GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ענבר צוקר: לגבי הנוהל, הוא התחיל באמת, יש כבר טיוטה של נוהל.
ענבר צוקר: וכמו שנטע ציינה, לצערי יש הרבה נושאים שהמשרד מתעסק בהם, ולפעמים הדחוף דוחה את החשוב, וזאת הסיבה שזה התעכב.
ענבר צוקר: ופרצה גם הקורונה.
ענבר צוקר: יש טיוטה של נוהל, אבל צריך לזכור שהטיוטה של הנוהל היא ברוח שהייתה של המשרד הקודם.
ענבר צוקר: וכמו שנטע ציינה, זה לא היה בפוקוס הארגוני של המשרד, שזה הנושא הכי חשוב.
ענבר צוקר: אנחנו עכשיו מתכוונים לעשות תהליך, והתחלנו בזה כבר, של למפות מהשטח מה הבעיות שנשים נתקלות בהם כיום.
ענבר צוקר: ונראה במסגרת החוק הקיים מה אנחנו יכולים לעשות בשביל להקל את התהליך, בשביל לעשות אותו הכי נוח והכי - - -
עאידה תומא סלימאן: להתחיל עכשיו למפות במה נתקלות הנשים, אני חושבת שזה כאילו – הרי כולם יודעים, יש מסמכים שפותחו, יש דיונים שהתקיימו, למה צריך עכשיו להתחיל למפות?
עאידה תומא סלימאן: אתן יודעות בדיוק איפה הקושי נמצא.
עאידה תומא סלימאן: השאלה המהותית היא מה הלוז שלכם כדי לכתוב מחדש את ההנחיות החדשות?
עאידה תומא סלימאן: מדובר על שינויים בטפסים, מדובר על דיגיטציה של הטפסים, מדובר על שינויים בהנחיות לוועדות, ולאיך מתנהלות הוועדות.
עאידה תומא סלימאן: כמה זמן אתם מעריכים לזה?
ענבר צוקר: צריך לחלק את זה לכמה שלבים.
ענבר צוקר: יש דברים שהם יותר בטווח הקצר, יש דברים שייקחו קצת יותר זמן.
ענבר צוקר: אז בעצם נוסח עדכני של הטפסים, למעשה, כבר יש, זאת ועדה שהתכנסה ב-2017.
ענבר צוקר: נעשה בדיקה מהירה האם צריך לאור זה שעברו מאז ארבע שנים עוד איזשהם שינויים כרגע.
ענבר צוקר: ואני אומרת שאפשר דיגיטציה של זה, נכנס כבר החודש ישיבה עם אנשי מחשוב לקבל הערכה של זמן וכסף.
ענבר צוקר: יש אפשרות כבר להשמיש את הטפסים האלה, ונשקול לפני הדיגיטציה שלהם.
ענבר צוקר: עכשיו לגבי הנושא של החוזרים, התחלנו עכשיו עבודה מואצת, זה סדר גודל של חודשים בודדים.
אלון טל: זה לא מתיישב לי עם רוח המפקד ששמענו פה, גם הדחיפות שאתם רואים.
אלון טל: הרי שנים זה מתמהמה, ואני חושב שיש פה הזדמנות, ולכן אני מאיץ בכם לעשות את זה קצת יותר מהר.
אלון טל: ובעיקר, להיות יצירתיים כדי שתהליך הוועדה יהיה כמה שפחות מעליב ומשפיל.
אלון טל: כי יש פה מבחינת הוועדה, ולא רק בוועדה, גם בכל הכנסת תחושה שמה שנכון, ואנחנו יודעים שכל הוועדות הוקמו בשנות השישים על ידי רוברטו בקי כדי למנוע - -
ענבר בזק: הפלות.
אלון טל: - - הפלות.
אלון טל: ואנחנו חייבים - - -
ענבר צוקר: תראה, שוב, זאת הכוונה שלנו, ואנחנו רוצים לעשות את התהליך כמה שיותר קל ונגיש.
ענבר צוקר: אבל צריך גם לזכור שיש את המקומות שבהם זאת כן ההזדמנות לגלות נשים בסיכון, אז אנחנו לא רוצים לבטל את כל התהליך גם למקומות שזה - - -
אלון טל: לא הבנתי את המשפט הזה.
גבי לסקי: גם אני לא.
גבי לסקי: ארצה להבין אותו.
שרון רופא אופיר: גם אני לא הבנתי אותו.
גבי לסקי: האם יש לוועדה מטרה נוספת מלבד - - - ההיריון?
עאידה תומא סלימאן: שנייה, גבי.
עאידה תומא סלימאן: אפשר להבהיר את המשפט כדי שהח"כים והח"כיות יבינו?
ענבר צוקר: תראי, למשל, בואי נגיד, נערות, אלו בדרך כלל נשים או נערות צעירות שבשבילן הפלה זאת שיטה למניעת היריון, זה לא המצב הרצוי לבריאות האישה.
שרון רופא אופיר: אבל זה לא קורה, נו, באמת.
ענבר צוקר: זה כן קורה.
שרון רופא אופיר: כמה נערות את מכירה שעבורן הפלה היא השיטה, כמו שאמרת, למניעת היריון?
שרון רופא אופיר: שיטה.
