GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: אבל לפני, עכשיו שמענו שנוהל טיפול המשטרה ואת לא במקרה התייחסת שזה מוזכר ספציפית בנוהל טיפול בנפגעות סחר, ואת לא הזכרת את זה בענין נוהל אחר שהוא ספציפי בענין קורבנות אלימות.
שרית פרץ: לא, אני אמרתי שכן, שיש הנחיה, עשיתי הבחנה בין הנחיה שכבר הועברה לשוטרים בשטח בהקשר של קורבנות אלימות במשפחה ועבירות מין, ואמרתי שגם בנוהל הקיים שכרגע כבר קיים לטיפול בקורבנות של אלימות במשפחה זאת הנחיה שתיכנס גם לתוך הנוהל.
עאידה תומא סלימאן: היא עדיין לא נמצאת בתוך הנוהל.
שרית פרץ: אבל היא כבר הועברה כהנחיה ואני נתתי דוגמאות ואני אמרתי שבסוף זה גם - - -
עאידה תומא סלימאן: מתי היא הועברה?
שרית פרץ: לפני מספר חודשים.
שרית פרץ: אם הוועדה רוצה, אם יושבת הראש מבקשת תאריך מדוייק אני יכולה להביא.
עאידה תומא סלימאן: לא רק את התאריך, אני רוצה את ההנחיה ואני רוצה לדעת איך מופצת ההנחיה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: איך היא מחלחלת עד אחרון השוטרים הזוטרים כולל היומנאים.
עאידה תומא סלימאן: כי מהתשובות שאני שומעת זה לא מקרים נדירים ומהעדויות שאני שומעת זה לא מקרים שהיה בהם דיווח לא נכון.
שרית פרץ: אם זה לא נבדק אז איך אנחנו יודעים שזה דיווח לא נכון?
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת מאיך שאני יודעת מהשטח ומאיך שאני שומעת מהארגונים, זה מעבר למקרים ספציפיים, זה יותר, תגובה שכנראה רווחת בחלק מהמקומות.
שרית פרץ: אני מאוד אשמח, כדי לטפל וכדי להשתמש באותן דוגמאות בהכשרות שאנחנו מעבירים, וזה הדבר הבא שארצה להתייחס, אבל אני ארצה לקבל דוגמאות ספציפיות, עם תאריכים, עם מקרים ועם שמות של אנשים שנוכל לבדוק קודם כל כדי שהמקרים האלה לא יחזרו וכדי להעביר עד אחרון השוטרים את רוח הדברים של משטרת ישראל בין היתר שאנחנו לא מקרבנים אם אפשר לומר שוב אנשים שכבר נפגעו בעבר.
שרית פרץ: התחלתי לומר לגבי פקודת המשטרה שזאת פקודה מאוד חשובה, טיפול בנתינים זרים, אנשים שאין להם מעמד בישראל, זאת פקודה שעכשיו מתעדכנת גם היא וגם שם אנחנו נוסיף, אני כבר הוספתי, רק צריך להפיץ את זה, להעביר את זה לשוטרים בשטח.
שרית פרץ: יש הכשרות רבות שנעשות בכל מיני הקשרים, אם זה אלימות במשפחה, עבירות מין, עבירות של סחר בבני אדם, בהקשר של חוק איסור צריכת זנות, ובכל אחת מההכשרות האלה, ימי העיון, פיקוח ובקרה שאנחנו עושים, מפגשים עם שוטרים, זה אחד הדברים שאנחנו מעבירים כי אנחנו חושבים שזה חשוב מאוד.
עאידה תומא סלימאן: אני ארצה את המידע הזה ואני ארצה לדעת מתי הנוהל מתעדכן.
עאידה תומא סלימאן: תשובה ברורה, לא בתקופה הקרובה ולא בחודשים הבאים אלא מה התהליך ומה חסר כדי שהנוהל יתעדכן בצורה הכי טובה.
עאידה תומא סלימאן: אני לא שמעתי תשובה בעניין 27 הנשים האתיופיות.
רונית אליאן: לגבי קורבנות הסחר שדיברנו עליהן.
עאידה תומא סלימאן: כי גם היתה פניה מהוועדה הזאת, ועדת המשנה שהיתה בקדנציה הקודמת, חתמנו חברי וחברות הכנסת אז, אם אני לא טועה עכשיו גם מתנהלת החתמה שוב, ביקשו ממני לחתום על עוד פניה, מה קורה איתן?
עאידה תומא סלימאן: ואני מבקשת שום הסבר על איך עובדים ומה עובדים, תשובה מאוד פשוטה.
עאידה תומא סלימאן: יש החלטה בענין הנשים האלה קורבנות הסחר, או אין.
עאידה תומא סלימאן: ולמה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו תיכף ניגש לנציגות משרד הרווחה.
רבקה גורפינקל: גבירתי אם אפשר רק לומר, שנכון לעכשיו ההליך המשפטי שהגשנו נמחק כי משרד הפנים ביקש לבחון עוד פעם, אז את הבקשה הרשמית עדיין לא הגשנו ואנחנו קוראות לוועדה לגבי הסחר.
