GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בת אל באדי: אנחנו מסתמכים לא על חוק איסור צריכת זנות, כי הוא מדבר על צריכה או הימצאות במקום.
בת אל באדי: אבל יש לנו את החוק שמדבר על חוק סמכויות לשם מניעת ביצוע עבירות באינטרנט, במרחב הרשתי.
בת אל באדי: אנחנו כן סגרנו - - -
עאידה תומא סלימאן: כן, וקיימנו דיון על זה ואנחנו יודעים באיזו רמה הביצוע והאכיפה.
בת אל באדי: משטרת ישראל סגרה אתרים באמצעות בית משפט מחוזי - -
בת אל באדי: - - ואנחנו נמשיך לסגור גם בעתיד.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לנציגות שישבו בסבלנות רבה.
עאידה תומא סלימאן: נעמה ריבלין, מנהלת סלעית.
עאידה תומא סלימאן: אחריה – נציגה מארגון ארגמן.
עאידה תומא סלימאן: כן, נעמה.
עאידה תומא סלימאן: נעמה, אני מאוד מבקשת בצורה מרוכזת וקולעת.
נעמה ריבלין: אני אעשה את זה מאוד מאוד קצר.
נעמה ריבלין: דיון מאוד חשוב, אני חושבת שהוא רק מעלה על קצה המזלג את כל הסוגיות שצריך עוד לדבר עליהן, ואני אשמח לקיים דיון מעקב נוסף כזה.
נעמה ריבלין: חשוב לי להתחיל דווקא עם אמירה משמעותית שמירי מוסקוביץ ציינה.
נעמה ריבלין: אנחנו רואים עלייה מאוד משמעותית בפנייה באופן די סיסטמתי וקבוע בכל שלוש השנים האחרונות.
נעמה ריבלין: אני מניחה שגם לקורונה ולמשבר הקורונה יש משמעות וזה לא רק החוק, אבל החוק הזה ייצר גם טלטלות בשטח, ואנחנו רואים עלייה משמעותית הדרגתית כל הזמן בפניות לשירותי הטיפול שלנו ואנחנו בתפוסה מלאה, אפילו עם בקשה לרשימות המתנה, ואנחנו מבקשים גם להגדיל את התקציב ואת המסגרות שלנו לשנים הבאות.
נעמה ריבלין: כן חשוב לי לנסות להבין מה באמת קורה, כי מירי דיברה על הנושא של התחייבות כספית לאורך שנה, אבל אנחנו יודעים שהשנה, למשל אופק נשי בבאר שבע, היחידות האלה לא היו בתפוסה מלאה, ובסופו של דבר שיטת ההתחשבנות – בסופו של דבר, כסף לא יגיע ליעדו כי המקומות לא היו בחלקם פעילים במהלך השנה.
נעמה ריבלין: מה יהיה עם התקציב הלא מנוצל שכן חיכה בהתחייבות לסוף שנה והוא לא נוצל מסיבות כאלו או אחרות שקרו בשטח?
נעמה ריבלין: אני מנסה להבין אם זה חוזר לאוצר, זה חוזר לאותה מסגרת?
נעמה ריבלין: זה לא משהו שאנחנו מצליחים להבין.
נעמה ריבלין: אני חושבת שלעודפים האלה, אם הם לא נוצלו, יש הרבה משמעות מה לעשות במסגרות שכן פועלות ומחכות להגדלת התקציב, אז אני מעלה את זה כאן.
נעמה ריבלין: לגבי הנושא של ההרחבה של השירותים, אני שמה את זה על השולחן – כן, יש צורך להרחיב גם את השירותים הקיימים כי יש יותר פניות.
עאידה תומא סלימאן: הכסף שלא מנוצל בגלל חוסר בתפוסה, מה עושים איתו?
עאידה תומא סלימאן: עודף.
מירי מוסקוביץ: הכסף שלא מנוצל חוזר לאוצר, ועודפים חוזרים אלינו.
מירי מוסקוביץ: לא במלואם, אבל חוזרים חזרה.
עאידה תומא סלימאן: לשנה שאחריה.
מירי מוסקוביץ: כן, לשנה שאחריה.
עאידה תומא סלימאן: אז חלק מה-39 מיליון, חלק מזה זה עודפים, לא רק התחייבויות?
מירי מוסקוביץ: מה-39 של - - -
עאידה תומא סלימאן: של השנה הזו.
מירי מוסקוביץ: של השנה הזו?
מירי מוסקוביץ: מה שלא נוצל, כמו שאמרה נעמה, באופק נשי למשל, אם היו בהוסטל במקום 12 נשים רק שמונה, אז ארבע נשים שלא עשו עליהן - - - הם לא יוכלו לקבל עליהן את הכסף, כי הנשים לא היו שם.
מירי מוסקוביץ: אז אם הוקצב להם X כסף - - -
עאידה תומא סלימאן: הם לא יקבלו את זה פשוט.
עאידה תומא סלימאן: המשרד יתייחס לזה ככסף שאפשר לחלק אותו ב-2022 אולי לפרויקטים אחרים, נכון?
