GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל רוזין: מדינת ישראל לטוב ולרע, הרבה פעמים לרע, נוהגת בצורה כזאת או אחרת עם מבקשי מקלט ופליטים ויש לי מאבק ארוך שנים וקשה מול שרת הפנים, שהיתה שרת המשפטים בנוגע לזה, גם מול שר המשפטים שהיה שר הפנים עוד בכנסות קודמות.
מיכל רוזין: את זה נפתור בזירה אחרת, אל תערבבו דבר בדבר.
מיכל רוזין: אמנת איסטנבול לא מכניסה אותנו למחויבות לפליטות יותר מאשר אמנת הפליטים.
מיכל רוזין: לכן, תסלחו לי אבל כל המסמך הזה אפשר לזרוק אותו לפח.
מיכל רוזין: השאלה, בסופו של דבר, היא הוויכוח שהולך ומשתרש במדינת ישראל על זכויות נשים באופן כללי ואנחנו רואים את זה כתהליך של תגובתיות, שככל שיש יותר זכויות לנשים וכשאנחנו עומדות יותר על הזכות שלנו להגן על נשים וילדים, על נשים וילדות ונערות צעירות ועל הזכות שלהן כן לחרות.
מיכל רוזין: מדברים איתי "בשם החירות", החירות! לשמור על עצמן, להגן על גופן.
מיכל רוזין: תראו מה קורה בעולם! תראו מה קורה אצלינו.
מיכל רוזין: המספרים רק עולים, של רצח נשים ואלימות במשפחה ואלימות מינית.
מיכל רוזין: זה נעלם מן העולם?
מיכל רוזין: המודעות עולה, זה נכון.
מיכל רוזין: היום אפשר לדבר על זה כבר, היום כבר מדברים על בפנים גלויות, היום לא מסתתרים ולא עושים כל מיני תמונות כאלה בעיתון.
מיכל רוזין: אז אנחנו מדברים על זה ומדברות על זה בעיקר ואנחנו נלחמות על זה ויש חברות כנסת שנלחמות וזה בדיוק מה שמעורר את כל אותם ארגונים שנבהלים וטוב שהם נבהלים ואם אמנת איסטנבול מבהילה אתכם אז כנראה יש לכם סיבה שאתם נבהלים, כי אתם לא רוצים לקדם זכויות נשים ואתם לא רוצים שנשים יעמדו על שלהן – בתוך המשפחה ומחוץ למשפחה.
מיכל רוזין: אז מספיק להיבהל, הטיעונים האלה לא מחזיקים מים.
מיכל רוזין: לגבי נושא הפליטים אין לכם שום טיעונים ענייניים וגם לגבי זכויות נשים.
מיכל רוזין: הדבר הזה מגן על נשים, הוא יחזק את ההגנה על נשים אפשר לדבר על זה שמדינת ישראל עושה מספיק, אבל היא לא עושה מספיק.
מיכל רוזין: אני באה מדיון על חדרים אקוטיים, שכבר אנחנו שנים דורשים שיקומו פה.
מיכל רוזין: אנחנו באים מדיונים אחרים על כל מיני הכשרות שלא נעשות לשופטים ופרקליטים ושוטרים וכדומה וממשיכות לזנב במערכות.
מיכל רוזין: צריך את האמנה הזאת על מנת לחזק את המאבק על זכויות נשים, נערות ילדות ונגד אלימות כלפי נשים.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לעבור לנציגי המשרדים, כי בכל זאת אנחנו נצטרך לסיים בעוד זמן קצר לפני תחילת המליאה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לעורכת הדין איילת רזין בית אור, מנכ"לית הרשות לקידום מעמד האישה.
מיכל רוזין: ברכות חמות.
מיכל רוזין: אני, זה הדיון הראשון שאני משתתפת בו איתך.
מיכל רוזין: אז ברכות חמות, האישה הנכונה במקום הנכון.
בית אור: הדיון הראשון שאני יושבת פה, אז תודה וקשה לי לשבת פה ולא שם, במיוחד בדיון כזה, אני אומרת בכנות.
בית אור: אני אהיה מאוד קצרה.
בית אור: אי אפשר להגיד שאני חלק מהמאבק באלימות נגד נשים שאותה הנשימה אם אני מתנגדת לאמנה, פשוט אי אפשר.
בית אור: יושבים פה, באמת, יש פה אירוע מכונן.
בית אור: יושבים פה כל הארגונים, כל הארגונים – רקמן, ויצו, נעמ"ת, רוח נשית, איגוד מרכזי הסיוע, בת מלך, כל הארגונים לצד כל משרדי הממשלה ואמירה אחת ברורה ונוקבת – האמנה זה המענה הטוב ביותר שאנחנו יכולים לתת היום במאבק.
קריאה: סליחה אנחנו גם ארגון נשים.
בית אור: אלה שנמצאים בשטח.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני לא נתתי לך רשות לדבר פה ולהתפרץ.
עאידה תומא סלימאן: היא יכולה לטעות ולהמשיך לדבר, אל תקטעי אותה.
בית אור: לא, זה היה דיוק חשוב והיא צודקת – ארגון נשים.