רבקה גורפינקל: אם אפשר להוסיף משהו מאוד קטן לגבי איסוף הנתונים, שבעיני הוא רלוונטי גם למשרד הפנים וגם למשטרה.
רבקה גורפינקל: אנחנו בשנת 2017 ביקשנו לקבל נתונים מהוועדה ההומניטרית שנוגעת לנושאים שאושרו בנוהל אלימות, נתונים ממש בסיסיים שהיינו בטוחים שיש, אין אותם, ומשרד הפנים ענה שהוא בכלל לא עושה איסוף של הנתונים הללו.
רבקה גורפינקל: נוצר מצב שכל לשכה מטפלת בתיקים של עצמה, אין מדיניות, הכל מאוד ספורדי ולכן אנחנו גם נשמח לקבל את הנתונים שדיברתם עליהם, 70 אחוז זה מאוד חשוב.
רבקה גורפינקל: אחד הנתונים היותר משמעותיים זה השינמוך של האשרות, גם כשבקשות מוגשות וגם כשבקשות מאושרות ויש החלטה קונקרטית של הוועדה שאומרת שמדובר באישה שצריכה לקבל מעמד בישראל, אם בעבר היא הייתה מקבלת אשרה מסוג א' 5, אשרה שהיא יותר מבוססת, יש בה זכויות סוציאליות - - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו יודעות.
רבקה גורפינקל: היום היא מקבלת ב' 1 שזאת אשרה שכמעט לא שווה.
רבקה גורפינקל: היא לא נותנת את היציבות שצריכה, היא שווה הרבה בטח לאישה שלא היה לה מעמד, אבל היא לא שווה מספיק כדי לתת את היציבות.
רבקה גורפינקל: והדבר השני זה לגבי הנהלים, גם נוהל סחר שבו מעוגנת אותה הנחיה שאומרת שלא יעבירו נשים, גם היא הנחיה לא מפורסמת.
רבקה גורפינקל: פנינו למשטרה כדי לקבל אותה ואמרו לנו שהיא לא יכולה להימסר לנו כי היא בתיקוף או לא בתיקוף, פנינו יחד עם אישה לאישה.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת, החומר מולי, בגלל זה ביקשתי את ההנחיה.
עאידה תומא סלימאן: מה שלא נותנים לך יכול להיות שהם חייבים לתת לוועדה.
רבקה גורפינקל: נכון.
רבקה גורפינקל: אנחנו פנינו בבקשת חופש מידע וגם שלחנו תיעוד לגבי זה.
עאידה תומא סלימאן: כשהתהליך לא הסתיים הם בטח לא ישלחו.
רבקה גורפינקל: אני אגיד שדווקא היא הנחיה שהיא תקפה, זאת לא הנחיה שעדיין לא התווספה כמו בנוהל אלימות.
עאידה תומא סלימאן: את מדברת על נוהל סחר?
רבקה גורפינקל: על נוהל קורבנות סחר שבו יש את ההנחיה שלא להעביר, זה נוהל שהוא גם לא מפורסם ופנינו בבקשה לקבל אותו וקיבלנו תשובה שהוא בשלבי תיקוף.
שרית פרץ: זה לא קשור, הנוהל לא הותר לעיון.
שרית פרץ: יש נהלים במשטרת ישראל שהותרו לעיון הציבור ויש כאלה שהם לא לעיון הציבור.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו בכנסת נחשבים ציבור?
שרית פרץ: אני לא יודעת לומר אם בכנסת ניתן להעביר את הנהלים שלא הותרו לציבור, אני יכולה לבדוק את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת שתבדקי.
עאידה תומא סלימאן: ולקבל תשובה כתובה.
עאידה תומא סלימאן: כדי לבדוק את זה גם בייעוץ המשפטי.
אורלי דהאן: שלום, צוהריים טובים, אנחנו מכירות מעשייה משותפת ואני משתתפת המון בוועדות שלך ובדיונים החשובים מטעם הלשכה המשפטית של רשות האוכלוסין וההגירה, אורלי דהאן.
אורלי דהאן: אני חלק מהצוות שמטפל בבקשה של ה-27 נשים, אכן התקבלה החלטה של שר הפנים דאז בכל הענין שההחלטה היתה בעקבות כל החומר שאספנו וכל החומר המקצועי שהוצג, התקבלה החלטה להעניק לקבוצת הנשים הזאת ב' 1 לשנה, רישיון עבודה, תוך כדי שהשר ציין שהגורמים השונים, גם הממשלתיים וגם הארגונים יבחנו את האפשרות לחזרה בטוחה של אותן נשים.
אורלי דהאן: אני רוצה לציין שאני אכן מכירה לעומק וכל הצוות שדן בבקשה מכיר לעומק את קורבנות הסחר, אני הייתי מעורבת עוד כשהן זוהו, אין חולק שהן עברו דברים מאוד קשים, אין חולק שמדובר במקרים בהחלט חריגים - - -
עאידה תומא סלימאן: אורלי, אני רוצה להבין, החלטת השר לבדוק את האפשרות או מתן קודם כל האשרה לשנה ולבדוק את האפשרות להחזיר אותן, זה קרה לפני ההליך המשפטי?
אורלי דהאן: כן, זה קרה לפני.