ענבר צוקר: סליחה, יש 30% מההריונות.
שרון רופא אופיר: לא, באמת, תקשיבו, זה פשוט לא יאומן.
ענבר צוקר: סליחה, 30% מההפלות הן הפלות חוזרות.
שרון רופא אופיר: אז זו השיטה שלהן למניעת היריון?
שרון רופא אופיר: קודם כול, בואו נשנה את הנוסח, אני מצטערת, לא מקובל עליי, מה זה השיטה שלהן למניעת היריון?
עאידה תומא סלימאן: לפי המסמך של הממ"מ רק 3% מהפונות הן קטינות.
שמוליק חלק: נכון.
שמוליק חלק: נכון מאוד.
שרון רופא אופיר: נכון.
שרון רופא אופיר: אז על איזו שיטה אנחנו מדברים?
ענבר צוקר: לא אמרתי שזה רק קטינות, אמרתי שגם צעירות.
ענבר בזק: גם נשים מבוגרות יכולות לבוא.
שרון רופא אופיר: וזאת השיטה שלהן להפסקת היריון?
שרון רופא אופיר: למניעת היריון?
שרון רופא אופיר: נו, מה?
עאידה תומא סלימאן: חוץ מזה, שנייה, סליחה, אם זו שיטה לזהות נערות במצוקה, אני מבינה שהמידע בתוך הוועדות האלה איכשהו מגיע גם לשירותי הרווחה כדי שיטפלו בנערות.
קריאה: לא, לא תמיד.
קריאה: זה ממש לא אמור להגיע - - -
שמוליק חלק: זאת השאיפה עוד בשלב מקדים.
עאידה תומא סלימאן: שמוליק ממשרד הרווחה, בבקשה.
שמוליק חלק: רק אומר שהיריון לא רצוי הוא עוד סימפטום לתמונה סיכונית רחבה של אותה קטינה.
שמוליק חלק: הוועדה להפסקת היריון איננה פלטפורמה לאיתור קטינות בסיכון, וחזקה עלינו שאנחנו מכירים ומאתרים ולא באמצעות הוועדה.
שמוליק חלק: יתרה מזו, אני מצטרף לכל אותם הקולות שמטילים ספק בנחיצות הוועדה.
שמוליק חלק: זה תופס משנה תוקף לגבי קטינות, כי במצב של קטינות בהחלט יכול להיווצר מצב שמבחינת קטינה זה להיות או לחדול, להמשיך את ההיריון או לא להמשיך את ההיריון בעצם הידיעה שהיא צריכה לשנס מותניים ולאסוף מסמכים ולהגיע לוועדה.
שמוליק חלק: עבורה לא פעם זו מסוכה כבדה מדיי, וזה יכול להיות בסופו של דבר הרף שהיא מתקשה לעבור, ושישפיע על המשך היריון לא רצוי, ואולי אפילו על לידה, על כל המשתמע, בין אם בסופו של דבר לידת תינוק וויתור עליו לטובת אימוץ או גידול מתוך חוסר בשלות.
שמוליק חלק: לגבי קטינות, חשוב לשמר את ההכרה במעמד הייחודי של הקטינות.
שמוליק חלק: היום בעצם הפלה זו ההתערבות הכירורגית היחידה המותרת בחוק לגבי קטינות שלא בידיעה, ואפילו שלא בהסכמת האפוטרופוסים.
שמוליק חלק: חשוב לשמר את המעמד הייחודי, חשוב להקל על אותן קטינות בהכנה לקראת מהלך ההפלה בהיבט הרחב, ולאו דווקא בהכנה לאותה ועדה.
שמוליק חלק: וככל שניתן לבטל או למצוא דרך עוקפת, ובלבד שאותה הקטינה תוכל לבצע תהליך בקרקע מיטיבה וקלה ככל שניתן, ובסופו של יום תקבל את ההחלטה שהיא לטובתה.
שמוליק חלק: תודה.
עאידה תומא סלימאן: את האמת, המשפט הזה לא במקרה הקפיץ חברי וחברות כנסת.
עאידה תומא סלימאן: תשמעו, אני חייבת בעוד 15 דקות לסיים את הישיבה.
שרון רופא אופיר: אז תרשי לי לומר כמה מילים, אשמח.
שרון רופא אופיר: תודה, גברתי.
עאידה תומא סלימאן: קודם כול חברת הכנסת, ואחר כך שירי כהן רכזת הפסקות היריון נשים חסרות מעמד, בטרם.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת שרון.
שרון רופא אופיר: אני כן בוחרת לראות את נקודות האור, וכן להיאחז פה בשביב תקווה ובמידה מסוימת של אופטימיות, אך יחד עם זאת להיות עם עיניים פקוחות ולראות שבאמת לשם אנחנו הולכים.
שרון רופא אופיר: וזה יהיה מתפקידינו, לפקח על זה, לראות שלשם פנינו, ולראות שהרפורמה החשובה הזו תעבור.
שרון רופא אופיר: כי איך נאמר כאן קודם?
שרון רופא אופיר: מאז חוק העונשין שחוקק התקדמנו מרחק שנות אור, אבל נדמה שבכל מה שנוגע לזכות האישה על גופה לא רק שלא התקדמנו, אפילו הלכנו אחורה.
