GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: זה עלה כבר.
נועה דיאמונד: ואז אומרים להן אנחנו דוחים את הבקשה על הסף, אתן צריכות לצאת מהארץ.
נועה דיאמונד: אז הנשים נכנסות לאיזה שהוא סחרור של הליכים משפטיים רק כדי להוכיח באופן אבסורדי שהן היו בקשר כן עם בן זוג אלים שהן נאלצו לעזוב אותו במצב כל כך מוחלש ולדעתנו צריך למנוע את המצבים האלה ולקבוע שלא תהיה דחיה על הסף של בקשות כאלה במקרה שהאלימות מוכחת.
נועה דיאמונד: לרשות האוכלוסין יש רשימה של איך מוכיחים אלימות וכמובן כשיש ילדים משותפים.
נועה דיאמונד: המסר צריך להיות להקל על הנשים האלה, להפחית את החששות שלהן, לסייע להן ולא לדחות אותן.
עאידה תומא סלימאן: אתן רואות שאני נותנת במה לכולן אבל בואו נהיה יותר ממוקדות ופרקטיות.
עאידה תומא סלימאן: התשתית של כל הסבל של הנשים ידועה ודיברנו עליה כבר בישיבות הקודמות וגם עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת עכשיו לשתי נציגות שביקשו זכות דיבור, אבל אני מבקשת מכן, שלוש דקות ותנסו להתמקד בדברים שעוד לא עלו או בדברים שהתפתחו בתקופה האחרונה שאנחנו צריכות לקבל עליהם תשובות.
עאידה תומא סלימאן: דוקטור שני בר טוביה, מ-א.ס.ף.
שני בר טוביה: אני מתנצלת שנכנסתי באיחור, זה בגלל כנס זכויות אדם שגם יושבת הראש היתה בו.
שני בר טוביה: אני עובדת בארגון א.ס.ף אבל מקדמת מדיניות של שישה ארגוני זכויות אדם שמנסים לסייע לפליטים ומבקשי מקלט, ובתוך כך כמובן גם למבקשות מקלט, ואני כאן כדי לדבר על מבקשות המקלט, רובן מאריתריאה, מיעוטן מסודן.
שני בר טוביה: ביקשת שנצביע על הייחוד של האוכלוסיות שאנחנו מבקשות להעלות כאן, אני חושבת שהנקודה החשובה לגבי מבקשות המקלט, או שתי נקודות חשובות, זה קודם כל שאנחנו מדברות על קבוצה לא גדולה מוגדרת של כ-5,000 נשים, הנקודה השניה זה שהן נמצאות כאן, חלקן כבר 16 שנים כולם מעל עשור ויש למספר הזה חשיבות ומשמעות גם בהשוואה למהגרות אחרות, אנחנו מדברות על חוסר במעמד קבע שהוא נמשך המון שנים וההדרה ככל שעוברות השנים היא גדלה אקספוננציאלית, המשקל הוא מצטבר וזה חשוב.
שני בר טוביה: והנקודה השלישית היא שהן בין קבוצות הנשים המוחלשות והפגיעות ביותר בישראל כתוצאה ממדיניות הדרה רשמית שממשלות נתניהו, כלומר מעל עשור שבאמצעות מעשים ומחדלים הן מודרות לשולי החברה הישראלית.
עאידה תומא סלימאן: כל ממשלות ישראל, עוד לא ראיתי ממשלה מתנהגת אחרת.
שני בר טוביה: אנחנו מנסות להישאר אופטימיות ולראות מה בכל זאת אפשר לעשות ואיך בכל זאת אפשר להיחלץ מהמצב הזה.
שני בר טוביה: אני רוצה לומר שזאת לא בושה להגיד אחרי 16 שנים שמה שצריך לקרות עכשיו זה לתת להן מעמד.
שני בר טוביה: כאילו משהו שאנחנו לא מעזות לחלום עליו, אבל למה בעצם, איך זה הגיוני שזה לא יהיה הפתרון אחרי 16 שנים של חיים ללא מעמד קבע עם פיסת הנייר הזאת שנקראת 2 א' 5.
שני בר טוביה: זאת לא בושה לומר שזה מה שצריך לקרות עכשיו.
שני בר טוביה: גם אם יבדקו עכשיו בקשות המקלט כמו שצריך, ושוב, יש סיבות להתקשות להאמין שזה מה שיקרה, זה יהיה מעט מדי ומאוחר מדי.
שני בר טוביה: הנשים האלה כתוצאה מההדרה ואנחנו יודעות שאוכלוסיה שלמה מודרת, אז נשים מודרות יותר, אנחנו מדברות על הדרה כלכלית ואנחנו מדברות על הדרה משירותי בריאות.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה למקד.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו יודעות שהן מודרות, אנחנו יודעות שהן סובלות, אני רוצה להבין, בשנתיים האחרונות חלה איזה שהיא התפתחות או הידרדרות מבחינת הרשויות.
עאידה תומא סלימאן: את זה אני רוצה לשמוע.
שני בר טוביה: חד משמעית.
