GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טל הוכמן: אנחנו לא יודעות כלום, אנחנו לא חשופות לפרוטוקולים ולא חשופות להמלצות, ואני חושבת שזה אבסורד אנחנו, זה נשמע כאילו הוועדה הזאת נפגשת במחשכים ואין מושג לאף אחד מהחברה האזרחית איפה היא מתכנסת, ומה קורה בה, ומה ההמלצות.
טל הוכמן: ואני באמת לא מבינה, זה נורא פשוט.
עאידה תומא סלימאן: לחשוף את הפרוטוקולים אני לא בטוחה שזה דבר שצריך לעשות.
טל הוכמן: המלצות?
עאידה תומא סלימאן: המלצות משהו אחר.
טל הוכמן: והדו"ח שנשמע- - -
עאידה תומא סלימאן: שניה, שניה אני לא נגדך.
עאידה תומא סלימאן: לחשוף פרוטוקולים אני לא חושבת שהוועדה תוכל לחשוף פרוטוקולים ברמה כזו כאילו ציבורית, כי בסופו של דבר יש שם מידע שעדיין מדברים אם להעביר אותו ממשרד למשרד, נלחמים באפשרות של העברת המידע הזה אז עוד לחשוף את זה לציבור, אני לא בטוחה.
עאידה תומא סלימאן: המלצות ודוחו"ת אני חושבת שכן צריך, ואני כן קיבלתי בעבר סיכומים ודרשתי, וביקשתי, וקיבלתי סיכומים והמלצות.
עאידה תומא סלימאן: ועכשיו בדיוק בתחילת הישיבה שאלתי אם יש סיכום על השנתיים האחרונות ומעבירים אליי.
עאידה תומא סלימאן: השאלה איילת, או גברת מאיר, האם אתם מפרסמים או מנגישים את הדוחו"ת שלכם שאפשר מהם להבין איך לפתח עוד כלים למאבק בתופעה?
עאידה תומא סלימאן: או שזה, אני מקבלת את זה בגלל שאני יושבת ראש הוועדה וחברת כנסת?
איילת מאיר: אז ככה, אנחנו מפרסמים את זה באמצעות אגף הדוברות שלנו מדי שנה באיסוף הנתונים השנתי, בתוך הודעות לעיתונות אנחנו מפרסמים את הנתונים של כמה מקרי רצח, את התובנות המרכזיות גם באמצעות הדוחו"ת, החומרי מידע שאנחנו מפרסמים מדי שנה באיסוף הנתונים השנתי, חוברת האגף שלנו שמופצת לכל המחלקות והשירותים החברתיים.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהיו פניות רבות אליכם בתקופה האחרונה.
איילת מאיר: סליחה רק עוד משפט.
איילת מאיר: וכמובן נענים למסור מידע, ככל שהוא לא חושף מידע אישי, אנחנו נענים לכל פניה ובקשה.
איילת מאיר: וכל פניה שמוגשת אנחנו במסגר חוק חופש המידע, אז אנחנו נותנים את המידע לגבי התובנות והסיכומים.
איילת מאיר: אני לא רואה לנכון להפיץ את זה מעבר לזה.
איילת מאיר: אין לנו בעיה מכיוון שזה לא חושף מקרים פרטניים, זה חושף תובנות וסיכומים שדרך אגב הם לא כל שנה מחדש, כאילו התובנות הן לא שונות משנה לשנה, הן רק מצטרפות ומצטברות לנו לאורך השנים.
עאידה תומא סלימאן: האם אפשר לקבל את כל הדוחו"ת שיצאו עד עכשיו מהוועדה עם ההמלצות?
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו נפרסם אותם באתר של הוועדה וננגיש אותם לציבור.
איילת מאיר: אין בעיה כל שנה אנחנו מוציאים, כמו שאמרתי, סיכום של הנתונים וסיכום של התובנות וההמלצות שלנו המרכזיות, ואנחנו יכולים להעביר את זה אליכם.
איילת מאיר: אין שום בעיה.
עאידה תומא סלימאן: אז אני מבקשת בואי נגיד, דוחו"ת שכבר מוכנים ונמצאים והיום תתני לי אחד מהם, אבל אם אפשר לקבל נגיד את הדוחו"ת שהיו עד עכשיו ואנחנו נפרסם אותם באתר.
איילת מאיר: בשמחה רבה.
עאידה תומא סלימאן: ואני מציעה שאולי גם אצלכם במשרד תנגישו אותם לציבור.
עאידה תומא סלימאן: ממילא אתם מפרסמים אותם בתקשורת, אז שיהיה איזשהו פרסום בתוך האתר.
עאידה תומא סלימאן: יש עוד התייחסויות?
שלהבת איינשטיין אלפסי: את יכולה לתת איזושהי המלצה שהתקבלה אצלכם נגיד בשנתיים האחרונות, שהיא יכולה לתרום לנו?
שלהבת איינשטיין אלפסי: כי מה שאני מרגישה שהוועדה, אין לה שום בסיס שום בשר.
איילת מאיר: אני אשלח לך עותק מהדו"ח של הסיכום תובנות.
שלהבת איינשטיין אלפסי: לא את העותק מהדו"ח.
