GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להבין מה זה חובה ואני רוצה דיווח מלא איך אתן מבצעים את זה.
עאידה תומא סלימאן: את המגבלות החוקתיות בעניין הדיווח ולהעברת המידע, כמו שעשינו בנושא של הרופאים ומערכת הבריאות, אני רוצה גם כן שתקיימו התייעצות עם משרד המשפטים.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שעזרנו בנושא של שינוי הדיווח של זכויות החולה בנושא בטיפול באלימות, עזרנו איך שהוא לפתוח איזה שהוא משהו.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שכן יתקיים כזה מגע בנושא הזה, ואני אפנה ואבקש את זה גם כן ממשרד המשפטים וגם מכם.
עאידה תומא סלימאן: בעניין המל"ג אנחנו נפנה למל"ג ונבקש גם כן לדעת איך הם הולכים לשלב ולהפוך את ההכשרות בתוך לימודי ההוראה כחובה, כי אני יודעת שיש כל מיני מכללות, שלצערי הרב, מכשירות בנושא הוראה, ואני לא אומרת את זה בציניות, אלא באמת לצערי הרב.
עאידה תומא סלימאן: נותנים להם לתת תעודות בהכשרת מורים, אני הייתי רוצה לראות שמתחילים משם לשנות את הדברים, ואני רוצה לבדוק את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהדיון היה קשה.
עאידה תומא סלימאן: אתם אתגרתם אותנו וטוב שעשיתן ואני מודה לכן.
הילה סגל: אני רוצה להגיד שהקשבתי לכל מילה.
הילה סגל: אני רוצה להגיד וכל מי שפה איתי ממשרד החינוך מחויבים לכל מה שאנחנו יכולים לעשות, על מנת שאתם תרגישו שאתם מקבלים את הידע שלכם ואתם מוגנים.
הילה סגל: המאמץ הזה הוא מאמץ משותף של כולנו.
הילה סגל: הוא שלנו, קודם כל כמערכת, הוא של ההורים והוא של החברה.
הילה סגל: היה לי חשוב להגיד לך את זה, אני אומרת את זה בכנות המוחלטת וזה המעט שחשוב לי להגיד כדי שלא תהיה הרגשה שאומרים את הדברים וזה לא נכנס לשום מקום.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהזמנו את המנכ"לית לדיון הזה, ואני יכולתי להבין כשהיא התנצלה שהיא לא באה, כי זה היה בדיוק כמה ימים אחרי כניסתה לתפקיד, אבל אני הולכת לקבוע פגישת עבודה איתה ועם השרה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמערכת החינוך צריכה לעבור שינויים מהשורש בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: בשבילי, מתמטיקה אפשר ללמוד בגיל עשרים ושלוש, הנושאים האלה אי אפשר לחכות איתם אפילו לא עד ל-יב'.
עאידה תומא סלימאן: אלה דברים שמלמדים אותנו להיות בני אדם חסינים ונשים חזקות, ואני לא מוכנה לקבל שזה ממשיך להתקיים בצורה כזו, כי זה פוגע בעתיד של כולנו.
עאידה תומא סלימאן: תודה לכם ואני נועלת את הישיבה.
עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון חברתי.
עאידה תומא סלימאן: היום אנחנו ב-10 בינואר 2022.
עאידה תומא סלימאן: זה היה אמור להיות הצעה לדיון מהיר בנושא תופעת הפוליגמיה פוגעת בחייהן של 14,000 נשים בישראל, של חברי כנסת, כמה חברי כנסת, שבינתיים אף אחד מהם לא הגיע, לכן אי אפשר לקיים את הדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני רק אגיד שני משפטים, ברגעים האלה לצערי הרב, עכשיו מתקיימות עבודות של קק"ל באדמות של משפחת אל-אטרש בנגב, עבודות שתחת מעטה של לנטוע יערות, מתקיים גזל של אדמות, בינתיים גם אלימות התחילה להיות מופעלת נגד הציבור הערבי הבדואי שם, יש מעצרים ומסע מעצרים אכזרי וכולל את העיתונאי יאסר אל עוקבי, שנעצר עכשיו על ידי המשטרה.
עאידה תומא סלימאן: אני בזמן הזה הייתי מקווה באמת, שאני אהיה עם האחים שלי בנגב ועם חברי הסיעה שלי, כיבדתי את העובדה שיש אנשים שהציעו, למרות שאני מאוד תוהה, אם בכלל ההצעה שלהם לדיון היא למען קידום מעמדם של הנשים הערביות הבדואיות, אבל הם לא הגיעו, אני נועלת את הישיבה הזו.
עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי והנושא אתגרי אוכלוסיות בזנות, מול הביטוח הלאומי וכמובן, אני מברכת על העובדה שמר מאיר שפיגלר, מנכ"ל הביטוח הלאומי, הצטרף לדיון החשוב הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה רק להתחיל בכמה הערות כלליות שחשוב לי לציין, כאשר אנחנו פותחים את הישיבה.
עאידה תומא סלימאן: כידוע לכם הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי עסקה מאז ומתמיד בנושא של נשים וגם לאחר מכן אוכלוסיות שנמצאות במעגל הזנות, עקבה מקרוב, ניהלה מאבקים, גם כן כאשר חוקקנו את החוק הזה תמיד, או לפחות מאז הכנסת, כמעט תמיד הייתה וועדת משנה לוועדה שהיא הייתה מיוחדת, וועדת משנה לנושא של המאבק בזנות וזה היה אחד מהדברים שתמיד קידמו אותנו בדירוג בעניין המאבק באופן בינלאומי.
עאידה תומא סלימאן: לצערנו הרב, בכנסת הזו טרם ועוד לא הקמנו את וועדת המשנה הזו, אני כבר הסברתי בישיבות שהיו עם המטה למאבק בזנות וגם עם ארגונים אחרים שהתעניינו תמיד והעלו את השאלה, למה אין עוד וועדת משנה ואני חייבת להדגיש, זה לא עניין של כמה אנחנו רואות את החשיבות של הוועדה, או לא, אבל אנחנו במצב שבו ניהול הוועדות והמצב של הוועדות בכנסת וכמובן, בוועדה הזו גם כן במיוחד, נפגם רבות מהמאבק הקיים בין האופוזיציה לקואליציה, בעניין חברות בוועדה.
עאידה תומא סלימאן: הוועדה לקידום מעמד האישה הוחלט לצערי, או לשמחתי, שהיא וועדה אופוזיציונית, כלומר הרוב בתוך הוועדה, החברות בוועדה הם חברי וחברות האופוזיציה בכנסת ושידוע שעד עכשיו האופוזיציה הימנית - ככה אני קוראת לה, כי אני באופוזיציה, אבל אני לא חלק מהאופוזיציה הזו - האופוזיציה הימנית, עוד לא שריינת ועוד לא הכניסה את שמות חבריה בוועדה ולכן יש לנו רק שלוש חברות וועדה, שהן מהקואליציה ואני כיושבת ראש.
עאידה תומא סלימאן: אני לא רואה איך אפשר להקים וועדת משנה במצב כזה, בקושי חברות הוועדה מצליחות להגיע לדיונים בוועדה פה, בגלל שמוטלת עליהן גם את האחריות ואת החברות בוועדות אחרות.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזאת אחת הדוגמאות, איך בעצם, חוסר ההסכמה - ואני לא אנקוט עמדה - חוסר ההסכמה בין האופוזיציה הימנית לקואליציה, גורם לשיבוש העבודה בתוך הכנסת וחבל שזה כך.
עאידה תומא סלימאן: אני לא אוכל להקים וועדת משנה, לפצל את עצמי, פעם לנהל כוועדת משנה ופעם כיושבת ראש, אבל אני יכולה להבטיח דבר אחד, הנושא של המאבק בתופעת הזנות והתמיכה והשיקום של הנשים או אוכלוסיות שרוצות לצאת מהמעגל, יהיה בסדר עדיפות מאוד גבוה של וועדת האם, הוועדה הזו, כפי שאתם יודעים כבר קיימנו שתי ישיבות בנושא, אנחנו נמשיך לקיים ישיבות, עד שנראה איך יסתדר המצב, מבחינת החברות בוועדה והאפשרות של הקמת וועדות משנה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת שכפי שהוועדה הזו הייתה פלטפורמה העיקרית והבמה העיקרית לנושאים האלה ודחפה את הנושא, להמשיך לראות בה בוועדה לקידום מעמד האישה, את המקום שאפשר בו לקדם נושאים, לעבוד, לבקר את עבודת הממשלה ולפקח על עבודת הממשלה בכל הנושא שכרוך בנושא הזנות.
