GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנאן אלסאנע: האמת, אחרי ששמעתי את כל הסיפורים של הנשים, קשה לי לבוא עכשיו ולתת נתונים והמספרים שמעידים על חוסר תפקוד וביצוע של המערכות, של מערכת המשטרה והמשפט בלהגן על אזרחיות המדינה תושבי הנגב.
חנאן אלסאנע: גם קשה לי מהעובדה ששתי נשים בדואיות היו אמורות להגיע היום ולהעיד ולדבר על החוויות הקשות שלהן בתוך העיר רהט, למרות שבעבר עד לפני כמה ימים הן כן דיברו בתקשורת, כן דיברו על החוויות שלהן ועל השפעת הפשיעה עליהן ועל הילדים שלהן בתוך העיר רהט.
חנאן אלסאנע: אך לצערי, בעקבות המשך הירי בתוך היישוב רהט אתמול, הודיעו לי שהן לא יכולות להגיע כי הן פוחדות.
חנאן אלסאנע: אני מדברת על נשים חזקות, נשים שעובדות.
חנאן אלסאנע: ואני כן רוצה דווקא להביא את הקול שלהן.
חנאן אלסאנע: בנייר העמדה אצלך יש נתונים המעידים שנשים בדואיות לא רק נרצחות, נעלמות, וחלק מהן אפילו לא מופיעות בסטטיסטיקה כי חלק מהן הן חסרות מעמד שנשואות לגברים בדואים, ו-84% שנרצחו מכלי ירי ללא אישור.
חנאן אלסאנע: אני כן רוצה להתחיל להביא את הסיפור והעדות של אישה ד' - הירי על בית הקפה ברהט, לא בא על רקע העסקת נשים בדואיות במסעדות.
חנאן אלסאנע: האמת היא, שמדובר במכרז שפורסם להפעלת בית קפה וזכה בו ר', שהפריע למועמד אחר ממשפחה אחרת, והתחילו הסכסוכים והירי על בתי הקפה, מסעדות, ועסקים השייכים למשפחה שזכתה במכרז.
חנאן אלסאנע: התחילו לטעון שהירי בא כסוג של מחאה על העסקת נשים בבית קפה, וזה הגיע לרשתות החברתיות.
חנאן אלסאנע: למרות שהמשפחה ובעלי יודעים שמדובר בשקרים, הם מנעו ממני חמישה אנשים לצאת לעבוד.
חנאן אלסאנע: אני מרגישה שעולמי חרב, התמוטט, עד שמצאתי מקום עבודה קרוב לבית, איך ניתן למחוק ולעצור את מה שמתנהל ברשתות החברתיות?
חנאן אלסאנע: תבקשו, תעזרו לנו, תסייעו.
חנאן אלסאנע: תבקשו מהמשטרה שתעשה את העבודה שלה, שתגיע ותעצור את העבריינים.
חנאן אלסאנע: אנו חיות בפחד.
חנאן אלסאנע: זה עדות של אחת הנשים מעשרות נשים שפנו אלינו למרכז לזכויות נשים לארגון "איתך מעכי", בסניף באר-שבע.
חנאן אלסאנע: אני מדברת שהפשיעה משפיעה על נשים לא רק ברמת רצח נשים, ופגיעה פיזית ואלימות כלפי נשים.
חנאן אלסאנע: אני מדברת על הפשיעה שחודרת וההשלכות שחודרות גם לתעסוקה, גם למרחב הנפשי, גם במרחב של הרווחה.
חנאן אלסאנע: קשה לתאר פה שאנחנו נמצאים בנגב במציאות קשה כשאנחנו מדברים על מצב-סוציו אקונומי הכי קשה במדינה – 79% מהנשים הבדואיות הן מובטלות.
חנאן אלסאנע: ועד שאנחנו הגענו למקום, מאבק של שנים להביא נשים לצאת ולהשתלב בשוק העבודה – אנחנו רואים שהן לא רק נרצחות, אנחנו רואים שארגוני הפשע, והפשיעה מונעת מהן להשתלב בשוק העבודה גם להיות במרחב הציבורי.
חנאן אלסאנע: אני קוראת ומבקשת לאמץ את ההמלצות שלנו שאנחנו כתבנו בנייר העמדה.
חנאן אלסאנע: יש לנו המלצות במשטרה, לרווחה, דרישות גם למשרד החינוך, וגם מהרשות למעמד האישה.
חנאן אלסאנע: תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, ד"ר מהא סבאח.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו כן נמשיך ונעביר את הדברים.
מהא כרכבי סבאח: תודה, עאידה על ההזמנה, צהריים טובים, כמובן, אני מדברת כחוקרת סוציולוגית באוניברסיטת בן-גוריון, ומנהלת המרכז הרב-תחומי לחקר משפחות.
מהא כרכבי סבאח: אני גם אדבר מתוך המחקר שעשיתי, מחקר ארוך של שלוש שנים שהתמקד שבחווייתן של הנשים הערביות שמסיימות את הנישואין שלהן.
מהא כרכבי סבאח: המטרה של המחקר הייתה באמת לבדוק את החוויה.
מהא כרכבי סבאח: בסוף זה היה מחקר פשוט שמנסה לחבר בין גירושין לאלימות, כי התברר שנשים שיוצאות מנישואין, הן חוות מסכת אלימות ארוכת שנים.
