GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: בספטמבר נשמח לקבל לידיים שלנו את ההמלצות של הוועדה, ואני מאוד מקווה שהדוח בתחילת יוני על פערי שכר, המחויב מהחוק החדש שחוקק, גם כן יתקבל וזה ייתן לנו עוד תמונה.
עאידה תומא סלימאן: אחרי שאני אקבל את הדוחות האלה לידיים שלי, אנחנו נקיים עוד דיון על פי התוכניות המוצעות, וניתן את דעתנו או אולי נעשה את זה בפגישת עבודה.
עאידה תומא סלימאן: אשמח לקבל פירוט גם על מה התוכניות בעניין אגף השוויון המגדרי, ממש לענות על השאלות שביקשנו.
עאידה תומא סלימאן: בעניין הממונות על שוויון מגדרי, יש לי כמה שאלות שאנחנו נפנה אותן ונרצה לקבל תשובות עליהן.
עאידה תומא סלימאן: אני נועלת את הישיבה, תודה לכולכם.
עאידה תומא סלימאן: היום 24 במאי 2022.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו בדיווח המוסדות להשכלה על תיכונית לשנת התשפ"ב על הטרדות מיניות לפי תקנה 9(א1)(5) לתקנות למניעת הטרדה מינית (חובות מעסיק), 1998.
עאידה תומא סלימאן: בשפה עממית יותר אנחנו בדיווח השנתי של המוסדות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו בדרך כלל אומרים "מוסדות אקדמיים" והתבקשתי לתקן כי הדיווח חל על כל המוסדות העל-תיכוניים.
עאידה תומא סלימאן: זה כולל גם מוסדות שהם לא אקדמיים, לא תחת אחריות של המל"ג.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שחשוב לכם לציין את זה כי אז אתם לא אחראים למה שקורה שם.
עאידה תומא סלימאן: אבל כוועדה לקידום מעמד האישה וגם הרשות לקידום מעמד האישה יש לנו האחריות הזאת לבדוק מה קורה באופן כללי בכל המוסדות האלה.
עאידה תומא סלימאן: אני זוכרת שבכנסת ה-20 כשכיהנתי גם כיושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה התחלנו את חובת הדיווח על המוסדות.
עאידה תומא סלימאן: בקושי הצלחנו לגייס 30 מוסדות שיגישו את הדוח, וכמובן, זה היה דוח מבולבל, לא ממש היה ידוע על מה הם בדיוק צריכים לדווח.
עאידה תומא סלימאן: ההתעקשות וההתמדה בבקשת הדוחות האלה וגם פגישות העבודה ושיתוף הפעולה עם הנציבות או הממונות על מניעת הטרדה מינית במוסדות האקדמיים הצלחנו לשפר את צורת הדיווח.
עאידה תומא סלימאן: בנינו את הטופס הקיים היום בשיתוף פעולה עם הרשות לקידום מעמד האישה.
עאידה תומא סלימאן: אני עדיין זוכרת את הדיונים שהתקיימו בהם.
עאידה תומא סלימאן: המל"ג לא נכנס לעובי הקורה בהתחלה, ולאט לאט הצטרפתם למאמץ הזה, ואני מברכת על כך.
עאידה תומא סלימאן: היום גם נשמע על העשייה שלכם במשך השנה.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה להגיד שהשנה הייתה, בעיניי, קפיצה די רצינית בהפנמת החובה לדווח לוועדה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו עברנו – לא אני – כדאי לתת את הקרדיט למי שעשתה את זה – לייעוץ המשפטי של הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: תכף עורכת הדין ענת מימון גם תעבור על ההערות המרכזיות שראינו.
עאידה תומא סלימאן: זה דבר שפיתחנו בשנים האחרונות שעוברים על כל הדוחות ומנסים להוציא מהם את התמות, את הבעיות, את הדברים המרכזיים שנמצאים בדוחות האלה.
עאידה תומא סלימאן: השנה העבודה הייתה רבה – עברתם על 142 דוחות.
עאידה תומא סלימאן: אני מציעה שנשמע את הדיווח מעורכת הדין ענת מימון על העבודה שעשו ואחר כך מהרשות לקידום מעמד האישה והמל"ג – אלה שלושת הגופים, שלפי החוק, מחויבים לדווח להם.
עאידה תומא סלימאן: אחר כך נפתח את הדיון לכולם.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, ענת.
ענת מימון: קודם כול, אני אתן ממש בדקה את המסגרת החוקית שאנחנו נמצאים בה.
ענת מימון: למעשה, כל חובת הדיווח הזאת נובעת מחוק למניעת הטרדה מינית.
ענת מימון: שם מטילים חובות על מעסיק.
ענת מימון: התקנות כאן מחילות חובות על מעסיק וקובעות את החובה של מעסיק ליידע את העובדים בדבר החוק למניעת הטרדה מינית, לטפל בתלונות בדרך יעילה, לקבוע את זה בהסדרי המשמעת.
ענת מימון: עם השנים המחוקק ראה לנכון במסגרת תיקון שהיה פה בוועדה על התקנות לקבוע תחולה של אותן תקנות שחלות על מעסיק גם לגבי מוסדות להשכלה על-תיכונית עיונית ומעשית.