שלהבת איינשטיין אלפסי: אם את יכולה לתת איזושהי המלצה של השנים האחרונות שיכולה לעזור בנושא?
איילת מאיר: אני יכולה לתת דוגמה מהשנים האחרונות.
איילת מאיר: יושבת לצידי עמיתתי דנה מהמשטרה.
איילת מאיר: נוהל נשים, נוהל טיוב נשים, טיפול בנשים מאוימות.
איילת מאיר: נוהל משותף למשרד הרווחה ולמשטרה, הוא פועל יוצא מתובנות ומסקנות שהגענו אליהן בוועדה, שלפעמים הרבה פעמים יש מידע של מסוכנות אצל הרווחה והאישה לא רוצה להגיש תלונה, או מידע של מסוכנות אצל המשטרה והאישה מסרבת שידווחו לרווחה.
איילת מאיר: במקרים מסוימים כאלה שיש מסוכנות מאוד גבוהה, הבנו שלפעמים דברים נופלים בין הכיסאות, ודווקא ישיבה משותפת של אנשי המשטרה, אנשי הרווחה, גם ברמה המחוזית דרך-אגב, לא רק ברמת הרשות המקומית.
איילת מאיר: ולפעמים גם מזמינים את האישה עצמה לתוך הדיון, עוזר לה מאוד לייצר ביטחון ואמון ברשויות ואז היא מגישה הרבה פעמים תלונה, או שמוכנה לקבל איזושהי עזרה מרשויות הרווחה.
איילת מאיר: הנוהל הזה שהוא נכתב בעמל רב על-ידי שני המשרדים והיום הוא מיושם בצורה מרשימה בשטח, הוא אחד מהמסקנות ואחת מהפרקטיקות שפיתחנו.
איילת מאיר: אני אתן רק עוד דוגמה אחת של המלצה.
איילת מאיר: תכנית לטיפול בעולים במעגל האלימות במשפחה, שפועלת בשיתוף משרד העלייה והקליטה, זו תכנית שנוצרה על רקע ההבנה, לפני כ-14 שנה הרבה מאוד נשים עולות נרצחו.
איילת מאיר: אני שמחה להגיד שבעשור האחרון אנחנו רואים הפחתה של מספר הנשים העולות שנרצחו ודווקא עליה, כמו שיו"ר הוועדה אמרה פה של נשים ערביות שנרצחות.
איילת מאיר: אז תכנית משותפת שפועלת ב- 35 רשויות מקומיות במרכזים לטיפול באלימות במשפחה בשטח, שמעסיקה עובדים סוציאליים דוברי שפה ומנגישה גם שפתית וגם תרבותית את השירות הטיפולי, היא גם פועל יוצא מכזה, למשל.
איילת מאיר: ויש לי עוד דוגמאות.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה לשמוע שהיו תובנות כל-כך חזקות בעניין נשים עולות, ל-65% מהנשים הנרצחות שהן נשים ערביות, לא מגיע לנסות להגיע לתובנות אמיתיות בנושא הזה של נשים ערביות נרצחות?
עאידה תומא סלימאן: כי להגיד לך את האמת, אני לא רואה איך זה משתלב.
עאידה תומא סלימאן: הדבר השני, מה כאילו מה אתם מתכננים בעניין הזה ספציפית, כאשר יש תופעה כזו שאוכלוסייה שהיא 20% מהציבור מגיעה באחוזים של 60-65% של נשים נרצחות בשנה מהשנים הנרצחות בשנה.
עאידה תומא סלימאן: זה לא מחייב התכוננות מיוחדת?
עאידה תומא סלימאן: זה לא מחייב עבודה?
עאידה תומא סלימאן: הדבר השני הוא בעניין, אני רוצה לשמוע מה בעניין חסרות מעמד, ולמה הן לא כלולות?
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שגם לצערי הרב כשהן בחיים לא מקבלות את השירות שהן צריכות לקבל להגנה, אבל גם במקרים האלה אתם מתכננים להכניס אותן להרחבת הסמכויות או לא?
עאידה תומא סלימאן: בעניין הרחבת המנדט זה יהיה הרחבה לנשים שנרצחות על-ידי בן משפחה?
איילת מאיר: לא רק נשים, אנשים.
איילת מאיר: גם גברים, גם קטינים, גם אחים אחיות.
איילת מאיר: כאילו כל רצח בתוך המשפחה.
איילת מאיר: יודעים דרך-אגב אני כן אוסיף, אנחנו יודעים שיש בשנה כ-120-130 מקרי רצח בכלל במדינת ישראל, הרוב זה גברים שנרצחים בידי גברים.
איילת מאיר: החלק של נשים שנרצחות הן לרוב, ברוב המקרים- - -
עאידה תומא סלימאן: אתם יודעים שאתם עכשיו בהגדרה הזו מטשטשים את העבודה שצריכה להיעשות כדי להעביר רצח על רקע מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: אתם מכניסים עכשיו רציחות שהן לא על רקע מגדרי.
איילת מאיר: הם על רקע אלימות בתוך המשפחה.
קריאה: שזה לא עולם תחתון.
קריאה: היא אומרת שזה אותו מספר.
איילת מאיר: יש גם עולם תחתון הרבה מאוד בתוך אלימות במשפחה בטח שיש.