בית אור: אבל אני מדברת על אלה שנמצאות בשטח, לא באקדמיה ולא אני לא יודעת איפה, אני יודעת איפה בעצם, על המקלדת וברשתות.
בית אור: אלה שנמצאות בשטח עם הנשים והילדים שנמלטים מן הבית שלהם.
בית אור: פה בגן סאקר נאנסה לפני מספר ימים ילדה בת שמונה, אישה נרצחה כי בן הזוג שלה רצח אותה במו ידיו לפני יומיים.
בית אור: אני לא אדבר גם על פרשת קסטיאל, שגם היכולת שלנו לתת כמערכת אכיפת חוק מענה מקיף לנשים שעוברות אלימות היא כרגע לא מיטבית ואני אגיד את זה בלשון עדינה.
בית אור: אנחנו מפסידות במלחמה, מפסידות במלחמה ויש כאן אפשרות לא לעוד פלסטר ועוד תחבושת ועוד אנטיביוטיקה, אלא לחיסון.
בית אור: חיסון אמיתי שיעזור לנו לתת מענה טוב יותר ואסור לנו לפספס את ההזדמנות הלא פחות מהיסטורית לעשות מעט תיקון, מעט תיקון במצב הכל כך קשה הזה, בקרב הזה.
בית אור: לנצח בקרב הזה, כי במלחמה כרגע אנחנו מפסידות וזו מלחמה מאוד מאוד מדממת.
עאידה תומא סלימאן: אני בדיוק רציתי לשאול אם יש לך משהו להגיד.
איריס פלורנטין: אני חייבת להגיד שאני המומה מהדעות שמי איריס פלורנטין, אני סמנכ"לית בכירה במשרד הרווחה והביטחון החברתי.
איריס פלורנטין: אני יושבת ראש הוועדה הבין משרדית לאלימות במשפחה וכן, אנחנו עושים הרבה מאוד, השירותים הוכפלו ושולשו בשנים האחרונות.
איריס פלורנטין: אני לא מאמינה שאני שומעת את מה שאני שומעת פה.
איריס פלורנטין: ברור שאנחנו תומכים בחתימה על האמנה, כן אנחנו עושים גם בלי האמנה.
איריס פלורנטין: האמנה עוזרת לעשות את העבודה ועוזרת גם להשיג משאבים.
איריס פלורנטין: אני חושבת שכדאי שתשמעו את הדברים האלה.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה איריס, תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לנציג רשות האוכלוסין, ההגירה ומעברי הגבול את רשות הדיבור.
עאידה תומא סלימאן: כי הנציגים היחידים שנמצאים מהמשרד פה.
אורלי שמואל דהן: אנחנו פה שני נציגים, גם מהלשכה המשפטית.
אורלי שמואל דהן: אני אורלי שמואל דהן ונמצא פה גם לירון גבאי.
אורלי שמואל דהן: אז קודם כל בנימה האישית באמת, נאמרו פה דברים מאוד מרגשים, שבאמת נוגעים ללב.
אורלי שמואל דהן: אני אמסור מטעם השרה את העמדה שככל שאנחנו בעצם מתקדמים בתהליך עולים חששות.
אורלי שמואל דהן: כידוע, בנוגע לסעיפים הקשורים להגירה, יש גם הסתייגות לעניין המעמד של קורבנות אלימות מאחר וזה מוסדר בדין הפנימי ובנוסף לכך, כידוע – לגבי הסעיפים שנוגעים למעמד של מבקשי מקלט, סעיפים 60 ו-61 הוסכם שתוגש הצהרה פרשנית.
אורלי שמואל דהן: מבחינה מקצועית, אין חולק לגבי העניין שצריך להתאים.
אורלי שמואל דהן: צריך להגיש את ההצהרה הפרשנית, יש הסכמה בין משרדי הממשלה.
אורלי שמואל דהן: מה שמטריד את שרת הפנים בעצם, שההצהרה הפרשנית לא תספק ולא תיתן באמת מענה.
עאידה תומא סלימאן: העלתה חברת הכנסת מיכל רוזין ואני רוצה לשאול משהו מאחר ואת מהמחלקה המשפטית, אם זה היה מישהו אחר לא הייתי שואלת אבל את מהמחלקה המשפטית והעלתה פה חברת הכנסת מיכל רוזין את הטענה שממילא מדינת ישראל חתומה על אמנת הפליטים והמדינה בכל אופן מחויבת לפי האמנה הזו וכל בקשה נידונה בעצם ברוח האמנה.
עאידה תומא סלימאן: לא שאני מאמינה שבאמת זה מה שקורה, אבל בוא נניח שזה ככה.
עאידה תומא סלימאן: למה אתם עדיין, כאילו לאחר שיש חתימה על אמנת הפליטים וזה בענייני הגירה ובענייני כניסה למדינה.
עאידה תומא סלימאן: מה ההסתייגות כאשר הסעיף הזה הוא בעצם ברוח הדברים שנמצאים באמנה?
לירון גבאי: גברתי יושבת הראש, ברשותך אני אשיב.
לירון גבאי: שמי לירון גבאי מרשות האוכלוסין וההגידה.
לירון גבאי: אז כמו שסקרו פה במסמך המצורף, עולה החשש שבעצם אמנת איסטנבול עלולה להרחיב כפקטור את הרוח ואת האופן שבו מיושמת אמנת הפליטים בישראל, אוקיי?