שני בר טוביה: מבחינת הרשויות המדיניות נותרה אותה מדיניות, התוצאות, חלה הידרדרות משמעותית וכולנו יכולות גם להבין מדוע, בין היתר בגלל משבר הקורונה אבל גם בגלל כמו שאמרתי ההדרה המצטברת, השנים שחולפות, ככל שאת חיה יותר שנים בעוני ואז נוחת עלייך משבר הקורונה.
שני בר טוביה: חד משמעית גם מחלקת המדינה האמריקאית הצביעה על כך, מספר הנשים מבקשות המקלט שנאלצו להיכנס למעגל של ניצול מיני ושל זנות לצרכי הישרדות, מספר הנשים שילש את עצמו במהלך תקופת הקורונה, אנחנו מדברים על אחוזים למרבה הצער מאוד גבוהים.
שני בר טוביה: רוב הנשים מבקשות המקלט בישראל, הרוב המכריע הן אימהות ויש גם אחוז מאוד ניכר, יש לנו רק הערכות אבל ההערכות שלנו זה שמדובר על מעל חצי מהן שהן בפועל חד הוריות, בפועל מתמודדות לבד עם גידול הילדים שלהן ועל רקע אותה הדרה כלכלית, הדרה בריאותית, ויש מה לעשות.
שני בר טוביה: גם אם משרד הפנים לא יענה לקריאתי, ויש סיבות לחשוב שהוא לא יענה לקריאתי, לתת לכולן א' 5 מחר, לא עוד שנה, לא בכפוף לבדיקת בקשות המקלט, מחר, גם אם לא, למשרדי ממשלה אחרים יש אחריות ויש מה לעשות.
שני בר טוביה: שירותי רווחה מלאים, נגישות מלאה לשירותי רווחה, תוכניות של ביטחון תזונתי, אין שום סיבה שהם לא יכללו מבקשי ומבקשות מקלט, וכרגע הם לא כוללים.
עאידה תומא סלימאן: ליזה ניקולאיצ'וק מאיגוד מרכזי הסיוע.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אני ממש אהבתי את כל מה ששמעתי ואני לא רוצה לחזור על הדברים האלה.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: מאות פניות שאנחנו מקבלות במיוחד בקורונה ואחרי זה ומתחילות את הסאגה.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: כדי לדאוג לילדים של אישה בלי מעמד זה גורם אחד.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: רפואה, גורם שני.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אזרחות, שלישי.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אנחנו מרגישות ומוצאות את עצמנו רצות ממקום למקום, בדיוק כמו שהנשים האלה.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: ומקרה אחרון עם איזה ערביה, שישה ילדים, כמעט שבע שנים בארץ, אחרי שבע שנים של מאבק משותף היא היום עובדת סוציאלית, עוזרת לנשים אחרות ורק אתמול קיבלנו הודעה על זה שהיא מקבלת סטטוס להיות חוקית בארץ.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אז כל זה ביחד כדי לא לקחת יותר מדי זמן, חסר משהו מאוד מדוייק, חסרה חקיקה מאוד מדוייקת ברמה בינלאומית, זכויות של הנשים האלה בחקיקה, החמרה בענישה לאלה שמאיימים, פוגעים מינית, מטרידים, מנצלים, מניפולטורים, ומנצלים את הילדים ככלי מיקוח.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: הכי חשוב במשפט שלי מאוד חשוב להגיד, גם בשם של כל מרכזי הסיוע, זה שחסרה כתובת אחת שיודעת לתת מענה לכלל הבעיות של נשים חסרות מעמד.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: כדי שאנחנו לא נמצא את עצמנו מפוזרות ועושות איזה שהיא עבודה.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: כתובת אחת שאישה אולי היה לה מזל ופנתה למרכז סיוע או לאחד מהארגונים שדיברו בצורה בלתי רגילה היום, אישה מגיעה ואנחנו יודעות שיש את הכתובת שבכתובת הזאת אישה תקבל את מה שמגיע לה לקבל ככל אדם שנפגע.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: ואז אנחנו נלווה, נגייס את הכסף ותהיה מתנדבת דוברת אותה שפה, יש לנו עזרה בשמונה שפות, אבל כתובת של מדינה כמדינה לקחת אחריות ונותנת לכלל הבעיות בכתובת אחת.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: זה חוסך לנו בבירוקרטיה, זה חוסך בסבל של נשים ולכל בן אדם בעולם במיוחד במדינה דמוקרטית מגיע לקבל את הזכויות שמגיע לה באופן כללי.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: בזה אני רוצה לסיים, אני מאוד מקווה שאנחנו ניפגש עוד פעם ונדבר על מה שתהיה לזה תוצאה.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אני חושבת שחסרים גברים שמנהלים הרבה דברים בירוקרטיים במדינה שלנו, הם לא טורחים לבוא ולשבת איתנו ולקבל את ההחלטה כי רוב הפוגעים הם גברים, רוב הנפגעות הן נשים, 98.8-9 אחוז, וכדאי לגברים שמנהלים את המדינה בצורה מסויימת לקחת אחריות ולפתוח כזה מוקד, זה יחסוך לנו בעבודה, יחסוך בסבל של נשים נפגעות וזה יאפשר לנו לקדם ולהתקדם בתחום.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה ליזה.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהיה חשוב לי לתת לארגונים ולנשים להשמיע את קולם, האבסורד הגדול הוא שהרבה מהנשים רצו להגיע ולהשמיע את קולן, ולרגע חשבו שאפשר להיכנס לבנין בלי שיהיה כל מעמד או תעודת זהות, אז תארו את המצב שהיה הצוות, מנהלת הוועדה והרכזות היו צריכות להסביר לנשים שוב שדלתות הבית הזה לא פתוחות לחסרות מעמד.