ענת מימון: בגלל המבנה השונה של המוסדות – כמו שאנחנו יודעים יש המוסד עצמו, המרצים, הסטודנטים, אין שם יחסי עובד-מעסיק קלסי ביחס לסטודנטים שנמצאים באותם מוסדות, ולכן תקנה 9 החילה במפורש את אותן חובות שיש על מעסיק גם על המוסדות המקנים השכלה עיונית ומקצועית למבוגרים, וקבעה שאותם מוסדות יהיו חייבים, כמו מעסיקים, גם ביחס לסטודנטים.
ענת מימון: בנוסף להחלת החובה נקבעו חובות ספציפיות לגבי מוסדות להשכלה על-תיכונית.
ענת מימון: החובות שם הרבה יותר מפורטות: נקבע שחובה לקיים פעם בשנה פעולות הדרכה.
ענת מימון: לגבי שאר המעסיקים לא קובעים כל כמה זמן צריכות להיות הפעולות; חובה מפורשת להביא לידיעת כל תלמיד וסטודנט את הוראות החוק, ואיך הוא יכול להגיש תלונה; חובה למנות לפחות שני אחראים במוסדות שיש בהם מעל 2,000 תלמידים.
ענת מימון: זה גם משהו שלגבי מעסיקים גדולים אחרים אין שום מפתח שקובע את החובה למנות יותר מאחראית אחת; ויש גם חובה שהאחראי יעבור השתלמות בהיקף של 18 שעות – גם זה לא קיים; וחובת הדיווח שבגללה התכנסנו כאן היום.
ענת מימון: אני רק אעיר שאנחנו כוועדה רואים שהמודל הזה של החלת החובות המפורטות מאוד על מוסדות השכלה גבוהה על תיכונית יוצר התקדמות והעלאת מודעות לנושא הזה.
ענת מימון: לדעתנו, וגם דיברנו על זה בישיבות אחרות שכדאי לשקול ולאמץ חובות דומות גם לגבי תחומים אחרים.
ענת מימון: לגבי חובת מינוי אחראית, אמרתי שיש מפתח של מעל 2,000, וכשאנחנו עוברים על הדוחות אנחנו חושבים שהמפתח הוא דל ולא מספיק.
ענת מימון: אנחנו מדברים על מוסדות עם עשרות אלפי סטודנטים ולא יכול להיות ששתי אחראיות יהיה משהו מספק במצב כזה.
ענת מימון: אנחנו סבורים לשנות את המפתח ולקבוע שעל כל 1,000 סטודנטים צריך אחראית או כל מפתח אחר.
ענת מימון: יש מוסדות שבהם יש מספר גדול של סטודנטים שכן לקחו על עצמם ולפנים משורת הדין קבעו יותר אחראיות, אבל לא הרבה, ואנחנו חושבים שצריך לאמץ את זה בהוראה מפורשת בתקנות.
ענת מימון: דבר נוסף – מרבית האחראיות הן מהסגל.
ענת מימון: התקנות אומרות שהן יכולות להיות מהסגל האקדמי המנהלי או מקרב הסטודנטים.
ענת מימון: אנחנו לא באמת רואים שותפות של סטודנטים בנושא הזה.
ענת מימון: בדרך כלל האחראית היא מישהי שעובדת במוסד.
ענת מימון: לעיתים יש לזה יתרונות ולעיתים יש לזה גם חסרונות, ואנחנו סבורים שיש לבחון השתלבות של הסטודנטים בנושא הזה.
ענת מימון: הערה אחרונה לגבי המוסדות עצמם: הפיזור הגיאוגרפי בחלק מהמוסדות מתפרס על פני קמפוסים ברחבי הארץ, וגם לעניין הזה צריך לתת תשומת לב.
ענת מימון: אמנם אנחנו בעידן ממוחשב ואפשר להשתמש בזום או בטלפון ולא תמיד חייבים גישה פיזית, אבל אנחנו כן סבורים שיש יתרון בידיעה שיש חדר שיושבת בו אחראית שאפשר לפנות אליה.
ענת מימון: כי לפעמים לדבר פנים אל פנים יש בזה משהו פחות מרתיע מאשר לשלוח איזושהי הודעה או לדבר בשיחות.
ענת מימון: זה משהו שיכול ליצור רתיעה.
ענת מימון: לכן אנחנו סבורים שכשיש פיזור גיאוגרפי רחב חשוב שבכל אחד מהמוקדים יהיה מענה בנושא הזה.
ענת מימון: אמנם אנחנו רואים עלייה משמעותית בדיווחים, והגענו השנה למצב שהרוב המכריע של המוסדות כן דיווחו.
ענת מימון: עדיין הדיווחים בחלק לא קטן מהמוסדות הם דיווחים חסרים ברמה שאנחנו אפילו לא יכולים לקרוא לזה דיווח, למעט זה שאנחנו מקבלים את שם המוסד, את הכתובת, את מספר התלמידים.
עאידה תומא סלימאן: זה לצאת ידי חובה, מה שנקרא.
עאידה תומא סלימאן: "הנה, דיווחנו".