לירון גבאי: הדבר כבר דרך אגב קיבל ביטוי אמנם מסויג, אסל בפסיקות בבתי המשפט בישראל.
מיכל רוזין: בלי קשר לאמנה.
לירון גבאי: לא, זה הוזכר עניין האמנה.
לירון גבאי: היא אמנם, היא מוזכרת שם בפסק הדין, מפנים אליה בטיעון מסויג אבל בהחלט זה משומש והחשש שלנו הוא שבעצם גם ההסתייגות הזאת, אוקיי?
לירון גבאי: כפקטור בסוף ההצהרה הפרשנית ששוב, היא לא בהתאם לאמנה כי האמנה לא מאפשרת הרי להסתייג מאותו סעיף, החשש שלנו הוא שמא בתי המשפט בעצם ייקחו את זה ממקומות אחרים.
אלון טל: אדוני, אני חייב להתערב.
לירון גבאי: כן?
אלון טל: יש 38 מדינות שחתמו על האמנה.
אלון טל: האם אתה תוכל לתת לי כמה דוגמאות של מדינות שבהן, בעקבות חתימה על האמנה פתאום השערים נפתחו ומלא קורבנות תקיפה מינית נכנסו?
אלון טל: אני לא מכיר אפילו מדינה אחת כזו.
אלון טל: אז אני מבקש, במקום לבוא עם.
אלון טל: כי אני חושב שהשרה, בזמנו היא תמכה בהצטרפות לאמנת איסטנבול, כשהיא הייתה שרת המשפטים.
אלון טל: אני חושב שהיא נפלה קורבן לדיס אינפורמציה.
אלון טל: אז לכן, חובתכם כאנשים מקצוע להביא דוגמאות.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת אלון טל.
אלון טל: סליחה שאני מתפרץ.
מיכל רוזין: יותר נכון פראנויה והיסטריה בעניין ההגירה.
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה גם להדגיש, חברת הכנסת מיכל רוזין שמדינת ישראל ושירותי הרווחה משתמשים דווקא באופציה הזו הקיימת במדינות אחרות כמו בקנדה ומעבירים נשים שסובלות מאלימות ונמצאות בסכנת חיים במדינת ישראל ומשתמשים בשירותים של מדינות אחרות, שמסתמכות על אותן אמנות ועל אותן זכויות שנכתבות בתוך האמנות האלה.
אלון טל: על כל פנים, דוגמא אחת.
אלון טל: כי יש לנו 38 מדינות שחתמו מזמן, אז איפה?
עאידה תומא סלימאן: אין להם, אין להם.
עאידה תומא סלימאן: אתה יודע שאין להם.
אלון טל: לא, אני רוצה.
אלון טל: כי הוא בא ומזהיר בשם שרת הפנים "אנחנו חוששים שזה יפתח איזה שהוא פתח.
קריאה: גם אוקראינים חשבו שיבואו לפה מאות אלפים ומיליונים ובכ"ז מדובר בפיקוח בין לאומי שרוצים לבחון האם תיגרם באמת יותר תועלת מאשר נזק.
לירון גבאי: חברים, כל המטרה כאן בעצם וכל מה שהשרה אומרת זה שבעצם ראוי לעצור ולבחון את זה, להעמיק את הבחינה ולבדוק את כל המשמעויות שעלולות לנבוע מהעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: זה הזמן לשמוע את עורכת הדין הילה טנא גלעד, ממשרד המשפטים שבוחנים את כל ההשלכות האלה וכבר נמצאים בשלבים די מתקדמים, אפילו בלבחון את הטענות שהועלו.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה הילה.
הילה טנא גלעד: אז באמת בוקר טוב ותודה על הדיון.
הילה טנא גלעד: אנחנו כאמור, במשרד המשפטים עמלים על בחינה מקצועית של האמנה הזו כבר מספר שנים.
הילה טנא גלעד: בעצם מאז שנת 2016, כשבשנת 2017 באמת קיבלנו במסקנות בעקבות ההופעה שלנו בפני וועדת cedaw, שזו וועדת המומחים שממונה על יישום האמנה לביעור כל צורות ה - - - נגד נשים, שפרופסור הלפרין קדרי ישבה בה.
הילה טנא גלעד: היא באמת המליצה לנו להצטרף לאמנה ובאמת זה היה מכפיל לבחינה שלנו.
הילה טנא גלעד: אנחנו כמובן רואים, כמו שהבהרנו, יתרונות רבים בהצטרפות לאמנה, מבחינת העשייה המתחללת, מבחינת קידום, מבחינת קביעת קריטריונים בין לאומיים, מבחינת השיח עם וועדת המומחים, עם כל העשייה סביב האמנה.
הילה טנא גלעד: אני חייבת להבהיר שישראל היא צד לשבע אמנות לזכויות האדם, בשורה של נושאים.
הילה טנא גלעד: במסגרת העשייה של כל האמנות לזכויות אדם בעצם יש וועדות מומחים.