עאידה תומא סלימאן: כפי שציינו בישיבה הראשונה, אנחנו נתמקד בשלושה מישורים, כאשר נעסוק בנושא של המאבק בזנות.
עאידה תומא סלימאן: המישור הראשון זה האכיפה, אכיפת החוק וכל מה שקשור מסביב לזה.
עאידה תומא סלימאן: המישור השני זה שיקום ושירותים הניתנים על ידי המדינה והרחבת השירותים והמענים לאנשים שרוצים לעבור את השיקום ולצאת ממעגל הזנות והמישור השלישי זה אוכלוסיות שונות שנמצאות במעגל הזנות והצרכים המיוחדים שלהם.
עאידה תומא סלימאן: אלה שלושת המישורים, אנחנו נקבע דיונים לפי שלושת המישורים האלה ונתקדם כמה שאפשר.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לפתוח בזה, אנחנו נמצאים היום בדיון הזה, כי אחד מהדברים שעלו בפגישות עם הארגונים, זה היה הטענות בעניין המגע הזה, או המפגש הזה, בין קבוצות ואוכלוסיות הנמצאות במעגל הזנות ובין הביטוח הלאומי.
עאידה תומא סלימאן: ידוע שהביטוח הלאומי, אמור לתת מענה בחלק מהשירותים הקיימים, כדי לעזור לאנשים להתמודד עם המצב הקיים.
עאידה תומא סלימאן: אני לא אכנס להרבה הרצאות על האוכלוסיות ומה בעצם הצרכים שלהם, אבל הטענות גם כן עלו מארגונים שמייצגים את האוכלוסיות.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת, אם לא אכפת לך מר מאיר, אנחנו נשמע קודם כל מה הטענות ואחר כך נבקש התייחסות שלך.
עאידה תומא סלימאן: עורכת דין אסנת חיטרון, מהמטה למאבק וסחר בנשים ובזנות.
עאידה תומא סלימאן: אור אבו, בבקשה.
אור אבו: רצינו שאסנת תדבר, אבל היה איזשהו בלת"ם קטן הבוקר זה לא התאפשר.
אור אבו: שלום לכולם, אנחנו מאוד מאוד שמחות על הדיון הזה, אז תודה רבה ליו"ר הוועדה ולצוות וגם תודה על לפתיחה החשובה שלך, זה היה לנו מאוד מאוד משמעותי, באמת יש המון נושאים שנמצאים על הפרק ואנחנו מתמודדות איתם, אז זה ככה חשוב לנו שהעבודה ככה תמשיך באופן שוטף.
אור אבו: הנושא של הוועדות בעצם, של ביטוח לאומי, זה נושא שאנחנו מתמודדות אתו באמת, כבר שנים, אני יכולה להגיד, אני נמצאת במטה שנתיים ואני שמעתי על זה ככה כבר עוד הרבה הרבה שנים לפניי, אני חושבת שיש כאן איזשהו מומנטום מאוד מאוד משמעותי שלא היה בשנים הקודמות.
אור אבו: חוק איסור צריכת זנות, בעצם בעולם שלפני החוק הזה, ככה הדברים נראו אחרת, אבל היום אחרי שחוק איסור צריכת זנות נחקק, אז זה כבר מאוד ברור האמירה של המדינה לגבי אוכלוסיות בזנות ומה זה זנות וכמו שאנחנו רואות משרדים ממשלתיים אחרים שנרתמים למהלך ובעצם מייצרים מתווים ומענים מיוחדים לאוכלוסיות בזנות, כמו למשל, המתווה של החנינות של בית הנשיא והמתווה של משרד המשפטים, של מודל הליכי חדלות פירעון לאוכלוסיות בזנות.
אור אבו: אז אנחנו מבחינתנו המטרה שלנו זה בשותפות יחד עם כמובן, משרד הרווחה והמשרד לביטוח לאומי, שהם מבחינתנו שותפים הכי משמעותיים בשדה הזה, לייצר נוהל ייחודי לאוכלוסיות בזנות בכל מה שקשור לטיפול באוכלוסיות בזנות בוועדות נכות.
אור אבו: אני בטוחה יש ככה הרבה שותפות שנמצאות כאן בדיון ויתייחסו לכל מיני היבטים של אתגרים, אז אני לא אגע בהכול.
