GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: אני גם חייבת להגיד, שלא כל מי שרוצה לתרום לנושא הזה, כלומר, להיות בתפקיד של לחקור עבירות מין ולפענח עבירות מין או עבירות אלמ"ב, רוצה גם להיות שוטרת.
עאידה תומא סלימאן: כי בסופו של דבר, אני זוכרת כשנאבקנו אז בזמנו, לא כחברת כנסת אלא כמישהי שעסקה בנושא כשנאבקנו כדי להכניס את הנושא של חוקרות משטרה, אחד מהדברים ששאלתי היה, האם צריך שהיא תהיה שוטרת, ואמרו לי שבטח שהיא צריכה להיות שוטרת, ואם יהיה צורך שהיא תגויס לאיזושהי פעילות משטרתית אחרת, אז היא תהיה שם, יצטרכו לשלוח אותה לפעילויות משטרה אחרת.
עאידה תומא סלימאן: אז זה יכול להיות בדיוק כמו חוקרות נוער או חוקרי נוער, הם רוצים לתרום לנושא, אבל זאת לא התקווה הגדולה שלהם בחיים להיות שוטרים, וזה מותר, אז אולי צריך לחשוב על זה.
עולא נג'מי: אז אני אגיד, שכאן גם, עאידה, אני לוקחת ומוטלת עלינו אחריות גם כחברה, באמת למצוא ולהציע את הצעדים האלטרנטיביים, ואני מקווה שיהיה גם בתוך המשטרה וגם בביטחון הפנים אוזן קשבת להצעות מסוג זה.
עולא נג'מי: בנושא ההכשרה, אין הגדרה שהחוקר הוא חוקר עבירות מין.
עולא נג'מי: כל מי שעובר את ההכשרה הוא נהיה חוקר עבירות מין, אבל אין מסלול ייעודי, כמו שיש מסלול ייעודי לחוקר אלמ"ב אין מסלול ייעודי לחוקר עבירות מין, מי שעובר את ההכשרה אז אפשר לסמן שהוא חוקר עבירות מין.
עאידה תומא סלימאן: איזו הכשרה?
עולא נג'מי: ההכשרה של המשטרה בנושא של עבירות מין.
עאידה תומא סלימאן: כן, אבל מה צריך?
עולא נג'מי: אבל אין את ההגדרה, גם כשאת פונה עכשיו לברר כמה חוקרים יש שיש להם הכשרה ייעודית, או כמה חוקרי עבירות מין יש במשטרה, אין את הנתון הזה.
עולא נג'מי: יש חוקר אלמ"ב - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, יש הבדל בין חוקרים שעברו את ההכשרה, לבין חוקרים שמתפקדים במחלק.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, יכול להיות בדיוק מה שנאמר מקודם, שמישהו עברה את ההכשרה, פעלה בה כחוקרת, וביקשה לעבור למחלק אחר, ואנחנו יודעים שאלה הן חקירות שמעוררות הרבה שחיקה אצל האנשים שעובדים במקצוע.
עאידה תומא סלימאן: השאלה היא האם למשטרת ישראל את האפשרות להגיד כמה חוקרים או חוקרים פעילים בנושא יש, וכמה קיבלו הכשרה אבל לא עסקו בנושא.
עולא נג'מי: הנקודה האחרונה, שהיא גם חשובה, היא כל הנושא של הנגשת המבנה, התאמת המבנה.
עולא נג'מי: אתם אמרתם שאם לא מתאים לה לעשות את החקירה בחדר החקירות אז לוקחים אותה למקום אחר, אז לפני כמה חודשים, בנובמבר, תוקצבו שלושה מיליון שקלים להתאמת מבנה לחדרי חקירות המותאמות במיוחד לחקירות מסוג של אלימות במשפחה ועבירות מין.
עולא נג'מי: עדיין לא ברור באילו תחנות זה קיים וכמה זה קיים בתחנות שנמצאות בחברה הערבית, וזה נתון שצריך לבדוק אותו.
עולא נג'מי: נקודה אחרונה, ואני אגיד אותה בנימה ממש חיובית.
עולא נג'מי: אני חושבת שיש שינוי בשנים האחרונות, גם בצד של עו"ס המשטרה, גם בצד של ההבנה שצריך להכניס עוד תקנים שקשורים לטיפול בתופעת האלימות נגד נשים.
עולא נג'מי: זה תהליך איטי, אבל הוא הולך בכיוון החיובי, ועדיין הוא לא עונה על הצורך ועל גודל התופעה שקיימת בחברה.
עולא נג'מי: תודה.
עאידה תומא סלימאן: רצית להתייחס, אסמהאן?
עאידה תומא סלימאן: ביקשת זכות דיבור, בבקשה.
אסמהאן ג'באלי: אני אסמהאן ג'באלי, אני רכזת משפחות ללא מעמד במדינה, ואני גם פה מטעם הוועד ההורים הארצי, אני הדוברת הרשמית.
אסמהאן ג'באלי: אני רציתי להתייחס לכך שרוב הנשים שנרצחות בחברה הערבית, כשהן צועקות, חושבות, או מבקשות יד שתעזור להן, זה רק בערבית, אז חשוב מאוד שיהיה בכל תחנה במשטרה חוקרות שהן דוברות השפה הערבית.