הילה טנא גלעד: וועדות המומחים יושבות על המדוכה, בוחנות את היישום של האמנות על ידי המדינה, מפרסמות באופן שוטף הערות פרשניות, בדומה להערות הפרשניות שיש גם במסגרת וועדת המומחים הזאת.
הילה טנא גלעד: אנחנו מגישים דוחות ראשוניים, דוחות תקופתיים, מופיעים בפני וועדות המומחים הללו, מציגים את העשייה שלנו, מקבלים בעקבות ההופעות הללו מסקנות, יושבים על המדוכה ובוחנים איך אפשר ליישם אותן.
הילה טנא גלעד: זה דבר שנעשה באופן שוטף מול כל הוועדות ולכן, כאמור כל השיח והעשייה כאן היא בהחלט בקנה אחד עם העשייה בתחום אמנות זכויות האדם.
הילה טנא גלעד: ישראל בעצם היא צד לעוד 12 אמנות של מועצת אירופה וכאמור אנחנו רואים את זה כחלק מהעשייה.
הילה טנא גלעד: אני רוצה לגעת בכמה סוגיות שעלו כאן, רק כדי ליישר את ההדורים.
הילה טנא גלעד: כאמור, אכן ניתן פסק דין בנושא fgm, בפסק הדין עצמו רק להבהיר, לא היה וויכוח של המדינה במסגרת ההליכים לגבי זה ש-fgm יכולה בהחלט להוות עילת מקלט לפי אמנת הפליטים.
הילה טנא גלעד: השיח בפסק הדין ובדיונים שהובילו אליו היה לפי אמנת הפליטים ולא לפי אמנת איסטנבול.
הילה טנא גלעד: ישראל כאמור, אז והיום היא לא צד לאמנת איסטנבול.
הילה טנא גלעד: כן היו שם אמירות של השופטת ברק ארז, אבל כמור חשוב לי להבהיר שהמיקוד בפסק הדין ובהליכים היה סביב חלופת מגורים פנימית – לא סביב נושא עילת המקלט, זה לא היה שנוי במחלוקת וזה נאמר על ידי בית המשפט וזה נאמר גם על ידי המדינה במסגרת ההליך.
הילה טנא גלעד: עלו כאן סוגיות לגבי טורקיה והפרישה שלה כאמור מהאמנה, אנחנו באמת לא – אין לנו איך לנתח.
הילה טנא גלעד: אנחנו יודעים מה נאמר בתקשורת.
הילה טנא גלעד: צו הפרישה של טורקיה מהאמנה הוא מאוד מינורי, יש רק אמירה שהם פורשים.
הילה טנא גלעד: זאת אומרת, לא היה ניתוח מעמיק, הושמעו עמדות כאמור לכאן או לכאן.
הילה טנא גלעד: אנגליה, כידוע וכמו שכבר נאמר כאן, משקיעה מאמצים רבים בהליך ההצטרפות.
הילה טנא גלעד: יש חקיקה בריטית ייעודית לנושא של מעקב אחר הצטרפות, יש דוח שנתי שמוגש, הוגש פה כבר הדו"ח החמישי במסגרת הליך ההצטרפות.
הילה טנא גלעד: באנגליה נחקק חוק מאוד מקיף domestic law 2021 והם עמלים על ההצטרפות.
הילה טנא גלעד: אין באמנה איסור על גישור, יש התייחסות לגישור חובה.
הילה טנא גלעד: אין איסור גורף על גישור בהליכים.
הילה טנא גלעד: נושא אלימות כלכלית אכן קיים באמנה ואנחנו מודעים לפער הזה, זה היה חלק מהשיח.
הילה טנא גלעד: מנגד, דוחות שהוגשו על ידי המדינות השונות מעלים שרוב המדינות באמת לא חוקקו את הנושא של אלימות כלכלית.
הילה טנא גלעד: כידוע, משרד המשפטים, יחד עם שורת משרדים שנמצאים כאן פעלו לטובת העיגון של הנושא בחקיקה, אבל כאמור, גם באמנה ישנן שורה של מדינות שאין להן בחקיקה את הנושא של אלימות כלכלית.
הילה טנא גלעד: אנחנו לא רואים את זה כמניעה, אנחנו מעריכים שתהיה הערה, במסגרת ההערות של וועדת המומחים לישראל על הנושא, שהנושא לא עוגן בחקיקה, אבל כאמור, זה קיים בעוד שורת מדינות.
הילה טנא גלעד: לגבי סעיף החינוך, אני חייבת להגיד שסעיף החינוך באמנה הוא סעיף מאוד כללי, הוא קורא למדינות במידת האפשר לעגן היבטים של שוויון מגדרי.
הילה טנא גלעד: אני יכולה להציג אותו, אבל חשוב לי להגיד.
קריאה: במידת האפשר?
קריאה: סליחה שאני מתפרצת, אם אפשר לצטט את הסעיף?
הילה טנא גלעד: כן בשמחה.
הילה טנא גלעד: "..
הילה טנא גלעד: הצדדים ינקטו מקום שמתאים בצעדים הדרושים כדי לכלול חומר לימוד שנושאים כגון" שוויות בין נשים וגברים, תפקידים מגדריים לא סטריאוטיפיים, כבוד הדדי, יישוב סכסוכים בלתי אלים ביחסים בין אישיים, אלימות מבוססת מגדר נגד נשים והזכות לשלמות איש איש המותאמים ליכולת המתפתחת של לומדים בתוכניות לימודים פורמליים בכל רמות ההשכלה.
