GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בית אור: תודה לך, היושבת-ראש, גם על המילים החמות וגם על השותפות לדרך, שהיא רק ממשיכה, וגם מצפה ומקווה שתעלה הילוך, וגם לכל החברות הנוכחות פה, שבאמת אמרתי את זה כבר, עם רובכן נפגשתי כבר בתפקידי הזה.
בית אור: כנראה שלא הייתי מקבלת על עצמי את התפקיד הזה אם לא הייתי יודעת שיש לי שותפות לדרך, מקצועיות, עם ניסיון, עם חיבור לשטח שאני מאוד מאוד מאמינה בו, לא הייתי יוצאת לדרך בלעדיכן ואתן לצידי שותפות, נדמה לי שכולכן יודעות את זה.
בית אור: גם חשוב לי שתכירו, רובן של חברות הצוות ברשות הן פה, חשוב לי שתדעו שאנחנו כתובת, כולנו, בשבילכן.
בית אור: לצידי סמנכ"לית אושרה פרידמן, אתמול נכנסה לצוות הרשות אורלי לאופולד, ראש המטה ברשות; לצידה סופי כהן, התקציבאית; סיגל אבנון סוויצקי, יועצת ברשות, ולא נמצאות כרגע: רות ומאיה ונעמי ומוחמד, שהוא בטח בזום, שגם הם חלק מהצוות ברשות ואנחנו כולנו לרשותכן וננסה להיות עד כמה שנוכל כתובת ומענה.
בית אור: אני יודעת שהזמן שלי קצוב ובעיקר באמת חשוב לי לשמוע אתכן.
בית אור: אני חייבת להגיד, עאידה, מספיק קשה לי לא לשבת שם, זה המקום הקבוע שלי, איפה שאת יושבת, מיכל, ופתאום אני מסתכלת ואני רואה את עצמי.
בית אור: יש פה איזה שיקוף סימבולי.
עאידה תומא סלימאן: תיאמתן את הצבעים?
בית אור: ברור, דיברנו הבוקר.
בית אור: אמרתי, שותפות, חברות.
בית אור: זה ממש ככה מטלטל לי להסתכל על עצמי שם.
בית אור: אני באמת אציג את עיקרי הפעילות והתוכנית לעתיד.
בית אור: היא מחולקת בהתאם להמלצות הוועדה הבין-משרדית, על פי החלטת ממשלה 2331.
בית אור: אני רוצה כבר לעשות סדר ואני יודעת שיש פה הרבה שבאו לומר את דברם על ההמלצות ועל התהליך ועל האופן שבו הם התקבלו.
בית אור: אני קשובה לכול, וכמובן מיום היכנסי לתפקיד אני שומעת התייחסויות לזה.
בית אור: אני רק רוצה לעשות רגע סדר כפי שאני רואה אותו.
בית אור: יש כמובן את החלטת האו"ם 1325, רובכן עוסקות בהחלטה בהיבטיה השונים.
בית אור: בעצם מה ש"מפעיל" – במירכאות – את הממשלה ומקנה לנו, לרשות, סמכות לפעול זו החלטת ממשלה.
בית אור: החלטת הממשלה היא 2331, ובעצם המלצות הוועדה מתייחסות להחלטת הממשלה.
בית אור: אני מבינה ואני אומר את זה כבר עכשיו, שהיה איזשהו פער בתהליך.
בית אור: אנחנו לומדות אותו, אנחנו שומעות אתכן ואני מקווה שנצליח להימנע מפערים דומים בתהליך.
בית אור: לגבי המהות, אני רוצה לומר שההמלצות של הוועדה – ישבו שם באמת מיטב נשות המקצוע, כמובן בשיח עם ארגוני חברה אזרחית – ההמלצות הן חשובות, ההמלצות בעצם נשענות על החלטת ממשלה מ-2014 שלא קוימה, ועם כל הביקורת, חשוב לא לשפוך את התינוק עם המים וכן להסתכל על חצי הכוס המלאה שההמלצות האלה מהוות ובעצם הן עיקרי הבסיס לתוכנית העבודה שאני מייד אציג.
נירה שפק: לפני שאת מתחילה אני רוצה להגיד משהו טכני אבל הוא מהותי, אני מרגישה בבית להעיר את זה כאן בוועדה.
נירה שפק: אנחנו כחברי כנסת מקבלים חומר מראש, לומדים אותו, מכינים אותו.
נירה שפק: אני אתמול עברתי על התיק, אני נערכתי, למדתי מחקרים.
נירה שפק: זה שמגיעה מצגת שאני רואה אותה פה ולא הייתה לי האפשרות – אין כאן סודות מדינה – אז במינהל תקין שמים ומאפשרים לי לעשות את הכלים הפרלמנטריים שלי.
נירה שפק: אני מרגישה, בטח מאיתנו, לדרוש את המקצועיות הזאת.
בית אור: את צודקת.
עאידה תומא סלימאן: את צודקת במאה אחוז, חברת הכנסת שפק ואני חייבת להגיד שגם בינינו היה שיח על הנושא.