אסמהאן ג'באלי: תודה.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, אסמהאן.
עאידה תומא סלימאן: איימן, תרצה להתייחס לפני שאני מסכמת?
איימן עודה: תסכמי בשמנו, בשמי ובשם כולם.
עאידה תומא סלימאן: כמובן, קודם כל אני רוצה שוב להודות על היוזמה להנכיח את השפה הערבית וגם את הצורך בהנגשת השפה בכל השירותים הקיימים למען האזרחים.
עאידה תומא סלימאן: היוזמה הזו, חה"כ איימן עודה, היא יוזמה מבורכת.
עאידה תומא סלימאן: אמרתי את זה בעבר ואני אגיד את זה שוב, מי שחשב שהוא יוריד מערכה של השפה הערבית או ימחק אותה כשפה רשמית לאחר חוק הלאום, אם יש דבר שהחוק הזה עשה, הוא שכולם יבינו כמה חשוב להנכיח את השפה הערבית בכל מקום, אנחנו דואגים לזה גם בנאומים וגם בכנסת.
עאידה תומא סלימאן: שפה היא עולם ומלואו, היא גם התרבות, היא גם הזהות, והיא לא רק עניין אינסטרומנטלי שמשתמשים בו כדי לעבור מכשולים.
עאידה תומא סלימאן: ולכן, דיברנו היום על השפה הערבית בחדרי החקירות, משם נגזרים הגורלות של האנשים, ושל נשים, ומשם מושפע הכל.
עאידה תומא סלימאן: מערכת המשפט מקבלת חומר שהוא בנוי על השפה, והשפה, כמו שאמרתי, היא לא רק התיאור אלא מה עומד מאחורי הרמזים והשפה שמתקיימת בתוך חדר החקירות.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה למשטרה על הנתונים שהיא סיפקה לנו, אני כמובן רואה שיש שיפור.
עאידה תומא סלימאן: אני מכירה ימים שהיו בהם רק שש חוקרות ערביות, ובמשרות חלקיות.
עאידה תומא סלימאן: אני מכירה את זה לא מלפני הרבה זמן, וזה שיפור משמעותי, גם אם הוא לא עונה עדיין על הצורך הקיים.
עאידה תומא סלימאן: הדרך עדיין ארוכה, כדי לספק ולהנגיש את השפה בצורה הכי פשוטה, בלי אמצעי עזר ובלי מתורגמנים, ומבלי להכניס לחדר עוד אנשים כדי שתוכל האישה לדבר בשפה שלה.
עאידה תומא סלימאן: אני כן מתייחסת למכשול העיקרי שקיים בעניין גיוס חוקרות ערביות לנושא.
עאידה תומא סלימאן: אני לא מרגישה שום אשם בעניין של למה לא מתגייסים למשטרה, דווקא ביומיים האחרונים אני בכלל לא מרגישה שום אשם.
עאידה תומא סלימאן: יכולים להטיח בנו האשמות על למה לא מתגייסים למשטרה מפה ועד להודעה חדשה, עד שהמשטרה לא תהפוך לנותנת שירות בעיקר וספקית של ביטחון אישי וכללי, ותפסיק להיות כלי לשליטה, הערבים לא יתגייסו בהמוניהם, וזה לפתחה של המשטרה שהיא תבדוק עם עצמה למה התדמית היא ככה מול האוכלוסייה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: אבל, כן אפשר למצוא פתרונות שהם מקצועיים ביותר, כמו שנאמר בעניין של חוקרי הנוער והילדים, שהם בעיקר באים מתחום העבודה הסוציאלית והם מספקים את השירות הזה של החקירה, למרות שהם לא חלק מהמשטרה.
עאידה תומא סלימאן: אפשר לעשות את אותו הדבר, זה משהו שהצענו בעבר, ואני חושבת שכדאי מאוד לחשוב עליו.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, בהמשך לפילוחים ולסטטיסטיקה שביקשתי, לשלוח לי פילוח של החוקרות, כמה חוקרות מתוך 21 החוקרות הערביות ישנן בתחנות שמגישות את השירות בעיקר לאוכלוסייה הערבית, אם זה בתוך היישובים הערביים או אם זה למשל בערים מעורבות, כמו עכו, חיפה, לוד, רמלה וכולי, את החלוקה או הפריסה של החוקרות והחוקרים הערביים בתוך התחנות האלה, ובאילו תחנות עדיין אין חוקרות ערביות מאלמ"ב ומעבירות המין.
עאידה תומא סלימאן: הדבר השני, הוא שאני גם אבקש לדעת מהי התוכנית בעניין התאמת המבנים והתקציב שהוקצה להתאמת מבנים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ראינו שבתחנת זבולון, כשעשינו את הסיור של הוועדה, כבר יש התאמה וכבר יש מבנה שהוא ידידותי ומסביר פנים כפי שזה נקרא, ועדיין עושים בו שיפורים.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לדעת מהי החלוקה של התקציב הזה, ואילו תחנות יעברו את השיפור של המבנים.