עאידה תומא סלימאן: אני מנסה למקד, אני לא רוצה לחזור להיסטוריה.
עאידה תומא סלימאן: יש הליך משפטי שנמחק כי אתם הבטחתם לבדוק את העניין מחדש.
אורלי דהאן: בדיוק.
אורלי דהאן: אנחנו מסרנו שבמסגרת ההליך המשפטי שאנחנו נקבל בקשה מעודכנת ונעביר אותה לשרה הנוכחית לבחינה, שתבחן את הדברים בהתאם למדיניות.
אורלי דהאן: מאחר ומדובר בהחלטה שהולכת למקום של שיקול דעת ולא נהלים קיימים, אלא בקשה הומניטרית לקבוצה מיוחדת, הסכמנו שנעביר את הדברים בכל זאת השנה של ה-ב' 1 חולפת בסביבות מרץ אם אני לא טועה, אז אנחנו נעביר את הבקשה המעודכנת לפני השרה שתבחן את הדברים.
עאידה תומא סלימאן: אני הבנתי שאתם עוד לא הגדשתם את הבקשה במוקד, אז כמובן זה בידיים שלכם עכשיו להגיש כמה שיותר מוקדם, תהיו בקשר איתנו ברגע שאתן מעבירות ואנחנו נעקוב.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שהסגה הזאת תסתיים לפני מרץ כך שלא תהיה עוד תקופה של נשים שלא יודעות מה קורה איתן ואם זה לא מסתיים לפני מרץ אני אפנה ואבקש שתשקלו להאריך את תקופת השנה שבזמנו שר הפנים החליט עליה עד לקבלת החלטה סופית.
עאידה תומא סלימאן: תודה אורלי.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לנציגות משרד הרווחה.
תמר להבי: אתן עדכון כללי, וחמה תיתן עדכון לגבי קורבנות סחר המטופלים במשרד.
עאידה תומא סלימאן: עדכון כללי אם אפשר, אני יודעת שהתקציב הקודם שהיה לכם, שהייתם צריכים לקבל 40 מיליון קיבלתם בסוף 10 מיליון.
תמר להבי: לא קיבלנו תקציב בכלל.
תמר להבי: היתה החלטה להעביר 10 מיליון, לא קיבלנו אותם אבל למרות זאת אנחנו יישמנו - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מתה על ההפתעות האלה.
תמר להבי: המשרד כן יישם את המלצות מור יוסף וכמענה לבג"צ אנחנו העברנו נהלים ואנחנו מטפלים בשלוש אוכלוסיות של זרים, פלשתינאים, זרים שהם ברי הרחקה וזרים שאינם ברי הרחקה.
תמר להבי: מבחינת קטינים, קטינים זכאים לקבל את כל שירותי הרווחה וגם משפחותיהם.
עאידה תומא סלימאן: את מתכוונת מבחינת התקציב, על איזה שנים את מתכוונת?
תמר להבי: 2018-2019.
עאידה תומא סלימאן: אבל בדיווח בוועדה פה ב-11 לדצמבר 2018, דיווח על ניצול תקציב, דובר על 10 מיליון.
תמר להבי: אנחנו מנצלים את התקציב רק שהוא חלק מהתקציב הכללי של המשרד, משרד האוצר מעולם לא העביר תקציב ייעודי בהתאם להחלטת הבג"צ ובהתאם להמלצות של ועדת מור יוסף לענין הזרים.
תמר להבי: אנחנו מטפלים בזרים במסגרת ההמלצות מתוך התקציבים השוטפים שלנו.
עאידה תומא סלימאן: כלומר המשרד עצמו הרצה תקציב מסויים, האם זה נלקח מסעיפים אחרים על חשבון סעיפים אחרים?
תמר להבי: מאותם סעיפים תקציביים על חשבון אזרחים אחרים.
תמר להבי: כל המענים שפיתחנו בשנתיים האחרונות הם מתוך התקציבים השוטפים של המשרד.
תמר להבי: אני יכולה לפרט איזה מענים אנחנו נותנים.
תמר להבי: בתחום של בגירים אנחנו משלבים בגירים במסגרות של דרי רחוב, מסגרות חוץ ביתיות, בשנתיים האחרונות לא קיבלנו פניות של נשים רק פניות של גברים, משלבים נשים במקלטים לנשים מוכות, כ-30 נשים זרות משולבות מדי שנה, רוב הנשים הן נשים חסרות מעמד אבל אנחנו משלבים עם פלשתינאיות.
תמר להבי: פלשתינאיות שנמצאות באיחוד משפחות או שיש ילדים משותפים אז אנחנו מטפלים באופן מל, פלשתינאיות שאין ילדים או שהן לא באיחוד משפחות משולבות באופן זמני, בודקים את המעמד מול המינהל האזרחי, מול קמ"ט רווחה, אם הוא מוצא לנכון להוציא לה אשרת שהייה על רקע רווחה אז הוא מוציא לה אשרת שהייה ואנחנו ממשיכים לטפל, במידה ולא אנחנו עושים תהליך מול שירותי הרווחה ברשות.