ענת מימון: ממש דיווחים חסרים בצורה שלא מגשימה את מטרת התקנות כי אנחנו לא מצליחים ללמוד כלום בנוגע למה שאותו מוסד עשה ואיך הוא מקדם את הנושא.
ענת מימון: בדרך כלל אותם דיווחים של אותם מוסדות שבכלל לא מפרטים על ההדרכה ועל ההשתלמויות וכולי, בדרך כלל בהם אין בכלל תלונות והם לא נתקלים בכלל במצבים האלה.
ענת מימון: זה אומר דרשני, ודיברנו על זה הרבה פה בוועדה על "אפס תלונות".
ענת מימון: זה מצב שכולנו שואפים אליו אבל דווקא בתקופות האלה אפס תלונות זה כן מדליק נורות אדומות.
עאידה תומא סלימאן: במיוחד שיש 93 מוסדות מתוך 142 שטוענים שלא היו להם תלונות.
עאידה תומא סלימאן: זה הרוב הגורף.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר בעידן אידיאלי שאין בו, כנראה, הטרדות מיניות.
עאידה תומא סלימאן: ככה מנסים לשכנע אותנו.
ענת מימון: אנחנו לא שם.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו בטוח לא שם ואנחנו רחוקים משם.
ענת מימון: לגבי הלומדות שמעבירות את ההדרכות לסטודנטים: רוב המוסדות עברו ללומדה אלקטרונית.
ענת מימון: רואים שלא תמיד יש פיקוח על מספר המשתתפים ואנחנו לא מגיעים למצב שזה מגיע לכולם.
ענת מימון: צריך לבדוק גם בשימוש מקוון איך אפשר לדאוג שזה יעבור לכולם ויגשים את המטרה שלו.
ענת מימון: יש הרבה מקומות שעשו הדרכות מותאמות לאוכלוסיות מסוימות, לצרכים מסוימים.
ענת מימון: זה משהו שאנחנו רואים בברכה.
ענת מימון: לא צריכה להיות אותה הדרכה כל שנה.
ענת מימון: חשוב מאוד להתאים גם את ההדרכות לתקופה שלנו.
ענת מימון: סתם הערה – יש מוסדות שהיה חשוב להם לפרסם את דבר התלונות ואת דרך הטיפול וחשוב לאמץ את זה.
ענת מימון: אנחנו רואים שפרסום יכול מאוד להעלות מודעות ולהוביל גם בתוך אותו מוסד וגם במוסדות אחרים להעלאת מודעות ולשיפור הטיפול בנושאים האלה.
ענת מימון: אלה ההערות באופן כללי.
ענת מימון: נשמע גם מכל הגורמים בדיון.
עאידה תומא סלימאן: תודה, ענת.
עאידה תומא סלימאן: חובת הדיווח זה לא אומר שזה נותן לנו הרבה סמכויות במובן שאם קיבלנו את הדיווח ואנחנו לא מסופקים מצורת הדיווח; או גם אם לא קיבלנו את הדיווח.
עאידה תומא סלימאן: יש לנו עשרה מוסדות שמחויבים, לפי החוק, ולא הגישו.
עאידה תומא סלימאן: אין בידינו סנקציות כגופים שאמורים לקבל את הדוח הזה; אין בידינו סנקציות כלפי אלה שלא מדווחים וכלפי אלה שמדווחים סתם כדי לצאת ידי חובה.
עאידה תומא סלימאן: לכן כמחוקקים וכוועדה פרלמנטרית אנחנו צריכים לחזור לכלים של פעילים חברתיים כדי להפעיל את הסמכות שלנו אם בפרסום – ואני שוקלת ללכת צעד יותר קדימה – ולפרסם את השמות של הארגונים באופן מסודר: אלה המוסדות שלא מילאו את חובתם ולא דיווחו.
עאידה תומא סלימאן: שהסטודנטים והסטודנטיות שלומדים שם יידעו שהם נכנסים למוסד, שכנראה, לא מחויב להגן עליהם בזמן של הטרדה מינית.
עאידה תומא סלימאן: אולי גם עוד צעדים שצריך לשקול.
עאידה תומא סלימאן: אולי עד סוף הדיון תביאו גם הצעות איך אפשר לעשות את זה, או שאני שוקלת בחלק מהמוסדות שהדיווחים שלהם נראים לי – אני אשתמש בשפה עדינה – לצאת ידי חובה, אני לא אגיד יותר מזה – שאולי כדאי שאני אבקר אצלם באופן פתאומי.
עאידה תומא סלימאן: סתם רנדומלית לדבר עם הסטודנטיות והסטודנטים ולהתרשם, ונראה מה יהיה אז.
עאידה תומא סלימאן: אלה שתי הצעות שעומדות על הפרק – לחזור לשטח, כלומר להפסיק להיות מחוקקים ברגע מסוים.
עאידה תומא סלימאן: אם החוק לא נותן לנו את הסמכות – לקחת את הסמכות.
עאידה תומא סלימאן: ואני מתכוונת לנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אל תיקחו את המשפט הזה לנושאים אחרים כאילו אני עכשיו אקח את החוק לידיים שלי.
עאידה תומא סלימאן: גברת אושרה פרידמן מהרשות לקידום מעמד האישה – גם גוף שאמור לקבל את הדיווחים ולהתייחס אליהם.