עאידה תומא סלימאן: כמו כן, אני אפנה לשר ואבקש שמעתה והלאה, גם המתורגמנים והמתורגמניות יעברו הכשרה מיוחדת בנושא, במיוחד בעבירות מין, בשפה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: שוב, תודה על היוזמה, חה"כ איימן עודה, תודה למשתתפים ולמשתתפות, ואני נועלת את הישיבה.
עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולם ולכולן, או הפוך אצלנו.
עאידה תומא סלימאן: היום ה-31 בינואר 2022.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו היום בעוד ישיבת מעקב אחרי אכיפת איסור צריכת זנות ומענים לאוכלוסייה בזנות.
עאידה תומא סלימאן: כפי שכולם יודעים, בעיני, אחת מההצלחות הכבירות בשנים האחרות בעניין קידום שוויון מגדרי ומאבק בתופעות של אלימות וניצול של נשים היה לחוקק את החוק האוסר צריכת זנות.
עאידה תומא סלימאן: כמובן שכולם יודעים שהחוק מאוד מפורט.
עאידה תומא סלימאן: התעקשנו בזמנו שיכלול גם את הצד של האכיפה, אבל גם את הצד של השיקום, כי בסופו של דבר, בלי לקדם תוכניות שמאפשרות לכלל הנשים, האנשים שנלכדים במעגל הזנות את האפשרות לשיקום, את האפשרות לתעסוקה, את האפשרות לחיים בלי ניצול, אנחנו לא עשינו כלום.
עאידה תומא סלימאן: אם העניין יישאר רק באכיפה של האיסור ומתן דוחות לכל מי שעדיין מעז לצרוך ולנצל את מי שנמצא במצוקה ובמעגל הזה, אנחנו לא נתקדם ולא נאפשר חיים יותר מכובדים.
עאידה תומא סלימאן: בגלל שנתיים שכמעט ולא התקיימו הדיונים, הרצון שלנו הוא שניקח את הנושא, נעקוב אחרי מילוי החוק, האכיפה, השיקום, התוכניות המתפתחות, והקשיים שאולי עולים תוך כדי עשייה ואיך אפשר לשפר את המצב.
עאידה תומא סלימאן: אני פניתי למרכז המחקר והמידע בכנסת וביקשתי כבר לפני תקופה את הסקירה המקיפה שהגישו לנו בעניין האכיפה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו תיכף נשמע את זה, אבל אני חייבת להגיד, כפי שאמרתי בעבר, אני שוב אדגיש, בגלל המצב הלקוי של הוועדות בכנסת, בגלל המצב שבו בוועדה יש נוכחות מאוד דלה של ח"כיות – כל הכבוד לחברת הכנסת יסמין שנמצאת, אבל אני מדברת על בדרך כלל.
עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל יש לנו רק שלוש חברות שהתמנו לחברות בוועדה הזו.
עאידה תומא סלימאן: האופוזיציה הימנית עדיין לא מינתה את הנציגות או הנציגים שלה בוועדה.
עאידה תומא סלימאן: לכן הנוהג להקים ועדת משנה לא תקף בכנסת הזו.
עאידה תומא סלימאן: הוועדה בקושי מתכנסת עם נוכחות של ח"כיות, חוץ מהיו"ר, אז אני לא אפצל את עצמי גם לוועדת משנה וגם ליו"ר ועדה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאני נותנת מקום מאוד מכובד לנושא בדיונים של הוועדה עצמה, וככה נמשיך עד שיהיה מצב אחר.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה קודם כל להתחיל – ואני יודעת שיש נציגים של המשרדים שירצו להתייחס לסקירה, אבל קודם כל נשמע את עיקרי הסקירה של מרכז המחקר והמידע.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד, הגשתם לנו מסמך די רציני, ונרצה לשמוע את עיקריו מהנציג של המרכז, עידו.
עידו אפגר: תודה רבה, גברתי.
עידו אפגר: עידו אפגר, מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
עידו אפגר: הגשנו סקירה לא קצרה לוועדה.
עידו אפגר: אני כמובן לא עומד לפרט את כל המענים שפועלים וצפויים ומפורטים במסמך.
עידו אפגר: אני מאמין שנציגי המשרדים יכולים לעשות את זה בצורה טובה ומעודכנת יותר.
עידו אפגר: אני אציג כמה נתונים על התקדמות האכיפה, ואחר כך אני אסקור חלק – גם, רק חלק – מהאתגרים והפערים שעלו גם בתחום האכיפה וגם ביישום התוכנית לצמצום הזנות, ואולי נציגי המשרדים יוכלו להתייחס לדברים האלה כשהם ידברו.
עידו אפגר: מבחינת אכיפה, עד ה-5 בינואר, לפני כחודש, הוטלו יותר מ-1,400 קנסות במשך כשנה שבה האכיפה התבצעה, אבל קצב חלוקת הקנסות גבר לאורך השנה.
עידו אפגר: אם עד תחילת אוגוסט 2021 הוטלו רק 24 קנסות – זה ממוצע של קנס אחד לשבוע – מאז סוף אוקטובר אנחנו מדברים על קצב של כ-100 קנסות בשבוע, אז אפשר לראות עלייה בקצב.