עאידה תומא סלימאן: אבל טוב שיש זום וככה יכולנו להשמיע חלק מהקולות.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה עכשיו להתחיל לפנות לנציגות המשרדים.
עאידה תומא סלימאן: מעניין מאוד, נאמרו גברים ומכל המשרדים נשלחו מי שמטפלות בזה זה נשים.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני יודעת שבדרגים הגבוהים איפה שמקבלים את ההחלטות יושבות גם נשים, לא רק גברים, אז כך שאנחנו צריכות כל מי, אני יודעת שיש נציג מהמשרד אבל אני מסתכלת סביב השולחן וכולו נשים.
עאידה תומא סלימאן: לא להמעיט מערכו של הנציג של משרד הפנים, משרד הפנים, משפטים.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להתחיל עם נציגות משרד רשות האוכלוסין ממשרד הפנים, אני חושבת הרבה מהדברים שעלו הם חלקכן בדיון הזה ואני מבינה שרונית, עלו כמה שאלות, אני אשמח לדעת קודם כל איך אתם מתנהלים בימים האלה.
רונית אליאן: אני ברשותך רוצה להתחיל דווקא מהסוף, ממה שחברת הכנסת מקודם ציינה ואת גם אמרת ברקע, לגבי קיום הוועדות.
רונית אליאן: אז הוועדה ההומניטרית, לא להוראת שעה, הוועדה ההומניטרית לזרות מתקיימת אחת לחודש באופן רציף וקבוע, אנחנו מטפלים בבין 20 ל-30 תיקים בכל ועדה, כך שהיא מתנהלת בצורה שוטפת למעט תקופת החגים שהיא התנהלה בצורה מצומצמת בגלל שהיינו בימים מצומצמים אבל זה כחריג.
רונית אליאן: אז לגבי הוועדה הזאת אני חייבת לציין שהתפקוד שלה מתבצע כמו שנדרש מאיתנו.
רונית אליאן: לגבי הוועדה השניה אני דווקא פה הייתי רוצה להעלות את עורכת דין תהילה הראל שהיא גם בזום, שתציין ותדגיש את התפקוד של הוועדה בתקופה האחרונה החל מיולי 2021, אז אם את רוצה שהיא תגיב ואני אמשיך אז תחליטי את.
עאידה תומא סלימאן: לא, אנחנו נחזור אליה.
רונית אליאן: לגבי הנשים שחוות אלימות ואנחנו שמענו פה את עורכת דין רעות שאער ואת נועה דיאמונד לגבי הבקשות שהן מגישות או לא יכולות להגיש ברשות ההגירה והאוכלוסין.
רונית אליאן: רשות ההגירה והאוכלוסין כתב נוהל ייעודי ספציפי לנשים נפגעות אלימות שהיו בקשר עם אזרח ישראלי.
רונית אליאן: אז לענין הזה יש לנו פתרון ספציפי לנוהל הזה.
רונית אליאן: לגבי אלה שלא הגישו בקשה במסגרת נוהל חיים משותפים או נישואים וחוו אלימות, יש אופציה להגשת בקשה לוועדה ההומניטרית ושוב כל מקרה יבחן על פי הקריטריונים של הבקשה.
רונית אליאן: אין חסימה ואומרים לא הגשת אז את לא יכולה גם להגיש בקשה הומניטרית, זה לא קורה, זה לא קרה וזה כתוב שחור על גבי לבן בנוהל הייעודי הספציפי הזה.
רונית אליאן: יש אמנם קריטריונים, נכון, הקריטריונים נבדקים פר בקשה, אנחנו בודקים כל בקשה בלב פתוח ונפש חפצה - - -
עאידה תומא סלימאן: כן, אבל היו טענות על הנוהל עצמו, שתנאי הסף שלו הם כמעט חסימה.
רונית אליאן: תנאי הסף שלו הם לא כמעט חסימה, זה נכון שאנחנו בנוהל אומרים שאם היא היתה במסגרת של הליך מדורג אז יש קריטריונים, אבל יש סעיף שאומר שאם יש בקשה שהוגשה במסגרת של אלימות והפקיד מוצא לנכון להעביר את הבקשה אז הוא מעביר את הבקשה.
עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת אם הוא מוצא לנכון, לפי מה הוא מוצא לנכון?
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לסמוך על רצונו הטוב של הפקיד או הפקידה.
רונית אליאן: נכון.
רונית אליאן: במקרה של אלימות אני מדברת, אם יש פניה של אישה זרה שחוותה אלימות ורוצה להגיש בקשה במסגרת הוועדה ההומניטרית, לא אומרים לה את לא יכולה להגיש בקשה.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שלא אומרים לה, אומרים לה אנחנו בודקים את הבקשה שלך לפי תנאי הסף שנמצאים אצלנו בנוהל, תנאי הסף הם כל כך קשים, הם מסננת שכמעט כל הנשים נופלות ממנה.