עאידה תומא סלימאן: אני אמרתי שאם זה לא היה דיון מאוד מיוחד על הרשות, בדרך כלל כשמגיעה מצגת ברגע האחרון אני לא מרשה, אני לא נותנת לקיים עליה דיון כי אני חושבת שזכותכם לקבל את המידע, ללמוד אותו ולהגיע מוכנות לדיון, אבל בגלל שזה דיון על הרשות לא יכולתי.
נירה שפק: הערתי את זה רק כי אנחנו מקצועניות, אז בואו נהיה עד הסוף.
עאידה תומא סלימאן: את צודקת במאה אחוז.
בית אור: גם אני אומרת שאת צודקת, זו לחלוטין אחריות שלי.
בית אור: אני כן אומר שמבחינתי זו תחילת הדרך כאן, והכול פתוח לביקורת, הכול חשוף, אני גם אשמח להעביר.
בית אור: זה לא היה מהמקום הזה.
נירה שפק: לא, ברור.
בית אור: בגלל שאני בתחילת הדרך הדברים ככה נבנים תוך כדי, המצגת התעדכנה עוד הבוקר בעקבות דיונים שהתקיימו אתמול ואני גם אספר עליהם מייד.
עאידה תומא סלימאן: איילת, את צריכה לשים לב שלכולנו יש ציפיות מאוד גדולות, במיוחד לאחר המצב הקודם של הרשות, וממך יש ציפייה ודרישות שאולי הרמנו ידיים בסוף הקדנציה הקודמת, אני לפחות הרמתי ידיים, אז עכשיו אני יודעת שממך אפשר לבקש עוד.
בית אור: (שקף: כיווני פעולה – אלימות נגד נשים).
בית אור: נושא ראשון, אלימות נגד נשים.
עאידה תומא סלימאן: תני לי להבין.
עאידה תומא סלימאן: הוועדה הבין-משרדית הוקמה בנובמבר שעבר, ואני חייבת להגיד, גם ארגוני השטח לחצו כדי שתקום וגם אני כיו"ר הוועדה בזמנו וגם הגשתי שאילתה והבטיחה לי השרה מירב כהן שהיא תקים ועדה כזו, ואכן הוקמה הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: לאלה שהצטרפו עכשיו, כדי שיקבלו את הרקע.
עאידה תומא סלימאן: החלטת הממשלה 2331 הייתה ב-2014 וכבר הייתה שם החלטה להקים ועדה בין-משרדית שתבנה תוכנית, והכול מסתמך על 1325, נרצה או לא, הכול מסתמך על 1325, החלטת מועצת הביטחון.
עאידה תומא סלימאן: זה שנגזר ממנה מה שטוב לנו ומה שנוח לנו כנראה או לחלק מאיתנו מתוך המדינה, אבל ההחלטה שעומדת ברקע היא 1325.
עאידה תומא סלימאן: הוועדה הבין-משרדית התחילה להתכנס בינואר או בנובמבר.
בית אור: לא.
בית אור: חודשה בעקבות החלטת הממשלה של 2014.
עאידה תומא סלימאן: חודשה, וצירפתם אליה גם שיח עם נציגות מהחברה האזרחית.
עאידה תומא סלימאן: ועל סמך ההמלצות של הצוות הזה, שיש עליו ביקורת ותיכף נשמע על ההמלצות, אתם בניתם את מה שאת הולכת להציע.
בית אור: יש פער אחד בכל התהליך שתיארת, אני כן חייבת לשקף לפחות את עמדת הממשלה.
בית אור: יש פער בין 1325 ל-2331 בהחלטה.
בית אור: 2331 הוא חלק מסוים שבחרה הממשלה להתייחס אליו.
עאידה תומא סלימאן: נגזר מ-1325 מה שהיה נוח למי שגזר בזמנו.
בית אור: זה כבר פוליטיקה שאני לא יכולה להתייחס אליה.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, רוקנו את 1325.
עאידה תומא סלימאן: כשנסע מניו יורק לתל אביב, בדרך הוריד את הקונפליקט ואת הסבל של הנשים.
נירה שפק: הוא נסע לירושלים, לא לתל אביב.
עאידה תומא סלימאן: שדה התעופה בתל אביב.
בית אור: שוב, אני מתייחסת לנדבכים בתוך 2331, זה התוצר שקיבלתי.
בית אור: אני אומר, זה לא מוגבל לזה, אני לא מציגה עכשיו את המלצות 2331, אני מציגה את חזון הרשות, תוכניות העבודה של הרשות וחלק מהפעילויות שכבר מתקיימות.
בית אור: לגבי אלימות נגד נשים אני אומר שהנושא של אלימות במשפחה – אתם לא תראו פה בעצם אלימות במשפחה, הנושא של אלימות במשפחה כולו מובל על ידי משרד הרווחה, בעצם הוא מתכלל את העבודה ועובד בשיתוף עם כל המשרדים, אז ההובלה היא שלו.
בית אור: הרשות, גם מכוח חוק, גם מכוח אג'נדה מובנת, עוסקת בהיבטים הרחבים של אלימות נגד נשים בהקשר ובשיתוף עם כל המשרדים, בוודאי משרד הרווחה.
בית אור: אני מתייחסת לכמה תוכניות שיש לנו.