שרון רופא אופיר: כי נסכים פה שרחם במדינת ישראל זה משהו שהדיון עליו הוא נורא ציבורי.
שרון רופא אופיר: לא רק שהדיון עליו הוא ציבורי, הוא גם דיון פוליטי.
שרון רופא אופיר: ואם עד שנת 1980 עוד אפשר היה להחריג בחוק את כל הנושא הכלכלי של ועדות הפלה, הרי שבהקשר פוליטי המפלגות הדתיות החרדיות לחצו וזה בוטל.
שרון רופא אופיר: אז גם הנושא הכלכלי נפל.
שרון רופא אופיר: ואליי התגלגלו כל כך הרבה מקרים לאורך השנים של נשים שנאלצו לבוא ולשקר שההיריון שהן נכנסו אליו זה מחוץ לנישואים, וזה בכלל לא.
שרון רופא אופיר: אתם יודעים, דיברנו פה קודם על זוגיות, אז בוודאי שהיריון זה דבר זוגי, ואני כן הייתי רוצה שבן הזוג שלי יהיה שותף לקבלת החלטה כבדת משקל של הפלה.
שרון רופא אופיר: הפלה זה לא עניין של מה בכך, זאת לא איזה שיטה – כמו שהגדרת אותה כאן קודם, ולכן זה הקפיץ אותי כל כך – למניעת היריון.
שרון רופא אופיר: בשביל זה יש פוסטינור.
שרון רופא אופיר: ומי שלא מכיר, בואו נדווח מפה, מהוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, יש גלולה שנקראת פוסטינור.
שרון רופא אופיר: מי שמגיעה לוועדה להפלה זאת אישה שצריכה הפלה, וזו יכולה להיות נערה צעירה, וזו יכולה להיות אישה מבוגרת.
שרון רופא אופיר: עכשיו, אותה נערה צעירה, על פי החוק שקיים עד היום, וראינו את זה בממ"מ, כלולה בחוק הזה, כי עד גיל 18 החוק מכסה.
שרון רופא אופיר: אבל מה תגיד אישה שהיא בגיל שהחוק לא מכסה, והיא נכנסה להיריון לא מתוכנן, לא רצוי, לא מתאים מבחינה כלכלית?
שרון רופא אופיר: או חברה שפנתה אליי לפני מספר חודשים והתגלה בגופה תוך כדי היריון שהיא חולה בסרטן, והיא לא יכולה לעשות הפלה, כי אם היא תלך לוועדה אף אחד לא יאשר לה את אותה הפלה, על אף שהוועדה טוענת שהיא מחריגה מקרים שבהם ההיריון מסכן את האישה.
שרון רופא אופיר: אז היא פנתה לוועדה, ותופתעו, הוועדה סירבה לאשר לה את ההפלה, והיא נאלצה ללכת לשוק הפרטי.
שרון רופא אופיר: אני כבר לא מדברת על זה שאין לנו מושג כמה הפלות בכלל מתרחשות בשוק הפרטי, כי הרי זאת עבירה במדינת ישראל.
שרון רופא אופיר: עכשיו, אם פנינו להיות ככל העולם החופשי, הרי שבמרבית מדינות אירופה, אם לא בכולן, לא קיים הנושא הזה.
שרון רופא אופיר: אז הרפורמה שמוביל שר הבריאות וחברת הכנסת שיושבת כאן, חברתי גבי לסקי, אני מברכת אתכם, אנחנו נמצאים פה, אני תומכת ברפורמה הזו, ואני אמשיך ללוות אותה עם עיניים פקוחות כדי לראות שהיא אכן תקרה.
גבי לסקי: אני רק רוצה להזכיר גם את חברתי מיכל רוזין, חברת הכנסת רוזין שנמצאת פשוט בדיון בוועדת החוקה על הצעת חוק אחרת.
שרון רופא אופיר: לא פחות חשובה.
עאידה תומא סלימאן: שירי, אני מבקשת, ממש שתי דקות.
שירי כהן: שלום לכולן ולכולם, אני עובדת כבר כמה שנים במרפאה הציבורית לחסרי מעמד, שממוקמת בתחנה המרכזית החדשה בתל אביב.
שירי כהן: אנחנו מרפאה שמופעלת על ידי רשת טרם ומתוקצבת על ידי משרד הבריאות.
שירי כהן: אנחנו הגוף הגדול והמשמעותי ביותר שנותן שירותי רפואה לחסרי מעמד ללא ביטוח רפואי.
שירי כהן: למיטב ידיעתי, אנחנו גם הגוף היחיד בארץ שמתאם הפסקות היריון בהיקפים גדולים לנשים חסרות מעמד.
שירי כהן: תיאום הפסקות ההיריון הוא בעצם לא חלק ממכרז המרפאה, ואנחנו עושות ועושים זאת עקב צורך אמיתי וכואב שעלה בשטח.
שירי כהן: מאז תחילת שנת 2019 המרפאה שלנו תיאמה כ-300 הפסקות היריון.
שירי כהן: בשנת 2020, שנת הקורונה, תיאמנו כ-135 הפסקות היריון.