יסמין פרידמן: מה גובה הקנס?
עידו אפגר: 2,000 שקלים.
יסמין פרידמן: 2,000?
עידו אפגר: נכון?
עידו אפגר: לדעתי 2,000 שקלים.
עאידה תומא סלימאן: קנס ראשון.
עאידה תומא סלימאן: זה מה שידוע לי, כן.
קריאה: עבירה ראשונה 2,000, עבירה חוזרת, 4,000.
עידו אפגר: אני אזכיר בהקשר הזה, של 100 קנסות בשבוע, שעל פי נתוני הסקר הלאומיים מ-2014, אפשר לאמוד את מספר צרכני הזנות שפעילים בכל שבוע בעשרות אלפים מבחינת סדרי גודל.
עידו אפגר: תמונת הקנסות לא רק משתנה לאורך זמן, היא משתנה גם לפי מיקום גאוגרפי.
עידו אפגר: אפשר לראות שכמעט 70% מהדוחות חולקו במחוזות תל אביב ובמרכז הארץ, ועוד 30% חולקו במחוז חוף שבו שוכנת העיר חיפה.
עידו אפגר: הנתונים האלה כמובן עשויים להעיד על היעדר אכיפה של איסור צריכת הזנות בחלקים נרחבים של ישראל, ובפרט במחוז ירושלים, בכל זאת, העיר הגדולה בישראל.
עידו אפגר: אני מזכיר שמי שמקבל קנס יכול לבקש במקום לשלם את הקנס להשתתף באיזשהו הליך חלופי, אמצעי חלופי – סדנה פסיכוסוציאלית.
עידו אפגר: בעיקרון, האמצעי החלופי הוא פעיל, התקנות הותקנו ופורסמו, שירות המבחן התקשר עם חברה חיצונית שאמורה להפעיל את האמצעי.
עידו אפגר: בפועל, לפי הנתונים שקיבלנו, הפניות להשתתפות – עשרה מבקשים במהלך השנה הזאת שבה - - -
עאידה תומא סלימאן: מתוך 1,400 ומשהו.
עידו אפגר: כן.
עידו אפגר: זה מעיד על שימוש מוגבל בכלי הזה, וכן יש מקום אולי לשאול למה זה המצב.
עידו אפגר: מגורמים שונים דווח לנו שהליך המעבר של זירות זנות לזירות מקוונות ולדירות דיסקרטיות, שזה תהליך שנמשך כבר כמה שנים, אבל נראה שהוא מאוד הואץ בעקבות הקורונה – אולי בעקבות החוק, אני לא יודע.
עאידה תומא סלימאן: זה שילוב.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה שילוב.
עידו אפגר: בכל מקרה, המעבר הזה מעורר קשיים גם בהיבטי איתור וישוג אוכלוסיות לטיפול, וגם בהיבטי אכיפה.
עידו אפגר: בהקשר הזה חשוב לציין שממה שראינו, יש הרבה מידע על זירות זנות בידי כל מיני גורמים – גם רשויות מקומיות, גם גורמי טיפול, וגם משרדי הממשלה, וחלקם באופן פעיל פועלים לאתר זירות זנות.
עידו אפגר: למשרד הבריאות יש גורם חיצוני שמאתר זירות זנות בשביל עבודת המרפאות הניידות.
עידו אפגר: אנחנו לא קיבלנו את הרושם שיש איזשהו ניסיון לשתף את המידע הזה בכלל המשרדים שפעילים.
עאידה תומא סלימאן: זו הייתה שאלתי – בדיוק רשמתי לעצמי עד כמה באמת המידע הזה שקיים אצל אחד מהגורמים הרשמיים, גם אלו משרדים או רשויות מקומיות, הוא מידע שנגיש לכלל העבודה המשותפת.
עאידה תומא סלימאן: אז אתה אומר שלא.
עידו אפגר: אנחנו לא התרשמנו שיש איזשהו מהלך מסודר כזה, ואין ספק שזה יכול לשפר גם את מאמצי האכיפה וגם את מאמצי הטיפול.
עידו אפגר: נקודה נוספת בהקשר הזה של שיתוף מידע, אנחנו לא נתקלנו במידע – ושוב, יתקנו אותי נציגי המשרדים אם אני טועה – למיטב ידיעתנו, לא מתקיים איזשהו מעקב מרוכז אחרי מספר המטופלים הכולל בכל התוכניות, גם של משרד הבריאות, גם של משרד הרווחה.
עידו אפגר: קיבלנו והצגנו במסמך נתונים על מספר המטופלים או המטופלות בתוכניות ספציפיות, אבל אין לנו איזושהי תמונה כוללת של היקף האוכלוסייה שבטיפול, זה כן נתון שיכולה להיות לו משמעות.
עאידה תומא סלימאן: לא קיבלתם תשובות מהמשרדים על התוכניות שלהם כמה מעורבים?
עידו אפגר: לא, לגבי תוכניות ספציפיות, הם בוודאי יודעים כמה מטופלים בכל תוכנית בכל שנה, הנתונים האלה גם מוצגים במסמך.
עידו אפגר: איזושהי תמונה כוללת של כלל המטופלים, מספר כולל, אנחנו לא יודעים לומר.