בית אור: אחת, בהמשך לוועדת מדז'יבוז', שישבה והגישה את ההמלצות שלה, אנחנו בעצם פועלות ליישם את ההמלצות לגיבוש תוכנית למאבק בתופעת הטרדות מיניות במקומות עבודה.
בית אור: אני מניחה, מקווה, שראיתן כולכן את הקמפיין שבעצם התייחס לעומדים מנגד, עומדות מנגד.
בית אור: יש כאן תמונה, תזכורת שבעצם מציגה כל מיני סצנות של הטרדה והיא בעצם פונה ל-Bystanders, שזה משהו שהוועדה זיהתה כאמצעי משמעותי שלא נגעו בו עדיין, שיכול להיות מאוד רלוונטי במאבק באלימות והטרדות במקומות עבודה ואלימות מינית במקומות עבודה.
בית אור: יש לנו גם תקציב ואנחנו נרחיב את הקמפיין הזה.
בית אור: יש את הנושא של הכשרות, הכשרות ל"סוכני איתור" במקומות העבודה לליווי ומתן מענה מותאם של נפגעות אלימות, שוב, בכל ההיבטים.
בית אור: חשוב לומר שזה לא בהכרח אותן יועצות או ממונות, זה אותם אנשים, נשים, פונקציונרים בתוך מקומות העבודה שאנחנו רוצות להעביר אותם הכשרות, כשיש הבנה שיש להם את ה-capability, את היכולות הרגשיות, האינטליגנציה הרגשית – מקומות העבודה אמורים לזהות אותם ואנחנו נעביר אותם את ההכשרה הזאת, בשיתוף הארגונים וגורמים נוספים בממשלה כדי לדעת להושיט יד בצורה מותאמת.
עאידה תומא סלימאן: יהיה כאילו תפקיד חדש חוץ מהממונה?
בית אור: זה לא תפקיד.
בית אור: זה ארגז כלים, זה להוסיף עוד אנשים.
בית אור: יש את הממונה ויש את אחראית משאבי אנוש, זה גורם נוסף בתוך מקום העבודה.
נירה שפק: זה נע"ת?
נירה שפק: זה נוסף על תפקיד?
בית אור: אני אגיד את זה בצורה הכי פשוטה.
בית אור: יש את האנשים האלה, את הנשים האלה במקום העבודה שמסביבן הכול קורה, אליהן פונים, שהן לא נושאות בתפקיד.
נירה שפק: אז זה נוסף על תפקיד.
נירה שפק: יש להן תפקיד ואתם נותנים להן - - -
בית אור: זה לא נוסף על תפקיד במובן שהן נושאות בתפקיד רשמי.
בית אור: זה כמו שאנחנו רוצים להכשיר מורים לדעת שיהיו להם את המשקפיים הרגישות, שידעו להושיט יד.
בית אור: אני לא רוצה לקרוא לזה נע"ת כי זה לא תפקיד, זה מין תפקיד מוסרי ערכי – אם אני מזהה, חושדת, חושבת.
בית אור: זה מתחבר גם ל-Bystanders שדיברתי עליהם קודם.
עאידה תומא סלימאן: זה קצת מבלבל כי בעצם החוק דורש ממונה.
בית אור: זה לא סותר.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה איכשהו ייצור איזשהו בלבול ובעייתיות במקום העבודה של למה לפנות לאדם ההוא או האישה ההיא במקום הממונה, ומה הסמכויות ומה זה יכול לעשות ומה זה יכול לעשות ואיך החלוקה.
בית אור: קודם כול, האינפוט שלך כמובן הוא מאוד מאוד חשוב וכשנצא לתהליך אנחנו נשמח שתיתני, את בוודאי מכירה את המאטריה היטב מן השטח.
בית אור: זה לא ממונה על מניעת הטרדות מיניות במקום העבודה.
בית אור: הכוונה היא לתת ארגז כלים למי שממילא נמצאת במקום הזה שהכול מגיע אליה.
בית אור: יש את הנושא של הכשרות לאנשי מקצוע ממערכת אכיפת החוק והמשפט.
בית אור: שוב, הכותרת היא אלימות נגד נשים בכל ההיבטים שאינם ספציפית נוגעים באלימות במשפחה.
בית אור: אני אומר שגם הנושא של הדרה נכנס שם וגם הנושא של היכרות עם הנושא של נשים בזנות, זה עוד דגש בהקשר הזה של הכשרות.
בית אור: ממש בפסח יצא קול קורא לרשויות המקומיות בשיתוף משרד הרווחה, שכותרתו: נאבקות באלימות נגד נשים.
בית אור: מדובר ב-5 מיליון שקלים שבעצם חוזרים לציבור להיות מושקעים בתוכניות שיציעו הרשויות בנושאים מאוד מאוד נקודתיים שעוסקים באלימות נגד נשים.
בית אור: אני גם אעשה ספוילר, בקרוב תהיה תוכנית דומה – זה לא שלי להכריז עליה, אבל גם סכום מאוד מאוד משמעותי שיחזור לציבור בדמות קול קורא לקידום נשים, ואני לא אוסיף.
עאידה תומא סלימאן: לא ממש קלטתי.
בית אור: יש פרויקט נוסף, קול קורא נוסף כזה שאמור לצאת בקרוב, בסכום מאוד משמעותי, גם כן שיופעל באמצעות הרשויות המקומיות, שמיועד לקידום נשים.