רונית אליאן: אני לא יודעת להגיד אם כל הנשים נופלות ממנה.
עאידה תומא סלימאן: זה מה ששמעתי עד עכשיו.
שרית פוזן: אני אנסה לחדד את הענין הזה.
שרית פוזן: אני עורכת דין שרית פוזן מרשות האוכלוסין וההגירה מהלשכה המשפטית.
שרית פוזן: אני חושבת שמה שצריך לחדד כאן, התנאים הם לא תנאים בלתי עבירים, אנחנו רואים את זה בוועדה, מגיעות בקשות והן עומדות בתנאים והן נדונות וגם יש כאן אצל רונית נתונים שהיא תוכל לחלוק אותם.
שרית פוזן: ומה שרונית ניסתה להגיד זה שבמסגרת הנוהל גם מי שלא עומדת באותם תנאים בסיסיים או מי שלא היתה בהליך מדורג לפני כן, אלו שני דברים, גם מי שהיתה בהליך מדורג ולא עומדת באותם קריטריונים שכתובים בנוהל, עדיין קיימת האפשרות וזה כתוב בנוהל שלנו, זה נכון שבסוף זה נתון לאיזה שהוא שיקול דעת, אבל הרבה דברים במערכת הזאת פועלים בשיקול דעת.
שרית פוזן: אנחנו כפופים לפסיקה, אנחנו מכירים את המערכת, הדברים האלה בדרך כלל לא נדחים על הסף, יש אם, יש את ענין האלימות, לוקחים את זה בחשבון, הדלת לא ננעלת ברגע שלא עומדים ברשימת קריטריונים.
עאידה תומא סלימאן: אני אשאל את הארגונים כדי להבין את הענין יותר.
עאידה תומא סלימאן: האם אתן יכולות להגיד לי מהמקרים שאתן טיפלתן בהם, כמה מהנשים שעוד לא התחילו את התהליך המדורג ופנו לאחר מכן, נתקבלו בוועדות.
עאידה תומא סלימאן: אחוזים גסים.
רעות שאער: אז אני יכולה להגיד באופן כללי, אני כבר לא מדברת על זה שהוועדה מאשרת מקרים בודדים, ב-2020 אנחנו הגשנו בקשת חופש מידע, אושרו חמש בקשות מתוך 200 ומשהו, אני מדברת על הוועדה שמטפלת בפלשתינאיות.
רעות שאער: אבל אם להתייחס לגופו של מקרה, הסמכות שניתנה לקבוע במקרים הומניטריים שינתן מעמד היא של שרת הפנים והמקרים שאנחנו מדברים עליהם אישה יכולה להגיש בקשה ופקיד בלשכה יראה שהיא לא עומדת בקריטריונים ויכול לעצור את הטיפול בה שם.
רעות שאער: ולכן זה מאוד בעייתי.
רעות שאער: אני לא מדברת כבר על טיב שיקול הדעת אבל הגורם שמפעיל את שיקול הדעת הוא לא הגורם הנכון.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שהחלטת הוועדות ההומניטריות צריכות לעבור אישור בסוף של השרה.
קריאה: זאת המלצה.
רעות שאער: שוב, יש כאן את ההבחנה בין שתי הוועדות.
עאידה תומא סלימאן: זה של הוועדה ההומניטרית לפלשתינאים.
רעות שאער: אני מדברת על הוועדה לפי הוראת השעה.
רעות שאער: שם הדברים קשים במיוחד ואם אפשר רק לציין דבר אחד - - -
עאידה תומא סלימאן: שם החגיגה יותר גדולה.
עאידה תומא סלימאן: שם הדברים שערורייתיים, לא קשים.
רעות שאער: לחלוטין.
רעות שאער: ובהתייחס למה שנאמר פה, לוועדה הזאת כשלעצמה, נכון שאפשר לפנות גם אליה, אבל גם לה יש תנאי סף שחוסמים את הדרך בהרבה מאוד מקרים ואז לא מכאן ולא מכאן, אין התייחסות לעובדה שמדובר באישה נפגעת אלימות שמכניס אותה גבר לארץ ומן הסתם הוא לא רץ להסדיר את המעמד שלה.
עאידה תומא סלימאן: כמה את מעריכה מהבקשות שהגשת שלא היה להם תהליך מדורג, נתקבלו?
נועה דיאמונד: שלא היה להן הליך מדורג, שלושה או ארבעה מקרים שהוזכרו בנייר העמדה שלנו, הבקשות האלה לא התקבלו, שלוש מתוך הנשים האלה היינו צריכים לנהל בשבילן הליכים משפטיים בגלל דחיה על הסף.
נועה דיאמונד: עורכת דין פוזן מזכירה כאן את הסעיף שמאפשר לטפל בבקשות גם של נשים שלא עומדות בקריטריונים, כן, הנוהל מאפשר את הגמישות הזאת, אבל הבעיה היא שהנשים האלה נתקעות ברמת הלשכה.