אור אבו: אני רק אגיד בגדול, באמת שאנחנו חושבות שיש כאן הזדמנות מאוד מאוד גדולה ולצד זה אנחנו נגיד שאנחנו נתקלות מהמון קשיים שעולים בוועדות, אנחנו שומעות את זה גם מהארגונים.
עאידה תומא סלימאן: בואי ניכנס לעובי של הקורה.
עאידה תומא סלימאן: מה הבעיות?
אור אבו: אוקי, אז אנחנו נגיד ככה, קודם כל, אין איזשהו מתווה אחיד שמגדיר מה מאפשר בעצם לאנשים שניגשים לקבל נכות בוועדות, זאת אומרת, יכול להיות אישה ואישה נוספת שהן שתיהן פחות או יותר עם אותו דוח סוציאלי ואחת תקבל משהו אחד והשנייה תקבל משהו אחר וזה משתנה בהתאם להרכב של הוועדה, למי נכח, לאיפה הוועדה הייתה פיזית וזה מאוד מאוד משפיע, זה הדבר הראשון.
אור אבו: הדבר השני, זה שאנחנו נתקלות בעצם, בדחייה של הבקשות על סמך זה שבעצם, אומרים לאותן נשים, שההשתכרות שלהן בזנות, זה השתכרות של עבודה, כמו כל עבודה אחרת והיום במדינת ישראל, בעולם שבו החוק נחקק, זה לא יעלה על הדעת שגורם רשמי של המדינה, יישב מול אישה שחוותה מציאות חיים כל כך קשה, כל כך אכזרית, שהשותפות שלי כאן יתייחסו לזה בהמשך ויגיד לה שבעצם היא יכולה להתפרנס בעצם מזנות, אז מבחינתנו זה פשוט לא יעלה על הדעת.
אור אבו: זהו ככה בגדול, אני רוצה להשאיר עוד מקום לשותפות ככה להגיד וגם יש גם אישה שבעצמה חוותה את החוויה הזאת, שגם אני מאוד אשמח אם היא תוכל לדבר.
עאידה תומא סלימאן: תודה אור, את האמת, את הנייר עמדה ששלחתן מצורף ומפורסם אצלנו והוא מאוד מפורט.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו תיכף גם נתייחס לחלק מהנקודות ונבקש תשובה מהמנכ"ל של הביטוח.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת להדס גול, מנהלת תחום קצה, הגשתם נייר עמדה, בבקשה, הדס נמצאת?
עאידה תומא סלימאן: חפשו את עדי לוסטיגמן, מרופאים לזכויות אדם וננסה ליצור קשר עם הדס אחר כך.
עאידה תומא סלימאן: הדס את איתנו?
הדס גול: שלום, אנחנו הכנו נייר עמדה לוועדה שפרטנו בו את כל הפערים וגם את ההמלצות שלנו.
הדס גול: אני אגיד בקצרה את הדברים העיקריים.
הדס גול: דבר אחד שאנחנו נתקלות בו, זה הדרישה להיות במעקב פסיכיאטרי ממושך, כדי לקבל קצבת נכות, זה דרישה שהיא הרבה פעמים לא מתאימה לאוכלוסייה במצבי קצה מורכבים, שכחלק מחיי ההישרדות עוברים ממקום למקום, מתקשים לשמור על שגרה יציבה וכמובן, מתקשים להימצא במעקב ממושך ומסודר בתוך הכאוס בחיים שלהם.
הדס גול: מה גם, שמעקב פסיכיאטרי במגזר הציבורי, מצריך הרבה מאד סבלנות ואורך רוח, רשימות המתנה מאוד מאוד ארוכות שלא מתאימות לאורך החיים של אוכלוסיות קצה ומעקב פסיכיאטרי פרטי, כמובן עולה הרבה מאוד כסף, שהרבה פעמים אין באפשרותם לממן בעצמם.
הדס גול: אנחנו רואות קושי מאוד מאוד גדול לעבור וועדות, צעירים וצעירות שנמצאים על רצף הזנות חיים חיי הישרדות, שהרבה פעמים מלמדים אותם לא להראות חולשות, הם צריכים תמיד להראות טוב, הם צריכים תמיד להיות פיין, כדי לא למשוך תשומת לב ולא להיות קורבנות לתקיפות ולכן הם לא באים וישר שמים את הפגיעות שלהם, הם לא באים ונראים רע ומוזנחים, או כל מיני דברים כאלה, הם מגיעים מאוד אסופים והרבה פעמים הוועדות, פשוט לא מעבירות אותם בגלל זה, אומרים שהם תפקודיים מידי, שהם לא צריכים את הקצבה ומתעלמים מהדוחות הסוציאליים המפורטים והארוכים וגם מחוות דעת של פסיכיאטרים שיש אצלנו במרכזים ובעצם מתחשבים רק מה שקורה בכמה דקות של הוועדה.