נירה שפק: נשמע עליו כשהוא יוכרז.
בית אור: זה לא שלי להכריז עליו עדיין, אנחנו ליווינו מקצועית.
עאידה תומא סלימאן: אם הרשות תהיה מופקדת עליו, זה שלכם.
עאידה תומא סלימאן: זה שלך.
בית אור: היא לא.
בית אור: אנחנו ליווינו מקצועית.
בית אור: יש את הנושא של הטרדות מיניות באקדמיה, אני יודעת שאנחנו נקיים פה דיון בנושא הזה בקרוב.
בית אור: אנחנו, ביחד עם המוסדות השונים, עובדים על טיוב פלטפורמת הדיווח.
בית אור: עדיין.
עאידה תומא סלימאן: כבר טייבנו אותו.
בית אור: אז יש לנו דרך לעבור, חד-משמעית, ובגלל זה אנחנו בשיח.
בית אור: קיימנו דיון פה בשבוע שעבר או לפני שבועיים.
בית אור: כן, צריך לטייב אותו כי באמת אנחנו קשובות לדברים שעולים מתוך השטח.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מקיימות עוד דיון גם כן.
ענבר בזק: אני רואה שכתוב אקדמיה ולא כתוב מערכת החינוך.
ענבר בזק: מה עם כל הנושא של הטרדות מיניות בתוך מערכת החינוך, תלמידים?
ענבר בזק: אני שואלת כי אני אומרת שרשום אקדמיה ואין התייחסות למערכת החינוך, בתי ספר.
ענבר בזק: זה משהו שאתם מתעסקים איתו, כל הנושא של הטרדות מיניות בבתי ספר, או שזה לגמרי משרד החינוך, לא בסמכותכם?
בית אור: לא קנינו סמכות כי לפי חוק, המוסדות צריכים לדווח לנו ולוועדה ולגורם שלישי.
עאידה תומא סלימאן: מוסדות אקדמיים.
ענבר בזק: משרדים כן, אבל מה עם מערכת החינוך, בתי ספר, לא?
- שייב: סליחה, הדיווח אליכם הוא רק על בגירים?
עאידה תומא סלימאן: הדיווח הוא על מוסדות אקדמיים.
עאידה תומא סלימאן: לפי החוק, הדיווח של המוסדות האקדמיים צריך להיות גם לוועדה, גם לרשות וגם למשרדים הרלוונטיים.
נירה שפק: המשרד הממונה, הרלוונטי.
ענבר בזק: זאת אומרת שכל מערכת החינוך, היא בכלל לא קשורה אליכם, זה ישירות משרד החינוך.
בית אור: לא קנינו סמכות בחוק, אבל זה בהחלט חלק.
ענבר בזק: אבל נגיד הכשרות, הכשרות למורים.
בית אור: לא בהקשר הזה.
בית אור: אני אגיע לזה תיכף.
עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת אם הרשות, זה התפקיד שלה להתחיל לעשות הכשרות.
עאידה תומא סלימאן: אני, יש לי דעה אחרת בנושא, אני לא חושבת שהרשות צריכה להתחיל עכשיו לעשות הכשרות.
עאידה תומא סלימאן: גם מה שנאמר על בתי משפט.
בית אור: למען הסר ספק.
בית אור: לא אני אעמוד ואעביר את ההכשרה.
עאידה תומא סלימאן: לא מדובר עלייך, ברור.
בית אור: לא אני ולא חברותיי לצוות.
בית אור: אנחנו מבקשות תקציב, או שיש לנו תקציב, תלוי באיזה הקשר, ואנחנו נוציא מכרז או קול קורא או באיזו קונסטלציה משפטית.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שתפקידה של הרשות כן לפקח על העבודה של המשרדים, לדאוג שהמשרדים יעשו את ההכשרות שהם צריכים לעשות, להטמיע את החשיבה המגדרית, להטמיע את הנושאים שאנחנו חושבים ולדאוג שזה יפעל, ולא להפוך לסוג של, כי זה סתם יעמיס על הרשות.
עאידה תומא סלימאן: ככה אני תופסת.
נירה שפק: אני רוצה להעיר לשיח שנאמר כאן, ושוב, סליחה שאני באה מהריבוע אבל ככה אני רגילה.
נירה שפק: יצא חוק, חוק הרשות לקידום מעמד האישה ב-1998, מוגדר שם בדיוק מה תחומי הפעולה ומה התפקידים.
נירה שפק: בין התפקידים, כתוב בפירוש: לייעץ למשרדי ממשלה, לעקוב אחרי מילוי המלצות של מבקר המדינה ולקיים מעקב ובקרה לגבי פעילות משרדי הממשלה בנושאים שבתחומי פעילות הרשות.
נירה שפק: לכן, גם פה, שוב המלצה, בטח פעם ראשונה שמגיעים, לבוא וקודם כול לספר לכולנו כאן כי אולי לא כולנו מלווים את המקום הזה כל הזמן ויש לא מעט שמקשיבים – נעים מאוד, זה הרשות, זה הייעוד שלה, זה התפקידים שלה וזו עכשיו תוכנית העבודה שאנחנו עושים, שמוגדרים.