עאידה תומא סלימאן: אני שמעתי ממנהלות מקלטים שבתקופה האחרונה זה הולך ונעשה יותר ויותר קשה ולא מצליחים לטפל בנשים האלה.
תמר להבי: יש קשיים מאוד גדולים במקלטים, החסמים העיקריים הם בעיקר חסם של היעדר ביטוח רפואי, חסמים של גישור שפתי ותרבותי שלמרות שיש לנו תקציב לתת למקלטים לעניין הזה לא מצליחים ליישם את הנושא בגלל שאין מתרגמים וגם המתרגמים שכבר יש לא עומדים במחירי החשכ"ל, אז הנושא הזה הוא מאוד בעייתי.
תמר להבי: והרבה מהטיפול השיקומי במקלטים לנשים מוכות ובדירות המעבר וגם ביחידות הטיפוליות בקהילה, מבוססים על שירותים משלימים של משרדי ממשלה אחרים שאין את זה, אנחנו יכולים לתת את המענה של משרד הרווחה אבל ברגע שאין ביטחון סוציאלי וביטוח לאומי או אפשרות להשתלב בקורסים של השכלה או תוכניות תעסוקתיות בזרוע עבודה או אפילו סיוע בשכר דירה ממשרד השיכון, זה יכול לתקוע את התהליך השיקומי.
תמר להבי: ולכן אלה חסמים מאוד גדולים.
תמר להבי: זה נכון מה שמנהלות המקלטים אומרות.
תמר להבי: אנחנו יכולים לספק הגנה.
עאידה תומא סלימאן: זה בעיקר השירות הבסיסי ביותר, קורת גג ועובדת סוציאלית מלווה שמרגישה מתוסכלת כי היא לא יכולה לתת את מלוא השירות.
תמר להבי: התסכול הוא מאוד גדול.
תמר להבי: גם ברמת מטה וגם ברמת השטח, בתקופת הקורונה אנחנו פתחנו את כל התקציבים הגמישים, כל סיוע של ביטחון סוציאלי שהיה, שלוש פעימות של הקרן לידידות וגם הסיוע של הפיס הורחבו ואפשרנו למחלקות לתת גם לזרים.
תמר להבי: יש לנו עובדות סוציאליות שנתנו במחלקות, בעיר תל אביב נתנו 20 תקנים, בשאר הרשויות זה מתפזר.
תמר להבי: עובדות עם האוכלוסיה ובעיקר ברמה הקהילתית.
תמר להבי: חשוב להגיד שזאת אוכלוסיה - - -
עאידה תומא סלימאן: אחת הבעיות שאני מרגישה אותה ואני אגיד אותה לא בגלל שאני לא רוצה שהנשים הזרות חסרות המעמד יקבלו את השירות הזה, אבל לפחות הזרות חסרות המעמד הן בולטות, רואים אותן, יודעים איפה הן נמצאות, הנשים הפלשתינאיות שיש להן ילדים אזרחי המדינה הזאת שהן בנות המקום הן נטמעות, הן לא נראות ואז אי אפשר לכוון עובדות סוציאליות כי שם מרוכזות יותר.
עאידה תומא סלימאן: האם חשבתן למשל בנגב להזרים עכשיו עובדות סוציאליות לנושא הזה, למרות שאני אומרת לכן, אין עיר, אין כפר שאין בו נשים חסרות מעמד, פלשתינאיות חסרות מעמד במדינה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: אני שמעתי מספרים על חלק מהערים, אני בעצמי הייתי בהלם.
עאידה תומא סלימאן: מה עושים במקרים האלה?
תמר להבי: במזרח ירושלים אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם הרשות ועם מנהלת הנפה של המחוז לטיפול בנושא הזה, גם במחוז דרום אנחנו בקשר עם מנהלת הנפה ואנחנו מנסים לפתח מענים.
עאידה תומא סלימאן: אני שמעתי אותך אומרת אצלנו 20 עובדות סוציאליות לתל אביב.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה, לתל אביב כי יש שמה ריכוז של נשים זרות חסרות מעמד.
תמר להבי: יש עוד 10 תקנים שחולקו בין שאר הרשויות.
תמר להבי: בירושלים יש שני תקנים, אחת מיועדת לאוכלוסיה הפלשתינאית, אחת מיועדת לאוכלוסיית הזרים.
עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה, מה הוא מספר הנשים הזרות חסרות המעמד ומה הוא מספר הנשים הפלשתינאיות חסרות המעמד שנמצאות בארץ.
עאידה תומא סלימאן: 20 לתל אביב החזקה שיש לה לשכה מאוד חזקה ו-10 ארצית לנשים הפלשתינאיות, איך מקבלים החלטות כאלה.
עאידה תומא סלימאן: כן, זה המצב ואני מתרעמת עליו.
עאידה תומא סלימאן: צריכים להיות עם צבע עור אחר או בלונדיניות כדי שישימו לב לנשים הפלשתינאיות חסרות המעמד, הן נטמעות בתוך האוכלוסיה ואז אי אפשר לתת להן מענים כי הן נראות כמו כולנו.
עאידה תומא סלימאן: זה ממש מקומם.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שזאת מדיניות וכל הנושא שלנו פה הוא תרגום של מדיניות.