הדס גול: לצערנו, אנחנו גם רואות הרבה פעמים התנהגות לא הולמת של חברי וועדה, אנחנו נחשפות למקרים שחברי וועדה, שאמונים על ההחלטות האלה, אם לאשר אחוזי נכות, או לא, מתנהלים בצורה מאוד מאוד פוגענית, מזלזלת, שואלים שאלות חודרניות, ברור שהם לא מבינים לעומק את העולמות של הזנות וההשלכות שלהם על האנשים שמגיעים.
הדס גול: לצערי הרב, זה ממש מגביר את הטראומה והרבה פעמים צעירים וצעירות יוצאים מוועדה כזאת ובכלל לא רוצים להמשיך בתהליך של המיצוי זכויות, לא רוצים לערער ולפעמים גם בערעורים נתקלים באותה גישה, שאחר כך אנחנו הצוותים צריכים לאסוף ולנסות להחזיר את האמון במערכת, זה מאוד מאוד קשה, כי גם ככה זאת אוכלוסייה שהאמון שלה במערכת הוא מורכב, זה לגבי קצבת הנכות.
הדס גול: אספנו בגלל שמדובר פה באופן כללי בביטוח לאומי, אז יש גם כל מיני דברים שקשורים לקצבאות אחרות, לאו דווקא קצבת נכות, למשל, קצבת הבטחת הכנסה, צעירות שעדיין אין להן קצבת נכות, צריכות להגיע ללשכה לחתום פעם בשבוע, כדי לקבל הבטחת הכנסה, שוב, זה לא תואם את מאפיינים של קהל היעד, גם התניית גיל הזכאות, זה רק מגיל 20, אז צעירות בזנות מגיל 18-20 בעצם לא זכאיות לקצבת הבטחת הכנסה, לפעמים זה מקצין את רמות הסיכון ובהיעדר איזושהי רשת תמיכה, זה לא משאיר להם שום ברירה, חוץ מהזנות.
הדס גול: יש את הסיפור של הקצבה של הבטחת הכנסה למשק בית, מה שגורם הרבה פעמים למצבי סיכון, אם יש מערכות זוגיות אלימות, זה יכול להיות גורם מעכב לפרידות וגם זה יכול לגרום לכך שהצעירה תפחד לדווח על פרידה, כי היא תפחד מהתגובה של בן הזוג האלים שלה והדבר האחרון שרציתי לציין, זה כל מה שקשור לתשלומי מזונות, אימהות בזנות, צעירות שלא יודעות מי זה האבא, או שהאבא הוא גבר פוגעני בחיים שלהם, הן נמנעות מלהגיש תביעה למזונות, בגלל הסיבות האלה ולכן ההמלצות שלנו בנושא הוא קודם כל, באמת לייצר איזשהו מתווה, איזשהו מסלול מיוחד ייעודי לאוכלוסיות בזנות, שלפיו מי שמוכר לארגוני הסיוע כאדם בזנות, יוכל להיכנס למתווה הזה ולקבל קצבת נכות, קודם כל על פוסט טראומה מורכבת, בלי חסמים, בתהליך מזורז, פחות בירוקרטי, שיהיה רגיש ויותר מותאם לקהל היעד.
הדס גול: אנחנו ממליצות שכל וועדה שתדון במקרים כאלה, של אנשים בזנות, תכלול איש, או אשת מקצוע שמומחים בטראומה ובהשלכות שלה, שאנשים בזנות שמתקשים לספר את הסיפור שלהם בוועדה, יוכלו לבקש שהעוזרת סוציאלית, שמלווה אותם בארגון הסיוע, יציגו את הדברים שלהם מול הוועדה, לצערנו הרב, עובדות סוציאליות שמגיעות לוועדות, הרבה פעמים חברי הוועדה לא נותנים להם לדבר ואפילו מזלזלים בהם והם פונים אליהם בצורה מאוד מאוד לא נעימה.