בית אור: אני מקבלת את ההערה.
בית אור: אני רק אומר שיש הרבה החלטות ממשלה, יש כ-20 החלטות ממשלה שהן נוספות על מה שכתוב בחוק.
נירה שפק: אבל כשמדברים על הסמכות בסוף – בכל החלטת ממשלה מדברים על הסמכות – עאידה אמרה קודם, אני לא רוצה לקחת את הזמן אבל את תכתיבי כמה היא תהיה משמעותית, כמה זה חשוב.
נירה שפק: אני לא חברה בוועדה הזאת אבל הנושא הזה הוא בליבי, אני חושבת שאני פה יותר מהרבה חברות ועדה.
עאידה תומא סלימאן: את חברת כבוד.
נירה שפק: אני חברת כבוד.
נירה שפק: ככל שיהיו תכנים שהם יותר רלוונטיים, יותר נבוא לכאן ולא נראה משהו שהוא לא רלוונטי ואז, אוקיי, נקרא את הסיכום אחרי.
נירה שפק: ופה זה את, זאת טביעת האצבע שלך.
עאידה תומא סלימאן: כדי שנוכל באמת להתקדם, בעצם ההערה שלך, חברת הכנסת שפק, היא גם כן מצטרפת להערה שהערתי.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו חושבים על הרשות בצורה מסוימת.
עאידה תומא סלימאן: אני אתייחס כשתסיימי, בואו ניתן לאיילת להציג את שאר התוכנית אבל קצת יותר בזריזות כדי שנפתח את הדיון.
בית אור: אני אשתדל להתייחס ברמת הכותרות, אם תרצו אני ארחיב.
בית אור: יש את הנושא של אלימות מגדרית פוליטית, זה נושא שאנחנו נעסוק בו, ונעסוק בו הרבה, בעיקר לקראת הבחירות המוניציפליות הקבועות בקרוב.
בית אור: זה מהווה חסם עבור נשים להתמודדות וזה משהו שאנחנו נעסוק בו, גם בהקשרים של תוכניות מנהיגות, גם בהקשר של ממש מיפוי התופעה וגם צעדים מניעתיים ואכיפתיים.
בית אור: הדרה, ציינתי קודם, זה נושא גדול; קידום חקיקה רלוונטית.
בית אור: אני מצטרפת כמובן לכל הדברים שאמרת בהקשר של אמנת איסטנבול.
בית אור: אנחנו, מהמקום המקצועי שלנו והניסיון שלנו מזהות שזה הכלי האפקטיבי ביותר שאנחנו מכירות כרגע לקידום המאבק באלימות נגד נשים ואנחנו תומכות בו כמובן; אלימות כלכלית; התיישנות; חוק האפוטרופסות.
בית אור: עכשיו במקביל יש דיון של חוק שאנחנו מאוד מעורבות בו, של חיסיון מטפל-מטופל, כל הנושאים האלה כמובן.
בית אור: (שקף: ייצוג הולם).
בית אור: אני עוברת לנדבך של ייצוג הולם.
בית אור: אנחנו – שוב, לפי חוק – מקבלות נתונים מהמגזר הציבורי, אוספות בעזרת דוחות חשובים שארגוני חברה אזרחית גם מנפקים, נתונים אודות ייצוג נשים בכל העמדות – גם בתפקידים, גם בוועדות, גם במוקדי קבלת החלטות – ואנחנו מתוך זה גוזרות מדיניות.
בית אור: יש לנו מאגר נשים מומחיות, יש בו למעלה מ-2,000 נשים שעומדות בתנאי סף.
בית אור: חשוב לי כן להרחיב בכל זאת בדקה על המאגר כי חשוב לי שתכירו אותו גם אתם.
בית אור: זה מאגר שנולד בעצם לקידום נשים לתפקידים בכירים בתוך הממשלה, אבל אנחנו מזהות שזה פשוט אוצר הדבר הזה ואנחנו מתכוונות להשקיע באוצר הזה, גם להרחיב אותו וגם באמת להכשיר אותו.
עאידה תומא סלימאן: זה טוב, אני מכירה את הרעיון.
עאידה תומא סלימאן: השאלה עד כמה באמת יש במשרדים שימוש במאגר הזה.
בית אור: לא מספיק.
בית אור: זה מה שרציתי להגיד.
עאידה תומא סלימאן: איך מתכנסים שיהפוך אותו רלוונטי באמת?
נירה שפק: זה רק למשרדים?
בית אור: הוא נולד בשביל המשרדים, בשביל לקדם נשים לתפקידים בכירים בממשלה.
בית אור: כך זה היה, ואלה גם תנאי הסף.
בית אור: הם היו מאוד מאוד מותאמים לתנאים של הנציבות.
בית אור: אבל, כמו שאמרתי, הבנו שיש בידינו אוצר, אנחנו מתכוונות להשקיע באוצר הזה, א', בהכשרות שלו, ב', בשגרור שלו גם לתקשורת וגם לפאנלים.
בית אור: תמיד אומרים לנו, רצינו נשים אבל לא היו נשים להייטק או לנושאי ביטחון.
נירה שפק: אני יודעת שפורום דבורה למשל, בכל פעם שעולה נושא, בכל הקבוצות יש קדימה רשימת מומחיות ומתקשרים.