עאידה תומא סלימאן: אבל אפילו כשרוצים להוביל מדיניות כזאת שתהיה קצת חוכמה בלהסתיר אותה, לא ככה מנקר עיניים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נפנה למשרד האוצר ונרצה להבין למה משרד האוצר לא רואה לנכון לבצע את החלטת בג"צ ולהקצות תקציבים שאמורים להקצות אותם לפי ההחלטה.
עאידה תומא סלימאן: אני חשבתי שהתקציבים האלה, עכשיו אני יודעת מה התשובה תהיה, ואתן יודעות מה התשובה תהיה, התשובה תהיה שמשרד האוצר יגיד סיכמנו עם משרד העבודה והרווחה להעביר להם תוספת תקציבית שהם ינצלו את התוספת התקציבית לפי סדר שהם יקבעו אותו.
עאידה תומא סלימאן: נכון או לא? אני כבר קיבלתי תשובות כאלה.
עאידה תומא סלימאן: וזה היה הסידור עם השרים הקודמים.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לדעת, בתקציב המדינה שאושר ל-2019-2020, מה הסעיף התקציבי שמכסה את הנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: זה עדיין 10 מיליון?
תמר להבי: אנחנו מוציאים יותר מ-10 מיליון.
עאידה תומא סלימאן: אבל זה אומר שהתוספת התקציבית שניתנה לכם כנראה היה סיכום שהיא תכלול, שאתם תחליטו מה אתם עושים.
עאידה תומא סלימאן: אני אשמח לקבל את הסעיפים התקציביים של המשרד שהוקצו דווקא לטיפול, חלוקת התקנים, אם יש תקנים נוספים, התקנים הקודמים בתקופת הקורונה האם הם עדיין ממשיכים לתפקד ואם כן מה החלוקה שלהם.
תמר להבי: התקנים של הקורונה?
עאידה תומא סלימאן: לא, את אמרת שבתקופה הקורונה הזרמתם כספים.
תמר להבי: הרחבנו מענים, כן.
עאידה תומא סלימאן: כן, הרחבתם מענים.
עאידה תומא סלימאן: אז השאלה שלי היא האם המענים האלה ממשיכים, מה החלוקה שלהם, למנות אותם, והחלוקה הגרפית שלהם, איך זה מחולק כולל התקנים וגם התקציבים.
עאידה תומא סלימאן: וכמה שיותר מהר.
עאידה תומא סלימאן: מקסימום כמה ימים לקבל את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שאם אתם עובדים מסודר יש לכם את הכל, רק צריך לשלוף אותו ולהחתים את השר עליו.
עאידה תומא סלימאן: אתן מרגישות שיש עוד דברים שלא, אני חושבת שקיבלנו - - -
נועה דיאמונד: נועה ממשרד הרווחה, אני חוזרת אחורה לרשות האוכלוסין, נשמח לקבל התייחסות לנושא של מתן קדימות לנשים חסרות מעמד שמגישות בקשות הומניטריות בהתאם להתחייבות במסגרת עתירה מינהלית 13110-02-12, עפאף דבש נגד שר הפנים, התחייבות שרשות האוכלוסין בעצמה הביאה בפני בית המשפט.
עאידה תומא סלימאן: אם אני זוכרת נכון, בדיונים הקודמים דובר על תהליך מאוד ארוך בוועדות ההומניטריות שלוקח הרבה זמן עד לקבלת החלטות, זה לא מה ששמענו עד עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: אמרתם מתכנסים כל חודש, דנים בכ-30 בקשות, זה אומר שאתן מתקתקות.
נועה דיאמונד: לא, במקביל יש המון בקשות חדשות במסגרת הוועדה ההומניטרית מכל מיני סיבות אפשריות.
עאידה תומא סלימאן: מה ממוצע הזמן בין הגשת הבקשה לקבלת החלטה?
רונית אליאן: זה יכול לקחת חודשים עד שנה.
עאידה תומא סלימאן: חודשים עד שנה.
עאידה תומא סלימאן: כולל נפגעות אלימות, האם אתן מבצעות קדימות לנפגעות אלימות?
רונית אליאן: לא.
רונית אליאן: כי מבחינתנו כל הבקשות ההומניטריות, לכל אחת יש את הדחיפות שלו.
שרית פוזן: צריך לזכור שכרגע אנחנו כאן בוועדה הזאת שדנה בזכויות הנשים, אנחנו רואים חשיבות רבה ולכן אנחנו מביאים לידי ביטוי את העמדה של הרשות בהקשר של אלימות, אבל קיימות עוד קבוצות וכל אחד טוען ומבקש את הקדימות הזאת ולהוסיף לזה שלא מעט הליכים ובקשות חוזרים מערכאות השיפוט השונות עם סד זמנים שדוחק לצערנו הצידה בקשות שהוגשו כדין במסגרת ההליך הרגיל.