מירי מוסקוביץ: כל הכסף שיחזור אלינו ילך למען האוכלוסייה, זה לא הולך למקום אחר.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, זה מה שאמרתי במילים אחרות.
מירי מוסקוביץ: כן, כן, בסדר גמור, אנחנו מסכימות.
עאידה תומא סלימאן: אני לא תמיד תוקפת.
עאידה תומא סלימאן: הנה, קיבלת תשובה.
עאידה תומא סלימאן: הם ישתמשו בזה מתוך התקציב - - -
נעמה ריבלין: זה לא חוזר לאוצר, זאת השאלה, זה חוזר למשרד הרווחה?
עאידה תומא סלימאן: חוזר לאוצר וחוזר למשרד.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, האוצר מיודע עליו כדי לחלק את העוגה מחדש, זה מה שקורה.
עאידה תומא סלימאן: אפרת רובינשטיין מארגמן.
אפרת רובינשטיין: תודה ושלום לכולן.
אפרת רובינשטיין: אפרת מארגמן ורומי כאן, מנכ"ליות שותפות.
אפרת רובינשטיין: אני אקריא משהו ממש קצר, ורומי, אם אפשר, כמה מילים רק להרחבה.
אפרת רובינשטיין: אני מעוניינת להקריא תמלול שיחה בין לינור אברג'יל, מנכ"לית טרנסיות ישראל ובין פטמה, עובדת מין.
אפרת רובינשטיין: השיחה התקיימה אתמול בבוקר בשעות הבוקר בתחנה המרכזית בזמן פעולת פשיטה משטרתית, היא גם מתועדת.
אפרת רובינשטיין: לינור שואלת את פטמה: כמה זמן את עובדת כאן?
אפרת רובינשטיין: פטמה: בתחנה המרכזית?
אפרת רובינשטיין: זה כבר ארבע שנים כמעט.
אפרת רובינשטיין: לינור: רציתי לדעת, מאז החוק אתן מרגישות שהשוטרים פוגעים בכן יותר?
אפרת רובינשטיין: האם זה פוגע יותר בעבודה, האכיפה עצמה, זה שהם נמצאים כאן?
אפרת רובינשטיין: פטמה: כמעט ואין עבודה בתקופה האחרונה.
אפרת רובינשטיין: כל חצי שעה הם מגיעים לפה, כל עשר דקות לפעמים גם, אוכפים את החוק ונכנסים עם מצלמות לפעמים, בלי התראה, לא דופקים בדלת, דוחפים אותה וזהו.
אפרת רובינשטיין: לינור: יש לכן זמן לצאת להתלבש?
אפרת רובינשטיין: פטמה: ממש לא.
אפרת רובינשטיין: לינור: אתן יוצאות ככה איך שאתן?
אפרת רובינשטיין: פטמה: ממש ככה.
אפרת רובינשטיין: לינור: ואת קיבלת דוח?
אפרת רובינשטיין: פטמה: כן, על מסיכה.
אפרת רובינשטיין: לינור: אז הדוחות שאתן מקבלות זה על מסכות עכשיו?
אפרת רובינשטיין: בגלל מסיכה קיבלת דוח?
אפרת רובינשטיין: כמה הדוח שלך?
אפרת רובינשטיין: פטמה: 1,000 שקל.
אפרת רובינשטיין: לינור: 1,000 שקל דוח.
אפרת רובינשטיין: הבנתי.
אפרת רובינשטיין: בעינינו זו התעללות בחסות החוק.
אפרת רובינשטיין: בהמשך למה שהמשטרה אמרה, אם יש כל כך התמקדות באזור המרכז, אז כנראה שההתמקדות היא בנתינת דוחות על מסיכה לנשים האלה.
בת אל באדי: אם יורשה לי על ידי היושבת-ראש, אני אשיב לך בסוף.
אפרת רובינשטיין: רומי חייבת בבקשה להרחיב את זה.
אפרת רובינשטיין: פליז.
רומי לוי: היי, אני רומי.
רומי לוי: אני מנסה להבין – שמעתי כל מיני דברים פה.
רומי לוי: יש כאלה שאני יותר מסכימה איתם, היום, אני חייבת לציין, הייתי מאוד מבסוטית ממך.
עאידה תומא סלימאן: אני משתדלת בכל פעם שתהיו יותר מבסוטים.
רומי לוי: התלונות שיש לך, גם יש לי.
רומי לוי: אז אמרתי: הו, כל הכבוד.
רומי לוי: מבחינת מענים והכול, אני עם עאידה לגמרי.
רומי לוי: אני לגמרי איתך.
רומי לוי: מבחינת זירות הזנות, של איתור זירות הזנות, לא כל כך הבנתי את הקטע של האיתור – רוצים למצוא נשים שלא רוצות שימצאו אותן, שהן מתחת לרדאר, זה מה שאני מבינה.
רומי לוי: אוקיי.
עאידה תומא סלימאן: זה לא למצוא את הנשים, זה למצוא את הצורכים שהם עוברים על החוק כאשר הם צורכים זנות.
עאידה תומא סלימאן: אחרת איך אוכפים את החוק?
עאידה תומא סלימאן: בדיוק כמו לחפש גנב – לא תמיד הגנב רוצה שיתפסו אותו, לא?