עאידה תומא סלימאן: שיתפנו פעולה בעבר.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, גברתי, אם יש לך הערות לפי הבדיקה שעשיתם.
אושרה פרידמן: בוקר טוב לכולם.
אושרה פרידמן: קודם כול, חשוב לי להגיד שמאיה, סטודנטית שמלווה את הפרויקט הזה, נמצאת כאן והיא בקשר ישיר עם כל אחד מהמוסדות שאמורים ומחויבים לדווח.
אושרה פרידמן: זה נושא חשוב וכאוב וניכר שבידינו אין אמצעי אכיפה מה קורה אם מוסד לא מדווח ואם הדיווח לא לגמרי מלא או משביע רצון.
אושרה פרידמן: אני תולה את זה בכמה דברים שחלקם צוינו כאן: ראשית החקיקה היא אמורפית מאוד.
אושרה פרידמן: זה חידוש גדול וצעד משמעותי מעצם העובדה שיש תקנה שמחייבת דיווח, אבל אין בה שיניים שמאפשרות לכל אחד מאיתנו לאכוף את זה בצורה כזאת או אחרת בהנחה שזה לא מתקיים.
אושרה פרידמן: חשוב לי להגיד שיש פה שיתוף פעולה חשוב.
אושרה פרידמן: עצם העובדה שמוסד לימודי מחויב בדיווח לשלושה גורמים שונים: הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי בכנסת, הרשות והמוסד שמתקצב אותו, מרתיע ומחייב בדיווח.
אושרה פרידמן: שיתוף הפעולה הזה בין כל הגורמים הוא חיוני.
אושרה פרידמן: חשוב שהוא יהיה יותר הדוק.
אושרה פרידמן: אמרנו את זה גם בפגישת הכנה לקראת סגירת הדוחות של שנה קודמת.
אושרה פרידמן: באותה מידה אני אגיד שגם הקשר ההדוק עם הנציבות בשטח שמעלות אתגרים וקשיים שחלקם תלויים בהן וחלקן לא בהכרח תלויים בהן.
אושרה פרידמן: חלק מהדברים שלמדנו מהדיווח: זה שיצרנו טופס מקוון שמקדם אותנו והופך את הדיווח לאחיד, מהימן שנותן לנו סטטיסטיקות ומאפשר פתח למידה כזה או אחר, זה לא בהכרח אומר שלכולם יש יכולת לעבוד בשיטה דיגיטלית ולסייע בדיווח.
אושרה פרידמן: הצענו את מרכולתנו לעשות הכשרה, להגיע לשטח ולסייע להם להתמודד עם החיה הזאת שנקראת "טכנולוגיה".
אושרה פרידמן: כן, גם אני חוטאת בה הרבה פעמים ומתקשה אז על אחת כמה וכמה מי שלא פוגש את זה ביומיום.
אושרה פרידמן: הדבר השני שעולה זה הצורך בגורם מקצועי של סוגיות ונושאים שעולים בהליך טיפולי, בהבנה.
אושרה פרידמן: אפילו שאלה איזו הכשרה מקצועית אני כנציבה חדשה שנכנסת לתפקיד יכולה לעבור ותיתן לי את הלגיטימציה לטפל במקרים מהסוג הזה.
אושרה פרידמן: ידינו כבולות.
אושרה פרידמן: אנחנו כרשות לא יכולות לקחת על זה אחריות ואין לנו גם היכולת להגיד.
אושרה פרידמן: אבל יש גורמים מקצועיים ברמת השטח: איגוד הסיוע שנמצאים כאן, חברות אזרחיות שפועלות בשטח שיכולות לעשות.
אושרה פרידמן: אבל צריך לייצר מנגנון כזה כי בסוף מי שרוצה לעשות את העבודה שלה נאמנה הלכה למעשה ומתקשה ואנחנו לא מאפשרות לה במתן כלים – אני רואה בזה גם חטא שלנו במידה מסוימת.
אושרה פרידמן: דבר נוסף – סוגיית ההעלאה למודעות.
אושרה פרידמן: אפס דיווחים מדירים שינה מעינינו.
אושרה פרידמן: זה שיש יותר דיווחים זה אומר שיש עשייה בשטח ויש העלאה למודעות.
אושרה פרידמן: אבל כשמישהו מדווח "אפס", וכשיש מספר סטודנטים וסטודנטיות בשטח זה מפחיד.
אושרה פרידמן: אני מודה, זה לא מניח את הדעת.
אושרה פרידמן: אמרתי גם בישיבה הקודמת שזה אומר שסביר להניח שלא מתקיימת שם פעילות להעלאת המודעות; זה אומר שאין כלים לאותה נציבה לטפל בנושא, במוסדות בחברה החרדית שבראשם עומד נציב שלא יכול לתת מענה זה סוגיות שצריך לתת עליהם את הדעת.
אושרה פרידמן: ואני גם מעודדת פרסום, פרסום, פרסום; שכל סטודנט וסטודנטית יידעו מה קורה במהלך השטח ולא רק זה אלא גם הסגל של המוסד האקדמי צריך לדעת מה קורה.