איילת מאיר: יש לנו נשים שמגיעות למקלטים לנשים נפגעות אלימות שהן בסכנה אמיתית ממשית חיים בידי ארגוני פשע שהם המשפחה שלהם.
עאידה תומא סלימאן: אבל הן בסכנה לא בגלל מעורבות בפשע אלא הן בסכנה על רקע אלימות מגדרית.
קריאה: או הפוך.
עאידה תומא סלימאן: זה שמי שמבצע את האלימות מעורב בפשיעה, זה משהו אחר.
עאידה תומא סלימאן: זה מחייב התכוננות מיוחדת ואני יודעת, ואני מבינה את זה.
עאידה תומא סלימאן: אבל ברגע שאתם פותחים את הסמכויות של הוועדה לדון בכל מקרי הרצח בתוך המשפחה כאילו, זה מטשטש את הפן המגדרי, כי גם כשאבא נרצח, או אח רוצח את אחיו, או את זה בדרך-כלל לא על רקע מגדרי, זה ערכאות אחרות.
איילת מאיר: רוב הרציחות בתוך המשפחה הן של נשים שנרצחות בידי גברים, וכן יש שם מיקוד בהחלט על רקע מגדרי.
איילת מאיר: אבל המנדט שלנו הוא אלימות במשפחה.
איילת מאיר: הוועדה הבין משרדית למניעה וטיפול באלימות במשפחה משנת 2016 שחידשה פעילותה זה המנדט שלה, אלימות בתוך המשפחה.
איילת מאיר: והרחבת הסמכויות שאנחנו רוצים להרחיב זה על רקע רצח במשפחה.
עאידה תומא סלימאן: אז אתם עד עכשיו דנתם במקרים אחרים של רצח לא נשים?
איילת מאיר: לא.
איילת מאיר: כי במסגרת המנדט שלנו זה נשים שנרצחו בידי בן-הזוג שלהם.
איילת מאיר: ככה כתוב בהחלטת הממשלה.
עאידה תומא סלימאן: אתם עכשיו הרחבת הסמכות שאתם עושים היא לא רק.
איילת מאיר: אה את רוצה להרחיב את זה מחוץ למשפחה גם זה מה שאת אומרת בעצם?
עאידה תומא סלימאן: לא לא, אתם בהרחבת הסמכות יצאתם מהנושא של נשים, הרחבת הסמכות שאתם עושים היא הרחבת סמכות בעניין רציחות בתוך המשפחה ולא רציחות של נשים.
איילת מאיר: ולא רק רציחות של נשים אבל הרוב זה רציחות של נשים.
עאידה תומא סלימאן: כן אבל אתם הוצאתם חלק מהרציחות הנשים מחוץ למעגל הסמכות שלכם.
איילת מאיר: למה?
עאידה תומא סלימאן: אני פתחתי בזה, נשים היום לא נרצחות, לפחות באוכלוסיה הערבית, ישר על ידי בני זוגן אבל הוא עומד מאחורי הרצח.
עאידה תומא סלימאן: אז הן נרצחות כאילו על-ידי אדם זר, אז אתם לא תדונו בזה?
איילת מאיר: את אומרת כאילו מי המזמין או מי האחראי לגבי הרצח בפועל.
איילת מאיר: את אומרת, אם אני מבינה אותך נכון את השאלה, כל עוד המשטרה אומרת לנו, תגיד לנו שהחשוד ברצח הוא אותו בן זוג או בן משפחה ששלח, גם אם הוא שלח את שכיר החרב שלו, מבחינתנו זה יידון בוועדה.
עאידה תומא סלימאן: אבל הם במקרים מסוימים הם לא יודעים, הם רק חושדים.
עאידה תומא סלימאן: הם לא יודעים.
איילת מאיר: נכון הם לא יודעים.
עאידה תומא סלימאן: ואני יכולה לתת לך שמות של נרצחות שזה מה שקרה והמשטרה הגיעה לרוצח השכיר ולא יכלה להוציא ממנו הודאה מי שלח אותו.
עאידה תומא סלימאן: והם יושבים בבית סוהר עכשיו.
איילת מאיר: אבל את חושבת שזה רוב המקרים?
עאידה תומא סלימאן: אני לא אומרת רוב המקרים, אני אומרת שזו תופעה מתפתחת.
עאידה תומא סלימאן: הוועדה צריכה ללמוד ולקבל תובנות על עניין רצח נשים כדי למנוע את הרציחות הבאות.
עאידה תומא סלימאן: אם אתם מוציאים מהספקטרום שאתם חוקרים רציחות שיכולות להעיד על תופעות מתפתחות ושינויים בדפוסי האלימות והרצח, אתם לא תהיה לכם את התובנות הנכונות.
עאידה תומא סלימאן: ואתם מתפרסים על כל הנושא, יש קושי בלהבין מה אני אומרת?
קריאה: אני רוצה רגע לדייק שהמנדט שיש היום לבדיקת רצח של נשים בידי בני זוגן.
קריאה: זה המנדט שקיים.
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו ביקשנו להרחיב את זה.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו אני מבינה שלא מרחיבים לרצח נשים באופן כללי בלי הגדרה מי הרוצח, אתם מרחיבים לרצח בתוך המשפחה באופן כללי.