הילה טנא גלעד: .
הילה טנא גלעד: " ויש גם קריאה לעשות את זה כדי לקדם את העקרונות הללו "..
הילה טנא גלעד: גם במתקני חינוך בלתי פורמליים, ספורט, מתקני תרבות, פנאי ותקשורת.
הילה טנא גלעד: ." עיון בדברי ההסבר של האמנה שמתייחסים ספציפית לסעיף הזה, מבהירים קודם כל שהאחריות העיקרית לכל הנושא של חינוך הוא באחריות של ההורים וכן יש קריאה.
הילה טנא גלעד: חשוב לי להבהיר שמשרד החינוך, במענה שלו לפניה שלנו לגבי סעיף זה הבהיר כי יש במשרד החינוך יחידה לשוויון מגדרי שעמלה להכניס תכנים, הם מציעים את התכנים בתחום השוויון המגדרי לפי כל הזה באופן שוטף.
הילה טנא גלעד: שרת החינוך, ביולי האחרון בירכה על מהלך ההצטרפות לאמנה וכאמור אנחנו לא רואים פער בזה.
הילה טנא גלעד: יחידות החינוך בתחום הזה מוצעות לבתי הספר, הן לא חובה אבל הן מוצעות וזה עולה בקנה אחד.
הילה טנא גלעד: אני רק אציין נקודה אחרונה, שסעיף 12/1 באמנה שמדבר באמת על סטריאוטיפיים, הוא פשוט סעיף חמש של אמנת cedaw, בשפה מרוככת למעשה.
הילה טנא גלעד: סעיף חמש של אמנת cedaw, שבה אנחנו צד מאז שנת 1991, מעל ל-30 שנה.
הילה טנא גלעד: השפה בו הרבה יותר משמעותית מאשר הסעיף באמנה הזו, אז רק חושב לי להגיד.
הילה טנא גלעד: תודה.
מיכל רוזין: רק שורה תחתונה אני לא הבנתי, אתם לא מתנגדים?
עאידה תומא סלימאן: מי מתנגד?
עאידה תומא סלימאן: משרד המשפטים?
הילה טנא גלעד: להיפך, אנחנו מברכים את מהלך ההצטרפות לאמנה, בהחלט.
מיכל רוזין: אז לא הבנתי את זה, סליחה.
מיכל רוזין: רציתי לשמוע את זה חד משמעית.
עאידה תומא סלימאן: להיפך, אני נתתי לה לענות על הטענות נגד.
מיכל רוזין: לא, אני הבנתי אבל רציתי לשמוע את זה ממנה.
עאידה תומא סלימאן: משרד החוץ, נעמי וממש קצר רק תשאירו לי שתי דקות לסיכום.
נעמי אלימלך שמרה: כן, אני לא אחזור על מה אמרה הילה טנא, שהיא עובדת כבר שנים על האמנה הזאת.
נעמי אלימלך שמרה: אני נעמי אלימלך שמרה ואני מנהלת מחלקת אמנות במשרד החוץ.
נעמי אלימלך שמרה: אחד התפקידים שלי הוא לקדם את ההצטרפות לאמנות מועצת אירופה.
נעמי אלימלך שמרה: אנחנו בוחרים ממש תיעדוף של האמנות הכי חשובות ובאמת, זה מה שאנחנו עושים.
נעמי אלימלך שמרה: שר החוץ, שר המשפטים ושר הרווחה היו פה בוועדה והחליטו שהם רוצים לקדם את ההצטרפות ולכן שר החוץ הגיש בקשה להצטרך לאמנת איסטנבול וזה מבחינה מדינית מאוד מביך אם אנחנו לא נצטרף.
נעמי אלימלך שמרה: אני הייתי בשבוע שעבר בשטרסבורג, הם באו אליי מומחים במועצת אירופה והראו לי מכתבים שנשלחים באופן ישיר על ידי שמות ואני לא מכירה לכן אני לא רוצה להגיד את זה כאן.
נעמי אלימלך שמרה: הם הראו לי מכתבים אבל הם לא רצו לתת לי אותם.
נעמי אלימלך שמרה: אני זוכרת שם אחד – נעמה סלע, או לא יודעת, כל מיני שמות של אנשים שכתבו מכתבים ממש לא פשוטים כנגד מועצת אירופה כנגד ההצטרפות.
נעמי אלימלך שמרה: אני רק אגיד שאני ישבתי בחודש דצמבר עם מנהלת מחלקת האמנות, הגברת אנה גומז, בשטרסבורג ועם מי שאחראית על אמנת איסטנבול – ג'ואנה קיד וגם עם מקס גילברט, כל מיני אנשים ומוחים ואנחנו ישבנו יחד על כל הסעיפים שעולים פה – כל נושא ההגירה ומעמד אישי.
נעמי אלימלך שמרה: חד משמעית – יש לנו פתרונות לדברים האלה מבחינה משפטית, כן?
נעמי אלימלך שמרה: אני לא מדברית על זה מבחינה או על מעבר לחשיבות של הצטרפות לאמנה הזאת.