עידו אפגר: אתגר נוסף שעלה מכמה גורמים - - -
עאידה תומא סלימאן: יש כפילויות בשירותים?
עידו אפגר: אני מניח שעשויות להיות כפילויות.
עידו אפגר: מישהי עשויה להיות מטופלת גם במרפאה ניידת וגם אחר כך ללכת לסלעית או לדירת מעקב.
עאידה תומא סלימאן: או ללינת חירום.
עידו אפגר: בדיוק.
עידו אפגר: אתגר נוסף שעלה מכמה גורמים הוא קשיים באיתור עוסקים בזנות ורתימה שלהם, דיברנו על זה.
עידו אפגר: זה נכון במיוחד בחברה הערבית ובחברה החרדית.
עידו אפגר: בהקשר של החברה החרדית, אני הבנתי ממטה המאבק בזנות שמרחב הלב שפעל בביתר עילית – מרחב הלב הוא מענה לנערות וצעירות.
עידו אפגר: זה המרחב היחיד שפעל ביישוב חרדי, הוא נסגר לאחרונה אחרי שהוא נפתח ב-2020.
עידו אפגר: להבנתי, אין כיום אף מסגרת ייעודית לחרדים.
עידו אפגר: בהקשר של החברה הערבית, בזמנו אמרו לנו ממשרד הרווחה שנבחנת אפשרות לפתוח מרחב לב באכסאל, שמצטרף - - -
עאידה תומא סלימאן: אכסאל?
עידו אפגר: לא?
עאידה תומא סלימאן: פעם ראשונה שמעתי באום אל-פחם.
עידו אפגר: לא, באום אל-פחם כבר - - -
מירי מוסקוביץ: באום אל-פחם הוא קיים.
עידו אפגר: באום אל-פחם קיים, ואמור להצטרף אליו, כך הבנתי – או נבחנה האפשרות שיצטרף אליו מרחב נוסף.
עידו אפגר: שוב, יהיה מעניין לשמוע איפה זה עומד, אם יש התקדמות בתחום הזה.
מירי מוסקוביץ: לעניין הזה של מרחבי הלב, סליחה שאני קוטעת - - -
מירי מוסקוביץ: מירי מוסקוביץ, משרד הרווחה.
מירי מוסקוביץ: לעניין של מרחבי הלב, עלתה אתנו בזום הגברת גלית גבע, מנהלת אגף קהילה, היא תוכל להתייחס למרחבי הלב.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ניתן לכן להתייחס לכלל הדברים, ואני ארצה לקבל כמה תשובות.
עאידה תומא סלימאן: אבל בואו ניתן לעידו לסיים.
עידו אפגר: סוגיה נוספת בהקשר הזה קשורה לפריסה של המסגרות.
עידו אפגר: רוב מסגרות הטיפול הן באזור המרכז, זו סוגיה מוכרת, שם גם רוב הצורך.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמשרדי הממשלה עדיין שבויים בסטראוטיפ שזנות קיימת בתל אביב וזהו.
עאידה תומא סלימאן: איך שזה נראה – גם האכיפה, גם השירותים, זה כאילו מרוכז במרכז ושאר הארץ לא צריכה.
עאידה תומא סלימאן: או שמתחילים לשבור את זה לאט-לאט.
עידו אפגר: יש מחסור במסגרות, ושוב בולטת פה ירושלים, כמו באכיפה, העיר הגדולה בישראל, שאין בה אף מסגרת מלבד מרפאה ניידת, שהייתה אמורה להתחיל לפעול.
עידו אפגר: אני חושב שהיא התחילה, אני לא קיבלתי על זה מידע ברור לגמרי.
עידו אפגר: אבל הוא לא ייחודי לירושלים, זה נכון גם בצפון וגם בדרום.
עידו אפגר: והמחסור הזה נכון במיוחד בכל הנוגע לאוכלוסיות ספציפיות כמובן – גברים, טרנסג'נדריות וטרנסג'נדרים, אוכלוסיות שסובלות מתחלואה כפולה, זרים חסרי מעמד.
עידו אפגר: בהקשר הזה, בינואר החודש היו אמורים להתחיל לפעול מערכים גם לגברים וגם לטרנסג'נדריות.
עידו אפגר: שוב, אני יודע שזה משהו שחיכו לו הרבה זמן, ויהיה מעניין לשמוע שזה אכן קרה.
עידו אפגר: חלק מהרשויות דיווחו על קשיים בתקצוב – גם על קבלת הכסף, גם על זה שהתקצוב לא מספיק להפעלת המענים.
עידו אפגר: חלק מהרשויות מוסיפות תקציב, או חלק מהמפעילים, עמותת עלם למשל, מוסיפה תקציב משלה כדי להרחיב את המענים של משרד הרווחה.
עידו אפגר: ושמענו על קשיים בהפעלת מסגרות – דיברנו על סגירת המרחב בביתר עילית.
עידו אפגר: אני יודע שבחיפה, באופק נשי, יש קשיים באיוש של משרות ניהול.