איילת מאיר: רגע אבל אני רוצה שניה.
עאידה תומא סלימאן: שזה מוציא חלק מהרציחות של נשים.
איילת מאיר: זה לא מוציא, אני דווקא רוצה להגיד משהו ואני חושבת שלמשטרה יש מידע יותר מדוייק ואפשר לאסוף את זה ולהביא את זה לוועדה אין שום בעיה.
איילת מאיר: אנחנו כן יודעים שהנשים שנרצחות, גם כאשר בשלב ראשון הרוצח נשאר לא ידוע, ואת זה אני אתן אולי לדנה מהמשטרה לתאר את התהליכים שהם עושים כאשר זה באמת לא ידוע.
איילת מאיר: רוב הנשים שנרצחות, דרך-אגב בעולם לא רק בארץ, הן נשים שנרצחות על-ידי קרובי משפחתן, או אנשים שניהלו איתם מערכת יחסים.
עאידה תומא סלימאן: עזבי מה שקורה בעולם יש לי פה סטטיסטיקה שהקראתי.
איילת מאיר: שניה אבל אין כמעט מקרה רצח של נשים שנרצחות מחוץ לאיזור של מערכות יחסים זוגיות או משפחתיות.
איילת מאיר: ולכן אני לא מצליחה להבין מה הקושי שלך עאידה פה.
איילת מאיר: נראה לך שיש נשים שנרצחות, למשל אני אקח לדוגמה לא זוכרת את שמה, אישה שנרצחה הייתה עם המשפחה שלה על חוף הים לפני כמה שנים, ונרצחה מכדור תועה במאבק בין עבריינים.
איילת מאיר: אז אישה כזאת זה על רקע מגדרי?
איילת מאיר: אז בגלל זה לא ברור לי רצח שהוא מחוץ למשפחה או מחוץ למערכות יחסים זוגיות.
עאידה תומא סלימאן: אני מנסה להגיד שיש מקרים שהמשטרה לא מצליחה לקטלג אותם תחת מגדרי כי היא לא מצליחה לשים את האצבע על המזמין הרצח.
עאידה תומא סלימאן: ובמקרים כאלה, אם יש שכיר חרב או מישהו מעולם הפשיעה שבא ורוצח אישה, ויש הרבה מקרים, בלוד, ברמלה, אפילו את האישה שנרצחה והייתה בדירת מעבר.
איילת מאיר: היא תכנס לדיון.
עאידה תומא סלימאן: איך תכנס?
איילת מאיר: היא תכנס לדיון, דנה תתקני אותי אם אני טועה.
דנה בן צבי: כשיש רקע קודם של תלונות קודמות שמובלות לכיוון חקירתי מסוים, אז כן יכול להיות דיון עליהם.
דנה בן צבי: זה שבסוף אולי לא מרשיעים את הבן-אדם כי לא הצלחנו לקשור ספציפית בינו לבין העבירה, נכון.
דנה בן צבי: אבל אם יש לנו תלונות קודמות כמו באחת הדוגמאות שציינת, אז כן יש מקום לתחקר את האירוע הזה.
עאידה תומא סלימאן: עידו בבקשה.
עידו אבגר: רק רציתי קצת, עידו ממרכז המידע והמחקר של הכנסת, רק רציתי קצת להביא נתונים על מה בעצם, לאן עאידה מכוונת אם אני מבין נכון.
עידו אבגר: בשנת 2018 ו- 2019, 40% ממקרי הרצח של הנשים נותרו לא מפוענחים או שהחשוד ברצח היה זר.
עידו אבגר: המקרים האלה אם אני מבין נכון, הם לא במנדט של הוועדה גם אחרי הרחבת המנדט.
עידו אבגר: עכשיו רבע מהמקרים האלה היו תלונות קודמות במשטרה על רקע של אלימות במשפחה.
עידו אבגר: ברבע מהמקרים האלה.
איילת מאיר: הם יכנסו.
איילת מאיר: עידו הם יכנסו.
איילת מאיר: זה בדיוק השיח.
קריאה: אז אתה אומר שבתוך ה- 40%, 40% או 40 מקרים?
עידו אבגר: 40%.
איילת מאיר: כאשר הן נרצחות על-ידי אדם זר הן לא ייכנסו.
איילת מאיר: בסדר?
איילת מאיר: אבל, רוב התופעה.
עאידה תומא סלימאן: מתי, שניה, מתי מקרה רצח נכנס?
עאידה תומא סלימאן: מתי אתם מכנסים את הוועדה?
איילת מאיר: כשהמשטרה אומרת לנו שהחשוד המרכזי, או החשודים המרכזיים הם בני משפחה או בן זוג במקרה הזה.
איילת מאיר: במקרה הנוכחי הזה
קרן ברק: לצורך העניין אם ירו בה בדרך וזה על סכסוך עבריינים ופשוט האמא והילדים זה לא קשור לתוך המשפחה זה קשור לסכסוך עבריינים, תרבות עבריינית כי הבעל שלה עבריין, זה מה שאת מתכוונת.
איילת מאיר: בדיוק.
קרן ברק: לזה היא לא נכנסת.
עאידה תומא סלימאן: אז אתם בעצם דנים במקרה רק אחרי פענוח הרצח.