אושרה פרידמן: אני גם מציעה לייצר תחרות מסוימת באמצעות תו תקן או כל מדד כזה או אחר שיאפשר לנו למדוד את זה הלכה למעשה.
אושרה פרידמן: מבחינתנו סגרנו את הדוח לשנה שעברה ואנחנו מתכוונות לעשות כנס לכל הנציבות במוסדות יחד עם המל"ג כדי לתת גם את ההכשרה לקראת הדיווחים לשנה הבאה ולעמוד על הנקודות המאתגרות כדי לתת מענה הולם.
אושרה פרידמן: אני שמחה על הנוכחים.
אושרה פרידמן: אני רואה פה כל מיני פרצופים כמו התאחדות הסטודנטים וכדומה.
אושרה פרידמן: אז בכיף.
עאידה תומא סלימאן: גברת נועה זמר, אחראית למניעת הטרדות מיניות במוסדות להשכלה גבוהה במל"ג.
קריאה: יש מצגת?
עאידה תומא סלימאן: היה נתון במצגת שהבליט איפה נמצאת הבעיה ובאלו מוסדות אחרי שעשינו חישוב בין הדיווח שלנו לבין שלכם.
נועה זמר: אני נועה זמר, אחראית למניעת הטרדות מיניות במוסדות להשכלה גבוהה מטעם המל"ג.
נועה זמר: כמו שאמרה קודם יושבת-הראש אנחנו אחראים רק על המוסדות להשכלה גבוהה ולא על כל המוסדות העל-תיכוניים שנמצאים היום בדיון.
נועה זמר: סך הכול במדינת ישראל יש 59 מוסדות להשכלה גבוהה.
נועה זמר: אני אציג עכשיו סקירה כללית מהממצאים שעלו מהדיווחים השנתיים לתשפ"א, ואחר כך אני ארחיב על הפעולות שנקטה ונוקטת המל"ג בנושא.
נועה זמר: כל 59 המוסדות להשכלה גבוהה הגישו את הדיווח השנתי.
נועה זמר: רובם הגישו את זה בטופס הדיווח המקוון של הרשות לקידום מעמד האישי, והיתר בטופס ידני.
נועה זמר: נכון לשנת הלימודים תשפ"א דווחו 290 תלונות מהמוסדות להשכלה גבוהה.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת לעצור פה רגע.
עאידה תומא סלימאן: לפי הדיווחים מכל הדוחות שקיבלנו יש 298 תלונות.
עאידה תומא סלימאן: אם אנחנו מורידים 290 תלונות מהמוסדות להשכלה גבוהה – מכל השאר יש רק שמונה תלונות.
יסמין פרידמן: לא הבנתי.
עאידה תומא סלימאן: מכלל 142 הדיווחים שקיבלנו, 58 מההשכלה הגבוהה – 298 תלונות היו בכל המוסדות במדינה – ב-58 הדיווחים מההשכלה הגבוהה יש 290 תלונות.
עאידה תומא סלימאן: כלומר בכל שאר המוסדות במדינה היו שמונה תלונות.
עאידה תומא סלימאן: אם כך ברור שבמוסדות להשכלה גבוהה יש עשייה, יש רישום ויש טיפול בתלונות בצורה מאוד ברורה.
עאידה תומא סלימאן: 90 שלא הגישו הם מוסדות על תיכוניים אבל לא מוסדות להשכלה אקדמית, ובהם יש רק 8 תלונות.
עאידה תומא סלימאן: זה אומר שלרוב יש בעיה של רישום תלונות.
נועה זמר: ערכנו מיפוי של כל התלונות שהתקבלו במוסדות להשכלה גבוהה גם באמצעות הטופס המקוון וגם הטפסים שהוגשו ידנית אפשר לראות שברוב התלונות המתלוננת היא ממין נקבה והנילון ממין זכר; ערכנו גם מיפוי של סקטור המתלונן והנילון, וכפי שרואים בגרפים 73% מהמתלוננים הם סטודנטים; בעוד 35% מהנילונים הם סטודנטים – 26% הם סגל אקדמי ו-14% הם סגל מנהלי.
נועה זמר: בגרף ניתן לראות את סוג הפנייה.
נועה זמר: רוב הפניות נופלות בקטגוריה של סביבה ואווירה מטרידה ושל הטרדות מיניות מילוליות.
נועה זמר: בנוגע לסיום הטיפול בתלונות – חשוב לציין שראינו מהדיווחים של המוסדות להשכלה גבוהה שגגם במקרים שבהם נמצא שלא התקיימה הטרדה מינית, על-פי חוק, אבל כן הייתה התנהגות לא נאותה של הנילון המוסד כן העביר את זה לטיפול הגורמים הרלוונטיים במוסד.
נועה זמר: כמו שרואים דווח ש-34% מהתלונות הסתיימו בנזיפה או בהפרדה בין המתלונן לבין הנילון; 33% הסתיימו בכך שנמצא שלא התקיימה הטרדה מינית לפי החוק; וב-12% מהמקרים במקרה שהנילון היה איש סגל הופסקה עבודתו, ואם הסטודנט היה הנילון הוא הורחק מהלימודים.
נועה זמר: המל"ג ביצעה בשנתיים האחרונות פעולות להעלאת המודעות וחשיבות הנושא בקרב 59 מוסדות להשכלה גבוהה.