הדס גול: בנוגע למזונות, שצעירות בזנות שלא יודעות מי האב, או שהצהירו על זה שהאב הוא פוגעני ומסוכן להם, יקבלו את הדמי מזונות, בלי שהן יהיו חייבות בתביעת אבהות בבית המשפט.
הדס גול: במקרים שבהם היו קיימים פערים משמעותיים בן הדיווח בדוחות הסוציאליים של הצוותים, או הדוחות הפסיכיאטריים שהצעירות בזנות מגיעות איתם, אז חברי הוועדה ייקחו בחשבון, את ההכרות הארוכה של האנשים שמלווים את הצעירות האלה ביומיום ויתחשבו בחוות דעת המקצועית שלהם ולא רק בחמש, עשר דקות של הוועדה עצמה.
הדס גול: אנחנו ממליצות שתהיה הבטחת הכנסה לאנשים על רצף הזנות, בלי צורך של התייצבות בלשכה, כמו שקורה למשל, בדוגמא של דרי רחוב, שהם על סמך דיווח של ארגוני הסיוע, מקבלים הבטחת הכנסה ולא צריכים להתייצב באופן אישי בלשכה וגם אנחנו מאוד מאוד מבקשות שיהיה בסניפים של ביטוח לאומי, בכל סניף יהיה מישהו שנוכל להיות אתו בקשר, ארגוני הסיוע, כדי לעזור לאנשים האלה, אנחנו כן רואות שבמקומות שבהם זה קיים, שיש לנו לעל"ם איש קשר, אז הרבה פעמים אנחנו מצליחות להתגבר על המכשולים האלה והצעירות זוכות ליחס יותר טוב, אז היינו רוצות שבכל סניף יהיה לנו איש, או אשת קשר כזה, שאנחנו יכולות להיות בקשר אתו, לפני הוועדות, אחרי הוועדות ולטפל בכל המקרים.
הדס גול: תודה.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת יסמין את רוצה להתייחס.
יסמין פרידמן: כן, אני רק אומר שקודם כל, נפגשתי כמה פעמים עם נציגות של הארגונים והייתה לנו פגישה נהדרת במשרד הרווחה, יחד עם השר ויחד עם זהבה וכל הצוות שלה ובאמת ניסחנו איזשהו מתווה, אני אקרא לה מתווה שייטיב עם כל הנושא וביום רביעי יש פגישת המשך, שאני מקווה שבאמת נגיע ונפתור את רוב הבעיות, כי מה שאנחנו שומעים פה, הוא פשוט נורא.
יסמין פרידמן: זה שעל"ם צריכים לבקש איש קשר בכל סניף של ביטוח לאומי, זה בעיניי - -
עאידה תומא סלימאן: אז אולי תגידי לנו חלק מהפתרונות שכבר גיבשתם במתווה, מה בדיוק.
יסמין פרידמן: זה קצת לחזור על הדברים, אבל ארבעת הנקודות העיקריות, זה באמת היה פטור מחובת התייצבות לאנשים בזנות, זאת אומרת, לאפשר לעובד הסוציאלי שמלווה אותם, הוא ייצג אותם בדיון, כי הם אומרים שזה ממש יפתור המון המון בעיות, נורא קשה להם להגיע.
עאידה תומא סלימאן: השאלה, חלק כבר יש החלטות עליהם?
יסמין פרידמן: אלה ארבעת הדברים שבקשנו להגיע אליהם למתווה, בסוג של הסכמה וביום רביעי הקרוב ממש יש פגישת המשך ואני מקווה שנצליח.
יסמין פרידמן: באמת, כל מה שקשור לדוחות הפסיכיאטריים, הסתפקות בדוח פסיכוסוציאלי מפורט, אני לא רוצה לחזור על עצמי, אבל באמת, כי הם אמרו את רוב הדברים, אבל ממה שאני הבנתי באמת, אם אין 40 אחוז, ביטוח לאומי לא מכיר ב-40 אחוז נכות, אז הם לא יכולות לקבל את סל הסיוע ופתאום אנחנו שומעים על נשים שמקבלות 39 אחוז נכות, אז זה נורא מקומם ואנחנו נורא רוצות לפתור את זה ואני מקווה שביום רביעי, באמת תצא בשורה, יחד עם ביטוח לאומי והשר במשרד הרווחה.