מהא כרכבי סבאח: זה לא נגמר אחרי שהוא מרים את היד פעם ראשונה.
מהא כרכבי סבאח: זה לא נגמר אחרי שהוא לוקח לה את המשכורת החודשית של כמה חודשים, פשוט, נשים חיות שנים ארוכות בתוך מסכת האלימות הזו, אבל גם מכמה סיבות.
מהא כרכבי סבאח: אחת הסיבות היא שנשים מאוימות באופן מאוד ישיר לגברים שיש להם נשקים בלתי חוקיים בתוך הבית, כשהנשק הזה יוצא לא פעם אחת, אלא כמה פעמים, תוך כדי איום שכאשר היא מסיימת את הנישואין – חייה הסתיימו.
מהא כרכבי סבאח: או נשים שמאוימות בעקיפין שפשוט מאוד קל מאוד – אני אסיים לך את החיים בצורה מאוד קלה, ולא יקרה לי שום דבר.
מהא כרכבי סבאח: כך שנשים פשוט חיות בזוועות של זוגיות ממש זוועתית, אבל הן פשוט לא יכולות לסיים את הנישואין.
מהא כרכבי סבאח: חלקן של נשים שיעזו בסופו של דבר לעשות את זה.
מהא כרכבי סבאח: חלקן שפנו למשטרה והתלוננו, או שקיבלו יחס הרבה פעמים מעליב, כמובן, זה לפי התיאור של אותן נשים.
מהא כרכבי סבאח: או יחס של זלזול, או פשוט נודו מצד משפחת הבעל בגלל שהן אזרו את האומץ הזה של לצאת ולחשוף את האלימות הקיימת בתוך המשפחה, ופשוט מצאו את עצמן מתמודדות לבד מול מצב כל כך קשה.
מהא כרכבי סבאח: מה שאני רוצה כאן להוסיף, אני חושבת שיש עליית מדרגה מאוד מדאיגה, זה החיבור בין הפשיעה המאורגנת לבין המרחב הביתי לבין נישואין לבין גירושין, היו תופעות שפשוט לא היו קיימות בעבר.
מהא כרכבי סבאח: זאת עליית מדרגה כל כך מסוכנת, כי יש אפשרות שהפשיעה המאורגנת לא תישאר במרחב הציבורי, אלא פשוט יהיה לה הכוח לזלוג אל תוך המרחב הביתי בגלל שהיא יושבת לה על כל כך הרבה עוגנים קשים של אי-שוויון, של הדרה, של העלמת עין מצד הרשויות השונות.
מהא כרכבי סבאח: הזליגה הזאת היא נראית כאילו שהיא זליגה של סוג של המשך טבעי לכאורה של הדרת נשים, אבל לדעתי זאת עליית מדרגה מאוד מורכבת.
מהא כרכבי סבאח: אני חושבת שיש לנו מספיק דוגמאות מהשנה האחרונה של נשים שסיום חייהן היה לכאורה מי שהיה בן זוגן בעבר.
מהא כרכבי סבאח: אמנם המשטרה לא תפסה, לא הכריזה, לא נתנו שמות, אבל פשוט השמות מסתובבות פה ושם, וכולם יודעים שנשים שילמו את המחיר הזה רק בגלל שהן העזו לצאת מזוגיות כל כך אלימה.
עאידה תומא סלימאן: בעניין הנשים שיוצאות מזוגיות כזו שהבן זוג מעורב כבר בפשיעה, האיום הוא מכופל לא בגלל שהוא כועס שהיא עוזבת אותו, אלא בגלל שהיא חשופה להרבה מהסודות של הפשיעה עצמה, והוא מפחד שהיא תגלה בחוץ.
מהא כרכבי סבאח: נכון.
מהא כרכבי סבאח: אני רק רוצה להוסיף עוד היבט אחד, שלדעתי, הוא נעלם מכל הדיון הציבורי סביב הפשיעה המאורגנת ונשים.
מהא כרכבי סבאח: העובדה שחלק מהנשים היום מאוימות או גם גברים שהם בעמדות מפתח כמו בפוליטיקה המקומית.
מהא כרכבי סבאח: אנחנו מתקרבים ביום שיהיו בחירות לפוליטיקה המקומית.
מהא כרכבי סבאח: החברה האזרחית, חלק מהקולגות שלי כאן שעושות עבודת קודש לגבי שינוי מעמדן של נשים בפוליטיקה במיוחד, בפוליטיקה המקומית, אני חושבת שהחיבור בין הפשיעה המאורגנת לבין הפוליטיקה המקומית היא פשוט תחזיר את הנשים אחורה הרבה שנים.
מהא כרכבי סבאח: אני חושבת שהרבה מהעבודה נעשתה בתחום הזה, היא תלך לאיבוד, כי אנשים יפחדו להיכנס לתחומים האלה שהחיבור הוא כל כך ברור, וגם נראה היום כאילו שזה בלתי נמנע.
מהא כרכבי סבאח: אם אתה יושב לך בעמדת מפתח שיש לך שם כספים, אתה יכול לנהל מכרזים, אז בטח הפשיעה המאורגנת תגיע לפתח ביתך באיזשהו מקום, ונשים כמובן שהן ממילא מתמודדות מול כל כך הרבה אתגרים מורכבים בפוליטיקה המקומית, אני חושבת שזה דווקא ידיר את רגליהן.