נועה זמר: אני ארחיב על הפעולות שמופיעות במצגת: א', התאמת תקנונים למניעת הטרדה מינית למאפייני המוסדות.
נועה זמר: פנינו לכל 59 המוסדות להשכלה גבוהה כדי לוודא שהתקנונים במוסד גם מתאימים למאפייני המוסדות להשכלה גבוהה וגם לתחומי הלימוד הייחודיים במוסד; ליווי לממונות, שליחת מידע דיוור וסיוע של ממונות ותיקות ומנוסות לממונות חדשות.
נועה זמר: יש לנו קשר תמידי ושוטף עם הממונות במוסדות, ויש גם נכונות של ממונות ותיקות, בעיקר מהמוסדות הגדולים לסייע במקרה הצורך לממונות חדשות.
נועה זמר: בקרה אחר הדיווחים השנתיים למניעת הטרדות מיניות – כפי שציינתי קודם כל 59 המוסדות להשכלה גבוהה הגישו את הדיווחים.
נועה זמר: עברנו על כלל הדיווחים שהוגשו ובמקרים שבהם ראינו צורך פנינו לממונות שייתנו לנו הבהרות או מידע נקודתי נוסף.
נועה זמר: תזכורת בדבר דרישות הדין – לפי הדיווחים השנתיים, רוב המוסדות עומדים בדרישות שמצוינים בתקנות.
נועה זמר: במקרים שבהם היה נראה שהם לא עומדים בכך פנינו למוסדות ואם היה צורך גם לנשיאים של מוסדות, לבירור ולתזכורת בנושא.
נועה זמר: פגישות אישיות עם הממונות במוסדות שדיווחו שקיבלו מספר קטן של תלונות ביחס לגודל המוסד.
נועה זמר: ערכנו פגישות אישיות עם הממונות במוסדות הרלוונטיים והבהרנו להם את החשיבות של ההסברה בנושא ושל ההדרכה גם מול הסגל וגם מול הסטודנטים, וגם שיהיו מודעים לכך שיש כתובת אמיתית שרוצה לסייע ולעזור במקרה הצורך.
נועה זמר: דבר אחרון – מדד קו המשווה – נושא נוסף שקידמה הוועדה לתכנון ולתקצוב במל"ג.
נועה זמר: מדד קו המשווה פועל לקידום הוגנות מגדרית במוסדות להשכלה גבוהה שמתוקצבים על-ידינו.
נועה זמר: לפי המדד, המוסדות להשכלה גבוהה מקבלים תגמול לפי קריטריונים שנקבעו לעידוד פעילות שמעידה על הוגנות מגדרית , והכניסו פנימה למדד גם פעילות של מניעת הטרדות מיניות, כך שהן גם מנוקדות במדד.
נועה זמר: למשל, המשאבים שמוסד מעמיד לממונה על מניעת הטרדות מיניות במוסד מנוקדת במדד; גם תוספת התפקיד שניתנת לה; ואני גם אציין שבימים אלה הוועדה בוחנת שינוי נוסף בניקוד בנואש הזה.
עאידה תומא סלימאן: קודם כול, אני שמחה לשמוע על המדד הזה.
עאידה תומא סלימאן: השאלה אם זה פורסם באיזשהו מקום?
נועה זמר: זה פורסם למוסדות המתוקצבים על ידינו.
עאידה תומא סלימאן: נוכל לקבל העתק כדי לראות?
נועה זמר: בוודאי.
עאידה תומא סלימאן: כבר עשיתם בדיקה איפה עומדים המוסדות השונים?
נועה זמר: כן.
נועה זמר: יש לנו אחראית להוגנות מגדרית שאחראית על נושא המדד, והם בוחנים את זה.
נועה זמר: המוסדות כבר הגישו להם דיווחים וזה נמצא אצלם.
עאידה תומא סלימאן: כלומר אתם עדיין לא יודעים איפה עומד כל מוסד.
עאידה תומא סלימאן: אתם עובדים עכשיו על העיבוד.
נועה זמר: בחלק מהמוסדות זה נעשה, ועכשיו מכיוון שעושים שינויים במדד זה נושא בבדיקה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נשמח לראות את המדד ואם כבר בדקתם את המוסדות ונתתם להם דירוג במדד הזה ואם יש הערות נשמח לראות.
נועה זמר: נשלח.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שעברנו כברת דרך מחופש אקדמי לעבודה אינטנסיבית.
עאידה תומא סלימאן: כל פעם שהיינו מעלים היה בהתחלה רצון של המל"ג לא להיכנס לנושא הזה בהסבר שזה בגדר חופש אקדמי שהמל"ג מנסה לשמור למוסדות.
עאידה תומא סלימאן: כנראה, הצלחנו לשכנע אתכם שזאת אחריות ולא עניין של חופש אקדמי.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה לראות שעשיתם עבודה שתרמה בסופו של דבר להתקדמות בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת משה טור פז, בבקשה.
משה טור פז: שלום, גברתי היושבת-ראש, אני שמח להיות כאן.
משה טור פז: אני לא חבר קבוע בוועדה.