איילת מאיר: לא לא.
איילת מאיר: ממש לא.
איילת מאיר: אנחנו לא דנים במקרה אחרי פענוח.
איילת מאיר: אנחנו מתכנסים כמה חודשים לפעמים אחרי שקרה הרצח כי אנחנו בעצם מחכים למידע מספק, מגובש שהמשטרה יודעת להגיד לנו.
איילת מאיר: היא לא יודעת להגיד לנו שבוודאות יוגש כתב אישום או שבוודאות יואשם, אבל היא יודעת להגיד לנו שהחשודים או החשוד המרכזי זה בן הזוג.
איילת מאיר: גם אם אין לה מה שנקרא, עוד לא הוגש בהכרח כתב אישום או שלא הייתה הרשאה.
איילת מאיר: אנחנו כן מתכנסים לפעמים, דרך-אגב היה איזה מקרה או שניים שאני זוכרת שאחרי שהתכנסנו.
עאידה תומא סלימאן: אז מה- 40% שעידו דיבר עליהם שהרוצח הוא זר, יכול להיות שהיו מקרים שאתם דנתם בהם?
איילת מאיר: בדיעבד הבנו שהוא בעצם זר והוא לא בן הזוג שהיה בהתחלה חשוד.
איילת מאיר: כל עוד היה חשד שזה בן הזוג בוודאי שכן.
איילת מאיר: אני לא חושבת שיהיו נשים כמו שאת מדברת עליהן חברת הכנסת עאידה, שלא יכנסו לוועדה אלא אם כן יש לנו בוודאות ידע שזה זר או סכסוך בין עבריינים.
איילת מאיר: אבל כאשר מדובר באישה בנרצחת, אני לא מצליחה- - -
עאידה תומא סלימאן: אוקיי אז אני מבקשת.
עידו אבגר: אין בעיה, בעצם אם אני מבין נכון, רף להכנס לדיון בוועדה הוא לא הרף הפלילי, הוא רף הרבה יותר נמוך ברגע שיש חשד שזה משהו שקשור למשפחה זה ידון.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי אני רוצה להבין החסרות מעמד במקרה הזה, מקרים של רצח של חסרות מעמד, אתם דנים בזה?
איילת מאיר: לא המנדט שלנו היום לא מאפשר לנו לדון בהן אלא רק באזרחיות ותושבות.
עאידה תומא סלימאן: חקירת אזרחיות ישראליות, ככה זה המנדט כתוב?
איילת מאיר: לא אנחנו לא ועדת חקירה.
עאידה תומא סלימאן: לא ועדת חקירה אתם ועדה בין משרדית.
איילת מאיר: נכון אנחנו רוצים ללמוד מהידע הקיים.
איילת מאיר: נשים חסרות מעמד דרך אגב הן מודרות פעמיים כי גם הן חסרות זכויות, לא רק שהן חסרות מעמד, וגם הרשויות פחות מכירות אותן.
איילת מאיר: למרות שאני חייבת להגיד שגם בזה יש שינוי בשנים האחרונות, רשויות הרווחה יותר מכירות אותן.
איילת מאיר: אבל שוב, כמה ידע, כמה מידע נמצא בתוך המערכות הציבוריות לגביהן וכמה יכולנו ברצף של הטיפול להכנס לתמונה לפני ואחרי, זה מאוד מזערי בקרב חסרות מעמד.
איילת מאיר: למרות שגם החלטת הממשלה כפי שהיא מנוסחת היום מדברת על אזרחיות ותושבות.
עאידה תומא סלימאן: אה כתוב שם אזרחיות ותושבות.
איילת מאיר: אם אני לא טועה אבל אני גם רוצה להגיד משהו שבהמשך אנחנו צריכים לעשות המשך דיון על זה על נשים חסרות מעמד.
איילת מאיר: וכבר דיברנו על זה בתוכנו פנימה, ברגע שנרחיב את המנדט ואני מקווה שבחודשים הקרובים זה יקרה, אנחנו צריכים לעשות דיון על הנושא של חסרות מעמד, וזה לא רק בידי, זה בידי הרבה משרדים ופוליטיקות גם דרך אגב, זה לא רק הפקידות המקצועית.
עאידה תומא סלימאן: אני קודם כל קשה לי עם העובדה שארבע שנים היינו צריכות לחכות כדי לעשות את השינוי החקיקתי והזמן עוד לא נגמר.
עאידה תומא סלימאן: כלומר זה יכול להיות גם כן שיקח עוד זמן עד שזה יגיע לשלבי החקיקה.
עאידה תומא סלימאן: אל תשכחו יהיו גם שלבים של החקיקה של קריאה ראשונה ושניה ושלישית, דיונים וויכוחים סביב הנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני פונה לשר הבריאות ואבקש שיאיץ וישים את זה בעדיפות ראשונה בחקיקה שמביא המשרד לכנסת, הממשלה שמביאה לכנסת, כדי לזרז את התהליך וכדי להתקדם בעניין של עבודת הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: מצער אותי לשמוע שהוועדה כמעט הגיעה למסקנה שאפשר, כאילו שהעבודה שלה מתעכבת ולא מדויקת בגלל המחסור הזה, ובכל זאת אף אחד לא טרח להאיץ, אני מבינה.