עאידה תומא סלימאן: טוב, אני מקווה שגם עכשיו נשמע תשובות, לא נחכה ליום רביעי, אם מנכ"ל הביטוח לאומי נמצא פה, אז אני מאוד מקווה שעכשיו נשמע תגובות כבר.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד שמחה שבמשרד שהשר גם כן מתעניין בנושא, אבל אני חושבת שנצטרך לשמוע תשובות גם כן יש לנו נציגים של, או נציגות של משרד הרווחה.
עאידה תומא סלימאן: איתנו, אוקי, אז תיכף נבקש גם כן, התייחסות, אם כבר קיימתם ישיבה ודנתם בנושא, אז - -
מירי מוסקוביץ: אני חושבת שאולי חברת הכנסת תוכל להגיד, אנחנו לא זומנו.
עאידה תומא סלימאן: אוקי, אז אני מבינה, עכשיו אולי נשמע יותר פרטים, אבל אני רוצה כן לתת לנעמה, מסלעית, בבקשה גברתי.
נעמה ריבלין: שלום רב לכולם, אני מאוד מאוד שמחה על ההזדמנות שיש לנו כאן, באמת להעלות את הנושא הזה עם המנכ"ל של ביטוח לאומי.
נעמה ריבלין: אני גם זוכרת לפני ארבע, או חמש שנים קיימנו דיון וגם המנכ"לית לדעתי הייתה, ודברים באמת אז היה תחושה של שיפור.
נעמה ריבלין: לצערי הרב, שוב יש נסיגה, נסיגה קשה מאוד.
נעמה ריבלין: הדס מעל"ם, גם אור הציגו את הדברים, אני רוצה לחדד ולא לחזור על הדברים.
נעמה ריבלין: נשים שנמצאות לאורך זמן במעגל הזנות ועושות תהליך לצאת משם, בעצם מגיעות עם טראומה על טראומה על טראומה, רוב הנשים שנמצאות בקשר איתנו, עברו גם בילדות שלהם טראומות, בעיקר טראומות מיניות, הזנות ייצרה עוד ועוד טראומות.
נעמה ריבלין: שאנחנו כבר מגישים אישה, לוועדה לנכות לקבל זכאות לנכות, זה כבר עובר איזשהו תהליך של הכרות של העובד סוציאלית שמלווה אותה ופסיכיאטרית, יש לנו פסיכיאטרית שממיטב כספי משרד הרווחה, שבכלל לא יועדו להיות לתקציב של פסיכיאטר, אנחנו כל חודש מגדילים לה את השעות, כדי שהיא תפגוש עוד ועוד נשים, למרות שנאמר לנו שלא חייבים דוח פסיכיאטרי, אנחנו מגישים את כולן עם דוח פסיכיאטרי מעמיק, לפחות שתיים, שלוש פגישות שגם הפסיכיאטרית, או פסיכיאטר שהיה לנו בעבר, מכיר את האישה, לא כל אישה שנמצאת בסלעית, גם רוצה לקבל נכות, או זקוקה לנכות, מי שאנחנו מגישים זה בוודאי נשים שהיכולת התפקוד שלהן בוודאי התעסוקתית, אבל בכלל היכולת תפקוד שלהן מאוד מאוד נמוכה בשלב הזה, יכול להיות שבעוד שנתיים, אחרי תקופה של טיפול המצב יהיה אחרת, אבל בשנתיים הראשונות אנחנו רואות פוסט טראומה מורכבת לגמרי, כמו שכתוב בספרים.
נעמה ריבלין: לצערי הרב, אני רק אתן דוגמא ואני נתתי את זה גם בפגישה שהייתה לנו במשרד.
נעמה ריבלין: עיקר הבעיה וזה כבר הוצף, אני אומרת את זה שוב, בסניף התל-אביבי שהוא הוועדה הייעודית לנפגעות, זאת אומרת אמור היה להיות שם איזשהו הבנה והכרה בנשים נפגעות ומה היכולת שלהן באמת לתפקד גם עם הפגיעות המתמשכות בחייהן, באופן גורף כל הנשים שהעברנו לוועדות הייעודיות, לא זכו ל-40 אחוז, גם כשהאבחנה שלהם הייתה פוסט טראומה מורכבת, יש לי פה דוגמאות, דיכאון מיז'ורי 20-30 אחוז, 25 אחוז ואני אתן דוגמא, אישה שארבע פעמים הגשנו אותה לוועדה בתל-אביב ונדחתה, קיבלה 25-30 אני יודעת שזה לא נקרא מבחינת הוועדה נדחתה, מבחינתנו כן, כי היא לא זכאית לשום סל שיקום, היא נדחתה שוב ושוב ערער, עברה לראשון ובוועדה בראשון קיבלה 50 אחוז נכות צמיתות לכל החיים, למה היא הייתה צריכה לעבור את הויה דולורוזה הזאת, למה בפעם החמישית ולמה וועדה אחרת עם רופאים אחרים, אגב, מי שישב שם זה ד"ר ששון, אנחנו דיברנו איתו, הוא אמר שהוא באמת, אכן ראה אותה בראשון וקבע שהיא פוסט טראומטית מורכבת ו-50 אחוז נכות, חמש וועדות היינו צריכים לעבור איתה.