משה טור פז: אבל מצאתי לנכון להגיע, קודם כול, כיושב-ראש שדולת הסטודנטים בכנסת.
משה טור פז: נקיים כאן בשבוע הבאה את יום הסטודנט, ולכן היה לי חשוב במיוחד לשמוע את הדיווחים וגם להביא קול נוסף.
משה טור פז: אני שמח לשמוע את השמחה על ההתקדמות שאתן מבטאות אבל יש לי כמה "אבלים" לעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: יש לי מאה אלף.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו בקטע הזה בסדר.
משה טור פז: קודם כול, אם יש לנו דיווחים מ-59 מתוך 142 – זה המספר?
עאידה תומא סלימאן: 142 מתוך 152.
עאידה תומא סלימאן: 59 הם אלה שהמל"ג אחראי להם.
משה טור פז: התכוונתי לתת כאן ציון.
משה טור פז: אין ספק שהציון לגבי המוסדות שאינם המל"ג הוא מאוד בעייתי.
משה טור פז: גם הנתון שהוצג פה, אפילו אם נכלול את מוסדות המל"ג – 298 תלונות כשאנחנו עוסקים ב-350,000 סטודנטים בישראל, זה פחות מתלונה אחת לאלף.
משה טור פז: ברור שיש פה תת דיווח נוראי וזה אומר שאנחנו במצב שבו מי שאמור לקבל את הדיווח לא מקבל אותו או לא מוסר אותו, ואני לא יודע מה יותר חמור.
משה טור פז: הרעיון שהעלית לפרסם את השמות של אלה שלא דיווחו הוא מאוד נכון.
משה טור פז: מטיפול בכמה מוסדות אקדמיים בכל מיני בעיות שנוצרו בזמן האחרון לומדים שלמוסדות חשוב מאוד השם שלהם.
משה טור פז: שיימינג הוא כלי מאוד משמעותי.
משה טור פז: הרי בסוף זה עובדה – מסרת או לא מסרת.
משה טור פז: העובדה שמוסד לא מוצא לנכון לדווח לוועדה הוא בעיניי עובדה שנכון שהציבור יכיר אותה.
משה טור פז: יידע הציבור מי מדווח ומי לא.
משה טור פז: שנית הוזכר שהרבה מאוד מהדיווחים נמצאים באזור של האווירה המטרידה.
משה טור פז: בנושא הזה ספציפית יש מקום להתערב עוד יותר, דווקא במה שנקרא פעם "שטח אפור", והיום הרבה פחות.
משה טור פז: צריך לעסוק בו ולעסוק גם בתקשורת עם המוסדות האקדמיים כי, להתרשמותי, זה נושא שלא מקבל מספיק מענה ולקיחת אחריות בהקשר הזה.
משה טור פז: בדוח שהוציאה אגודת הסטודנטים רואים שיש משהו פיאודלי באקדמיה, וזה נכון.
משה טור פז: קשה לחשוב על גופים יותר היררכיים מהאקדמיה, ולכן אלה מוסדות שצריכים לקבל פוקוס מיוחד מאתנו.
משה טור פז: סליחה שאני עושה את ההשוואה, אבל היום אפילו בגופים ביטחוניים יש לי תחושה שיש יותר קשב ומענה מאשר באקדמיה.
משה טור פז: אני אומר את זה דווקא כמי שראה את הדוחות שלהם.
משה טור פז: שם, למשל, קיבלנו דוח בוועדת חוץ וביטחון של היוהל"ן, וואלה, אתה רואה עבודה, אתה רואה התקדמות.
משה טור פז: אלה גופים שיש בהם הרבה מאוד אתגרים של יחסי מרות אבל רואים עד כמה הנושא נלקח ברצינות ועד כמה הדיווח עלה בשנים האחרונות.
משה טור פז: זה מעיד על רמת מודעות גוברת.
משה טור פז: אני רוצה לסיים עם שתי נקודות: ראשית, עוד מבט שראיתי בנתונים ש-12% מהמדווחים היו גברים.
משה טור פז: צריך לתת קשב נוסף לאירוע הזה להטרדות בין בני אותו מין ולתת לזה פוקוס מיוחד בגלל הנסיבות המיוחדות בעולם הקשה של הטרדות.
משה טור פז: לדעתי גם אין מנוס – ואני יודע שבמל"ג לא יאהבו את זה כי הם אף פעם לא אוהבים את זה – אבל הגיע הזמן לגוף חיצוני לאקדמיה שיעסוק בבקרה ובאכיפה, ואם זה דורש תיקון חקיקה אז נעשה את זה.
משה טור פז: אני לא משוכנע שזה דורש.
משה טור פז: זה דורש הסכמה, אבל לא בהכרח תיקון.
משה טור פז: אבל אם לא תהיה הסכמה אז הגיע הזמן שגופים חיצוניים לאקדמיה יאכפו את נושא הבקרה כי הנתונים שלפנינו, עם כל ההתקדמות, הם עדיין חמורים ביותר.
עאידה תומא סלימאן: אמנם גוף חיצוני זה רעיון שצץ מדי פעם אבל בטיפול בתלונות עצמן בנושא מינוי ממונות או נציבות מתוך הגוף עצמו – בתקופה האחרונה היו לנו הרבה פגישות ושמעתי את המצוקות של הממונות ושל הנציבות במיוחד כשהתלונות הן נגד אנשים שנמצאים מעליהן בהיררכיה, ואז קשה לעבוד.