שירי כהן: את רוב הפסקות ההיריון האלה ליוויתי בעצמי במרכזים הרפואיים הפרטיים והציבוריים השונים.
שירי כהן: אני אוסיף לדוח של הממ"מ, שאת כל ההפסקות של חסרות מעמד בטרימסטר הראשון עד שבוע 12 אנחנו מבצעים דרך הרפואה הפרטית בלבד.
שירי כהן: הפסקות היריון עקב היריון בלתי רצוי לנשים חסרות מעמד בישראל אינן מסובסדות כלל, גם לנשים מתחת לגיל 33, וגם אם יש ברשותן ביטוח רפואי ממקום העבודה.
שירי כהן: הרוב המוחלט של הנשים שביצעו הפסקות היריון דרך המרפאה הן אימהות, חלקן גם חד-הוריות, והרבה מהן נמצאות בישראל כשמונה שנים לפחות.
שירי כהן: אני שמחה על השינויים הצפויים בפעילות הוועדות להפסקת היריון, אך לצערי שינויים אלה לא יקלו בכלל על נשים חסרות מעמד, אשר בבואן לביצוע הפסקת היריון בעיקר מוטרדות מכך שיצטרכו לשלם אלפי שקלים תמורתו.
שירי כהן: כסף שבמקרים מסוימים פשוט אין; כסף שכדי לשלם אותו האישה מונעת מעצמה אוכל כדי שיהיה מספיק לילדים שלה, היא לא יכולה לשלם ביטוח רפואי עבור הילדים; כסף שכדי להשיג אותו הנשים נאלצות לפעמים לשים את עצמן במצבי סיכון קיצוניים.
שירי כהן: אנחנו מדברים פה הרבה על השפלה.
שירי כהן: להשיג כסף שאין, יכול לשים נשים במצבים מאוד מאוד משפילים, וזה בכלל בלי לדבר על הוועדה.
שירי כהן: "אשה לאשה", מרכז פמיניסטי חיפה הוא, למיטב ידיעתי, הארגון היחיד בארץ שמפעיל קרן חירום להפסקות היריון לנשים חסרות מעמד.
שירי כהן: הן סייעו לנו רבות, כמיטב יכולתן, ועל כן אנחנו מודים להן.
שירי כהן: עם זאת, כספי הסיוע שהעבירו הן חלק קטן מתוך מאות אלפי השקלים ששולמו על ידי הנשים בעצמן מכיסן.
שירי כהן: ובאחריותנו להתריע כי המצב הזה הוא בלתי נסבל, והוא לא יכול להימשך.
שירי כהן: נשמח להיפגש עם כל נציג ונציגה ממשרד הבריאות, וכמובן עם שר הבריאות, כדי לנסות למצוא פתרונות לסוגיה הזאת.
שירי כהן: ואנחנו מאמינות שחלק מהפתרונות הם אפילו קלים, והם רק דורשים נכונות.
שירי כהן: יש הרבה פתרונות שאפשר להשיג ללא שינויים בחקיקה.
שירי כהן: תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: נתייחס לזה בסיכום.
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה לתת לדינה שלו מעמותת לדעת.
עאידה תומא סלימאן: ותעשי טובה, שתי דקות ישר לעניין.
דינה שלו: אני יודעת להיות מאוד מתומצתת.
דינה שלו: שלום, אני מנכ"לית עמותת לדעת – לבחור נכון, לשעבר שילה.
דינה שלו: אנחנו עמותה שכבר מעל 40 שנה מלווה נשים בתהליכים שקשורים לזכויות רביה, ובפרט בליווי בהפסקות היריון.
דינה שלו: אני מייצגת פה שורה של ארגונים, שחברנו יחד, והגשנו נייר עמדה בנושא: האגודה לזכויות האזרח, רופאים לזכויות אדם, דלת פתוחה, נשים לגופן, קרן בריאה, אשה לאשה, הגב' שרון אורשלימי, הפורום למשפט מגדר ומדיניות חברתית - - -
עאידה תומא סלימאן: נגמרו שתי הדקות.
דינה שלו: אני חייבת כי באתי בשמם.
עאידה תומא סלימאן: נו, באמת, אמרתי מלכתחילה, נייר העמדה נמצא באתר, אפשר לעבור הלאה.
דינה שלו: נכון, אז אני רק אומרת שאני מייצגת את כולם בדברים שאני אומרת.
דינה שלו: ואני גם מזמינה את משרד הבריאות להתייעץ איתנו, ארגוני השטח, יש לנו הרבה ידע.
דינה שלו: לא חייבים לעשות מיפוי, אפשר פשוט לבוא אלינו ונשמח להיפגש.
דינה שלו: אז אני רוצה להודות על המהלך שמקדם שר הבריאות, וכן אתייחס לעניין הוועדות עצמן, כפי שהן היום.
דינה שלו: הוועדות להפסקת היריון במקרה הכי פחות רע הן מנגנון ביורוקרטי, מעכב ומסרבל, במקרה הגרוע הן מהוות חסם לנשים למצות את זכויותיהן, ולא פעם הן גם חוויה משפילה וטראומטית עבור נשים.
עאידה תומא סלימאן: בואי נעשה משהו אחר.
דינה שלו: כן, אני אגיד את הנקודה, מבטיחה.