נירה שפק: תניה מתקשרת ממש תוכנית תוכנית בטלוויזיה ומעמידה, ואנחנו רואים את התוצרים, אבל זה צריך להיות מנוהל.
נירה שפק: זה צריך להיות מנוהל.
בית אור: נכון.
בית אור: וזה מוכיח את עצמו.
עאידה תומא סלימאן: אבל בואו נזכור, אני שוב אומרת.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהרשות, יש בידיים שלה את הסמכות יותר מארגוני חברה אזרחית.
עאידה תומא סלימאן: היא גוף ממשלתי.
עאידה תומא סלימאן: צריך שתהיה יותר עבודה איך באמת המאגר הזה ינוצל על ידי גופי הממשלה כדי לקדם נשים באמת כי אם ימשיכו לעבוד כמו שהם עובדים היום, המאגר יהיה מלא בנשים מדהימות אבל אף אחד לא יתייחס אליו.
עאידה תומא סלימאן: צריך לחשוב לעומק מה צריך מבחינת תקנות ומבחינת נוהלים, שהמאגר הזה יהפוך רלוונטי לכל מכרז, לכל משרה שנפתחת בשירות הציבורי.
בית אור: זה נכון, וגם את העבודה הזאת אנחנו נעשה מול המשרדים, מול המנכ"לים, מול סמנ"כלי כוח אדם.
בית אור: זה בהחלט משהו שאנחנו מתכוונות למנף אותו וגם להרחיב אותו.
בית אור: זה מתקשר גם לנושא של ייצוג נשים בתקשורת, אני אומר שהדגש שלנו הוא על אוכלוסיות גיוון ונשים מבוגרות.
בית אור: אנחנו בונות כרגע את התוכנית וקידום חקיקה גם בהקשרים האלה – אני לא אכנס כי זה עוד לא בשל.
בית אור: (שקף: הטמעת חשיבה מגדרית).
בית אור: יש את הנושא של הטמעת חשיבה מגדרית, גם זה מוגדר על פי חוק שאנחנו צריכות לעסוק בהקשר של דברי חקיקה.
בית אור: אני אומר שאנחנו תופסות את התפקיד שלנו בצורה רחבה יותר מתוך החלטות הממשלה – אפרופו הערתך, חברת הכנסת שפק.
בית אור: אז באמת הנושא של הטמעת חשיבה מגדרית קודם כול בממשלה כמעסיקה הגדולה במדינה.
בית אור: יש לנו תקציב פיילוט לעשרה משרדי ממשלה של ליווי מקצועי להטמעת חשיבה מגדרית בהקשר של תקציב.
בית אור: הסנונית הראשונה, התנענו את התהליך מול משרד התחבורה, התחלנו תהליך מרתק, אני בטוחה שיהיו לו גם תוצאות מאוד משמעותיות.
בית אור: נקודת המוצא – אומנם זה פיילוט וזה משהו שהוא מאוד מוגבל – אבל ברגע שיש כבר את ארגז הכלים הזה, you can't go back.
בית אור: יש כבר את המשקפיים רגישות המגדר האלה וזה כבר משליך על כל קבלת ההחלטות בכל העולמות.
עאידה תומא סלימאן: במה זה שונה מהתוכנית הקודמת שהייתה בעצם?
עאידה תומא סלימאן: כי היה ליווי של מרכז אדוה דרך הרשות לכמה משרדי ממשלה בעבר.
אושרה פרידמן: אני אשמח להרחיב בנושא הזה.
אושרה פרידמן: נכון, את צודקת לגמרי.
אושרה פרידמן: ההבדל הוא שבעצם למדנו מתוך ניתוח תקציב מגדרי שנעשה בתוך המשרדים מספר תובנות.
אושרה פרידמן: אחת מהן זה שגם אם משרד באמת רוצה לעשות ניתוח, הוא לא באמת יודע איך לעשות את זה הלכה בפועל, שלא נדבר על זה שהניתוח צריך להיות בעיקר על תוכניות ליבה, וככל שנקדים לעשות את זה ככה נוכל גם לדון בזה בהיבטים של התקציבים ההמשכיים, ולכן התהליך הזה הוא בעצם ללוות אותם ממש אחד לאחד כדי לבחור את התכנים, לעשות את הניתוח נכון ולהציג את הממצאים בצורה יותר סדורה.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, אחרי כמה שנים וכמה תקציבים היינו צריכים להיות כבר מעבר לזה.
אושרה פרידמן: נכון.
עאידה תומא סלימאן: משרדי הממשלה בתקציב האחרון עשו בעיניי צחוק מכל המושג של תקצוב מגדרי, ומשרד האוצר משום מה השתלט על הנושא הזה והוא זה שכיוון, ואני חושבת שאם מתכננים לעשות עוד תקציב, אין שום סיבה שעדיין יתעסקו בפיילוטים.
עאידה תומא סלימאן: יש החלטת ממשלה שכל משרדי הממשלה צריכים לכתוב, לנתח את התקציב ולהגיש אותו מנותח תקציב מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: היו אמורים כבר להיות מעבר לזה.
עאידה תומא סלימאן: טוב שיש פיילוט, אבל לצערי אני חושבת שהממשלה מחליטה החלטות ולא נותנת שום כלים ליישום.