רומי לוי: אני לא מסכימה כל כך עם ההשוואה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, את לא מסכימה.
עאידה תומא סלימאן: אני עשיתי השוואה בין הגנב לבין צורך הזנות, ואני עדיין חושבת שאפילו עשיתי עוול לגנב.
אפרת רובינשטיין: לינור שואלת את השוטרת האם השוטרת מודעת שלפי ההכשרה שוטר חייב לבוא עם עובדת סוציאלית?
אפרת רובינשטיין: השוטרת מבטלת את דבריה ואומרת: אנחנו לא צריכים.
עאידה תומא סלימאן: יש דבר כזה בחוק?
אפרת רובינשטיין: בהכשרות יש.
עאידה תומא סלימאן: אין חובה בחוק שהם יגיעו עם עובדות סוציאליות.
רומי לוי: מה זאת אומרת?
רומי לוי: אז על מה היו ההכשרות?
אפרת רובינשטיין: אז על מה היו ההכשרות?
אפרת רובינשטיין: בדיוק.
בת אל באדי: אני יכולה להתייחס?
בת אל באדי: אני יכולה להגיד שההכשרה מתייחסת – וגם יש לנו נוהל שמתמקד בחוק איסור צריכת זנות על הרגישות שצריך לגלות עם האוכלוסיות העוסקות בזנות.
בת אל באדי: אין שום דרישה - - -
אפרת רובינשטיין: והרגישות היא לתת להן קנס של 1,000 שקל על מסיכה.
עאידה תומא סלימאן: שנייה, שנייה, זה לא מתנהל ככה.
עאידה תומא סלימאן: זה לא מתנהל.
עאידה תומא סלימאן: קודם כל, הנוסח של החוק לא מחייב צירוף עובדת סוציאלית לכל פשיטה או מבצע שהם עושים באכיפת החוק.
עאידה תומא סלימאן: כך שזה לא מחויב.
עאידה תומא סלימאן: אני ראיתי את הסרטון ששלחתם, והשוטרת ענתה נכון.
עאידה תומא סלימאן: הדבר השני, בעניין הדוחות על מסיכות, אני מאוד מקווה שהדוחות האלה הם לא חלק מה-1,600 שדיברת על הדוחות שכבר עשיתם.
עאידה תומא סלימאן: זה כולל דוחות על מסיכות?
בת אל באדי: ממש לא.
בת אל באדי: בוודאי שלא.
בת אל באדי: אני רוצה לומר ולהתייחס במשפט ולהגיד שגם בהכשרות שאנחנו נותנים לשוטרים האוכפים וגם בנהלים הקיימים יש סופר רגישות ובקשה להתייחס לאוכלוסיות בזנות בצורה מאוד מאוד רגישה, מאוד מאוד מכילה, לא פוגענית, לא שימוש במילות גנאי למיניהן.
בת אל באדי: אני חייבת לומר שדווקא על זה הם שמים מאוד דגש, ודווקא מניסיון שאנחנו שמענו על שוטרים שנחשפים ובאים במגע עם אותן אוכלוסיות, הן מספרות על כל הקשיים: הם טוענים שפוגעים להם בפרנסה, שהם לא מקבלים מספיק כלים כדי להתקדם.
בת אל באדי: אז מאוד מאוד קשה לי האמירה הזאת.
בת אל באדי: ולעניין הדוחות אני רוצה לומר שאם אתם מכירים מקרה ספציפי – אגב, אנחנו במשא ומתן ומדברים על זה כל הזמן עם אור אבו מהמטה, שאם יש מקרה ספציפי שאתם יודעים שאישה קיבלה מסיכה במסגרת אכיפה של צריכת זנות, בבקשה תיגשו אלינו, אנחנו נבחן כל מקרה לגופו, ואם יש מקרה שהדוח ניתן שלא בהצדקה, אז אנחנו נדאג לבטל אותו.
אפרת רובינשטיין: אז עכשיו אותה אישה שנמצאת שם בסיטואציה הזו צריכה לעבור איזושהי סחבת בירוקרטית על קנס שהיא קיבלה על מסיכה במסגרת העבודה שלה.
בת אל באדי: אני אתייחס ואומר שאם היא לא עטתה מסיכה, יכול להיות שהיא כן זכאית לדוח.
בת אל באדי: אנחנו לא יודעים, כל מקרה לגופו.
בת אל באדי: משטרת ישראל - - -
אפרת רובינשטיין: זאת הרגישות?
עאידה תומא סלימאן: עטתה מסיכה איפה?
בת אל באדי: איפה – אני לא מכירה את המקרה.
עאידה תומא סלימאן: זה חלק מהרגישות – למה צריך להתעסק, בעיניי, בעת אכיפת החוק הזה בעניין אם היא עטתה מסיכה או לא עטתה מסיכה?
בת אל באדי: אז אני אומרת, כל מקרה לגופו.
בת אל באדי: אני לא מכירה את המקרה שעליו היא מדברת.
עאידה תומא סלימאן: אני כנראה אצטרך לפנות – קודם כל צריך להפסיק את הפעילות הזו.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שזה לא בידיים שלך.