נעמי אלימלך שמרה: מבחינה משפטית יש פתרונות, נכון שאי אפשר להסתייג, אנחנו עושים את זה בהמון אמנות.
נעמי אלימלך שמרה: אני רק רוצה להגיד דבר אחרון קטן על מה שאמר חבר הכנסת אלון טל, זה נכון שבעצם זה שמצטרפים לאמנות ואני רואה את זה מבחינה רוחבית בתפקיד שלי, זה מאוד מקדם.
נעמי אלימלך שמרה: ישראל בעצם הופכת להיות מקדמת מבחינת סטנדרטיזציה, היא מעלה את הרף וזה מאוד מאוד חשוב למשל אמנת מישל סייבר- שהייתה התנגדות עצומה להצטרף אליה, היום מבחינת פיענוח פשיעה אנחנו במקומות אחרים לגמרי מאז שהצטרפנו לאמנה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, תודה לכולם.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכולם על ההשתתפות ואני רק רוצה להגיד כמה מילים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהדיון הזה חושב באמת תופעה שצריכה להדאיג את כולנו, תופעה של מאבק רציני ושיח שעולה, שיח שמנסה לטרפד ולחסום את השינוי המהותי שקורה פה מבחינת הגנה על זכויות נשים, הגנה על חיי נשים, הגנה מפני אלימות.
עאידה תומא סלימאן: הטענות שהובאו בפניי בעיקרן, לצערי הרב, מתייחסות לנושא שהוא אמנם כן פוגע בסופו של דבר גם כן בנשים, אבל הן טענות שקשורות במיוחד בענייני ההגירה והפליטות והטענות בעיקר מתמקדות שם.
עאידה תומא סלימאן: למרות שמדינת ישראל חתומה על אמנת ההגירה ואני יודעת טוב מאוד שהיא בהרבה מקרים כלל לא מכבדת את החתימה שלה על האמנה הזו והיא לא מבצעת מדיניות שמכבדת את האמנה וממלאת אחרי ההתחייבויות של המדינה לפי האמנה הזו, אבל העניין פתור מבחינה זו.
עאידה תומא סלימאן: כי באמת, זה נמצא שם.
עאידה תומא סלימאן: מה שמדאיג אותי כאשר אני קוראת בסוף המכתב של השרה איילת שקד "..
עאידה תומא סלימאן: עצירת המהלך כעת יהיה קל ופשוט.
עאידה תומא סלימאן: ." כלומר, היא מבקשת לא לשקול, היא מבקשת לעצור את התהליך של החתימה, היא מתנגדת לתהליך של החתימה כאשר היא ממש לא משתמשת בשום טענה שמתייחסת לעניין המאבק נגד אלימות נגד נשים או אלימות במשפחה והיא שמה את כל הנושא הזה, שנוגע בחייהם של משפחות, שנוגע בחייהן של נשים, שנוגע באיזה סוג של חברה ועד כמה אנחנו הנשים נהנה מביטחון גם במרחב הציבורי, אבל בעיקר בתוך הבתים שלנו.
עאידה תומא סלימאן: היא שמה את כל זה הצידה והולכת אך ורק אחרי שיקול אחד, שהוא שיקול מופרך גם הוא וזאת מאחר והמדינה כבר הצטרפה לאמנה הבין לאומית בעניין פליטות והגירה וכן אני אשתמש בזמן הנתון לי לקרוא לשרת הפנים איילת שקד לחזור בה מהמכתב שמתפרש על שמונת העמודים האלה ולא לעצור את התהליך שיביא את המדינה לקבל על עצמה אחריות יותר גדולה בלהגן על הנשים שחיות פה ומי שאיכפת לו מאזרחי ואזרחיות המדינה הזו צריך לעבוד יותר קשה על מנת שיבטיח את ביטחונן האישי גם של הנשים ולבנות חברה שהיא יותר שוויונית, חברה שהיא יותר צודקת ופחות אלימה.
עאידה תומא סלימאן: ככה אני רואה שפועל מי שדואג לאינטרסים של אזרחי מדינת ישראל, ככה עובדים.
עאידה תומא סלימאן: וכל הטענות וכל הניסיונות כאילו לדבר עכשיו ולהציג את זה כאילו שכולם דואגים עכשיו לעניין האלימות, אני לא ראיתי את התנועות האלה יוזמות אפילו יוזמה אחת שמגינה על הנשים מאלימות או הצעות חוק ואני לא רציתי להתייחס להצעת החוק של חבר הכנסת שמחה רוטמן, כי היא בעצם מדברת על הגנה על זכויות רכוש של אנשים שנמצאים בקומה או נפגעים, שעלולים להיות גם נפגעים לאחר התאבדות או לאחר תאונת דרכים – זה לא מאבק באלימות נגד נשים, שלא ישלו אתכן.
עאידה תומא סלימאן: אז תשימו בבקשה את הכוחות שלכן איפה שזה בסופו של דבר יביא תועלת.
עאידה תומא סלימאן: אני מחזקת את שר המשפטים, מר גדעון סער ואני פונה אליו ומבקשת ממנו שבאמת יעלה את זה לדיון בתוך הממשלה ולקדם את זה כמה שיותר מהר.