עאידה תומא סלימאן: באופק נשי.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו במעקב אחרי הנושא והיינו בקשר עם משרד העבודה הרווחה, שלצערי, עדיין אין – אני יודעת שנתתם להם חודשיים להתארגן.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שכבר עבר חודש.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו תיכף נשמע אם יש לכם מה לחדש בנושא הזה.
עידו אפגר: אני ממש לקראת סיום.
עידו אפגר: עוד שלוש נקודות, ברשותך.
עידו אפגר: קושי שכבר הוזכר בדיונים בעבר נוגע לסל הגמיש, גם קושי בירוקרטי במימוש שלו.
עידו אפגר: 15% מהבקשות שאושרו בשנת 2020 לא מומשו, וזה לפי המשרד, בגלל קשיים בירוקרטיים.
עידו אפגר: אני לא יודע בדיוק מה מנע את המימוש.
עידו אפגר: וגם חשש מהגעה לטיפול במחלקות לשירותים חברתיים, שזה מה שנדרש כדי לקבל את הסל.
עידו אפגר: עוד שתי נקודות: אנחנו לא קיבלנו התייחסות מזרוע העבודה במשרד הכלכלה, אבל על פי מה שדווח בישיבות של צוות היישום הבין-משרדי, נראה שכל התחום של מענה תעסוקה מתקדם בצורה מהוססת או חלקית, וזה כמובן נושא מאוד חשוב כדי לאפשר חיים עצמאיים מחוץ למעגל הזנות.
עאידה תומא סלימאן: אין כמעט שיקום בלי דבר כזה, ממה יחיו?
עידו אפגר: אני מקווה שאולי יהיו פה בשורות בכל זאת שאנחנו לא קיבלנו.
עידו אפגר: נקודה אחרונה, שהיא לא בדיוק אתגר, אבל חשוב לי להעלות את זה, אנחנו לא קיבלנו ממשרד החינוך מידע על היקף השימוש בפועל בלומדות.
עידו אפגר: אני יודע שההכנה של הלומדות, בשעה טובה, הסתיימה והן שמישות.
עידו אפגר: אני לא יודע כמה מורים עברו את ההכשרה, אז זו גם נקודה שיהיה חשוב לקבל עליה תשובה.
עידו אפגר: תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: תודה, עידו.
עאידה תומא סלימאן: אני שמעתי שלא התייחסת לתקצוב של משרד הרווחה, שעורר הרבה מחלוקת אתמול.
עידו אפגר: עניין התקצוב הוא לא של משרד הרווחה, זה התקציב הכולל של התוכנית, שמועבר למשרד הרווחה כגורם המרכז.
עידו אפגר: הבנתי שזה עורר רעש, אני בטוח שמשרד הרווחה ידע להתייחס לזה ספציפית.
עידו אפגר: במסמך כמובן התייחסנו לזה.
עידו אפגר: תקציב התוכנית לשנת 2020 עמד על כמעט 60 מיליון שקלים, מתוכם 15 מיליון מומשו - - -
עאידה תומא סלימאן: 54 מיליון ש"ח, מתוכם 15 מיליון ש"ח שהוצאו - - -
עידו אפגר: שהוצאו במזומן באותה שנה, ועוד סכום בהתחייבויות לשנה הקרובה - - -
עאידה תומא סלימאן: להוצאה עתידית, 39.
עידו אפגר: נכון, ומתוך ה-39 האלה, 31 מיליון חזרו למשרד ממשרד האוצר ב-2021, מה שהביא אותם בסך הכול לתקציב של 70 מיליון.
עידו אפגר: בשנת 2021 מומשו בפועל - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל זה אומר שהתקציב ירד.
עאידה תומא סלימאן: אם ב-2020 היו להם 54, אם אתה מוריד מזה 15 שהם העברה של תקציב קודם – נכון?
עידו אפגר: לא, 7 העברה של תקציב קודם.
עאידה תומא סלימאן: 7, סליחה.
עאידה תומא סלימאן: זה אומר שהיו להם 47 מיליון.
עאידה תומא סלימאן: אם אתה מסתכל על השנה, 2021, יש לך 31 מיליון בבסיס, בנוסף לכך 39 מיליון שהם המשך מהשנה הקודמת.
עידו אפגר: 39 מיליון בבסיס, ותקציב עודפים של 31.
עידו אפגר: הבסיס כרגע הוא 39.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, הפכתי.
עאידה תומא סלימאן: 39.
עאידה תומא סלימאן: זה אומר ירידה מ-47 ל-31.
עידו אפגר: התקציב בבסיס הוא 39 מיליון כרגע, ובכל שנה היו שאריות אחרות משנים קודמות שהגדילו.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, אבל זה אומר – שאריות מתקציב קודם הן שאריות מתקציב קודם, קודם כל נדבר על זה, למה יש שאריות.
עאידה תומא סלימאן: אבל גם מה שיש בבסיס הורידו.
מירי מוסקוביץ: אבל כבודה, אנחנו היינו כאן בוועדה כשהיה נציג של משרד האוצר, שבגלל שההקצאה לחוק הסתיימה, שלוש השנים שהוקצו כספים נוספים על בסיס התקציב, הסתיימו שלוש השנים האלה, והיינו כאן כולנו בישיבה כששמענו את נציג האוצר, שאמר שהשנה זה ירד.