עאידה תומא סלימאן: לא, אני רוצה אם יש לך איזושהי המלצה או נקודה שאף אחד עוד לא דיבר עליה.
עאידה תומא סלימאן: בואי נהיה יעילות.
דינה שלו: אתייחס לנקודה של השאלה של הפסקות היריון פרטיות.
דינה שלו: דרך אגב, מנקודת המבט שלנו ראינו שמירב המרכזים הפרטים נמצאים בתל אביב ובאזור תל אביב, ולכן נשים שנפגעות לא מעט מהסיפור הזה הן נשים מהפריפריה.
דינה שלו: הן יעדיפו להגיע פעם אחת לתל אביב לעשות הפסקת היריון כירורגית, ולא תרופתית שמצריכה מהן להגיע פעמיים.
דינה שלו: אומנם 99% מהנשים עוברות את הוועדה, אבל רובן גם יעמדו באחד מהסעיפים, אבל אלו שלא אלו בעיקר נשים נשואות, הן נאלצות לשקר וגם להוציא כסף על אישורים פסיכיאטריים, זה משהו שאנחנו פוגשות המון, כדי לקבל את האישור הרפואי.
דינה שלו: ועוד נקודה שנאמרה פה בקטנה, אבל חשוב לי להגיד אותה, זה הסיפור של הזמן.
דינה שלו: נאמר פה על שבוע בין קביעת ועדה לקבלת התור.
דינה שלו: אז אנחנו בעצם מדברות על טווח של שבועיים-שלושה מהיום שגילית שאת בהיריון עד שאת יכולה לעשות הפסקת היריון.
דינה שלו: ולכן נשים שמגלות בשבוע שישי שהן בהיריון לרוב לא יעשו הפסקת היריון לפני שבוע שמונה ואפילו תשע.
דינה שלו: עד שהן קובעות לוועדה, מגיעות לוועדה, ואז הוועדה קובעת להן תור להליך, ועד שהן מגיעות להליך.
דינה שלו: זאת סחבת מאוד קשה, ששוב, ככל שאת נמצאת בפריפריה או שאת חלק מהאוכלוסייה המוחלשת, כך הסחבת הביורוקרטית היא הרבה יותר משמעותית.
דינה שלו: ואני אומר מילה נוספת.
דינה שלו: אנחנו רואות כמה שנים ירידה בכמות הפסקות היריון בישראל, זה דבר ממש מבורך, גם זה עלה בדוח.
דינה שלו: אנחנו גם רואות שהכנסה של הפסקות היריון לסל הבריאות והמימון שלהם לא גרם לעלייה בהפסקות היריון, כמו שהמקטרגים חשבו שנשים ישתמשו בהפסקות היריון כאמצעי מניעה.
דינה שלו: זה רק מראה עד כמה שמרבית הנשים בישראל ובעולם היו מעדיפות להימנע מהפסקת היריון.
דינה שלו: מדובר בנשים שמגלות על היריון בשבוע מוקדם, ופועלות מהר כדי להסדיר אותו.
דינה שלו: ואת המשאבים צריך להשקיע במניעת היריון - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מתנצלת, נתתי מעל ומעבר, אבל אי-אפשר לקרוא את כל הנייר.
דינה שלו: אני לא קוראת, ממש דילגתי.
דינה שלו: אגיד איפה ההמלצה.
דינה שלו: את כל המשאבים שאנחנו משקיעים בוועדות להפסקת היריון ובעלויות של כוח האדם בואו נשקיע בחינוך לאמצעי מניעה, בהעלאת מודעות, בהנגשת אמצעי מניעה ובסבסוד שלהם.
דינה שלו: ולהחזיר לנשים את האוטונומיה על הגוף שלהן.
דינה שלו: לוועדה צריכה להיות הסכמה מדעת, כמו כל - - - אחר.
עאידה תומא סלימאן: יש את ד"ר חדוה אייל מ"אשה לאשה" בזום.
עאידה תומא סלימאן: חדוה, האם יש משהו נוסף?
עאידה תומא סלימאן: ובאמת, את מכירה אותי כבר.
חדוה אייל: אני רק אוסיף לגבי הוועדות והתור.
חדוה אייל: אנחנו יודעות שהרבה ועדות יכולות להחליט שהן נסגרות מרגע לרגע, ושיש צפיפות.
חדוה אייל: אני רוצה להציע כחלק מהרפורמה, ואני בהחלט מצטרפת לדינה, משרד הבריאות – יש כאן ידע על נערות, יש כאן ידע מהשטח – תזמינו את הארגונים, תזמינו מומחיות לדבר איתכם, אל תחכו יותר.
חדוה אייל: ועכשיו, יש לנו כמעט בכל מוסד רפואי מחלקה לפריון נשים, כשלכל מחלקה כזאת אפשר יהיה לעשות גם את תהליך הפסקת ההיריון, ותראו איך פחות תורים, ואיך יש יותר נגישות.
חדוה אייל: חלק בלתי נפרד מה-IVF, מתהליכי פריון, הם גם הפסקת היריון, כולם קשורים לפוריות האישה.
חדוה אייל: אז זו ההצעה שלי.
