.
ליאור חזן: לאחרונה הוא התחיל להרשות לעצמו לדבר איתי על נושאים אינטימיים יותר, ואני מרגישה שהוא מנסה לגשש מה הגבולות שלי.
ליאור חזן: אני יודעת שאם אני אעלה את הסוגיה הזאת מולו הוא ישרוף אותי בקבוצה; ואם אני אעלה את זה מול גורם שלישי באוניברסיטה הוא, כנראה, ישרוף את השם שלי בכל תחום המחקר הזה בארץ שגם ככה אין שם כמעט בנות.
ליאור חזן: אני מרגישה שאין לי כאן קייס של הטרדה מינית שחור-לבן, אבל משהו באגרסיביות המינית שלו עובר את הגבול.
ליאור חזן: אבל הוא כאילו הולך מסביב, מדבר איתי על הריונות, אם יש לי חבר, אם הוטרדתי מינית, בדיחות מיניות וכאלה.
ליאור חזן: המשכתי לדירה שלי במעונות.
ליאור חזן: אני מגיעה למעלית והלב שלי דופק.
ליאור חזן: אני רק מחכה להגיע לדירה ולנעול את הדלת.
ליאור חזן: לצערי, חוויתי כאן במעונות הטרדה מינית חמורה במקום שאמור להיות לי לבית בטוח.
ליאור חזן: כשהתלוננתי השתיקו אותי ואמרו לי שלא כדאי לי להתלונן.
ליאור חזן: במשך כמה חודשים חייתי בסיוט מתמשך.
ליאור חזן: החלטתי לא להגיש תלונה.
ליאור חזן: עכשיו אני לא יודעת מה לעשות.
ליאור חזן: אני רוצה לסיים את התואר אבל אין לי יכולת לגור במקום אחר.
ליאור חזן: חברה שלי מתקשרת אליי נסערת: היא מספרת לי שהמרצה שהיא התלוננה עליו קיבל בסך-הכול הרחקה לסמסטר.
ליאור חזן: היא מזועזעת.
ליאור חזן: נשארו לה עוד שלושה סמסטרים.
ליאור חזן: היא בוכה "מה אני אמורה לעשות?"" שמי ליאור חזן, אני יושבת-ראש אגודת הסטודנטים והסטודנטיות באוניברסיטת תל-אביב.
ליאור חזן: הסיפור שסיפרתי הוא לא סיפור אחד שקרה, הוא משלב בתוכו מספר מקרי הטרדה אמיתיים שהתרחשו בקמפוסים, בחוויה הסטודנטיאלית שלנו, ובמעונות הסטודנטים.
ליאור חזן: בעוד שהאגודה פועלת בלא מעט צירים ודרכים כדי לייצר קמפוס בטוח במסגרת הוועדה החשובה הזאת אני רוצה להתמקד בשני היבטים שצפים מהשטח.
ליאור חזן: התחום הראשון הוא התחום האפור – כל מקרה שפוגע בתחושת הביטחון אבל לא מוגדר בדין.
ליאור חזן: זה מונח שגור ונמצא על סדר היום.
ליאור חזן: אני רוצה להדגיש – יש דבר כזה "תחום אפור" בנוגע לאשמת הנילון, אבל אין דבר כזה "תחום אפור" בנוגע לעזרה לנפגעת.
ליאור חזן: לא כל נפגע או נפגעת מעוניינים להגיש תלונה.
ליאור חזן: לפעמים מה שעומד לנגד עיני הנפגעת זה הרצון לסיים את התואר בצורה הוגנת וראויה.
ליאור חזן: זה מוביל אותי לתחום השני שאני רוצה להתייחס אליו – ליווי הנפגעים ביום אחרי הפגיעה גם כאשר הם רוצים להגיש תלונה וגם כשלא.
ליאור חזן: בהקשר הזה חשוב לי להדגיש שחוויה של הטרדה מינית באוניברסיטה עשויה להוביל לקושי משמעותי להישאר במערכת.