עאידה תומא סלימאן: חלק מהרגישות הוא לא - - -
בת אל באדי: אנחנו לא יודעים, גברתי היושבת-ראש - - -
עאידה תומא סלימאן: שנייה גברתי, אני מדברת.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שזה לא בהחלטה שלך, אבל כנראה צריך להוציא איזושהי הוראה שכאשר פושטים על דירה, או על מקום שמתנהל בו עניין של צריכת זנות, זה לא הזמן להפיק דוחות על מסיכות.
בת אל באדי: אבל יש הוראה כזאת, זה חלק מהנוהל.
בת אל באדי: אני פשוט לא יודעת על איזה מקרה ספציפי היא מדברת.
עאידה תומא סלימאן: אז אני חושבת שהגיע הזמן שנגיד בצורה מאוד מפורשת שאפשר לבטל את הדוחות האלה, וכל אישה תוכל – או מישהי שקיבלה דוח כזה – לפנות לבטל.
עאידה תומא סלימאן: אני אפנה ואני אבקש לקבל כתובת שתפורסם איפה אפשר לפנות ואיך כדי לבטל את הדוח הזה.
עאידה תומא סלימאן: 1,000 שקל זה לא משהו שבא בקלות.
אפרת רובינשטיין: תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: אור אבו מהמטה.
עאידה תומא סלימאן: כמה שיותר מהר, אני רוצה לסיים בעוד שש דקות.
אור אבו: שלום, תודה רבה.
אור אבו: אני אעשה את זה הכי ענייני שאפשר.
אור אבו: היו הרבה נושאים שרציתי להגיד, חלקם כבר נאמרו.
אור אבו: אני אדבר על הנושא הכי חשוב בעיניי, הנושא של התקציבים.
אור אבו: אם אני מנסה לתמצת את זה לשורה-שתיים, מבחינתנו הדבר הכי חשוב זה שהתקציבים בפועל יגיעו לארגונים.
אור אבו: אנחנו רואות את הכוונות ואת המאמצים שהמשרד עושה, וגם תוכניות שעתידות לקום, או התחייבויות שהמשרד משריין, אבל בסופו של דבר, אם הכסף לא מגיע לשטח, אם יש ארגונים שמחכים כבר חודשים לקבל את המימון על הכסף שהם הוציאו – וזה משהו שקורה בפועל, יש ארגונים שעדיין לא קיבלו את כל הכספים שלהם מהשנה הקודמת – זה חמור מאוד.
אור אבו: עוד דבר זה העניין של שינוי שיטת התקצוב.
אור אבו: המכרזים החדשים שקמו למסגרות שינו את שיטת התקצוב וגרמו לזה שהרבה יותר קשה לקבל כסף על מה שהארגונים מוציאים בפועל.
אור אבו: אז עם כל הכבוד לזה שיש התחייבויות ולזה ששריינו את הכסף, אם בסופו של דבר השנה תסתיים והכסף לא יגיע לארגון, אבל הארגון פעל לאורך כל השנה ועשה את כל שביכולתו כדי לתת מענה לאוכלוסיות בזנות, זה הלכה למעשה ייבוש הדרגתי של הארגונים.
אור אבו: זה מבחינתנו הדבר הכי חשוב.
אור אבו: אני אנצל את זכות הדיבור שלי לעוד משהו.
עאידה תומא סלימאן: אני כבר נתתי לנציגה שלכם שהייתה פה, ואני נתתי לך.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכיסינו כמעט את הכול.
אור אבו: על חינוך אף אחד לא אמר מילה.
עאידה תומא סלימאן: על החינוך אני יודעת, היה צריך להגיד על הנושא הזה, שלצערי אין לנו מידע.
אור אבו: רק להבין את הטעות.
עאידה תומא סלימאן: לא, זה עלה ועידו התייחס לזה בדוח של הממ"מ.
עאידה תומא סלימאן: יש לנו נציגים של משרד החינוך?
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נבקש מנציגת משרד החינוך להגיד כמה מורים כבר עברו את הלומדות שהם פיתחו, ואם יש לומדות במגוון השפות, וגם על התוכנית שהם מבצעים בבתי הספר.
עאידה תומא סלימאן: אומנם יכול להיות שצריך דיון מיוחד על הנושא הזה כי אני יודעת מה התשובה תהיה – אחת מהתוכניות של כישורי חיים זה על הנושא של מאבק בזנות.
עאידה תומא סלימאן: אני יכולה בעל פה לשנן.
מירי מוסקוביץ: גברתי, אני יכולה רק לענות להערה של אור לגבי הכספים?
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא, חכי.
עאידה תומא סלימאן: יש לנו נציגת משרד החינוך?
עאידה תומא סלימאן: איריס?
איריס בן יעקב: גברתי, אני לא אפרט לך את מה שאני מפרטת בכלל בוועדות, גם על שיעור כישורי חיים.
איריס בן יעקב: אנחנו בחרנו להתמקד בשני דברים שמבחינתנו הם מענים שלא היו לנו וחשבנו שהדבר הכי חשוב הוא קודם כל איתור וזיהוי, ואת יודעת כמה אנחנו מדברות על זה.