חדוה אייל: ומפאת הזמן אני רק אומר, משרד הבריאות, תזמינו אותנו.
חדוה אייל: תודה.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, חדוה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להודות לכולם.
עאידה תומא סלימאן: כמובן, שוב, אנחנו מודות לשר הבריאות שנענה במהירות להגיע לדיון הזה, וגם הביע את רצונו להשתתף בדיונים מסוג זה, שנוגעים למשרד גם בעתיד.
עאידה תומא סלימאן: וכבר יש לנו דיונים שנקבעו.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נודיע למשרד, וחשוב שהוא יגיע.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה גם כן לברך על הרצון הפוליטי וההצהרה הפוליטית שעשה השר פה כאשר אמר שיש לו רצון לשנות את המציאות הקיימת בנושא של הפסקות היריון במדינת ישראל, ואין מה לזלזל בהצהרה כזו.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מברכת על כך, ועל עצם העובדה שרוח המפקד היום, כפי שנאמר, וזה נשמע כל כך מוזר כשאני אומרת את זה, כאשר השר מוביל מדיניות בתוך המשרד שאומרת שזה נושא שחייב להיות באג'נדה, והוא רוצה לקדם אותו.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני עדיין מודאגת מהעובדה שהכרזנו על רפורמה שעוד לא קרמה עור וגידים עד הסוף, כי בעצם גם התהליך של שינוי ההנחיות עוד לא התחיל, ככה הבנתי.
עאידה תומא סלימאן: ואני בטוחה שההבנה שלי נכונה.
עאידה תומא סלימאן: היה תהליך קודם, אבל ברוח החדשה ובמטרות החדשות שינוי ההנחיות עוד לא נעשה.
עאידה תומא סלימאן: אתם מתחילים אותו.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שגם הטפסים צריכים להשתנות, וגם צריך לעשות דיגיטציה.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, הניסיון שלי עם דיגיטציות במשרדי ממשלה הוא לא כל כך טוב, והוא מעורב בדרך כלל בחודשים של המתנה.
עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שתפתיעו אותנו במשרד הבריאות, והפעם זה ילך יותר מהר.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד נותנת חשיבות לערוב, במקום לעשות עכשיו מיפוי ולהתחיל עכשיו את המיפוי, אני חושבת שהשטח כבר מופה, ושמתם לב שיש הרבה ארגונים שעוסקים, אם זה באופן כללי בבריאות נשים, אם זה באופן פרטני בעניין של הפסקות היריון, נאמרו ההערות, המסמך הזה עושה מיפוי נהדר שאפשר דרכו גם כן ללמוד הרבה מהבעיות הקיימות.
עאידה תומא סלימאן: הייתי מציעה, ואפנה לשר בעניין הזה, שלפחות בתוך התהליך של שינוי ההנחיות יתקיימו לפחות שני שולחנות עגולים, שתשמעו את מה שיש לארגונים, גם ההצעות וגם ההערות, וגם אפשרויות לשינויים.
עאידה תומא סלימאן: ולאחר שתעשו חלק מהשינויים גם להציג את זה בתוך הוועדה לפני שחותמים על זה, לפני שמוציאים את זה, ולשמוע את ההערות שלנו על ההנחיות כדי להוביל באמת תהליך שבנוי בצורה טובה.
עאידה תומא סלימאן: אם ההחלטה הפוליטית והרצון הפוליטי קיימים, אז בואו נעשה את זה באופן מסודר קולקטיבי שייטיב עם התהליך ועם התוצאות שלו.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהנושא של נשים חסרות מעמד מחייב דיון מיוחד.
עאידה תומא סלימאן: האבסורדיות שקיימת בנושא הזה, וחוסר ההתחשבות במצב של הנשים בלתי מתקבל על הדעת.
עאידה תומא סלימאן: חשוב להדגיש שנשים חסרות מעמד בדרך כלל הן לא רק נשים מבקשות מקלט, ואלו לא רק עובדות זרות, אלא זה גם כן הרבה נשים פלסטיניות נשואות, גם כאלו שנשואות לישראלים, שחיות פה כל החיים שלהן, והן כבר אימהות לילדים אזרחי המדינה, והמדינה לא מטפלת בהן בעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן לתת לזה מענה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נעקוב ונבקש דיווחים.
עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, היום ה-8 בדצמבר 2021, ואנחנו דנים היום בוועדה המיוחדת, או הוועדה בין משרדית לבדיקת מקרי רצח נשים בידי בני זוגן.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שבשנים האחרונות כל הנושא של רצח נשים הולך ומחמיר, גם מבחינת הסטטיסטיקה שעולה ומטפסת שנה אחרי שנה, גם במקרי הרצח עצמם, את הקושי הקיים בלהבין גם או לזהות מי הרוצח, ובמיוחד את אחוז האוכלוסיות המגוונות בתוך סטטיסטיקת הרצח והרציחות האלה.
עאידה תומא סלימאן: לצערנו הרב, אנחנו רואים עליה מאוד משמעותית במספר הנשים הערביות הנרצחות גם כן, והאחוז שלהן בתוך הסטטיסטיקה של נשים נרצחות הוא גבוה בהרבה מהאחוז שלהן בתוך האוכלוסיה.