עאידה תומא סלימאן: דבר שני, אני פונה למשרד הרווחה, לייעוץ המשפטי במשרד הרווחה, התחייבתם תוך שבוע למסור את ההערות.
עאידה תומא סלימאן: משרד החינוך בעצם אין לו הערות.
עאידה תומא סלימאן: המשטרה הודיעו ממשרד הבט"פ שהיום מעבירים את ההערות על הצעת החוק.
עאידה תומא סלימאן: אני פונה למשרד הבריאות ומבקשת מהמחלקה המשפטית לכנס ומיד לאחר קבלת ההערות את הישיבה שבה שמים את ההערות האחרונות על הצעת החוק, תוך שבועיים או שלושה מהיום, כך שהצעת החוק תוכל להתקדם כמה שאפשר.
עאידה תומא סלימאן: היום במקרה אני יושבת עם שר הבריאות וזה יהיה אחד הנושאים שאני אעביר את החירומיות הרבה שנמצאת בלקדם את הנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: לא מספיק לי הצהרת כוונות של "אנחנו רוצים לקדם" מה שצריך זה לקדם ולא להצהיר על זה שאנחנו רוצים לקדם, אלא ממש להתחיל לראות צעדים ברורים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נשמח לקבל כמו שהובטח לנו את דו"ח הוועדה הנוכחי עכשיו ואת שאר הדוחו"ת בימים הקרובים וננגיש אותם מבחינת האתר, נפרסם אותם.
עאידה תומא סלימאן: ואני מבקשת שגם כן תעבדו על זה שהדוחו"ת שלכם ולא איזשהו פסקה בתוך הודעה לעיתונות, אלא הדוחו"ת יהיו מפורסמים ונמצאים על האתר של המשרד.
עאידה תומא סלימאן: מודה לכולכן, ואני נועלת את הישיבה.
עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, היום ה-13 בדצמבר 2021 והיום מכבדת אותנו השרה מירב כהן, השרה לשוויון חברתי, כדי לשמוע לפי סעיף 123.ז.1 לתקנון הכנסת אשר קבע כי שר שענייני משרדו נדונים בוועדה קבועה המנויה בסעיף 100 יופיע בוועדה על ענייני משרדו אחת לכנס של הכנסת, בדיווח כאמור יסקור השר לפני הוועדה את פעולות משרדו, את תכנית העבודה של המשרד ואת אופן ביצוע תקציב המשרד.
עאידה תומא סלימאן: כמו כן ישיב השר לשאלות של חברי הוועדה לרבות שאלות שהועברו מראש.
עאידה תומא סלימאן: ברוכה המצטרפת, כבוד השרה.
עאידה תומא סלימאן: האמת זה חידוש בכנסת ישראל שקרה בכנסת ה-23.
עאידה תומא סלימאן: כל משרד אמור לתת דיווח לוועדות ואני בטוחה שהמשרד לשוויון חברתי אשר עוסק בהרבה מהנושאים הקריטיים לוועדה פה ולעבודת הוועדה, אמנם חברי או הצוות של המשרד הבכירים של המשרד, גם הופיעו בוועדה ודיווחו, אבל אני חושבת שזו הזדמנות טובה גם לשמוע מהשרה לא רק סקירה של מה נעשה אלא מה מתוכנן, מה המדיניות שברצון השרה להוביל בכל הנושא של שוויון מגדרי, בנושאים שעמדו ולא הייתה בהם התקדמות עד עכשיו, יש הרבה נושאים שגם כן הייתה בהם התקדמות ונשמח לשמוע עליה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שהקדשת לנו 40 דקות כבוד השרה, למרות שהאמת רצינו שהדיון ייתן אפשרות לכמה שיותר גם לארגונים וגם לחברות הכנסת שמכבדות אותנו גם היום בנוכחותן, להעלות את השאלות.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שאם יהיה צורך להוסיף לזמן הזה ונקיים את הדיון בצורה הכי מאפשרת.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה כבוד השרה.
מירב כהן: בוקר טוב לכל חברות הכנסת, אני רואה פה רק חברות כנסת.
מירב כהן: אני מקווה שבדיונים אחרים מגיעים גם גברים.
עאידה תומא סלימאן: לא כל כך הרבה.
מירב כהן: אז קודם כל יישר כח על התהודה ועל ליווי הנושא בצורה מאוד מקצועית ועקבית לך, יו"ר הוועדה, אני יודעת שזה באמת באמת בליבך, עוד לפני שנכנסת לכנסת ואת ממשיכה את זה ואנחנו מדברות ועובדות גם בין הדיונים או בעיקר בין הדיונים.
מירב כהן: אני אתייחס לנושאים שאתם מבקשים שאתייחס אליהם ואני גם אתן סקירה של הפעילות שניתנת היום במשרד לשוויון חברתי וגם ברשות לקידום מעמד האישה.
מירב כהן: נתחיל עם התקציב המגדרי, שזה נושא שאנחנו מאוד מחויבים אליו, גם ברמת ניתוח השימושים של השירותים השונים שניתנים במשרדים, שירותי הקצה וגם ברמת הייצוג של נשים במשרות ותפקידים בכירים במשרדי הממשלה השונים.