נועה דיאמונד: זה לא שאומרים להן אסור לך להגיש בקשה, אומרים להן בבקשה, תגישי, היא מגישה ומקבלת החלטה שהבקשה נדחית על הסף כי לא היתה כנות קשר ולא היה הליך מדורג.
נועה דיאמונד: אז מה זה עוזר לנו שיש סעיף שמאפשר להגיש בקשה גם למי שלא עומדת בקריטריונים.
נועה דיאמונד: הסעיף הזה הוא ריק, אין לו משמעות אם דוחים את הבקשות על הסף בסופו של דבר וצריך לנהל הליכים משפטיים.
נועה דיאמונד: יש לי נתונים, רק כדי לסבר את האוזן, מהשנתיים האחרונות בתיקים שלנו, אנחנו מטפלות בהרבה תיקים, תיקים ספציפיים של נשים נפגעות אלימות, גם של נשים לא חסרות מעמד, אבל זה משקף את המצב.
נועה דיאמונד: בשנתיים האחרונות אנחנו הגשנו, אנחנו משרד קטן, 24 עררים לבית הדין לעררים לפי חוק הכניסה לישראל של נשים נפגעות אלימות בלבד, שהבקשות שלהן נדחו ולעומת זאת בשנתיים האחרונות קיבלנו 12 החלטות חיוביות להעניק לנשים מעמד, רק שלוש מתוך 12 הנשים הללו היו נשים שלא היו זקוקות להליך משפטי כדי לקבל את ההחלטה החיובית הזאת.
רונית אליאן: אני רק רציתי לציין את הנתון של השנה האחרונה במסגרת הוועדה ההומניטרית לענין נשים שנפגעו מאלימות, בניגוד למה שאני שמעתי פה אנחנו אישרנו מעל 70 אחוז מהבקשות לאישור מתן מעמד או המשך המעמד.
רונית אליאן: ולענין שנועה ציינה קודם לגבי הרשיון או הארכת הרשיון של אותן נשים, ברגע שמגישים בקשה לוועדה והיא נבחנת בוועדה הרשיון הקיים שלהן מוארך עד למתן החלטה סופית בעניינן, כך שהן לא - - -
שרית פוזן: אבל אני מדברת על נשים חסרות מעמד שאין להן רשיון שמגישות את הבקשה.
עאידה תומא סלימאן: הדיווח הוא לוועדה, הוא לא פינג פונג.
עאידה תומא סלימאן: כי אני גם רוצה לשמוע.
עאידה תומא סלימאן: אז אנחנו מדברים על נשים שאין להן מעמד, אנחנו לא מדברים על אלה שכבר בתהליך וקיבלו איזה שהיא אשרה, אנחנו מדברים על אלה שחסרות כלום, כמובן את יודעת ואני יודעת שהן לא יכולות להחליט שעכשיו נותנים אשרה זמנית, זאת אחת מהדרישות שנעלה בסוף הדיון.
עאידה תומא סלימאן: והכתובת היא דווקא לדרג המדיני ולאו דווקא לדרג המקצועי.
עאידה תומא סלימאן: תהילה אראל, אני מאוד מבקשת, איך מתקיימים הדיונים, האם מתקיימים, מתי פעם אחרונה התכנסה הוועדה ואיך הולך בעבודה השוטפת אם היא קיימת.
תהילה אראל: שלום, אני רוצה קודם כל לומר כמה דברים רק בשביל הרקע.
תהילה אראל: אנחנו מדברים על הוועדה המקצועית ההומניטרית לתושבי אזור, זאת ועדה שהוקמה מכוח חוק, מכוח סעיף 3א1 לחוק - - -
עאידה תומא סלימאן: בואי נתקדם לתשובות.
תהילה אראל: אני רק רוצה לעדכן שבשישי ביולי כמו שאתם יודעים פקע חוק הוראת שעה, למרות זאת בהנחיית השרה הוועדה הזאת ממשיכה לדון בטעמים הומניטריים ובמקרים הומניטריים, ולתת להם מענה.
תהילה אראל: הוועדה באופן כללי לאורך השנים, אני יכולה להגיד בסדר גודל משנת 2018 מוגשות אליה כ-300 בקשות בשנה והיא דנה בכ-350 בקשות בשנה וגם עכשיו הוועדה מתכנסת מדי כשבוע כדי לטפל ולתת מענה לכמה שיותר בקשות.
עאידה תומא סלימאן: אתם עדיין מתכנסים כל שבוע?
תהילה אראל: הוועדה מתכנסת בערך כל שבוע כדי לדון בכמה שיותר בקשות, במקביל אנחנו עובדים על גיבוש נוהל - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, לפני הנוהל.
תהילה אראל: שאמור לצאת בסוף דצמבר ואנחנו כרגע ממשיכים לדון בהתאם לקריטריונים שהיו בתקופת הוראת השעה.
עאידה תומא סלימאן: בגלל שאתם מתכנסים כל כך בתכיפות וזה מפתיע עבורי, אפשר לדעת בכמה בקשות בשנה הזאת כבר דנתם וכמה קיבלו איזה שהוא מעמד, כמה נפסלו על הסף.