עאידה תומא סלימאן: זה לא אמור להיות פיילוט, אנחנו כבר צריכים להיות מעבר לזה.
נירה שפק: אני אגיד רגע אמירה כחברת ועדת כספים.
נירה שפק: הרי ישבתי בהצגה גם אצלך וגם בוועדת כספים.
נירה שפק: כשמשרד מגיע אני שואלת אותו.
נירה שפק: אני לא חושבת שזאת בעיה רק של משרדי הממשלה, זו בעיה בכלל.
נירה שפק: זה כמו שכל משרד צריך להציג תוכנית מוכנות לחירום והם לא מציגים.
נירה שפק: זה תלוי מה סדר העדיפות שמוגדר.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, אני אחראית על תקצוב מגדרי, אני אדבר על זה.
נירה שפק: ולכן אני מסכימה איתך שלא צריך להיות פיילוט, יש מספיק כבר, יש אנשי מקצוע, ודי כי כל פעם כשנותנים פיילוט זה נותן עוד פעם – בסדר, בואו נישאר בתחום האפור.
עאידה תומא סלימאן: הבעיה כאשר נותנים פיילוט, אני אמרתי, טוב תמיד להכשיר צוותים כדי שיעסקו בתקצוב מגדרי אבל מבחינתי זה גם שהממשלה מחליטה על תקציב לפיילוט, לא באה ואומרת, החלטנו שכולם עושים תקצוב מגדרי, עכשיו כולם נכנסים תוך חודשיים לתהליך למידה וכאשר מכינים את התקציב גם בודקים אותו בעין זו.
עאידה תומא סלימאן: אני לא באה בטענות אלייך ולא אליה, לצערי הרב זה הממשלה צריכה להחליט.
עאידה תומא סלימאן: או שהיא כן עומדת בהחלטות שלה לעשות תקצוב מגדרי ולהקפיד כאשר מביאים את התקציב הזה שהוא יהיה כזה, או שלא.
עאידה תומא סלימאן: ראינו בתקציב האחרון שהם לא הקפידו והם לא ניסו אפילו לעשות את זה.
נירה שפק: לכל משרד ממשלתי יש ועדה בכנסת שאחראית עליו.
נירה שפק: ניקח את התקשורת בכלכלה, לא משנה מה.
נירה שפק: אם תהיה מודעות לזה, בסוף יש לנו גם מעבר לממשלה, כנסת, וכנסת יש לה כלים לעבוד.
נירה שפק: ואני לא פוסלת רגע ממה שאמרת אבל יש לנו כלים.
בית אור: אני רוצה להגיד בהקשר הזה, שוב, אנחנו רק בתחילתה של הדרך, התחלנו מול משרד התחבורה, אנחנו בקשר גם עם גורמים באגף התקציבים לעבור איזשהו תהליך, עם המשרד לשוויון חברתי, גם בבית אנחנו מתניעות את התהליך הזה.
בית אור: אנחנו זוכות לשיתוף פעולה וקשב רב.
בית אור: אני בטוחה שזה קשור גם לדרישה הולכת וגוברת מצד הכנסת, מצד ארגוני חברה אזרחית, לקדם את הדבר הזה.
בית אור: אני מרגישה שיש לנו שיתוף פעולה מלא.
בית אור: שוב, אנחנו בתחילתה של דרך, אבל זה כן בשורה מבחינתנו.
בית אור: חוות הדעת המגדריות, גם כן חובה על פי חוק של הרשות.
בית אור: סיגל אצלנו תהיה אמונה על הנושא הזה ואנחנו לומדות אותו, אני חייבת לומר, ואנחנו נהפוך יותר ויותר כתובת למשרדי ממשלה.
בית אור: אנחנו כן רוצות לעבור גם תהליך עם החברה האזרחית ולהנגיש את אותם גורמים שעוסקים בכתיבת חוות דעת מגדריות לחברות, גם לממשלה אבל גם – זה יותר התפקיד שלנו, אני אומר, אבל הכול פתוח – אבל בעיקר למגזר הפרטי, וכבר עשינו כמה חיבורים.
בית אור: הדבר הזה הוא בשורה חשובה, זה חלק ממש מנושא הליבה של הרשות, שרק הרשות עוסקת בו וזה חשוב.
בית אור: גלי מנעמ"ת – שנמצאת איתנו – אמרה לי ואני אוהבת את הביטוי הזה, שחינוך זה החיסון ולא האנטיביוטיקה אז אני שמחה נורא לדבר על זה, ונמצאת גם שותפתנו אושרה לרר ממשרד החינוך.
בית אור: יש פיילוט ב-77 גנים לחינוך לשוויון מגדרי בגיל הרך.
בית אור: הושלמה ההכשרה של הצוותים ועכשיו בעצם זה ממש מוטמע בגנים ביחד עם הכשרות.
בית אור: יש תנאים מאוד מאוד סדורים וקפדניים איך לעבור את התהליך הזה, לעבור הטמעה ולא רק לסמן וי על הדבר הזה, ממש, כולל תקציב לאביזרים ולספרים וכל המעטפת.