מירב כהן: אז יש לי פה שני כובעים, קודם כל, הרשות לקידום מעמד האישה עושה עבודה מול כל משרדי הממשלה לבדוק את הפרמטרים האלה וגם אנחנו כמשרד ממשלתי גוזרים על עצמנו להוות דוגמה ולעמוד ביעדים שאנחנו מצפים ממשרדים אחרים לעמוד בהם.
מירב כהן: אז קודם כל מבחינת המשתמשים, או יותר נכון המשתמשות בשירותי הקצה, אני יכולה להגיד, למשל אם ניקח את תחום הליבה שלנו שזה זקנים, ברוב השירותים שאנחנו מספקים היום כמשרד, המשתמשים הם למעשה משתמשות, למשל פרויקט כיתות ותיקים שלנו, 76% מהמשתמשים הן נשים.
מירב כהן: קשר רב דורי, 70% נשים, דרוש ניסיון שזו תכנית שמתעסקת בתעסוקה, זה בעיקר לנשים.
מירב כהן: אגב, אני חושבת שבתחום הזקנה זה גם מאוד מתבקש כי תוחלת החיים של נשים היא ארוכה יותר ואז אנחנו באמת רואים בגילאים האלה, כשהולכים לבתי אבות, לדיורים מוגנים וכן הלאה, הרבה יותר נשים.
מירב כהן: באמת תוחלת החיים היא גבוהה יותר.
מירב כהן: במשרד לשוויון חברתי אני יכולה להציג לכם נתון שבדקנו את שנת 2020, מתוך 17 משרות בכירות, 11 היו נשים, שזה ייצוג טוב.
מירב כהן: בהמשך אווה מהרשות לקידום מעמד האישה וגם משה מהמשרד יוכלו לפרט את זה יותר.
מירב כהן: אני רוצה לעבור לסקירה כללית של הפעילות שלנו.
מירב כהן: אנחנו מתמקדים, התחום הוא מאוד רחב ובתכנית העבודה המשרדית בחרנו מספר נושאי ליבה להתמקד בהם במטרה לחולל בהם שינוי.
מירב כהן: הנושא הראשון זה תפקידים בכירים וייצוג הולם.
מירב כהן: אז קודם כל העברנו בממשלה החלטה שמחייבת ייצוג הולם של נשים במשרות בכירות.
מירב כהן: זאת אומרת היום כשמסתכלים על המגזר הציבורי, רוב העובדים הן למעשה עובדות אבל לצערי, כשמסתכלים על המשרות הבכירות ביותר, שם הייצוג הוא בחסר.
מירב כהן: לכן אנחנו העברנו החלטה שקובעת שאנחנו רוצים 50% ייצוג של נשים במשרות הבכירות, ואנחנו עכשיו בימים אלה נמצאים בתהליך עבודה עם נציבות שירות המדינה כדי לאסוף את הנתונים ולהבין כרגע איפה אנחנו עומדים, כאשר אנחנו לקחנו על עצמנו לדווח לממשלה איפה זה נמצא.
מירב כהן: יותר מזה, אנחנו בתהליך עבודה מול הנציבות לאשר כלי אגרסיבי שיש שמתנגדים לו, בממשלה זה לא עבר בקונצנזוס, שיאפשר לנו במקרים קיצוניים של משרדי ממשלה שלאורך שנים ולאורך זמן למרות התרעות, עדיין לא ממנים נשים, יאפשר לנו במצבי קיצון לחייב משרד לייעד משרד לאישה.
מירב כהן: זאת אומרת, זה מצב שאנחנו מאוד לא רוצים להגיע אליו כי זה כלי שבמהותו המטרה שלו הרתעתית, אבל חשוב שתהיה את ההרתעה הזו כדי שיהיה שלב מסוים אחרי שנתנו זמן היערכות ונתנו התראות, אם המשרד ממשיך לא לתת ייצוג לנשים יהיה לנו כלי יותר אגרסיבי לקיים.
עאידה תומא סלימאן: האמת, בפרסומים שהיו בשבוע שעבר כיכב משרד התחבורה עם 2% משרות בכירות לנשים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאפשר להתחיל משם.
קריאה: כולל השרה?
מירב כהן: זה תפקידים בכירים.
מירב כהן: זה לא משרות אמון ולא נבחרי ציבור.
עאידה תומא סלימאן: זה משרות של הנציבות.
מירב כהן: בדיוק.
מירב כהן: אז זה חלק חשוב, אנחנו עובדות כדי לקדם את מאגר קורות החיים שלנו לנשים שבעצם הפיתוח שאנחנו עושות שם זה גם כדי לשפר את התשתית הטכנולוגית של המאגר וגם כדי לשפר את השיווק שלו.
מירב כהן: אווה מנהלת הרשות בטח תרחיב על זה, אבל המטרה היא בסופו של דבר להגיע לכמה שיותר דבר שהוא אינטראקטיבי ולא רק יירשמו אליו אלא גם ברגע שיש משרה שרלוונטית למועמדת מסוימת אז יהיה ממש ביקוש וזה יעודד יותר נשים להגיש את עצמן למשרות בכירות, אז יש שם גם עבודה שיווקית וגם עבודה טכנולוגית.