מהא כרכבי סבאח: גם לא נשכח שהייתה דוגמה של מנהלת בית ספר, אישה שהיא אוימה.
מהא כרכבי סבאח: אני חושבת שיש כאן איתות שאם את רוצה להיות בעמדת מפתח, גם נשים יחשבו על זה הרבה יותר מאשר בעבר.
מהא כרכבי סבאח: אם בעבר הייתה התמודדות היא יותר מבנית, יותר תרבותית, בטח היום ההתמודדות הרבה יותר קשה ומורכבת וחשוב לקחת גם את זה בחשבון.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להוסיף שהייתה אמורה להופיע היום בוועדה אישה שנמצאת בעמדה בכירה באחת הרשויות המקומיות שהיא בעצמה קיבלה איומים, ואיומו על החיים שלה.
עאידה תומא סלימאן: סגן השר ערבתי אותו בנושא.
עאידה תומא סלימאן: היא התנצלה ברגע האחרון.
עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה להגיד למה ואיך, אבל יכול להיות שזה אחד מהשיקולים.
עאידה תומא סלימאן: לגבי האיומים היא קיבלה אותם על סמך שהיא קיבלה החלטות בתפקיד שלה, ואיימו על חייה.
עאידה תומא סלימאן: סגן השר, אני מבינה שאתה צריך לצאת.
עאידה תומא סלימאן: אני שוב מתנצלת, היינו יכולים לקבל יותר זמן איתך ולשמוע.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני מבטיחה להעביר לך גם את ההערות שיעלו אחר-כך.
יואב סגלוביץ': תודה על ההזמנה.
יואב סגלוביץ': דיברנו בשבוע שעבר על הדיון הזה.
יואב סגלוביץ': לנשים שסיפרו חלק מהסיפור, ולאלה שלא הספקתי להקשיב, אני יכול להגיד רק דבר אחד, בסוף כשאתה שומע את הסיפור האישי של נשים שחוו חוויה כזאת של אובדן, חוץ מלהשתתף בצערכן, כאדם, אני אומר לכן, כבעל תפקיד – יש לי תפקיד, התפקיד שלי זה לייצר שינוי.
יואב סגלוביץ': אני אומר בצורה הכי גלויה.
יואב סגלוביץ': קיבלתי מטעם הממשלה מינוי לרכז את הפעילות הכוללת של הפשיעה בחברה הערבית, וחלק מה שאתם מדברים, זה, זה, אבל חלק.
יואב סגלוביץ': אני חושב שיהיה נכון לשים דברים על השולחן שלא שמו.
יואב סגלוביץ': כולם שותפים שלי פה.
יואב סגלוביץ': זה שאיימן או עאידה או אחרים לא נסכים על כל דבר במישור הזה, במישור הזה של האלימות והפשיעה, זה נכון שיש לי כובע פוליטי ואני חבר כנסת, אבל אני חושב שבעניין הזה אין פופוליטיקה בהקשר של מה שצריך לעשות.
יואב סגלוביץ': ככל שנוציא פוליטיקה מהאירוע הזה כן ייטב.
יואב סגלוביץ': ואגיד למה אני מתכוון.
יואב סגלוביץ': איימן יש לי ויכוח איתו, אנחנו ידידים, אנחנו מתווכחים.
יואב סגלוביץ': ועאידה, יש לי ויכוחים איתה, ועם כל יתר הח"כים – ולפי הפיצול – נקרא לזה הפיצול הפוליטי בחברה הערבית אותי לא מעניין במה שאני מתעסק, ולשמחתי כך גם היחס למה שאני עושה.
יואב סגלוביץ': אחרי שאמרתי את הפתיחה הזאת, יש לי תפקיד.
יואב סגלוביץ': התפקיד שלי זה גם להגיד חלק מהדברים, שזאת התפיסה המקצועית שלי.
יואב סגלוביץ': שני דברים נגעו בהם – 1.
יואב סגלוביץ': הנושא של פגיעות בנשים, רצח נשים, אלימות כלפי נשים בחברה הערבית, הדומה והשונה לחברה היהודית, יש דומה ויש שונה.
יואב סגלוביץ': זה סיפור אחד.
יואב סגלוביץ': הסיפור השני – זו החוויה הקשה מאוד שחוות נשים מעצם היותן אימהות של, נשים של, אחיות של, לקורבנות של הפשיעה בחברה הערבית.
יואב סגלוביץ': ובואו נשים דברים על השולחן, לא הכול זה ארגוני פשיעה.
יואב סגלוביץ': אני בכוונה שם את זה פה, לא שאני מוריד מהאחריות שלי על העניין, אבל שנוכל למצוא פתרונות נכונים, צריך גם להבין את הבעיה ולשים אותה מול עינינו בצורה מסודרת.
יואב סגלוביץ': חלק מהסיפור הוא לא ארגוני פשיעה.
יואב סגלוביץ': הרצח הוא מעשי רצח בלתי פוסקים.
יואב סגלוביץ': גם באום-אל-פאחם, בשוליים ארגוני פשיעה.
יואב סגלוביץ': יש גם צד שני, משפחה אחרת באום-אל-פאחם שסופגת אבידות.