תהילה אראל: בשנת 2021 אנחנו דנו ב-244 בקשות עד כה, עוד לא נגמרה השנה, וזה כשהיו גם הפסקות, הוועדה המשיכה לדון גם בפרק הזמן הזה ואנחנו בערך ממליצים על אישור של כ-15, בין 15-17 אחוז בערך, משהו כזה.
תהילה אראל: אפילו לפעמים 20 אחוז.
עאידה תומא סלימאן: אתם ממליצים על אישור או שהנשים האלה קיבלו מעמד?
תהילה אראל: ממליצים על אישור, אין לי את הנתונים כמה בסוף זה היה אבל אין הרבה סטיה בעניין הזה.
תהילה אראל: עד כמה שידוע לי, אני לא יודע, יש את התהליך עד שזה עובר בוועדה אבל אין לי את הנתונים האלה.
תהילה אראל: אני יכולה להגיד לך על מה שיש לי.
עאידה תומא סלימאן: אז אני מבקשת לשלוח לוועדה כמה שיותר מהר את הנתונים האלה של כמה בקשות כאלה הוגשו לוועדות ההומניטריות בשנה הזאת, בכמה דנתם, כמה מהם מקרי אלימות, ומה התשובות, מה ההמלצות של הוועדה היו בכל מקרה.
עאידה תומא סלימאן: כמה התקבלו, כמה נדחו, כמה עדיין בדיון, מין פילוח כזה.
תהילה אראל: אני אדבר עם גורמי המקצוע ואראה מה יש להם לתת ובהתאם לזה אני אשיב.
עאידה תומא סלימאן: ומה השינוי שאתם מתכננים, אמרת שאתם דנים - - -
תהילה אראל: אני אומרת שבסוף החודש אמור, אנחנו עובדים על גיבוש נוהל, נוהל עבודה בעקבות פקיעת החוק.
תהילה אראל: שמסדיר את הנושאים.
עאידה תומא סלימאן: מי מרשות האוכלוסין צריך לענות לי על העובדה שנשים פונות מאז פקיעת החוק או הוראת השעה ומבקשות לקבוע להגיע כדי להתחיל את התהליך ולא קובעים להם תורים.
עאידה תומא סלימאן: מי מהרשות פה יכול לענות לי.
רונית אליאן: אני יכולה להגיד שאני אברר את זה ואני יכולה להחזיר לך תשובה, אני לא יודעת לענות על זה.
שרית פוזן: להתחיל באיזה הליך, בהליך של בקשה הומניטרית?
עאידה תומא סלימאן: לא, הליך מדורג.
עאידה תומא סלימאן: זה לא באחריות שלכם?
עאידה תומא סלימאן: אתן רק בוועדה.
עאידה תומא סלימאן: אז אין פה נציג או נציגה של רשות האוכלוסין, משרד הפנים?
רונית אליאן: את הנתונים בתחום הזה אין לי כרגע.
רונית אליאן: אני יכולה לבדוק ולענות לך.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לפנות לעורכת דין דינה דומיניץ, מתאמת המאבק בסחר בבני אדם.
דינה דומיניץ: שלום ותודה רבה על הדיון החשוב הזה.
דינה דומיניץ: יש לי כובע נוסף עכשיו, אני גם מנהלת את הצוות יישום בעניין פוליגמיה היה בראשות מנכ"ל המשרד ועכשיו אני מנהלת את הוועדה במינוי שלו.
דינה דומיניץ: עולים פה המון נושאים, חשוב לי להגיד שכמובן שנשים חסרות מעמד זאת קבוצה באוכלוסיה שבין אם היא מהאוכלוסיה הפלשתינאית, בין אם היא ממדינות אחרות בעולם, בין אם הן מבקשות מקלט, אוכלוסיה שאנחנו רואים בה אוכלוסיה שהיא מאוד פגיעה לתופעות של ניצול ואף סחר בבני אדם ולכן אנחנו פועלים כדי למנוע את ההידרדרות של התופעות האלה, אנחנו חושבים שברמה הכללית ואנחנו גם פועלים לכך בתיאום הבין משרדי לנסות לדאוג למשל לאכיפת זכויות העבודה, לכל הנושא של ביטחון תזונתי, כל מה שאפשר לעשות כדי למנוע הידרדרות למצבים שאנחנו רואים אותם ואנחנו כולנו יודעים את הקשר בין המצב לבין הסיכוי והמצוקה שעשויה להוביל - - -
עאידה תומא סלימאן: כמה אתם מצליחים - - -
דינה דומיניץ: דווקא בתקופת הקורונה אני חושבת שזה נתן תנופה גדולה בנושא, יצאו גם הנחיות בינלאומיות שהצביעו על הצורך לדאוג ולשים דגש דווקא על האוכלוסיות הללו שהן פגיעות יותר, שהן נעדרות רשתות של תמיכה כמו לאזרחי המדינה, תקופה שהיא בכל העולם כמובן קורית, לא רק בישראל - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל את שמעת עכשיו שנשים לא קיבלו את החיסון.
עאידה תומא סלימאן: הנחיות בינלאומיות זה טוב, מה התבצע בארץ?