עאידה תומא סלימאן: בסופו של דבר יהיו הצהרות פרשניות ופרשנות וזה לא חשוב אם אני מסכימה איתן או לא מסכימה איתן, יהיו הסתייגויות ובסופו של דבר – בואו נחכה ונראה מה יהיו התגובות להצהרות האלה ורק אחר כך נקיים עוד דיון אם יהיה בכך צורך.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני מאוד מקווה שלא תהיה שום נסיגה בעמדה הזו וכן שנצליח לקדם את החתימה על האמנה הזו, כדי לנסות באמת להציל עוד חיים אדם ועוד משפחות.
עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה, ולשיוויון מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: היום העשרים וחמישי במאי 2022, ואנחנו היום בנושא נשים בתעשיית הקולנוע בישראל.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לפתוח בכמה מלים.
עאידה תומא סלימאן: הדיון הזה כבר תוכנן כמה וכמה פעמים, ומסיבות רבות נדחה.
עאידה תומא סלימאן: ברור שזה לא שום סימן לחשיבות שאנחנו נותנים לנושא.
עאידה תומא סלימאן: פשוט ימי הכנסת לא ימים כהרגלם.
עאידה תומא סלימאן: או שהרגלם הוא הפך להיות כזה משוגע.
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו הצטרכנו לדחות חלק מהדיונים בגלל ישיבות מליאה ממושכות, עד שעות הבוקר.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהיה ברור מלכתחילה שאנחנו נדבר על תחום עבודה שאין הרבה שיח, או בואו נגיד אין רבים שמתעסקים בלחשוף מה קורה מאחורי הקלעים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו כולנו צורכים קולנוע, כולנו הולכים לראות גם סרטים, וגם צופים ביצירות האומנות של עולם הקולנוע והטלויזיה.
עאידה תומא סלימאן: ורבים מאתנו לא עוצרים לדקה לחשוב איך בכלל יוצרים את זה, ומה קורה בתהליך.
עאידה תומא סלימאן: ואני בטוחה שכל העניין של מעמד נשים בכלל, בחברה, באופן כללי, חוסר השיוויון המגדרי, תופעות של גם ניצול וגם החפצה וגם הטרדה, קיימות.
עאידה תומא סלימאן: כי בסופו של דבר עולם היצירה והאומנות הוא חלק מהעולם שלנו, ותופעות לצערנו הרב שליליות לא יפסחו על העולם הזה.
עאידה תומא סלימאן: ב-2018 בכנסת העשרים קיימנו דיון בוועדה לקידום מעמד האישה, שעסק יותר בנושא של הטרדות מיניות בתעשיית הקולנוע והטלויזיה.
עאידה תומא סלימאן: והתפתח משם גם כל העבודה הטובה, אנחנו דנו בעצם באמנה למניעה וטיפול בתופעת ההטרדות המיניות.
עאידה תומא סלימאן: איגוד מרכזי הסיוע עבד בצורה מאוד יפה, גם בליווי לפיתוח האמנה, אני עדיין זוכרת את הטקס היפה שהתקיים אז, ועדיין זוכרת את כל הארגונים, שהתנגדו לחתימה על האמנה והתנגדו להצטרף לאמנה הזו, וחשבו שזה מיותר.
עאידה תומא סלימאן: בעיניי כאשר מתנגדים לאמנה כזו אף פעם לא מתנגדים בגלל שזה מיותר, אלא בגלל שלא רוצים להתחייב לדבר כזה, עם כל המשמעות שלו.
עאידה תומא סלימאן: עדיין מונח בפניי סיכום שהפניתי בזמנו לשרה, אז היתה מירי רגב, שרת התרבות והספורט, בעניין התופעה ובעניין מעמדן של הנשים בעולם הקולנוע.
עאידה תומא סלימאן: אז המכתב הזה יצא בארבעה עשר בפברואר 2018.
עאידה תומא סלימאן: עד היום לא קיבלתי עליו תשובה.
עאידה תומא סלימאן: אני אפתיע אתכם, אני לא מחכה לתשובה, כבר.
עאידה תומא סלימאן: אז אני שמחה שאתן נמצאות היום, וברוכה המצטרפת חברת הכנסת אבתיסאם מראענה שמגיעה מהעולם הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שגם יש לך מה לשתף אותנו.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ניתן קודם כל לאלה שיזמו, ודיברו איתי, ועם הצוות שלי, ועם צוות הוועדה על הדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לליאור אלפנט, יו"ר פורום הקולנועניות ויוצרות הטלויזיה בישראל.
ליאור אלפנט: תודה.
ליאור אלפנט: אז קודם כל ממש תודה על הדיון הזה בוועדה.
ליאור אלפנט: תודה לחברת הכנסת תומא סולימאן, תודה למנהלות הוועדה, ולחברת הכנסת אבתיסאם מרעאנה שנמצאת פה, תודה לכולם שבאתם.
ליאור אלפנט: אתם משתתפות ומשתתפים בדיון ממש ממש חשוב, שנמצא פה.
ליאור אלפנט: ביקשו מאתנו שכל אחת תציג את עצמה בשביל הפרוטוקול.
ליאור אלפנט: אני ליאור, ואני יושבת ראש פורום הקולנועניות.