איריס בן יעקב: עד היום האיתור והזיהוי – בכלל, כל יחידת הידע נעשית בתיווך של היועצת, ואז עלה הנושא, השאלה שלך לאורך כל הוועדות איך אנחנו יודעים שזה מתבצע, ואם יש בתי ספר שאין יועצות?
איריס בן יעקב: הפעם ביקשנו לפתח יחידות ידע שמועברות ישירות למורים, לצוותי החינוך, במטרה שככה נגיע לקהל רחב יותר.
איריס בן יעקב: לא מזמן סיימנו לפתח את יחידות הידע, זה לוקח זמן לפתח יחידות ידע, היא כוללת איזושהי הרצאה, פנייה למורים על החשיבות של איתור וזיהוי, ועל המקום שלהם באיתור וזיהוי, וקצת על התופעה.
איריס בן יעקב: עשינו סרטון על case-study, ממש איזשהו מקרה.
איריס בן יעקב: בשתי השפות.
איריס בן יעקב: סוריידה מעבירה בסרטון בערבית.
איריס בן יעקב: לוקח הרבה זמן לפתח יחידות ידע כאלה – כמובן שזה צריך לעבור אישורים וכולי וכולי – סיימנו אותן וכרגע אנחנו בקשר עם מנהלי אגפי הגיל לראות איך זה מגיע.
איריס בן יעקב: כל יחידת ידע כוללת גם בשפות השונות וגם בהתייחס לגילאים השונים.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, זה עוד לא עבר למורים.
איריס בן יעקב: זה לא עבר למורים, כרגע זה עובר לאנשי המקצוע שלנו להטמעה, לחשיפת הנושא, וזה יעבור בהמשך כמובן למורים ללא תיווך של יועצת או אנשי מקצוע.
איריס בן יעקב: אני אשמח להראות לך את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני אשמח גם כן לראות את זה, אני אשמח לדעת מתי זה יגיע בסופו של דבר, מה הצפי?
עאידה תומא סלימאן: מתי זה יגיע למורים?
איריס בן יעקב: אני מקווה שהשנה, ברגע שנחשוף את זה לכל אנשי המקצוע שלנו, בשנה הבאה אנחנו נעשה תוכנית עבודה מסודרת על איך זה מגיע למורים.
איריס בן יעקב: וכמובן, כמו שאמרתי, עשינו יחידות ידע שונות לגנים, ליסודי ולחטיבה העליונה.
עאידה תומא סלימאן: איריס, התוכנית הכוללת של אכיפת החוק שכללה גם את הפעילות של משרדכם הסתיימה כבר, שלוש שנים עברו, או שאני טועה?
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו עדיין מדברים על עוד שנה?
איריס בן יעקב: לא, לא, רגע, אני רוצה לעשות סדר.
איריס בן יעקב: קודם כל, אנחנו לא חיכינו, עם כל הכבוד, לוועדה כדי לעסוק במיניות ובמיניות בריאה ולהכניס בתוך - - -
עאידה תומא סלימאן: הוועדה לא מדברת על מיניות.
עאידה תומא סלימאן: זנות זו לא מיניות.
איריס בן יעקב: אנחנו היינו בתתי הוועדות, ובסופו של דבר החלטנו שהתפקיד של המשרד הוא לעסוק בכל מה שקשור למודעות והסברה, ולא לגשת לילדים ולדבר איתם ישירות על זנות, אלא לדבר על מיניות בריאה ובתוך כך להכניס אלמנטים של פיתוי, של התנהגות מינית בריאה, של התנהגות מינית ברשת.
איריס בן יעקב: כל השיעורים האלה שאני מדברת עליהן, כולל יחידה סלקטיבית שממש מדברת על התנהגות סיכונית מינית, זה מועבר בשיעור כישורי חיים.
איריס בן יעקב: מעבר לזה, ביקשנו לעשות עוד שני דברים שמבחינתנו היה חסר בהם: אחד, יחידות של איתור וזיהוי ללא תיווך של יועצות חינוכיות, זאת אומרת שיגיעו ישר למורים, ואז אנחנו מגיעים להרבה קהלי יעד.
איריס בן יעקב: יחידה שנייה כוללת יחידות הסברה למורים על מיניות בריאה.
איריס בן יעקב: על כל האלמנטים של מיניות בריאה.
איריס בן יעקב: דרך אגב, בתוך האיתור והזיהוי הכנסנו גם איתור וזיהוי, ממש כלים איך מורים יכולים לאתר ילדים שעוסקים בזנות.
איריס בן יעקב: יש כל מיני סימנים, עשינו את זה בזמנו עם ארגון עלם ביחד והכנסנו את הסימנים האלה ליחידות האלה.
עאידה תומא סלימאן: אני קטונתי מלהתעסק בענייני חינוך, אבל למען האמת, אני לא מבינה איך הנושא קשור למיניות.
עאידה תומא סלימאן: אבל איך הכנסתם את הנושא, ואיך אפשר להכניס את הנושא של זנות לתוך מיניות בריאה?
עאידה תומא סלימאן: אני אקבל את התוכנית ואחר כך אני אגיב.