שרית פוזן: אנחנו אומרים את הטענה הזאת גם בהליכים המשפטיים ואומרים תנו לנו לנהל את הדברים כי לא הגון שאישה שהגישה עוד לפני שהיא פעלה בהליך משפטי ויש לה טענת אלימות או שיש טענות אחרות, מי שמגיש בקשות הומניטריות יש להם לכל אחד טענות שכל אחד סבור שהוא צריך להיות הראשון, בסוף הערכאה השיפוטית שקבעה לנו לעמוד באיזה שהוא סד זמנים מאוד דחוק, דוחק הצידה, כי בסוף יש לנו את מסד הנתונים שבו אנחנו יכולים לעבוד.
עאידה תומא סלימאן: אתן מודעות לזה שהרבה מהפניות שמגיעות אלי אומרות ככה, הבן זוג נפטר, במיוחד נשים שיש להן ילדים, שהילד המזמין ובמקרה הוא בן 16.5 ואז הסחבת בתיק נמשכת עד שהוא בן 18 ואז מפסיק להיות סיבה הומניטרית שהאמא צריכה להיות ליד הבן.
עאידה תומא סלימאן: אתן מכירות את הסיפורים האלה?
רונית אליאן: אני לא מכירה אבל אני יכולה להגיד לך שלמיטב ידיעתי מתייחסים למקרה בעת הגשת הבקשה.
רונית אליאן: מתי הוגשה הבקשה בהתייחס לגילו של הילד.
עאידה תומא סלימאן: ולא הגיל שלו ברגע שמכריעים?
רונית אליאן: אנחנו רואים את מכלול הדברים, אנחנו מסתכלים, כל מקרה בסופו של דבר הוא לגופו ובכלל הדוגמה שיושבת הראש נתנה, ענין של אלמנה, יש לזה גם נוהל מוסדר ואם מדובר כאן על ילד אזרח ישראלי וודאי שגם לגיל יש משמעות ודווקא בדרך כלל ככל שהילד גדול יותר יש לכך משמעות הרבה יותר חזקה לאישור בקשה.
רונית אליאן: אנחנו מנסות לקדם את קיצור הטיפול בלי קשר.
רעות שאער: אני חושבת שבנוסף למה שנאמר פה זמני הטיפול של הוועדה הם שנה שנה וחצי ומעלה.
רעות שאער: מה שבסמכות הרשות לעשות והיא לא עושה אותו זה להושיב יותר מהרכב אחד של ועדה והוראת השעה מאפשרת את זה, אנחנו הגשנו בקשת חופש מידע, יש הרכב אחד של הוועדה שמתכנס ואנשים מחכים שנה שנה וחצי ולא מקבלים תשובה.
עאידה תומא סלימאן: שתי הוועדות?
רעות שאער: אני מדברת על הוועדה שמטפלת בפלשתינאים, והדרך היחידה לקבל איזה שהיא תשובה היא לפנות לבתי המשפט ולכן זה מה שאנשים עושים, כי הם לא נענים בכלל.
עאידה תומא סלימאן: חלק גדול מהדרישות שלי בסיכום כבר ביקשתי אותן תוך כדי ואנחנו רושמות ואנחנו נרצה לקבל את התשובות האלה בצורה מסודרת.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני חייבת להגיד, זה מאוד מדאיג אותי שמבחינת ההישגים שהיו בלאפשר תקציב מאוד ברור לנסיון לעזור עדיין קיים אבל לצערי הרב עדיין קיים בדיוק כמו שהוחלט עליו לפני כמעט ארבע שנים, כלומר אנחנו לא רואים את התוספת ולא רואים את זה בעליה למרות שהוא אפילו לא מגיע להחלטה העקרונית שהיתה של 40 מיליון, היום אנחנו מדברים על 10 מיליון שגם כן לא מתפתחות כל כך ולא רואים אותם מוקצות מלכתחילה.
עאידה תומא סלימאן: אבל מה שמדאיג עוד יותר, שזה אומר שהמענים ואנחנו יודעים שעברנו שנתיים של קורונה שהיו קשות במיוחד ואני בטוחה שדרדרו הרבה נשים או לעוני אמיתי ולחוסר ביטחון תזונתי או לצערי הרב לניצול מיני ואנחנו ראינו את זה בדיונים קודמים איך יש עליה בנשים שנכנסות או חוזרות למעגל הזנות.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שכל מה שקורה הוא תרגום של מדיניות, מדיניות בעיני לא הומניטרית בכלל.
עאידה תומא סלימאן: ולא הומנית בכלל.
עאידה תומא סלימאן: שמפלה בין בני אדם ומתנערת מאחריות על דברים שקורים בתוך מדינת ישראל.
עאידה תומא סלימאן: שהמדינה גורמת.
עאידה תומא סלימאן: גם אפילו לאזרחים זרים, אם המדינה מתיימרת להיות מדינה דמוקרטית חתומה על אמנות בינלאומיות של זכויות אדם וזכויות נשים, היא חייבת לעמוד בסטנדרטים האלה.
עאידה תומא סלימאן: לא יכולה לעשות לעצמה הנחות תחת כל שהן סיבות לאומיות או לאומניות של פוליטיקאים ואני חושבת שהגיע הזמן להגיד את הדברים בצורה הנכונה, אני יודעת שהדרג שיושב מולי זה לא הדרג שאני מדברת עליו, יש דרג פוליטי שהגיע הזמן שיקח אחריות ויש ממשלה שטוענת לשינוי שהגיע הזמן שתפעל לשינוי ולא לדרדור המצב.