כפאח אגבאריה: אבל הם המשפחה שלי - - -
יואב סגלוביץ': בסדר, אני לא מתייג בשמות.
יואב סגלוביץ': אבל אני אומר שאני הולך לבועיינה, יש שם סכסוך דמים של 14 או 15 גופות במהלך השנים האחרונות שכל מי שרק יש לו יד ורגל, בוודאי משטרה, שבחלק מהמקרים יש כתב אישום, בחלק מהמקרים מי לא ניסה לשים סוף לסכסוך הזה מפוליטיקאים ועד מנהיגי ציבור כאלה ואחרים.
יואב סגלוביץ': ולכן אני אומר הבעיה היא של הפשיעה בחברה הערבית היא לא ארגוני פשיעה.
יואב סגלוביץ': הדבר אחד המשותף שקרה בשנים האחרונות הוא נושא - - -
עאידה תומא סלימאן: כנראה שלהגדרת ארגוני פשיעה גם יש הבדל בין ערבים.
יואב סגלוביץ': המקצוע שלי זה להגדיר את הדברים בשביל לטפל בהם נכון.
יואב סגלוביץ': כי בשביל לטפל בארגון פשיעה, צריך למוטט אותו כלכלית, ולטפל במה שאומרים אחרת, אני חושב, צריך למוטט חברתית.
יואב סגלוביץ': אני, זה לא התפקיד שלי, התפקיד שלי הוא אחר.
יואב סגלוביץ': אבל אני כן שם את העניין, יש משמעות לחברה.
יואב סגלוביץ': לכן, הנשים הכואבות והנפלאות שיושבות פה – דיברנו לפני זה, אנחנו נעשה מפגש בלי כל קשר לעניין הזה.
יואב סגלוביץ': יש כוח שעוד לא צמח מספיק חזק בתוך החברה הערבית, לצערי, שמדיר את האנשים החוצה.
יואב סגלוביץ': אני אתן את הדוגמה דווקא מאום-אל-פאחם.
יואב סגלוביץ': אני אנסה להתמודד.
יואב סגלוביץ': במעשי הרצח האחרונים שהיה באותו יום שישי נורא לפני כמה חודשים, יצא ד"ר סמיר, ראש העיר באמירה בוטה וברורה, שאם זה לא ייפסק – נחרים אתכם.
יואב סגלוביץ': אני באותו יום דיברתי באותה דרך אמנם בעברית, אבל הוא דיבר כמנהיג ציבור לאנשיו.
יואב סגלוביץ': זה לא התפקיד שלי.
יואב סגלוביץ': התפקיד שלי בכובע של נבחר ציבור להגיד גם את הדברים.
יואב סגלוביץ': מהכובע שלי כמי שמתמודד עם המאבק בפשיעה בחברה הערבית זה להכניס את העבריינים לכלא.
יואב סגלוביץ': ואחרי שאמרתי את זה, גם פה צריך את הגיבוי.
יואב סגלוביץ': אני פונה פה לסיפור של רהט כדוגמה.
יואב סגלוביץ': חברים, הסיפור של רהט, גם כן, לא צריך להתבייש פה להגיד בשמות.
יואב סגלוביץ': היה סכסוך עקוב מדם.
יואב סגלוביץ': יש שם עצורים.
יואב סגלוביץ': יש שם עבריינים שזהו שמם, שלא הודרו על ידי בני המשפחה שלהם.
יואב סגלוביץ': הם לא הוצאו מחוץ למחנה, למרות שהם עצורים, אני מקווה עד תום ההליכים.
יואב סגלוביץ': את צודקת, הירי לא היה בגלל מגדר, הירי היה בגלל אירועים פליליים פר-סה, והם עצורים, והם עצורים עד תום ההליכים, וזה עשה את הרעש.
יואב סגלוביץ': אני ברהט בחודש האחרון, כל יום ראשון הייתי ברהט בחודש האחרון, כל יום ראשון.
יואב סגלוביץ': רק אתמול היינו בפגישה עם ראש עיריית רהט.
יואב סגלוביץ': מה אני רוצה לומר, אני רוצה גם לתת איזושהי תקווה לתוך הכאב שאתן הבאתן.
יואב סגלוביץ': המדינה רוצה לעשות שינוי.
יואב סגלוביץ': המדינה חייבת לעשות שינוי.
יואב סגלוביץ': חלק מהעניין זה גם התפקיד של הממשלה, של המשרד, וגם התפקיד האישית שלי.
יואב סגלוביץ': כולם פה שותפים שלי, כולם פה בתוך הכנסת הזו.
יואב סגלוביץ': אבל כשמגיעים לרגע האמת, וחבל שאיימן לא פה, אבל עאידה היא באותו ראש, אז אני אדבר לעאידה, והיא תעביר לאיימן.
יואב סגלוביץ': אבל כשמגיע היום לוועדת חוקה חוק ומשפט הנושא של חוק החיפוש שעושה איזון שונה, ובכל המטרה היא להילחם בתופעת הנשק, הכי מפריע בכל מקום זה הנשק הבלתי חוקי לאנשים ולגברים, פה אין הבדל, התופעות הן אלה.
יואב סגלוביץ': וכשמגיע חוק החיפוש לוועדת חוקה, חוק ומשפט, ברור לי שצריך לשנות את נקודת האיזון, על מנת שנוכל לתפוס יותר, ולהיכנס למקומות, ולקחת מצלמות, כי יש בעיה בדיווח.