עאידה תומא סלימאן: כבר בעבר דנו בעבודה ובעשיה של הוועדה הבין-משרדית ואני חייבת להגיד שהגענו אז להבנות והגענו לתובנות שאי אפשר להשאיר את העבודה של הוועדה רק בללמוד את מקרי הרצח שקרו על-ידי בני זוג, ושהרבה ממקרי הרצח המתחוללים בעצם קורים, או מבצעים אותם אנשים שלא בהכרח מוגדרים כבני זוג או מישהו אחר בתוך המשפחה.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת גם להזכיר דבר שאנחנו כבר בשנים האחרונות מזהים אותו בעניין נשים ערביות נרצחות, שהתופעה של כניסת עולם הפשע גם כן לביצוע הרציחות על רקע מגדרי, הולכת ומתגברת.
עאידה תומא סלימאן: למה הכוונה?
עאידה תומא סלימאן: הכוונה היא שהרבה מבני הזוג מזמינים את הרצח, רצח האישה, על-ידי שכירי חרב, על-ידי מה שנקרא חיילי עולם הפשיעה, ומשלמים כסף וככה מנתקים את הקשר בינם לבין הרצח שמתחולל.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבזמנו, במיוחד שלפי נתוני המשטרה רק 35% ממקרי רצח הנשים בין השנים 2018-2020, החשוד בביצוע המעשה הוא בן הזוג.
עאידה תומא סלימאן: רק 15% ממקרי הרצח באוכלוסיה הערבית, חשוד הוא בן הזוג, כלומר לחשוב שאפשר ללמוד הרבה מרק להתמקד באלה שנרצחו, החשד הוא שנרצחו על-ידי בני זוגן, כי המטרה העיקרית של הוועדה, הייתה ללמוד את שרשרת שהביאה למקרי הרצח, האם היה אפשר באיזשהו שלב להתערב, או להיות מעורבים במיוחד שאנחנו יודעים שמעל ל- 60% מהנשים הנרצחות פנו למשטרה או לרווחה באיזשהו שלב מהחיים שלהן.
עאידה תומא סלימאן: האם היה אפשר להתערב אחרת?
עאידה תומא סלימאן: האם נעשה הכל?
עאידה תומא סלימאן: ואיך אפשר לשפר את ההגנה לנשים האלה?
עאידה תומא סלימאן: וכמובן לנסות ללמוד איך אפשר לתקן ולהגיש עזרה לנשים.
עאידה תומא סלימאן: אם זו המטרה, אני חושבת להוציא ממעגל הלמידה הזה הרבה מקרי רצח, זה לא עוזר לנו במטרות של הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: היה לנו ישיבות בכנסת ה- 20, והיו גם פגישות עבודה ובהן נודה לנו שהמשרד כן שוקל ואפילו הכין הצעה של החלטה שמרחיבה את סמכויות הוועדה, כדי שתכלול מקרי רצח של נשים לא על-ידי בני זוגן.
עאידה תומא סלימאן: זה היה ב-2017.
עאידה תומא סלימאן: עברו מאז ארבע שנים.
עאידה תומא סלימאן: בארבע השנים האלה עדיין לא הורחבו הסמכויות של הוועדה ואנחנו רוצים להבין למה, אנחנו רוצים להבין איך יכול להיות שארבע שנים, מה הבעיה?
עאידה תומא סלימאן: למה לא הורחבו הסמכויות?
עאידה תומא סלימאן: ואל תגידו לי "לא הייתה כנסת".
עאידה תומא סלימאן: הייתה ממשלה, היו משרדים, היה אפשר לקבל החלטות, זה ארבע שנים זה לא סתם.
עאידה תומא סלימאן: היו התכתבויות ביננו וקיבלנו תשובה בזמנו.
עאידה תומא סלימאן: בתשובה נאמר שמה שמעכב זה העברת המידע בין המשרדים השונים, ככה אני הבנתי.
עאידה תומא סלימאן: בואו נשמע את איילה מאיר ממשרד הרווחה ובעצם אפשר להגיד התפקיד שלך הוא מנהלת השירות לרווחת הפרט והמשפחה, אבל בעצם את מרכזת את העבודה של הוועדה הזו.
עאידה תומא סלימאן: אז בבקשה תגידי לנו למה אנחנו תקועים שם?
איילת מאיר: אז קודם כל תיקון קטן, בוקר טוב.
איילת מאיר: אני מנהלת אגף משפחות ילדים ונוער בקהילה, כבר לא שירות פרט ומשפחה, זה שונה לפני שנתיים אז כדאי לתקן גם בפרוטוקול.
איילת מאיר: ואני באמת משמשת כיושבת ראש הוועדה, הצוות הבין-משרדי שבודק את מקרי הרצח של נשים על ידי בני זוגן.
איילת מאיר: אני רוצה רק להגיד, ממש ככה להזכיר כמה דברים לפני שאני אתייחס ספציפית לשאלה שאת שואלת.
עאידה תומא סלימאן: איילת רק משפט אחד, סליחה, נאמר לי עכשיו שמישהו הכניס בדיוק את הטייטל, את ההגדרה זה המשרד דווקא, אז תפני למשרד שלך שישנו את זה, זה לא אצלנו.