עאידה תומא סלימאן: אמרו לי להיות אחראית על מה שקורה בארץ, מה התבצע?
דינה דומיניץ: אני כמובן לא יכולה לענות לכל משרד, זה משרד הבריאות צריך לענות.
עאידה תומא סלימאן: אבל אתם מתאמים, אתם עוקבים, בטח יש לך איזה שהיא תמונה.
דינה דומיניץ: נכון, אבל למיטב ידיעתי חיסונים היו אמורים להינתן ללא קשר למעמד, אני יודעת שלפחות ביחס לכל הקבוצה של מבקשי המקלט כן דאגו גם לתחנות מיוחדות, דאגנו שיהיו נהלים שלא בודקים מעמד לפני מתן חיסון, היו הרבה הנחיות בנושא הזה.
דינה דומיניץ: מה שיותר חשוב לי אם אפשר להתמקד, זה דווקא הנושא של קורבנות סחר שאנחנו כן מזהים קורבנות סחר, ממש הגיעו למצבים האלה, הן יכולות לבוא כמובן מכל הסוגים של האוכלוסיות שדיברנו, גם לאוכלוסיה הפלשתינאית יש לנו נוהל יחסית חדש מהשנים האחרונות מול מתאם הרווחה של המינהל האזרחי שיודע שיש חשד, זה יכול להיות גם חשד לסחר למטרות ניצול מיני, זה יכול להיות גם בהקשרים אחרים, נישואי כפיה, זה יכול להיות בכל מיני הקשרים, הם יודעים להפנות את המקרים האלה לגורם המוסמך שזה משטרת ישראל, ולפעמים הנשים האלה מוכרות ואז הן כן מקבלות כמו יתר קורבנות הסחר את המעמד ואת השיקום והסיוע שמדינת ישראל נותנת לקורבנות סחר וזה יכול להיות מכל קבוצה אחרת.
דינה דומיניץ: יש לנו כמובן עוד הרבה מאוד עבודה לעשות אבל כשהמעמד הזה מסתיים, מדובר במעמד זמני, לפעמים אנחנו רואים בקשות שמגיעות גם לוועדות ההומניטריות.
עאידה תומא סלימאן: אתם מודעים לעליה החדשה שקרתה בשנה האחרונה בניצול מיני ונשים שהידרדרו לזנות בשנה שנה וחצי האחרונות בגלל הקורונה והן שקופות כמעט למוסדות ולרשויות והן לא יכולות להגיע והן עכשיו גם סובלות ממצב כלכלי קשה.
עאידה תומא סלימאן: מה הפתרון שלהן.
דינה דומיניץ: אני דווקא יכולה להגיד, אני גם מנהלת את צוות היישום הבין משרדי בנושא הזנות, אז בהקשר הזה עד היום כל התוכניות המאוד יפות, הסיוע הממשלתי שעכשיו גם נכנס לבסיס התקציב, תקציב המדינה של המשרדים, שזה נהדר, 30 מיליון כל שנה, מתוך התקציב הזה רוב התוכניות לא היו פתוחות בפני אוכלוסיה שהיא חסרת מעמד, לנשים חסרות מעמד, היום הוועדה הקצתה סכום כסף, אנחנו יוצאים במיזם משותף יחד עם קרן שוסטרמן ועם עמותה מפעילה שמיועדת ספציפית לאוכלוסיה של נשים חסרות מעמד שנמצאות בזנות הישרדותית נוכח המצוקה, אנחנו מודעים בהחלט למספרים שעלו, ב-2017 היה מיפוי שנעשה בשיתוף שלנו ושיתוף של המדינה ומצא כ-400 נשים באזור המרכז שעוסקות בזנות, ההערכה היום של משרד הבריאות היא שזה השליש את עצמו המספר הזה ואנחנו בהחלט מאוד מודאגים ומבינים שצריך להתאים את התוכנית למאפיינים של האוכלוסיה.
דינה דומיניץ: צריך למשל תרגום, צריך דברים נוספים שלא רלוונטיים לאזרחיות ישראליות ואני מאוד מקווה שזה ייתן מענה גם אם ראשוני, אבל לפחות אנחנו יוצאים לדרך עכשיו עם התוכנית הזאת.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע את נציגת הבט"פ, משרד הבט"פ או משטרת ישראל.
עאידה תומא סלימאן: שמענו על ענין הנוהל, שמענו על ההנחיה החדשה, אני רוצה לשמוע גם תשובות בענין הכשרות והורדת ההנחיות לשטח ואיך אתם מתייחסים לטענות הקשות שהועלו פה, שהמשטרה עדיין או שלא מקבלת את התלונה או שהיא פועלת לגירוש הנשים.
שרית פרץ: אז אני אתחיל דווקא מהשאלה האחרונה ברשותך, חשוב לייצר הבחנה מאוד ברורה, משטרת ישראל ורשות ההגירה הן שתי רשויות נפרדות לגמרי, משטרת ישראל לא פועלת לגירוש של אנשים או נשים חסרי מעמד, זה לא התפקיד שלנו, אני יכולה להגיד שגם במקרים שבהם יש חשודים, רק בשלב שהם נאשמים, והם חסרי מעמד, רק אז אנחנו נפנה לרשות האוכלוסין וההגירה בבקשה להמשיך טיפול ברגע שאותו אדם משתחרר.