בית אור: זה פרויקט שאני מאוד נרגשת להיות חלק ממנו ואני גם מאוד מאוד מאמינה בו כי בסוף כמו שאמרתי, זה החיסון ולא האנטיביוטיקה.
ענבר בזק: זה נעשה גם בחברה החרדית והערבית?
בית אור: עוד לא.
בית אור: אנחנו בפיילוט, 77 גנים.
אושרה פרידמן: בחברה הערבית יש.
בית אור: בחברה הערבית כן, סליחה.
בית אור: לצערי, עוד לא.
בית אור: אנחנו ביקשנו תקציב להרחיב את זה לכל הגנים, אני מקווה גם ליסודי.
עאידה תומא סלימאן: אבל הבחירה של הפיילוט הייתה יכולה להיות שבתוך ה-77 זה יהיה מגוון מלכתחילה.
ענבר בזק: דרך אגב, בחברה החרדית הגנים מעורבים בכלל?
בית אור: אושרה אולי תתייחס.
ענבר בזק: אני יודעת, פתחתי נושא חדש.
ענבר בזק: סתם אני סקרנית.
עאידה תומא סלימאן: זה עלול להגיע לדיון מאוד רחב.
בית אור: אתם לא רואים בציור אבל אנחנו ביקרנו בגן, זו הייתה באמת חוויה מבחינתי מכוננת, אני אשמח להזמין גם את הוועדה לביקור בגן כזה, זה באמת עושה טוב על הנשמה ואני מאוד מאמינה בזה.
בית אור: אני לא אעבור על כל הסעיפים אבל בהקשר הזה יש לנו הרבה טקטים שקשורים לחינוך, לחינוך לשוויון הזדמנויות מגדרי – בארגונים ותנועות נוער, במוזיאון בית התפוצות, מה שנקרא היום "אנו" – אז אנחנו גם בדגש הזה.
עאידה תומא סלימאן: מסלול נשים פורצות דרך ביהדות ובציונות?
בית אור: זה פרויקט משותף שלנו עם משרד התרבות והספורט.
נירה שפק: את לא רשומה?
עאידה תומא סלימאן: אני לא שם, לא.
בית אור: נשמח להזמין גם לשם.
בית אור: זה מרתק.
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהרשות צריכה לעסוק בנשים באופן כללי במדינת ישראל ולא בקבוצות ותת קבוצות, במיוחד שזה לא רק היהדות אלא גם הציונות.
עאידה תומא סלימאן: יש פה גם נושא אידיאולוגי, זה להיכנס יותר ויותר לנישה שהיא אידיאולוגית פוליטית ולא רק בעניין של נשים באופן כללי, על כל גווניהן.
בית אור: זה המוזיאון.
עאידה תומא סלימאן: את לא חייבת לענות על הכול, איילת.
בית אור: צודקת.
עאידה תומא סלימאן: יש דברים שירשת ויש לי גם את הזכות הירושה לבקר.
בית אור: אני אתייחס בכותרות לשקף האחרון: קידום נשים בשוק התעסוקה.
בית אור: יש את כל הנושא של הטמעת חשיבה מגדרית בשוק הפרטי.
בית אור: יש לנו פיילוט עם משרד המדע, אנחנו שמנו תקציב משותף כדי לעשות איזושהי תוכנית Tailor made לחברות הייטק להטמעת חשיבה מגדרית.
בית אור: זו דריסת רגל כמעט ראשונה בשוק הפרטי מצד הרשות כמובן.
נירה שפק: למה רק בהייטק?
בית אור: זה היה שיתוף פעולה עם משרד המדע.
בית אור: שוב, זו דריסת רגל ראשונה.
נירה שפק: אה, זה שת"פ עם המשרדים.
בית אור: זה שת"פ עם משרד המדע.
בית אור: אני רק אומר שכהחלטה ככה אסטרטגית, ההתמקדות היא בעיקר קודם כול במשרדי הממשלה.
בית אור: ברור, גם חברת הכנסת שפק הקריאה, מן החוק, אנחנו חושבות שצריך באמת לעשות שם איזושהי סטנדרטיזציה, איזושהי רגולציה לגבי כל הנושאים שדיברתי עליהם, ורק אז נוכל בעצם גם לבוא בדרישות החוצה, אבל גם יש כל מיני פרויקטים מן הסוג הזה.
בית אור: אני אסכם.
בית אור: יש מהלך גדול מאוד שמוביל המשרד, השרה, כמובן בשיתוף הרשות, בשיתוף משרד הכלכלה, זרוע העבודה שותפתנו, לכל מה שקשור להתאמת שוק העבודה למשפחה, לא רק לנשים.
בית אור: כמובן שהתוצר הוא גם קידום נשים ואפשרות שלהן להתקדם, גם להיות אמא וגם להיות אשת קריירה שמגשימה את רצונותיה ויכולותיה, ויש לזה כל מיני היבטים – גם כל מה שקשור לחופשת לידה לאבות ומה שקשור לשעות עבודה גמישות ועבודה היברידית ומעבר משעות לתפוקות וכל הדבר הזה – אנחנו כרגע בתהליך של למידה, בניית אסטרטגיה, תוך היתכנות של מה אפשר לקדם בקונסטלציה הנוכחית.
בית אור: זה ככה בגדול.