איילת מאיר: בסדר גמור, נעשה זאת.
איילת מאיר: אז ככה, אני אתחיל ממש בקצרה שהצוות הבין-משרדי שמתכנס בכל מקרה של רצח של אישה שנרצחת על-ידי בן הזוג שלה, פועל מתוקף החלטת ממשלה משנת 2002.
איילת מאיר: אנחנו בוועדה הבין-משרדית שחידשה את הפעילות שלה בשנת 2016 למניעה וטיפול באלימות במשפחה, הצוות הבין-משרדי שהיה אמון על כך המליץ על הרחבת הסמכויות של הוועדה, ולא רק הרחבת הסמכויות של הוועדה אלא אסדרה סטטוטורית של ההתחייבות והמחויבות המשותפת של כל המשרדים שיושבים בוועדה להשתתף בוועדה, להיות מעורבים ופעילים, וכמובן לאסדיר את הנושא של העברת מידע.
איילת מאיר: אני אסביר לגבי העברת מידע שעד לפני נגיד ככה שש או שבע שנים, היה לנו נציג קבוע בוועדה יושבים אמורים לשבת נציגי החינוך, המשטרה.
עאידה תומא סלימאן: אמורים, זאת אומרת שהם לא יושבים.
איילת מאיר: נציג חינוך הוא היחיד שהפסיק לשבת לפני כמה שנים.
איילת מאיר: ואני חייבת לבשר בשורה טובה שממש לפני שנכנסנו עשינו שיחה טלפונית עם אנשי החינוך והבנתי שזה הוסדר ונציג חינוך יצטרף החל מהיום לוועדה בחזרה.
עאידה תומא סלימאן: כבר טוב שאני מקיימת ישיבות.
איילת מאיר: נכון, נכון מאוד.
איילת מאיר: אז נציג חינוך יושב, כמובן נציגי המומחים השונים בתוך משרד הרווחה שמטפלים באלימות במשפחה יושבים, יושבת נציגת הבריאות, משרד הבריאות, משרד העלייה והקליטה, משטרה אמרתי, ובעבר ישבה נציגה של הרשות למעמד האישה היא הפסיקה להגיע, וזהו אני חושבת.
איילת מאיר: שכחתי מישהו?
עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת הפסיקה להגיע, מתי היא הפסיקה להגיע?
איילת מאיר: היא הפסיקה לפני כמה שנים, ראתה שאין בזה צורך, שהיא לא תורמת.
איילת מאיר: תכף אני אסביר מה עושה הוועדה ואיך היא עובדת, ושהיא לא מרגישה תורמת, אני חייבת להגיד שלגבי הרשות למעמד האישה גם אני מסופקת אם היא צריכה לשבת שם, כי זה גם לא כתוב בהחלטת הממשלה, היא פשוט הצטרפה כי היא הרגישה מחויבת לפני 15 שנה להיות חלק מהמהלך, היא הצטרפה אבל אין לה משמעות כי היא לא מביאה איזשהו מידע שיכול לתרום כדי- - -
עאידה תומא סלימאן: כן אבל איילת אני חייבת להגיד שהמטרות של הוועדה זה ללמוד על תהליכי ההתערבות והטיפול שננקטו עד ליום הרצח, אבל גם להפיק לקחים.
עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שלהפיק לקחים כאשר משרד ממשלתי כמו משרד החינוך לא נמצא ולא משתתף כדי להשתתף בהפקת הלקחים, ואולי לשפר את העשייה שלהם באיתור מקרים דרך הילדים שנמצאים בבית-הספר או בהבנה איך הם יכולים לתרום, וגם של הרשות לקידום מעמד האישה.
עאידה תומא סלימאן: זאת רשות לקידום מעמד האישה, אם היא לא מעורבת בתהליכים שאמורים להגן על נשים ולפתח כלים כדי לשמור על שלומן ובטחונן.
איילת מאיר: אז אני רוצה, אז אני אגיד, קודם כל אני אגיד על זה אני רוצה להתייחס, הוועדה כל כולה יכולה להפיק לקחים רק על בסיס המידע שמובא בפניה.
איילת מאיר: הוועדה אין לה, אני אגיד אפילו משהו קצת קיצוני, היא כלי ריק ללא המידע שמביאים הנציגים המומחים של המשרדים השונים לתוכה.
איילת מאיר: כי כל הפעילות שלה, כל המהות של הפעילות שלה, כל הלמידה והפקת הלקחים יכולה להיעשות רק כאשר עומד בפניה מידע.
איילת מאיר: אני אתן דוגמאות, אנחנו ראינו שיש לפעמים משרדים שמחזיקים מידע מאוד מסוים, כביכול צר, קטן.
איילת מאיר: למשל אישה הגיעה ללשכת הרווחה לאחרונה, לפני 10 שנים היא ביקשה סיוע כלכלי, וכעבור כמה זמן הגיע בעלה ומאז היא נעלמה מהתמונה, או לא הגיעה יותר לשירותי הרווחה.
איילת מאיר: זה איזשהו מידע מסוים, אבל פתאום אנחנו שומעים גם מהמשטרה איזשהו מידע נוסף, ולפעמים גם ממשרד העלייה והקליטה מידע נוסף.