איריס בן יעקב: אני רוצה להגיד שבכלל המגמה והמדיניות היא לא לדבר רק על הפגיעה, היא לדבר על כל הרצף.
איריס בן יעקב: זאת אומרת, להתחיל ממיניות בריאה.
איריס בן יעקב: לא נכון להיכנס לכיתה ולדבר ישר על פגיעות, זה לא נכון.
איריס בן יעקב: דרך אגב, גם קבוצות - - -
עאידה תומא סלימאן: אני לא מדברת שצריך להיכנס ולעשות את זה על ההתחלה, בואי נחסוך את הדיון עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לראות את התוכנית ואחר כך להתייחס.
עאידה תומא סלימאן: זה לא אומר - - -
איריס בן יעקב: אנחנו נשמח לבוא ולהציג אותה.
עאידה תומא סלימאן: אז אולי כדאי שאנחנו נעשה דיון על זה.
איריס בן יעקב: יש לנו תוכנית חדשה לתלמידים, לא במסגרת התקציב של הוועדה.
איריס בן יעקב: תוכנית חדשה שנקראת "לצמוח ולגדול" ליסודי, יש לנו תוכנית חדשה לחטיבת הביניים ולחטיבה העליונה.
איריס בן יעקב: נשמח מאוד לבוא להציג אותה, זה כולל את כל הנושאים שאנחנו מדברים עליהם גם בוועדות השונות בכנסת.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נשמח לראות את זה, אולי נקדיש לזה דיון מיוחד על כל התוכניות שקיימות בעניין שוויון מגדרי ועל כל מה שמשתמע בעניין אלימות ואלימות מינית.
עאידה תומא סלימאן: רק כדי לא להגיד שמנעתי ממישהי לדבר – אני רגילה בדרך כלל בישיבות האלה שאומרים שאני מונעת – לינור אברג'יל, טרנסיות ישראל.
לינור אברג'יל: לצערי, שוב פעם אנחנו הטרנסיות נדחקות כנראה לסוף.
עאידה תומא סלימאן: אם אני נותנת זכות דיבור, יש עליי ביקורת, אם אני לא נותנת, יש עליי ביקורת.
עאידה תומא סלימאן: לינור, דברי.
לינור אברג'יל: חברת הכנסת, אני לא מבקרת אותך, אני רק אומרת מה היחס של האוכלוסייה כלפי טרנסיות בישראל.
לינור אברג'יל: אני רציתי לקשר את זה גם למענים שיש בעניין הזה.
לינור אברג'יל: ב-9 ביולי פורסם המכרז למענים לטרנסיות.
לינור אברג'יל: לפי מה שמירי מוסקוביץ' אומרת, ב-28 בפברואר הלנת החירום רק תיפתח, זה כבר כמעט שנתיים שטרנסיות לא קיבלו מענה בשום מקום.
לינור אברג'יל: רציתי לציין גם את מה שאפרת אמרה.
לינור אברג'יל: אתמול אני לקחתי עדויות מהבנות לגבי האכיפה של נשים וטרנסיות.
לינור אברג'יל: טרנסיות מספרות מעדויות שהן נאלצות לעמוד מול שוטרים עירומות כדי להודות שהגבר שנמצא איתן הוא לקוח, ורק ככה הן משתחררות כשזו אכיפה בזנות רחוב.
לינור אברג'יל: רציתי לציין שיש מענים במשרד הרווחה שלצערי, לא היו מותאמים לנשים טרנסיות.
עאידה תומא סלימאן: מה המשפט הזה?
עאידה תומא סלימאן: לא הבנתי אותו.
לינור אברג'יל: מה לא הבנת?
עאידה תומא סלימאן: שנאלצים לעמוד מול שוטר.
לינור אברג'יל: השוטרים עוצרים את הנשים הטרנסיות במכוניות כשהן נמצאות בזירות הזנות.
לינור אברג'יל: אלו לא מכונים, אלו מכוניות בזנות רחוב.
לינור אברג'יל: השוטרים אומרים להם לצאת מהרכב, ללקוח ולטרנסית שעובדת.
לינור אברג'יל: הם עומדים מול השוטר ערומים מול מצלמת הגוף שלהם – זה מעדויות, מה שאני אומרת, אני לא הייתי שם – והבנות נאלצות להגיד שהבחור שנמצא איתן הוא לקוח על מנת שאותו אדם יקבל קנס על צריכת זנות, ורק אז הן משתחררות מהשוטר שייתן להן להמשיך לעבוד במקום.
לינור אברג'יל: אתמול באכיפה זו לא הייתה הוראה שצריכה להיות עובדת סוציאלית, זו הייתה הוראה שהשוטרות צריכות להציע טיפול סוציאלי לאותן נשים, שגם בווידאו מראים שהן אומרות שהן לא מקבלות את ההצעות האלו, וגם, כמו שאתם יודעים, הדוחות - - -
עאידה תומא סלימאן: את הווידאו אני ראיתי, השאלה לשוטרת הייתה האם אתם לא יודעים שצריך שתהיה אתכן עובדת סוציאלית?
עאידה תומא סלימאן: אני ראיתי את הווידאו.
לינור אברג'יל: נכון, גם להציע טיפול סוציאלי לאותן נשים.