עאידה תומא סלימאן: מה שקרה בענין חוק האזרחות זה נסיגה אחורה אפילו יותר קשה כי היא עצרה את התהליכים שהיו וזה לא מתקבל על הדעת וזה לא דבר שאפשר לשתוק עליו.
עאידה תומא סלימאן: הנשים הפלשתינאיות, מדינת ישראל עדיין כובשת את השטחים הפלשתינאיים ויש לה אחריות על הנשים האלה אם הן בתוך גבולות מדינת ישראל או מחוץ.
עאידה תומא סלימאן: בתוך האיזור הכבוש.
עאידה תומא סלימאן: הן נמצאות, הן נשים של אזרחים והן אימהות של אזרחים.
עאידה תומא סלימאן: וצריך לטפל בהן וצריך לתת להן מעמד.
עאידה תומא סלימאן: זה בלתי מתקבל על הדעת שעדיין יש נשים שלא מעזות לצאת מהבית שלהן כי הן מפחדות שיתפסו בדרך.
עאידה תומא סלימאן: הן לא הולכות לבתי חולים ואני מכירה סיפורים כאלה.
עאידה תומא סלימאן: לא הולכות לבתי חולים, לא הולכות לקבל סיוע רווחתי וגם לא מגיע להן לקבל, נשים שאני זוכרת לפני שנתיים עוד טיפלתי במקרים של נשים שילדו בבית חולים ומבית החולים נלקחו למחסום.
עאידה תומא סלימאן: אלה דברים שקורים במדינה.
עאידה תומא סלימאן: וזה מביש וזה מקומם ואני פונה לשרת הפנים, אני יודעת שהיא מתכננת להביא את החוק מחדש, הוראת השעה, ואנחנו נעמוד ונתעקש על זה שהוראת השעה הזאת לא תעבור אבל אני חושבת שהגיע הזמן גם שמי שיושבים בקואליציה ומגנים על זכויות אדם ומצרים הם מגנים על זכויות אדם ועל זכויות האוכלוסיה הערבית, הפלשתינאית, שיגידו מילה בנושא הזה ולא ישבו בשקט.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכולן ואני מקווה לקבל את התשובות שביקשתי.
עאידה תומא סלימאן: היום ה-27 לדצמבר 2021.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו בהצגת נוהל הטפול בתלונות עקב פגיעה או הטרדה מינית במהלך טיפול רפואי.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שבשעה טובה אנחנו היום עוברים על הנוהל הזה, אמנם חיכינו לו הרבה הרבה זמן, אני עדיין זוכרת לפחות בקדנציה הראשונה כיו"ר הוועדה לקידום מעמד האישה, קיימתי דיון כבר ב-9 לפברואר 2016 ובו התייחסנו לכל הנושא של פגיעות מיניות במהלך טיפול רפואי, והעלינו את הצורך.
עאידה תומא סלימאן: לאחר פניה גם, אני חייבת להזכיר, עו"ד קרן גרינבלט שהעלתה את הצורך בנוהל כזה והעלתה את הבעיות שכרוכות הרבה פעמים בפגיעה תוך כדי טיפול רפואי או במהלך טיפול רפואי.
עאידה תומא סלימאן: דנו בזה כמה וכמה פעמים וכל פעם בדקנו איפה ההתקדמות בנוהל הזה, ולצערי הרב גילינו שוב לפני שבועיים, שעדיין מה שאנחנו אומרות זה נכון, אין מערכת שהיא חסינה מפגיעות מיניות ואנחנו תמיד בודקים כל מערכת לפי היכולת שלה להתמודד עם הבעיה ולא רק למנוע אותה, ולפני שבועיים גילינו לצערנו הרב תלונות רבות על גניקולוג שכנראה התלונות כמובן מתייחסות לפגיעה מינית והטרדה מינית, וסיפורים שוב מחזירים אותנו ללמה אנחנו צריכות לחכות שוב ושוב ושוב, חמש שנים או שש שנים כמעט, כדי לקבל נוהל, שעדיין גם יש לנו הערות ובטח היום נשמע כלפיו הערות.
עאידה תומא סלימאן: קראתי את הנוהל, קראתי גם את החומר המצורף ואני חייבת להגיד שיש הרבה הערות.
עאידה תומא סלימאן: לפני זה אני מעוניינת שנתחיל דווקא מנציגות משרד הבריאות שהכינו לנו מצגת ולאחר מכן נפתח את הדיון להצעות ולהערות.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שמה שנשמע יענה על הרבה מהבעיות שהצפנו לאורך השנים, כולל בעיות של מעברים של רופאים שיש עליהם תלונות, גם בעיות של איך מטפלת המערכת כאשר יש תלונה.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה גב' ענת לייכטר, מנהלת תחום טיפול בהטרדות מיניות במטופלים, ממשרד הבריאות.
ענת לייכטר: בוקר טוב.
ענת לייכטר: קודם כל תודה על ההקדמה.