מירב כהן: בכלל, ברשות נעשית הרבה עבודה.
מירב כהן: בכל פעם, כשיש נגיד פרס ישראל, איך אנחנו דואגות שיש מספיק מועמדות לפרס ישראל?
מירב כהן: נעשתה שם עבודה מאוד גדולה והועברו המלצות ופנינו לנשים שחשבנו שראוי שיגישו את עצמן, והצענו עזרה בלהעביר את ההמלצות וכן הלאה.
מירב כהן: זה בכל הדברים שקשורים לייצוג הולם.
מירב כהן: החלק השני בתכנית העבודה מתייחס למיגור האלימות והטרדות מיניות.
מירב כהן: אז קודם כל אנחנו מקדמים את החקיקה של אלימות כלכלית שאני מקווה שבקרוב תגיע לכנסת.
מירב כהן: זה התחיל בממשלה הקודמת ונפסק בגלל הבחירות, אני מקווה שבקרוב נוכל להתקדם עם זה ולהגיע חזרה לכנסת.
מירב כהן: בינואר יעלה קמפיין למיגור הטרדות מיניות במקומות עבודה, זה חלק מיישום מסקנות ועדה שאווה ריכזה.
מירב כהן: בינואר עוד מהלך חשוב שיקרה יחד עם איריס פלורנטין ממשרד הרווחה, זה קול קורה ליועצות ברשויות המקומיות לקידום מעמד האישה, שהפוקוס שם גם יהיה פעילות בתחום מיגור האלימות, ובמקביל אנחנו פנינו, עשינו בדיקה באילו רשויות מקומיות אין ממונות על הטרדות מיניות ויצרנו שיח עם הרשויות המקומיות שבהן אין ממונות כאלה.
מירב כהן: זה בעיקר התמקד בחברה הערבית ואנחנו עושות עבודה שם, ובנוסף בקרוב אנחנו נקבל את הממצאים על הטרדות מיניות במוסדות להשכלה גבוהה.
מירב כהן: על פי החוק הקיים הממונות במוסדות האלה מחויבות לדווח לרשות אחת לשנה, ביחד עם הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: רק צריך לאחד את הטפסים.
אווה מדז'יבוז: אנחנו דווקא על זה ביחד.
עאידה תומא סלימאן: נהדר.
מירב כהן: התחום הנוסף זה התחום של חינוך לשוויון מגדרי.
מירב כהן: פה נעשית עבודה עם משרד החינוך, כאשר הפוקוס שהתחלנו בו זה דווקא חינוך לגיל הרך, ושם אנחנו בקרוב נוכל לצאת עם קול קורא לגנים.
אווה מדז'יבוז: יצאנו.
מירב כהן: יצאנו אבל טרם פרסמנו אותו.
אווה מדז'יבוז: עוד לא פרסמנו את זה אבל יש בפריסה ארצית 70 גנים.
עאידה תומא סלימאן: 70 גנים מה?
אווה מדז'יבוז: 70 גנים בפיילוט לחינוך מגדרי לגיל הרך.
אווה מדז'יבוז: גילאים 3-6.
אווה מדז'יבוז: יחד עם משרד החינוך, זה לא גנים עצמאיים, זה מה שנקרא חינוך חובה 3-6, חינוך לשוויון מגדרי בפריסה ארצית גם בחברה הערבית וגם בחברה היהודית.
מירב כהן: ובנוסף אנחנו עושות שיתוף פעולה עם בית התפוצות, שלשם יגיעו תלמידים ותלמידות ויעברו הכשרות על נשים פורצות דרך בחברה הישראלית כדי להוות דוגמה, השראה לדור העתיד.
מירב כהן: מעבר לזה, סוגיות שהן יותר כלליות, אנחנו עובדות על גיבוש תכנית עבודה כוללת בהתאם להחלטת האו"ם 1325 וגם להטמעת חשיבה מגדרית במשרדי הממשלה.
מירב כהן: בעצם ברוח החלטת האו"ם אנחנו נבנה תכנית חומש לרשות ולמשרד, שבעצם תזהה את הסוגיות הכי אסטרטגיות, כשברור שיהיה פה צורך בשיתוף פעולה בין משרדים, זה לא משהו שהרשות כולה תבצע אלא תתכלל, ואנחנו נמצאים בעיצומו של תהליך של בניית עבודה גדולה, כדי שלא נתמקד רק בפרויקטים נקודתיים אלא נראה את התמונה בכללותה.
עאידה תומא סלימאן: קיימנו דיון על הנושא הזה, אני שמחתי מאוד לפני שנה כאשר כבוד השרה ענתה לשאילתה שהגשתי והבטחת את הקיום.
עאידה תומא סלימאן: כדאי להזכיר, ההחלטה הזו התקיימה, אומצה על ידי הממשלה והפכה אותה להחלטה להקמת ועדת מנכ"לים ב-2014 ולפני שנה כבוד השרה הבטיחה שהולכים לעשות ואז נכנסנו לבחירות והוקמה ועדת המנכ"לים ואני הבנתי ממנכ"לית הרשות בדיון הקודם שבתחילת החודש שעבר, ב-8 או 9 לנובמבר כינסתם את הוועדה.