יואב סגלוביץ': אי אפשר להתעלם.
יואב סגלוביץ': כאשר בן-אדם מפחד על חייו, הוא לא ישתף פעולה, אין לי ציפייה לשיתוף פעולה, אין לי ציפייה.
יואב סגלוביץ': אז כשזה מגיע לשם, אז כן נכנסת הפוליטיקה.
עאידה תומא סלימאן: לא, זה לא פה.
יואב סגלוביץ': אני אומר את דעתי.
יואב סגלוביץ': כן נכנסת הפוליטיקה, כי אז כולנו מקדשים את הזכות לחופש, בוודאי, גם אני.
יואב סגלוביץ': אבל מה עם הזכות לחיים?
יואב סגלוביץ': הזכות לחיים, דיברנו עליה פה בוועדה הזאת.
יואב סגלוביץ': אני רוצה לקחת את הזכות לחיים מפה לוועדת חוקה.
יואב סגלוביץ': אני הייתי בדיון שם קודם, צריך לעשות חיבור של הדברים.
יואב סגלוביץ': מה שאני רוצה להגיד זה רק דבר אחד.
יואב סגלוביץ': אני באופן אישי מחויב להוביל שינוי יחד עם כל החברים שלי פה בכנסת כי אין לנו דרך אחרת.
יואב סגלוביץ': חייבים לעשות פה שינוי חברתי.
יואב סגלוביץ': את מה שאמרת על מה שקורה באום-אל-פאחם, מה שקורה בבועיינה, מה שקורה בלוד, ורצח הנשים בלוד – לא, זה לא ארגוני פשיעה בחלק מהמקרים, זה לא.
יואב סגלוביץ': וצריך פה לייצר מאבק שהוא הרבה יותר גדול, בוודאי ובוודאי מאבק של משטרת ישראל שעושה עבודה.
יואב סגלוביץ': יש 30% ירידה באירועי הרצח בהבדל משנת 2021 לעומת 2022.
יואב סגלוביץ': לא מספיק.
יואב סגלוביץ': יש עדיין אירועי רצח רבים בסדרי גודל בחברה הערבית מהחברה האחרת בחברה היהודית בישראל.
יואב סגלוביץ': יש לא מספיק אחוזי פיענוח של תיקי רצח והרתעה.
יואב סגלוביץ': יש אחוז מדיי של פיענוח בתיקים, וזה יעד גדול להכריז על חוסר הפיענוח, אבל זה לא יבוא מדיבורים.
יואב סגלוביץ': זה יבוא מזה שכן נקבל החלטות גם חוקתיות, גם משפטיות, ונבין שאנחנו נמצאים בעת חירום.
יואב סגלוביץ': אני שמח על ההזדמנות להיות פה.
יואב סגלוביץ': אני מבטיח לך עאידה, כן חשוב לי לבוא ולהציג דווקא פה בוועדה את הנושא של מה שמרוכז פה על מאבק הפשיעה בהיבט הרחב.
יואב סגלוביץ': חשוב לי שכל ועדות הכנסת התחברו לעניין, כי בסוף אני בא ומבקש דברים מהוועדות, ואני מחפש מעבר לבקשה, הרי זה לא עניין אישי, זה עניין של כולנו.
יואב סגלוביץ': אני לא רואה פה שום הבדל בעניין הזה.
יואב סגלוביץ': זכויות אזרח לא פחות חשובות לי מאף אחד אחר.
יואב סגלוביץ': אבל כן יש עוד דבר שצריך לעשות – זה לשנות את נקודת האיזון.
יואב סגלוביץ': נקודת האיזון במדינת ישראל לא מספיק השתנתה.
יואב סגלוביץ': וכשאני מסתובב בחברה הערבית, ואני מסתובב הרבה מאוד, אומרים לי – מה זה עונש מינימום, רבע מהעונש או שליש מהעונש.
יואב סגלוביץ': לך תספר להם שאפילו להגיע לרבע עונש, מלחמת עולם בוועדת החוקה בגלל האיזון הנוסף.
יואב סגלוביץ': אתה הולך לכל מקום אומרים חמש שנים עונש מינימום.
יואב סגלוביץ': תיקח את האנשים, תעשה כך, תעשה אחרת.
יואב סגלוביץ': חברים, צריך למצוא איזון, אבל כן לשנות את נקודת האיזון.
יואב סגלוביץ': עאידה אני אשמח לכל הזמנה, אלייך בוודאי, עם כל הוויכוחים בינינו, אנחנו חברים טובים פה בכנסת.
יואב סגלוביץ': אני אומר לכן, כפי שפתחתן את הדיון, אני אעשה – אני אומר "אני", אז לא ברמה האישית.
יואב סגלוביץ': אנחנו נעשה את כל מה שאנחנו מסוגלים לשנות את המציאות הבלתי נסבלת הזאת.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה סגן השר.
עאידה תומא סלימאן: אני אצטרך לבקש ממך להישאר שלוש דקות כי אני חייבת לענות על דברים.
עאידה תומא סלימאן: אני אענה, ואחר-כך נתווכח.
עאידה תומא סלימאן: אבל חשוב מאוד להגיד את הדברים האלה.