עאידה תומא סלימאן: אבל כגוף חיצוני שיהיה בקרה כללית על המוסדות, לדעתי, הכנסת, המל"ג והרשות הם גופים שהם גם חיצוניים למוסדות האלה והם גם בעלי סמכות חוקית לעשות את זה.
משה טור פז: אני מזכיר שאת פתחת ואמרת שאין לנו סמכות.
עאידה תומא סלימאן: לא, אין סמכות ענישה.
עאידה תומא סלימאן: השאלה אם לא צריך לחשוב על שינויים ועל תיקונים בחוק שייתנו סמכויות של ענישה או סנקציה או תהליך כך שיתחילו לקחת את זה ברצינות.
עאידה תומא סלימאן: כי ראיתי שעברנו משלב שלא מדווחים לשלב שבו מדווחים כדי לצאת ידי חובה.
עאידה תומא סלימאן: סתם ממלאים את הטופס ושולחים אותו.
עאידה תומא סלימאן: אני מכירה סיפורים שהנציבות לא ידעו שהן נציבות, והשם שלהן נשלח לוועדה.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שהגעת להשתתף בדיון, ואני מקווה שזה יעודד אותך להגיע לדיונים החשובים מאוד שמתקיימים בוועדה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לנציגי הסטודנטים.
עאידה תומא סלימאן: אחת הביקורות שהיו לנו במעקב שעשינו על הדוחות זה שלא משתפים מספיק את הסטודנטים.
עאידה תומא סלימאן: אז אנחנו לא נעשה אותה טעות וניתן לכם לדבר ונשמע מכם.
עאידה תומא סלימאן: נפגשתי איתכם ושמעתי את דברי החוכמה שאמרתם.
עאידה תומא סלימאן: שקד בנפשי, סגנית יו"ר ההתאחדות, בבקשה.
שקד בנפשי: תודה, יושבת-ראש הוועדה על הדיון החשוב הזה.
שקד בנפשי: אני קצת מתרגשת, תסלחו לי.
שקד בנפשי: תודה שנפגשת איתנו אתמול.
שקד בנפשי: הייתה שיחה מאוד טובה והיית קשובה לדברים שהעלינו.
שקד בנפשי: אנחנו הארגון היציג של הסטודנטים והסטודנטיות בישראל, ואנחנו ארגון הגג של אגודות הסטודנטים.
שקד בנפשי: בחודשים האחרונים עשינו מיפוי מאוד אינטנסיבי בשטח יחד עם האגודות.
שקד בנפשי: היום אנחנו יודעים מה קורה בשטח באמת, מה הסטודנטים חווים בקצה, והגענו לפה אחרי איזשהו מיפוי מאוד רחב שעשינו.
שקד בנפשי: ממה שעולה בשטח בכל פעם שהמוסד האקדמי נפגש בצומת הדרכים הזה שבין שמו הטוב, התקציב שלו והאקלים הפוליטי אצלו במוסד לבין הזכויות של הסטודנט שעבר הטרדה או אלימות מינית במוסד הוא בוחר באפשרות הראשונה.
שקד בנפשי: זה משהו שאנחנו פוגשים אותו כל הזמן, זה משהו שעולה מהשטח כל הזמן ומהסיפורים שאנחנו שומעים.
שקד בנפשי: גם אם יש פרסום ויש נציבה והמוסד עומד בקריטריונים הטיפול בסוף באותה סטודנטית שחווה את האלימות המינית במוסד הוא ברובו לקוי ולא באמת מכבד ועוטף את הסטודנטים, ולפעמים היא יוצאת יותר נפגעת מהטיפול הזה מאשר יימצא בו עזר אמיתי.
שקד בנפשי: אנחנו מכירות מקרים מהשטח של הטרדות מיניות שהמוסדות מכירים אותם, והמוסדות בחרו שלא לדווח אותם, והסטודנטיות מרגישות מופקרות בזירה הזאת, הן מרגישות שאין להן אוזן קשבת ואין להן מענה אמיתי.
שקד בנפשי: אני שואלת את עצמי איך המוסדות ירגישו שיש להם מחויבות אמיתית לטפל בנושא הזה אם המל"ג לא באמת מפעיל מנופי לחץ אמיתיים?
שקד בנפשי: אני שמעתי פה: "אנחנו נפגשים איתם", "אנחנו אומרים להם", אנחנו מרימים אליהם טלפון" – זה לא מספיק.
שקד בנפשי: זה אפילו לא קצה הקרחון בטיפול של אלימות מינית באקדמיה.
שקד בנפשי: כשהמל"ג רוצה להפעיל סנקציות הוא יודע להפעיל סנקציות; כשהוא רוצה להפעיל מנופי לחץ הוא יודע לעשות את זה.
שקד בנפשי: אתם לא באמת במרחב הזה, אתם לא באמת נותנים לזה את הטיפול שראוי שייתנו לזה; וזה שהמל"ג פוגש פעם בשנה את המוסדות בעניין הדיווחים - -