לינור אברג'יל: מסתבר שכמו תמיד, אותן נשים בסוף נענשות – אם זה דוח על מסיכה, או דוח על עמידה בכביש, או דוחות כאלה ואחרים.
לינור אברג'יל: אנחנו ביקשנו והתרענו מול המשרד לביטחון פנים לא פעם ולא פעמיים, מול השר לביטחון פנים, לביטול תיקים שנמצאים במשטרה שלא הגיעו לחנינות.
לינור אברג'יל: רציתי לציין רק עוד דבר אחד – יש את התוכנית של SFI, שזה אג"ח חברתי למציאת עבודה לנשים טרנסיות.
לינור אברג'יל: האג"ח הזה הופל על ידי משרד האוצר.
לינור אברג'יל: אז אם מדברים על תקציבים וניצול תקציבים, אני חושבת שקודם כל צריך לטפל בעניין הזה מה הסיבה שנשים טרנסיות מגיעות למעגל הזנות, וצריכים לטפל בסיבה ולא בתוצאה, כי התוצאה היא בסופו של דבר נשים שיהיה להם קשה נורא לצאת ממעגל הזנות לעבודות כמו עבודות בפארמים ובחניות בגדים.
לינור אברג'יל: ועוד דבר אחד קטן ואחרון, בתחילת הוועדה דיברה שחף, היא ראיינה 40 נשים בנטוורק שלה.
לינור אברג'יל: בסקר הלאומי ראיינו 600 נשים, שזה מגוון רחב, והגיעו לתמונה מורכבת לחלוטין.
לינור אברג'יל: צריכים לצאת מנקודת הנחה שנשים שמגיעות למעגל הזנות לא בהכרח מגיעות מפגיעה מינית – עוני הוא אחד הסיבות העיקריות של ירידה למעגל הזנות, ועד שלא יטפלו בעוני, לא תהיה אפשרות לטפל בכל מעגל הזנות כמו שאנחנו רוצות וחולמות.
לינור אברג'יל: תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שגם בדיון הזה שאלנו והתעניינו מה מתפתח בנושא של המענים והתוכניות לטיפול בטרנסג'נדרים ממעגל הזנות.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהיה נחוץ לנו לעבור על הסקירה הזו ולבדוק איפה קיימות הבעיות עדיין בטיפול בנושא הזה, גם בנושא האכיפה.
עאידה תומא סלימאן: אני הבנתי שכנראה יש תוכניות של המשרד.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נפנה לשר ונבקש לדעת מה התוכניות בעניין האכיפה בפריסה הארצית.
עאידה תומא סלימאן: את אמרת שיש חקירות שמתקיימות שבסופן יירשם הדוח.
עאידה תומא סלימאן: זה אומר שאלו לא מקרים של סיירים שהגיעו לזירה ונתנו דוחות במקום, אלא אתם מדברים על סוג של דירות או משהו כזה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נפה לשר לבט"פ ונבקש לדעת מה התוכניות שלהם בעניין של אכיפת החוק בפריסה ארצית, איך זה עלול להתנהל או מתוכנן להתנהל בשנה הזו.
עאידה תומא סלימאן: אומנם אנחנו מציינים לטובה את העלייה באכיפה שהייתה עד עכשיו, ואני מקווה שימשיכו עם זה, אבל אני עדיין מודאגת מהגיבוי של תוכניות לשיקום שאמורות להתלוות לעניין האכיפה.
עאידה תומא סלימאן: אם תתוגבר האכיפה יותר ויותר – ואנחנו יודעים שקו העוני כלל יותר ויותר אנשים בשנתיים האחרונות בגלל הקורונה – אנחנו עלולים להיות מול מצב שיהפוך לבומרנג ולא למצב טוב שיש אכיפה.
עאידה תומא סלימאן: אותו קצב של עלייה באכיפה, צריכה להתלוות לו עלייה בקצב מתן השירותים הרווחתיים והתעסוקתיים לאנשים שמעורבים בזנות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נמשיך להביע דאגה מעצם העובדה שהתקציב קוצץ לשנה זו, ואנחנו נדרוש בשנתיים – אם הממשלה אומרת שהיא רוצה להתחיל כבר במאי לעבוד על התקציב לשנים הבאות, צריך לתקן את המעוות, וכבר ב-2023 יהיה תקציב יותר טוב לתוכניות האלה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נרצה לקבל את התוכניות שדיברתי עליהן בתוך הישיבה, את הבקשות שהעליתי, כולל הפילוחים.
עאידה תומא סלימאן: אני מודאגת מאוד ממה שקורה בזרוע העבודה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן שהתוכנית הזו תיבנה בצורה הכי מהירה, ולהתחיל לתפור מה שנקרא חליפה טובה לנשים.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהתוכנית הזו לא יכולה להתמקד במקום אחד והיא צריכה להיות פרוסה ארצית.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נחכה לחודש מאי כדי לשמוע דיווח שוב על מה התוכנית שפותחה ואיך מתחילים ליישם אותה בעניין התעסוקה לשורדי ושורדות מעגל הזנות.
עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשיויון מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: היום ה-1.2.2022 ואנחנו היום נעסוק בתוצאות מחקר אשר הובילו נשים נגד אלימות, מרכז אלטפולה ושדולת הנשים, על טיפול המשטרה במקרי רצח נשים פלשתינאיות אזרחיות ישראל.
עאידה תומא סלימאן: אני רק אפתח בכמה מילים.
עאידה תומא סלימאן: לצערנו הרב גם השנה אנחנו כבר, קשה לי להגיד רושמות בפנינו כי זה יותר מאשר רושמות, זה יותר כמו רושמות בליבנו ובראש שלנו את שמותיהן ואת העובדות סביב רצח נשים.
עאידה תומא סלימאן: נשים, אימהות צעירות שנרצחו בהרבה מהמקרים מול הילדים שלהן, הילדים שלהן היו עדים למקרה הרצח, חוו את הטראומה שתלווה אותם לכל החיים כאילו אובדן האמא זה לא משהו כשלעצמו טראומה שמלווה לכל החיים אבל גם הם עדים למקרה הרצח.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו בדרך כלל כשמדברים על רצח נשים נכנסות יותר לפן הסיבות, הטיפול שאפשר היה לתת לאישה את אופן ההגנה שאפשר היה להגיש, האם אנחנו עמדנו בציפיות שלה כאשר היא פנתה וביקשה עזרה.
עאידה תומא סלימאן: היום נתמקד לצערנו הרב במה קורה אחרי הרצח, ומה קורה אחרי הרצח לא במשפחה ולא עם הילדים, למרות שזה גם משליך, אבל על החברה כולה.
עאידה תומא סלימאן: אני תכף אתן לנציגות הארגונים, אני חייבת להגיד שזה מחקר מטלטל, גם למישהי כמוני שעוקבת ויודעת ומכירה כל מקרה אם פוענח או לא פוענח.
עאידה תומא סלימאן: בכל זאת לראות את המספרים, לראות את התוצאות, זה מטלטל, זה אמור, זה כתב אישום בעצם בעיני ותכף נשמע.
עאידה תומא סלימאן: זה כתב אישום אולי גם לחברה במספרים הגדולים של הרציחות אבל בעיקר למשטרת ישראל.
עאידה תומא סלימאן: כתב אישום על אחוזי הפענוח ולמערת המשפטית באופן כללי.
עאידה תומא סלימאן: אני צריכה להזכיר לכולם, בשבוע שעבר באותו יום הוכרז בצפון על עיסקת טיעון עם גבר רוצח אשתו, ערבי מהעיר שלי עכו, שאני מכירה את פרטי הרצח הזה, מישהו שרצח, השאיר אותה בדירה, השאיר אותה שותתת דם, ירד, הלך לעסק שלו, עבד כל היום, שיקר לאמא שלה שהוא לא יודע איפה היא, עשה את עצמו כאילו מחפש אותה והיא בדירה שלה שותתת דם עד שמתה.
עאידה תומא סלימאן: הוא קיבל עיסקת טיעון, 21 שנים.
עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת מה פרטי עיסקת הטיעון, אני לא יודעת למה לא מצאו, היה סרטון שמראה אותו זורק את אותה סכין.
עאידה תומא סלימאן: באותו יום נשפט, קשה להגיד את זה, בן זוגה לשעבר של שירה, שניסה לרצוח אותה ועל נסיון רצח מתועב שאני מבחינתי אפילו מה שהוא קיבל זה פחות, קיבל 23 שנים.
עאידה תומא סלימאן: זה כבר זועק לשמיים.
עאידה תומא סלימאן: שתי הדוגמאות האלה יכולות להיות התחלה טובה למחקר שאנחנו צריכות.
עאידה תומא סלימאן: אתם בטח לא חקרתם את שני התיקים האלה, אבל זה מראה.
עאידה תומא סלימאן: זה כנראה אפילו במערכת המשפט, אפילו בחקירה, כנראה דם נשים ערביות הוא פחות שווה.
עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת, אני מברכת על זה שהצטרפתם, חבר וחברות הכנסת, אבל אם לא איכפת לכם נציג קודם את המחקר ואחר כך.
עאידה תומא סלימאן: גברת נאילה עואד, מנכ"לית נשים נגד אלימות, בבקשה גבירתי.
נאילה עואד: תודה חברת הכנסת עאידה תומא, תודה על כל מה שאת עושה, גם במחקר הזה שתרמת ועשית הרבה, גם בשאילתות במהלך השנה וחצי עד שהשגנו את כל החומרים.
נאילה עואד: פשוט רציתי להתחיל במה שהזכרת עכשיו, בשתי הדוגמאות, אבל זה גם מציין שדמנו כנשים הינו הפקר במדינת ישראל ועל אחת כמה וכמה כשאנחנו מדברים על נשים פלשתינאיות שדמן הפקר כפליים.
נאילה עואד: אני אתייחס גם לציוץ של השר, השר לביטחון פנים, בשני מקרי הרצח שקרו בשבוע שעבר, כשהוא דיבר על זה שיש הבדל מהותי בין האירועים, באחד מהם בעל רצח את אשתו ובאירוע השני מדובר במשפחת פשע.