עאידה תומא סלימאן: בנושא של נשק וחיפוש.
עאידה תומא סלימאן: ונשמע את הנשים הנפלאות שעוסקות בנושא של נשק.
עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה אותו רצון, למרות שאני לא מסכימה עם העניין לתת יד חופשית בעניין החיפוש, וכן, יש לי בעיה עם החוק הזה שדורס על זכויות בין היתר, ואני יודעת איך המשטרה תיקח את החוק הזה ותיישם אותו אחר כך, אין לי אמון שהיא תיישם אותו בצורה המופתית, כי אתה יודע, ודיברנו על זה.
עאידה תומא סלימאן: מצד שני, בוא נראה אתכם מקבלים החלטה שמפסיקים את ההיתר שניתן, או את ההוראות שניתנו, ויש בהן הקלה מאוד גדולה גם על קבלת נשק שבסופו של דבר יזלוג גם כן לתוך האוכלוסייה הערבית, את ההוראות של רישיונות נשק שנעשו כל כך מתירניות וקלות.
עאידה תומא סלימאן: הדבר השני, עניין נשיאת נשק במרחב הציבורי.
עאידה תומא סלימאן: אמנם זה נשמע, ואני יודעת שזה נשק שהוא מורשה ואתם מאפשרים את זה לאלה שיש להם מורשה.
עאידה תומא סלימאן: אבל כאשר משתלט במרחב הציבורי, והעין קולטת כל הזמן שאפשר ללכת עם נשק, אנחנו רואים שגם משתוללים עם נשק שהוא בלתי מאושר.
יואב סגלוביץ': סיפור על טיק-טוק, היום מדברים פה חבר'ה מרהט.
יואב סגלוביץ': בטיק-טוק נהוג היום, זה קטע.
יואב סגלוביץ': עומדים עם כלי נשק, ומשדרים - - - עם מחיאות כפיים.
יואב סגלוביץ': כשנביא את הצעת חוק שאומרת קנס מנהלי של 50 אלף שקלים למי רואים אותו בטיק-טוק בלי ראייה נוספת - - -
עאידה תומא סלימאן: בזה אני אתמוך, אבל לא בדברים שעלולים לפגוע במרחב הכללי ובזכויות כלליות.
עאידה תומא סלימאן: הדבר בעניין הנידוי, בעניין החרם – אני עדיין זוכרת שלפני אולי חמש שנים, אני יצאתי ודיברתי על חרם, על כל מי שמעורב בארגוני פשיעה, ונאמר לי שזה בלתי אפשרי, ואני עדיין מתעקשת על זה.
עאידה תומא סלימאן: וכל פעם שאני הולכת לאיזשהו הפגנה, או מאהל שהוא נגד הפשיעה, אני מדברת על זה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו הנשים יכולות להוביל את זה.
עאידה תומא סלימאן: שתדעו לכם, הניסיון בעולם כולו, הוא מי שעצר ארגוני הפשיעה, זה כאשר הנשים והאימהות קמו נגד הבנים ובני זוג שלהן ואמרו - לא בבית שלי, ואני לא מוכנה להרשות את זה, ועשו חרם.
עאידה תומא סלימאן: אז בואו, אנחנו צריכות לחשוב על זה אחר-כך מחוץ לבניין, לעשות את המאבק בכפרים ובערים.
עאידה תומא סלימאן: תודה לך, כבוד סגן השר.
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שכאשר אתה צודק אני עוזרת.
יואב סגלוביץ': אנחנו ניפגש.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לחזור לאחת מהנשים המשתתפות, בכל זאת, עשו דרך ארוכה.
עאידה תומא סלימאן: אחר-כך, אנחנו ניתן לרלה מזלי, מ"אקדח על שולחן המטבח", ואחר כך פתחי אבו-יונס, יושב-ראש פורום מנהלים.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיש צורך לדבר על המקרה עצמו איך זה קרה.
עאידה תומא סלימאן: אבל כדי שאנחנו נלמד, כדי שמי שאחראים במשרדים יידעו שהעניין לא רק לתפוס את הרוצח, אלא גם לטפל במי שנשאר מאחורה.
עאידה תומא סלימאן: אולי תשתפי אותנו במה קורה איתכם ואיתך והמשפחה אחרי הרצח.
עאידה תומא סלימאן: גם תגידי אבל גם תשתפי את זה.
זריה נסרה: (הדברים נאמרו בערבית ותורגמו על-ידי יושבת-ראש הוועדה).
זריה נסרה: אני אמא לילד בן 19, היא קמה להתפלל בבוקר.
זריה נסרה: היא מדברת על זה ששמעו יריות, היא מצאה את הבן שלה ירוי בקומה השנייה וגם את החבר שלו שזה בן השכנים.
זריה נסרה: המשטרה כמעט שעה לקח לאמבולנס להגיע, וגם המשטרה.
זריה נסרה: מי שרצחו אותם זה שני אחים, כולם יודעים מי הם, אפילו בשם יודעים שאלה הם הרוצחים.
זריה נסרה: הם הגיעו עם אקדחים ועמדו מאחורי וילון, והתחילו לירות.
זריה נסרה: באחת היריות כנראה גרמו לקצר חשמלי, הופסק החשמל, ואז הם לא ראו איפה הם יורים, התחילו לירות לכיוון הרצפה, הכדורים עפו לכל כיוון.