מירי מוסקוביץ: כן.
עאידה תומא סלימאן: ואני רוצה להזכיר לכולם, לכל מי שצופה בנו ולאלה שיושבים בחדר שהממשלה הורידה מהתקציב.
עאידה תומא סלימאן: ועם כל הכבוד, שלוש שנים של החוק, כאשר אנחנו יודעים שהאכיפה – אפילו לא האמיתית – יש עלייה באכיפה, התחילה בשנה האחרונה, וכאשר לוקח זמן להקים את השירותים, ויש שירותים שעדיין צריך להקים, אז אי אפשר להוריד את התקציב.
עאידה תומא סלימאן: ואני רוצה להזכיר שכן, הורד התקציב שאמור להיות לתוכנית הזו.
עאידה תומא סלימאן: הצפי שלי, כאשר מתקדמים יותר ורואים שאנחנו עדיין בזינוק, עוד לא הגענו לכך שסיפקנו את מהותו של החוק, לתת תקציבים כדי שתוכלו לעמוד באתגרים שקיימים וכדי שנוכל לסייע כמה שאפשר.
עאידה תומא סלימאן: לצערי, כן יש ירידה בעניין התקציב.
עאידה תומא סלימאן: ואני מדגישה את זה שוב, למרות שהתקיים דיון קודם.
עאידה תומא סלימאן: אני זכרתי שהתקיים דיון קודם.
עאידה תומא סלימאן: חברות הכנסת מעוניינות להתייחס עכשיו?
אמילי חיה מואטי: אני אתייחס לאחר מכן.
יסמין פרידמן: אני רוצה להקשיב, אבל אני יודעת שיש בעיה גם בבאר שבע, לא הזכרת את זה, שנסגרה שם לינת החירום.
עידו אפגר: כן, נכון.
יסמין פרידמן: עברו שם ספק ועדיין אין שם לינת חירום, זה דרמטי.
עידו אפגר: כן, אני גם קיבלתי דיווח על זה.
עידו אפגר: כאמור, לא עברתי תוכנית-תוכנית.
עידו אפגר: כמובן שיש עוד הרבה אתגרים ספציפיים בתוכניות ספציפיות, אני נשארתי ברמת – אבל זה נכון, כן.
עידו אפגר: גם שם הבנתי שהלנת החירום נסגרה.
עאידה תומא סלימאן: אז אולי ממשרד הרווחה יצטרכו לתת לך תשובה בעניין הזה, למה היא נסגרה.
עאידה תומא סלימאן: או למה היא לא נפתחה, לא? או שהיא - - -
יסמין פרידמן: יש פה בעיה עם מיקום.
יסמין פרידמן: אני ניסיתי לעזור, אבל אני לא יודעת מה עושים בסיטואציה כזאת.
קריאה: נפתור את זה.
קריאה: אנחנו הגענו לאיזשהו פתרון, אני אתייחס.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת מואטי.
אמילי חיה מואטי: באתי להקשיב.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לעבור עכשיו להתייחסויות של המשרדים, אבל קודם הייתי רוצה לבקש מהמטה למאבק בסחר בנשים וגם מעלם להציג את שלהם, כך שהם יעלו נושאים שתרצו להתייחס אליהם אחר כך, אז ניתן לזה אפשרות קודם.
עאידה תומא סלימאן: שחף מהמטה, בבקשה.
שחף שפירא: שלום.
שחף שפירא: אני נורא מתרגשת, זו הפעם הראשונה שלי פה.
שחף שפירא: קודם כל, אני כתבת של עיתון "ליברל" וערכתי תחקיר בנושא, אבל מעבר לזה, ויותר חשוב מהכול, הגעתי מהרחוב.
שחף שפירא: יש לי פוסט-טראומה מורכבת.
שחף שפירא: שתי חברות שאיבדתי לעולם הזנות, ואני חושבת שהסיבה שבאתי לפה היא בשביל להזכיר לכם במי מדובר.
שחף שפירא: מדובר בדרך כלל, ולרוב, בבנות שעברו התעללות או – סליחה.
עאידה תומא סלימאן: אולי תיתנו לה קצת מים?
שחף שפירא: כן, אני אשמח.
שחף שפירא: הבנות האלה בדרך כלל לא מוכנות להיחשף, ולא מוכנות להגיד זאת אני.
שחף שפירא: מהצד השני, השיח, לכאורה, "הפמיניסטי" אומר זכות האישה וכל הדבר הזה, ובגלל זה אני באתי: בשביל להזכיר את החברות שלי ואת הנשים שאני ראיינתי.
שחף שפירא: אני ראיינתי מעל ל-40 נשים, שכל אחת ואחת מהן סוחבת אתה סיפור.
שחף שפירא: אנחנו חייבים לזכור את זה כשמתחיל שיח שמנסה לנרמל בכל תקשורת המיינסטרים ולהציג אתרים כמו OnlyFans או דברים כאלה כאילו זה חלק מהנרטיב של עולם מודרני, ולזכור שמעמד האישה ומעמד האדם בעולם הוא לא כעבד.
שחף שפירא: זנות זה סוג של עבדות.