שרית פרץ: זאת הדרך היחידה.
שרית פרץ: במקרים שבהם אנחנו בשיתוף פעולה עם רשות ההגירה בהקשר הזה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני קצת איבדתי אותך.
עאידה תומא סלימאן: המשטרה לא מתעסקת עם מה שאתם קוראים שב"חים?
שרית פרץ: אני מדברת כרגע על קורבנות עבירה.
עאידה תומא סלימאן: הקשר היחידי שלכם זה אם מישהו במקרה חשוד במשהו ואתם עוצרים אותו ומגלים שהוא שוהה בלתי חוקה או היא שוהה בלתי חוקית ואז אתם קוראים לה ככה, הבנתי אותך נכון?
עאידה תומא סלימאן: אז תני לי להבין.
שרית פרץ: אני אומרת שהמשטרה לא עוסקת בנושא של גירוש אנשים חסרי מעמד בישראל, אני לא מדברת כרגע על שוהים בלתי חוקיים שנמצאים בישראל וזאת העבירה שהם מבצעים אגב בהרבה מקרים כעבירה נלווית, אנחנו לא מתעסקים בזה כרגע, אנחנו מדברים על אנשים שהם קורבנות עבירה, האם משטרת ישראל פועלת לגירושם.
שרית פרץ: התשובה היא לא.
שרית פרץ: חד משמעית לא.
שרית פרץ: ובמקרים שנתנו כאן
שרית פרץ: דוגמאות כמו שאני אומרת - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל הנשים האלה הן גם לפי הסטטוס שלהן כאילו שוהות בלתי חוקיות.
שרית פרץ: אז דווקא בהקשרים, בוודאי של אלימות במשפחה בדוגמאות שניתנו כאן, יש הנחיה חד משמעית שכבר ירדה לשטח, כלל החוקרים והשוטרים קיבלו את ההנחיה הזאת שבמקרים של אלימות במשפחה או עבירות מין כשאדם מגיע להגיש תלונה אנחנו נקבל את התלונה ואנחנו גם נטפל בה ללא קשר למעמד של אותה מתלוננת.
שרית פרץ: זה משהו שירד כבר כהנחייה, יש הנחיות, יש נהלים, יש פקודות במשטרה, אנחנו פועלים לעשות איזה שהוא יישור קו כאמירה כללית של משטרת ישראל בהקשר הזה, ולכן אותו נוהל שדובר שהוא בתיקוף נכון הוא בתיקוף משטרת ישראל מייצרת נהלים, מעדכנת נהלים, זה לא משהו שקורה ביום, משהו שהרבה גורמים בתוך המשטרה צריכים לתת על אותם נהלים את הדעת, אבל אני כן יכולה לומר שהדבר כן מצוי בנהלים קיימים כבר.
שרית פרץ: למשל בנוהל טיפול בקורבנות סחר בבני אדם, גם קורבנות סחר וגם עדים שהם נתינים זרים, ככל שהעבירה היחידה שהם בצעו לצורך הענין לכאורה היא שהייה בלתי חוקית, אנחנו לא נעצור אותם ולא יוגש כתב אישום בגין העבירה הזאת, ההתייחסות אליהם היא קורבנות באופן חד משמעי.
שרית פרץ: אני יכולה לומר גם מדוגמאות של תיקים שאני טיפלתי כחוקרת לפני 15 שנים, נשים ללא מעמד פלשתינאיות שהיו מגיעות לישראל בין אם במסגרת נישואין, אגב לפעמים גם לא במסגרת נישואין, ובוצעה כלפיהן עבירה, הן טופלו כקורבן לכל דבר.
שרית פרץ: אנחנו לא היינו דקה אחרי מגרשים אותן רק בגלל שאין להן מעמד בישראל.
שרית פרץ: ככל שיש דוגמאות, שוב, אני לא יכולה לומר - - -
עאידה תומא סלימאן: שמעת דוגמאות פה.
שרית פרץ: אני רוצה אם אפשר, כדי לטפל, אני חושבת שארגוני הסיוע שנמצאים כאן מכירים אותי מספיק טוב ויודעים שכשהם מביאים בפני מקרה ספציפי שמשטרת ישראל לא טיפה כראוי זה נבדק.
שרית פרץ: היו מקרים, אני מדברת באופן כללי, לא בהקשר הזה, שמשהו נעשה לא בסדר, הדברים טופלו.
שרית פרץ: אני יכולה להגיד שהיו הרבה ולא מעט מקרים שהדיווח הועבר אלי, נבדק ונמצא כלא נכון ואותו ארגון סיוע קיבל את המידע הזה וידע לטפל בזה הלאה גם מול מי שדיווח לו.
שרית פרץ: עכשיו רק לענין ההכשרות שנשאלתי, אז כמו שאמרתי יש פקודת משטרה שעוסקת דווקא בנתינים זרים, אגב באופן כללי.
שרית פרץ: הטיפול בנתינים זרים במשטרת ישראל זאת פקודה - - -