זריה נסרה: וארבעה אנשים נפצעו, שניים מהם מתו – הבן שלי ובן השכנים.
זריה נסרה: הם בדרך כלל בימי שישי יושבים קבוצה של חברים בקומה השנייה שלנו עם הבן שלי, אבל באותו יום הם חגגו יום הולדת לאחד החברים - זה היה טבח.
זריה נסרה: החדר היה מלא דם.
זריה נסרה: יש לי שני בנים שהם אחים של הנרצח.
זריה נסרה: אני מאוד מפחדת, כי הרוצחים מסתובבים והבנים שלי מכירים אותם.
זריה נסרה: והפחד היום-יומי שלי שהם יפגשו אותם, ולא יוכלו להתאפק כאשר הם יראו את הרוצח של האח שלהם.
זריה נסרה: הבן שלי לא מעורב בסכסוך שגרם לרצח הזה.
זריה נסרה: היה אחד מהחברים, אח של חבר שלו שהוא מעורב בסכסוך, הוא ישב והוא היה איתם באותו לילה, ולכן הבן שלי נרצח, והכוונה הייתה לאחרים.
זריה נסרה: אני מבקשת שהמשטרה תעצור אותם, ותביא איתם את הדין, כי בסופו של דבר הם רצחו שני אנשים.
זריה נסרה: כאשר אנחנו שואלים את המשטרה – אומרים, אין לנו ראיות מספיק כדי להגיש נגדם כתב אישום.
עאידה תומא סלימאן: אנשי המשטרה אני יודעת שאתם יושבים ומחכים בסבלנות.
עאידה תומא סלימאן: אבל את האמת, תיכף יעלו שאלות.
רלה מזלי: רוב כלי הירייה שקוטלים אזרחיות פלסטיניות במדינה הזאת מסווגים על ידי המשטרה, כמו ששמענו כבר מסביב, בתור נשק בלתי ידוע.
רלה מזלי: אנחנו יושבות ומדברים כאן היום כאילו אין קשר בין העולם הזה של ארגוני הפשע, או הפשיעה המתרחבת והפושה בקהילה הפלסטינית בישראל, לבין נשק ברישיון, מורשה, מוסדר שהוא לגיטימי.
רלה מזלי: אבל אנחנו יודעות – "מהאקדח על שולחן המטבח", הקואליציה הזאת של 20 ארגונים, שחלק גדול מהנשק הזה היה בעבר שלו נשק ברישיון.
רלה מזלי: זה כל מיני רישיונות, זה לא רק רישיון אזרחי, אבל זה כולל גם נשק אזרחי ברישיון.
רלה מזלי: גם הוא חלק מהסיפור של הפשיעה הגואה.
רלה מזלי: אנחנו יודעות שבשנים האחרונות, ועאידה כבר הזכירה את זה, המשרד לביטחון פנים הנהיג יד קלה על המקלדת, והנפיק רישיונות אזרחיים ועודד חימוש אזרחי, וממשיך לעודד חימוש אזרחי.
רלה מזלי: אנחנו יודעות את זה, ואנחנו עוקבות אחרי זה.
רלה מזלי: כדי לשנות כיוון, וסגן השר, לצערי, כבר לא פה.
רלה מזלי: אבל כדי לעשות שינוי, אפשר וצריך להוביל מדיניות מונעת.
רלה מזלי: ומדיניות מונעת, לא מדיניות ענישה אחרי הפשע, לאחר מעשה, זה חלק מהחשיבה המגדרית שאנחנו מביאות לפה ומנסות להטמיע בארגונים, במוסדות, ובין מקבלי ההחלטות.
רלה מזלי: הצעד הראשון שצריך לעשות כדי להתחיל שינוי במובן הזה של מניעה, הוא עצירת ההפצה המוגברת של נשק מורשה, לעצור את זה.
רלה מזלי: כי עוד נשק מורשה, זה עוד נשק בלתי מורשה.
רלה מזלי: בדרום אפריקה כבר הבינו את זה.
רלה מזלי: כבר התחילו ליישם את התובנות האלה.
רלה מזלי: בארצות-הברית, כבר הבינו את זה, אבל לא מיישמים עדיין.
רלה מזלי: אנחנו צריכים להגיע אליהם כדי להתחיל לשנות פה.
רלה מזלי: עוד נשק הוא לא עוד ביטחון.
רלה מזלי: הוא עוד פשיעה ועוד פגיעות.
רלה מזלי: ההחלטה על מדיניות שפויה נתונה היום, היום ממש, בימים האלה, בידיים של הוועדה לביטחון הפנים.
רלה מזלי: קואליציית "האקדח על שולחן המטבח", עתרה לבג"ץ, וזאת אחת התוצאות של העתירה הזו.
רלה מזלי: הוועדה והמדינה יכולות היום עדיין לאמץ גישה מניעתית במקום גישה שלאחר מעשה.
רלה מזלי: אפשר וצריך לעצור את ההפצה המואצת של כלי ירייה בתוך בתים ומשפחות.
רלה מזלי: כדי לעשות את זה, צריך להחזיר קריטריונים לקבלת רישיון אזרחי שמבוססים על צורך ממשי של מבקש הרישיון, מה שהיה בעבר יחסית שמרני, מצמצם, לא מושלם בכלל אבל היה.