ליאור אלפנט: אני גם חברת מועצת התרבות והאומנות במשרד התרבות.
ליאור אלפנט: אנחנו היום נעסוק בדיון שעוסק באמת בנשים בתעשיית הקולנוע.
ליאור אלפנט: ובשביל זה אני רוצה למסגר את הדיון הזה ולדבר על מה אנחנו מדברות כשאנחנו מדברות.
ליאור אלפנט: ואנחנו נעשה את זה בעזרת דו"ח שאנחנו כתבנו בשנה שעברה, אני, יחד עם ד"ר יעל חסון, שנמצאת פה, ונגה דגן בוזגלו ואתי כהן אטיאס ממרכז אדווה, דו"ח שהצליח להתקיים בזכות תרומה של קרן פרידריך אברט, יהודית סטלמך שנמצאת פה, ובזכות איגוד הבמאיות והבמאים.
ליאור אלפנט: והדו"ח הזה בעצם מספר לנו, עשינו סקירה, של אי שיוויון מגדרי בתעשיית הקולנוע, כי זה משהו שאנחנו כולנו יודעות ויודעים שקיים.
ליאור אלפנט: אבל בעצם אף פעם לא היה ממוספר.
ליאור אלפנט: אף פעם לא היו באמת נתונים.
ליאור אלפנט: אז אני אתחיל ואעשה את זה במהרה, כדי לתת לכל שאר הנשים החשובות שנמצאות פה גם לדבר.
ליאור אלפנט: אז בעצם אני רוצה להסביר שכשאנחנו מדברות על אי שיוויון מגדרי אנחנו מדברות על אי שיוויון מגדרי בתעשייה עצמה.
ליאור אלפנט: דבר ראשון שתמיד אומרים – אבל אין מספיק נשים, הן לא רוצות, הן לא באות, אין פוטנציאל בשדה.
ליאור אלפנט: אז זה פשוט לא נכון.
ליאור אלפנט: הסטודנטים והסטודנטיות בבתי הספר לקולנוע, זה רק מראה חמש שנים, בדוקטורט שלי אני מראה עשרים שנה, חמישים-חמישים.
ליאור אלפנט: הבעיה מתחילה אחר כך.
ליאור אלפנט: אני מתכוונת לבוגרים שעושים סרטי גמר.
ליאור אלפנט: לא סתם בוגרים, אלא אנשים, נשים, סטודנטים וסטודנטיות, במאיות ובמאים של סרטי גמר.
ליאור אלפנט: זאת אומרת יש נשים.
ליאור אלפנט: אבל אנחנו מגיעות למצב שבו שבע עשרה שנה הנתונים מראים שכשאנחנו מסיימות את בתי הספר המצב מחריד.
ליאור אלפנט: בקולנוע עלילתי נשים מהוות רק חמישה עשר אחוז מהבמאיות.
ליאור אלפנט: שמונה עשר אחוז מהתסריטאיות, שלושים ושמונה אחוז מהעורכות, ורק שני אחוז מהצלמות.
ליאור אלפנט: השני אחוז האלה, זה מדובר בשתי נשים.
ליאור אלפנט: שלוש.
ליאור אלפנט: בקולנוע התיעודי המצב יותר טוב, אנחנו כבר רואות שלושים וארבע אחוז במאיות.
ליאור אלפנט: זה עדיין לא מספיק טוב.
ליאור אלפנט: הדבר מתבטא כמובן בתקציבים.
ליאור אלפנט: רק שישה עשר אחוז מתקציבי הקולנוע העלילתי מגיעים לנשים.
ליאור אלפנט: למה זה חשוב, כי הבימוי הוא משליך על כל הסט של הצילומים.
ליאור אלפנט: אנחנו הוכחנו מעבר לכל ספק, שמי שנמצא כבמאי או כבמאית יודע שככל שיש יותר נשים שמביימות, ככה יש יותר נשים על הסט.
ליאור אלפנט: והפוך, ככל שיש יותר גברים ככה יש פחות נשים על הסט.
ליאור אלפנט: זה מגיע למצבים של אפס נשים.
ליאור אלפנט: אין אף אישה.
ליאור אלפנט: חוץ מהמאפרת.
ליאור אלפנט: המאפרת היא אישה, אנחנו נדבר על זה גם עוד מעט.
ליאור אלפנט: אחת הסיבות שאמרו לנו תמיד זה למה שיהיו יותר נשים, הן לא מגישות לקרנות.
ליאור אלפנט: נכון, הן מגישות הרבה פחות.
ליאור אלפנט: אתן יכולות לראות פה, האחוזים הם מחרידים, שבע עשרה אחוז בלבד מגישות, או שבעה אחוז.
ליאור אלפנט: המספרים מאוד קטנים.
ליאור אלפנט: אבל יש לזה סיבות.
ליאור אלפנט: החברות שלי פה ידברו על הסיבות האלה יותר מאוחר.
ליאור אלפנט: פרסי אופיר זה הפרסים של תעשיית הקולנוע בישראל.
ליאור אלפנט: הפרסים האלה הם מאוד חשובים, כי הם מוכיחים לנו מעבר לכל ספק שיש בידול תעסוקתי בשדה.