ענת לייכטר: אכן באמת זה נוהל שעבדנו עליו, רובנו, כולנו, באמת הרבה מאוד שנים אבל בשעה טובה כן הצלחנו בסופו של דבר להוציא נוהל, גם אם הוא נוהל לא מושלם, אבל הוא בסך הכל מקדם הרבה מאוד תכניות והרבה מאוד אפשרויות לטפל בנושא של הטרדות מיניות ביחסי מטפל-מטופל, כשהמטרה העיקרית שלו הייתה ליצור כללים ברורים ואחידים, כי זה אחד הדברים שהיו חסרים לנו לטיפול בתלונות על פגיעה והטרדה מינית, ולתת באמת מענה ייעודי למטופלים ולשמור על כבודם וזכויותיהם.
ענת לייכטר: אחד הדברים המשמעותיים שגרם הנוהל זה בעצם שיהיה גורם אחד אחראי מתכלל במשרד הבריאות לנושא הזה, לצורך העניין זו אני, אמנם בחצי משרה אבל זו אני, כרגע, כשאחת הפעולות המרכזיות יהיה נושא של איסוף וריכוז מידע על התלונות שנבדקו ונמצאו מוצדקות.
ענת לייכטר: יצרנו שיתופי פעולה עם הגופים המטפלים בתלונות כי עד אז זה היה לנו פחות, שזה הפרקליטות, המשטרה, נציבות שירות המדינה.
ענת לייכטר: קבענו איזה שהוא מודל לטיפול בתלונות שהוא קצת שונה, הוא היה שונה לפחות, בין קופות החולים למוסדות הממשלתיים, המוסדות הפרטיים והמטפלים העצמאיים, כשכל גורם יודע במה הוא מטפל ואיזה היזון חוזר הוא אמור להעביר למשרד.
ענת לייכטר: אנחנו נעשה איזה שהוא סטנדרט של טיפול, של הכשרות והדרכות, אבל לפי הנוהל כל גוף חייב להכשיר ולהדריך את הצוותים שלו כדי להטמיע את הנוהל הזה על פי המתווה, וזה בעצם מייצר חובת מינוי גורם מטפל בתלונות בכל מוסד.
ענת לייכטר: במרבית המוסדות הגדולים זה היה, אבל במוסדות יותר קטנים, ומסתבר שיש הרבה מאד מוסדות רפואיים שהם יותר קטנים, ולא בהכרח היה גורם שמטפל בתלונות.
ענת לייכטר: יידוע ופרסום הנושא למטופלים על אפשרות להגיש תלונה הן במוסד הרפואי והן לנציבות קבילות הציבור, אז מעבר לזה שיש את זה באתר, אבל גם כל מוסד רפואי מחויב לפרסם את זה בשפות שונות, להנגיש את האופציה הזו למטופלים שידעו שאפשר להגיש תלונה כמו על נושאים אחרים שמפורסמים בקרב המרפאות.
ענת לייכטר: הנושא הבעייתי שאולי הזכרת אותו קצת קודם, הנושא של מידע על פוגעים, כדי למנוע מעבר ממקום למקום זה נושא שהוא מאוד רגיש ואיזה שהוא חסם מבחינתנו וניסינו למצוא איזה שהוא פתרון שאחד מהם הוא באמת דיווח שכל מוסד בריאות חייב לדווח למחלקה הפלילית במשרד המשפטים על פתיחתו של הליך משמעתי במקרים של חשש להטרדה ו/או פגיעה מינית.
ענת לייכטר: זאת אומרת גם אם הם לא מדווחים אלינו, הם מדווחים למשרד המשפטים ושם יהיה להם איזה שהוא ריכוז של מידע על פוגעים שיכול להיות ש-,
עאידה תומא סלימאן: למה שלא ידווחו לכם?
ענת לייכטר: החסמים הם בעיקר חסמים משפטיים.
ענת לייכטר: עד שאין הרשעה אין לנו את הזכות לבקש או לדרוש דיווח כזה.
ענת לייכטר: הדיווח הוא רק מה שהצלחנו להגיע להסכמות, רק על תלונה שנבדקה ונמצאה מוצדקת.
ענת לייכטר: זאת אומרת שהיה איזה שהוא הליך משמעתי, פיטורין, השעיה, שהיה משהו.
ענת לייכטר: גם אם המטפל התפטר ולא מוצה התהליך - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל זה משאיר חור גדול.
עאידה תומא סלימאן: אנשים שמתלוננים נגדם ואם לא צוברים באיזה שהוא מקום את התלונות האלה, אפילו שלפי הטרמינולוגיה שהשתמשת בה, התלונות יצאו לא מוצדקות, אבל ההצטברות של תלונות בעצמה יכולה להוות אינדיקציה להתנהלות של האדם או הרופא או המטפל.
ענת לייכטר: אני מסכימה איתך.
עאידה תומא סלימאן: אם אין איפה - - -
זהר סהר: בטיוטות המוקדמות הייתה בקשה של נציבות קבילות למקצועות רפואיים לרכז את כל התלונות, לא משנה מה, אצלנו, וזה עבר כל מיני התנגדויות משפטיות.
זהר סהר: יש פה איזו שהיא בעיה - - -
עאידה תומא סלימאן: הכוונה היא למשרד המשפטים, שהייתה התנגדות?
עאידה תומא סלימאן: למה זה ירד?