עאידה תומא סלימאן: שחף, אני רק חייבת להגיד לך – וסליחה שאני קוטעת אותך – הפמיניזם השולט בוועדה הזו, בינתיים, לפחות בראשותי, הוא פמיניזם שמבין טוב מאוד שקיים סחר בנשים, והרבה מהנשים – כפי שאנחנו אומרות, אף אחת לא הייתה ילדה וכששאלו אותה מה את רוצה להיות כשתגדלי, אני בטוחה שאף אחת לא חלמה להיות זונה.
עאידה תומא סלימאן: אז אנחנו מבינות את הרקע ואת השיח הפמיניסטי הזה שאומר זכותה, אני חושבת שזה שיח ליברלי שלא מתעמק בדברים.
עאידה תומא סלימאן: למרות שאת מגיעה מ"ליברל".
שחף שפירא: קודם כל, אני שמחה.
שחף שפירא: זה אומר לי הרבה, לדעת שאלו האנשים שיושבים בוועדה ואלו האנשים שאחראיים על תקציבים.
שחף שפירא: להיות הרופא אני לא יודעת, אני יודעת להיות יותר מהצד של החולה ולספר על המחלה.
שחף שפירא: אין לי הרבה מה לומר, בסך הכול רציתי להראות את הפנים שלי ולהגיד לכם שכשיגיע שיח כזה לאוזניים שלכם ואת הפנים לא רואים, תזכרו שהאחיות שלי עומדות פה.
שחף שפירא: זהו, תודה.
עאידה תומא סלימאן: תודה לך, שחף.
עאידה תומא סלימאן: תודה גם על האומץ.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מקיימות את הדיונים, אנחנו עוקבות, ואנחנו נאבקנו כדי לחוקק את החוק למענך ולמען האחיות שלך, ולמעננו כנשים, כי כל עוד יש נשים שנמצאות בסיטואציה הזו, זה מעיד על איזה סוג של חברה אנחנו נמצאים בה.
עאידה תומא סלימאן: וכולנו נמצאים בתוך החברה הזו, אפילו אם אנחנו לא נמצאות במעגל הזנות עצמו, אבל אנחנו נפגעות איכשהו, וזה מגיע אלינו.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברות על שינוי מהותי בחברה עצמה.
שחף שפירא: סליחה, עוד דבר אחד, מיהודה שוחט, שלא נמצא איתי אבל עשה איתי את התחקיר, כשהגענו למשטרה עם הממצאים, המשטרה אמרה – ויהודה הגיע לדרגים הגבוהים – אנחנו לא יכולים לעבוד על זה בלי שיש לנו מספיק לחץ מהפוליטיקאים.
עאידה תומא סלימאן: מתי עשיתם את התחקיר?
שחף שפירא: עד לפני חודש.
שחף שפירא: הכתבה יצאה לפני שבועיים.
עאידה תומא סלימאן: עד לפני חודש.
עאידה תומא סלימאן: אני הייתי מציעה שתגידי לנו מה עיקרי התחקיר.
שחף שפירא: התחקיר הוא - - -
עאידה תומא סלימאן: את מדברת על תחקיר שעשית, את מדברת על כך שהגעתם למשטרה עם זה, ואנחנו לא יודעות על מה.
שחף שפירא: התחקיר הוא בעיקר על מה שהולך בטלגרם.
שחף שפירא: זה הוגש גם – ואני יושבת היום עם חברת הכנסת אבתיסאם מראענה עליו.
שחף שפירא: אין לי פה את הנתונים, אני מצטערת.
שחף שפירא: אני אגיש לך אותו.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהנושא הזה של מעבר עולם הספסור בנשים ובנערות ובנערים לפעמים לזירה הווירטואלית – אם זה דרך טלגרם או דרך תוכניות אחרות, או אם ראינו את כל הנושא של הסרטונים וקיימנו דיון על זה – אני חושבת שההתפתחות בנושא הזה היא כל כך מהירה ומדאיגה, כי אנחנו לא מספיקים להתמודד עם ההתפתחות שקורית בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שגם המשטרה לא מקדישה מהיכולות האלקטרוניות והווירטואליות שקיימות במשטרה לטפל בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: כנראה עסוקים בסוג אחר של יכולות סייבר.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, חברת הכנסת מואטי.
אמילי חיה מואטי: תודה, חברות, תודה שחף.
אמילי חיה מואטי: כמו שאמרה יושבת-ראש הוועדה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, אין בוועדה הזאת פמיניסטיות מהסוג שחושבות שאישה בוחרת להיאנס על ידי מספר גברים בכל יום בגיהינום מתמשך תמורת מחייה.
אמילי חיה מואטי: הבחירה היא בעיקר סיפור שגברים מספרים לעצמם כדי להשקיט את המצפון שלהם, שפה הם עוזרים לאיזו סטודנטית, שפה הם מסייעים, כאשר ברור שמדובר בקבוצה של אנסים שהכסף שלהם מאפשר להם לעשות את זה יום-יום כלפי נשים חלשות מהם, כלפי נשים שלא הייתה להם שום הזדמנות.
אמילי חיה מואטי: אנחנו לא ועדת תרבות, אבל זו לא סוגיה תרבותית.