רלה מזלי: במקביל, צריך לחזור למדיניות של אחסון נשק אבטחה במקום העבודה, ולא בבית של המאבטח.
רלה מזלי: הגיע הזמן להעדיף חיים של נשים וגברים על שיקולים כלכליים, וזה שיקולים כלכליים.
רלה מזלי: הנשק הזה מחוץ לתפקיד עוד לא הציל אף אחד כמו שטוענים.
רלה מזלי: צריך לסלק או למנוע כניסה של עוד כלי ירייה מבתים של אלפי נשים, מאות אלפי נשים שחיות תחת שלטון אימה גם יהודיות וגם פלסטיניות, ולא להוסיף על זה נשק.
רלה מזלי: אני רוצה לסגור במה שכבר הוזכר פה וזה מידע.
רלה מזלי: המידע הזה שכל כך קשה להגיע אליו, וכל כך קשה לאסוף אותו.
רלה מזלי: הרשויות היום לא עושות איסוף שיטתי ומקיף ומפולח כך שאפשר יהיה לראות מגמות, אפשר יהיה לראות פגיעות בקבוצות ספציפיות, ועל היסוד הזה של חוסר מידע גם הפיקוח הוא כושל.
רלה מזלי: ועדת רונן ידעה שהוא כושל.
רלה מזלי: המבקר יודע שהוא כושל.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, גם איסוף המידע הזה הוא מתייחס רק לנשק המורשה שזו לא המאסה הגדולה שנמצאת באוכלוסייה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: המאסה הגדולה – היא נשק בלתי מורשה, והוא נשק בלתי חוקי מה שנקרא, אבל זה לא מונע שגם צריך לטפל.
רלה מזלי: וגם לאסוף עליו מידע, יש דרכים אם המדינה רוצה, לא אם החוקרות רוצות.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, יו"ר פורום מנהלי לשכות הרווחה בחברה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: אשמח גם לשמוע אם אתם מהעבודה שלכם בשטח מתחילים לזהות איזשהן מגמות, מהן הבעיות העיקריות שנשארות איתן נשים, ומה השירותים שאתם מגישים?
פתחי אבו יונס: שלום לכולם, קשה להתבטא אחרי ההצגה של הנשים שליבי איתם, המצב קשה ולא פשוט.
פתחי אבו יונס: אני רוצה לשפוך אור על שלושה נקודות עיקריות.
פתחי אבו יונס: משפחות פשע והפשיעה בחברה הערבית - זה הכישלון של המדינה, זה הכישלון של החברה.
פתחי אבו יונס: זה שאנחנו מדינה שלא מאפשרת ולא נותנת תקווה, אז אנחנו בעצם זורעים את הזרעים של הפשע.
פתחי אבו יונס: הדבר השני – הניסיון שלנו כמנהלי לשכות רווחה, מוכיח שוב ושוב, וכל פעם שאנחנו ניסינו לחקור את הנושא ולאגם נתונים על הנושא, אנחנו מצאנו ששתי נקודות עיקריות הן הפתרון: לתת תקווה לצעירים, כי ברגע שיש תקווה לצעירים ללימודים, להכשרות, להשמה בעבודה, אז הם לא הצטרפו לעולם הפשע.
פתחי אבו יונס: ימצאו את הדרך שלהם לדרך של תקווה, עשייה, של שותפות, של להיות חלק מהחברה.
פתחי אבו יונס: הדבר השני שראינו, ומאוד חשוב לי להדגיש פה בוועדה של קידום מעמד האישה, ששיתוף הנשים בהובלת החברה הערבית הוא המפתח.
פתחי אבו יונס: הנשים הן 50% מהחברה, וכאשר רק 10% מהן שותפות להובלה בהנהגת החברה הערבית, אז בעצם החברה הזאת היא חסרה גלגל אחד שהמכונית הזאת לא יכולה להמשיך בלי אנשים.
פתחי אבו יונס: ולכן, השקעת כספים בלימודים, באקדמיה, בהכשרות, ובהשמת מקומות עבודה לנשים הם הפתרון.
פתחי אבו יונס: אלה הם הפתרונות שיביאו לפתרון הבעיה.
פתחי אבו יונס: אני לא משטרה, ואני לא צבא.
עאידה תומא סלימאן: אתה מנהל לשכת רווחה, ואתה יו"ר הפורום.
עאידה תומא סלימאן: האם אפשר לדעת אם יש לכם תוכניות, או יהיו לכם לאור התוכנית החדשה שתטפל.
עאידה תומא סלימאן: הרי דובר על מועקה גם כלכלית, בגלל שמאבדים את המפרנס בהרבה מקרים.
עאידה תומא סלימאן: מדובר על יתומים שנשארים עם טראומה.
עאידה תומא סלימאן: הנשים עצמן נמצאות בטראומה מאוד קשה.
עאידה תומא סלימאן: סכנות, בגלל האיומים המתמשכים.
עאידה תומא סלימאן: האם יש לכם תוכניות שפותחו, או שאתם מתכוונים לטפל בנשים, לספק להן שירותים.
עאידה תומא סלימאן: יש פה ילדים בעסק הזה גם כן.
פתחי אבו יונס: יש לנו תוכניות שמטפלות בכלל החברה.