נעמה ריבלין: כמובן, אני חושבת שהדס אמרה, הרבה מאוד חוסר אמון בדרך, הרבה פעמים הן עוזבות את הטיפול ואני אגיד עוד משהו, אחד הדברים שעומד לרעתן, באופן אבסורדי, זה כשהן מגיעות לוועדה, באופן אבסורדי, הן בעצם, פתאום מתארגנות, הן שנים נשים שמסתירות את החיים הכפולים שלהן, בחוץ לא יודעים הרבה פעמים, שיש הרבה בלגן וכאוס בחיים שלהם וגם אפילו ניסיונות אובדניים והם רגילות ששואלים אותם: 'מה איתכן?' אז הן הכול בסדר ואני אתן דוגמא, יש לנו עורך דין בפרו-בונו שמלווה את הנשים, למרות שיש לנו דוח פסיכיאטרי וישב עם אישה בוועדה, היא סיפרה לו לפני כן, שהיא שלושה ימים עובדת, כבר הספיקה לריב, ללכת כמעט מכות עם הבוס, שאלו אותה בוועדה, אמרה: 'כן אני עובדת, אני כבר מתחילה', הציגה תמונה של שיקום והוא מנסה להגיד, אבל את סיפרת, היא לא סיפרה, בחוץ היא סיפרה לו את האירועים הקשים וכמובן שהיא תהיה מפוטרת.
נעמה ריבלין: יש צורך, אני כן מציעה עוד דבר, שאני לא יודעת אם עלה, לעשות הכשרה לפסיכיאטרים שנמצאים בוועדה, לפני ארבע, או חמש שנים, באמת בשיתוף פעולה מוצלח עם ד"ר ששון, הבאנו גם אישה שמשתקמת וסיפרה על התהליכים שנשים עוברות ומה המשמעות גם להיות בוועדה והיה שיפור במשך שנה.
נעמה ריבלין: אני חושבת שגם הכשרה, גם מתווה מיוחד וגם להבין את הפוסט טראומה ומשהו צריך לעבוד בוועדות הייעודיות, אנחנו הפסקנו לשלוח לוועדות הייעודיות, כי שם הן נדחות על הסף, אם הן לא זכאיות ל-40 אחוז, אני לא חוזרת על זה, אין להן סיכוי להשתקם בשנתיים הראשונות, הן פשוט לא מצליחות להחזיק מעמד בעבודה לאורך זמן, בטח לא יותר מ-50 אחוז, לכן הן זקוקות למעטפת הזאתי.
נעמה ריבלין: לא יכול להיות שכל המערכות, עם החוק בעצם עשו איזשהו הגמשה ואיזשהו ניסיון להבין את המורכבות בשנים הקרובות ומוסד לביטוח לאומי נשאר עם אותם תפיסות.
נעמה ריבלין: אגב, אני אגיד עוד משפט אחד, אני יודעת שאני צריכה להיות קצרה, גם ולמרות שנתנו את ההכשרה הזאתי, לא יתכן שפסיכיאטר אומר לאישה: 'במה את עובדת?, אני מבין שזה לא עבודה איי איי איי לעבוד בזנות, אבל אם את עובדת בזנות, זה אומר שיש לך יכולת לעבוד, אז למה את צריכה נכות', זה משפט שלא צריך להיאמר וזה בכמה וועדות יש לי את הפרוטוקולים.
עאידה תומא סלימאן: זה נאמר בוועדות?
נעמה ריבלין: בוועדות.
נעמה ריבלין: יש לי את הפרוטוקולים.
עאידה תומא סלימאן: טוב, אני מזועזעת מעצם העובדה שאפשר להגיד את זה, אבל נעמה אני לא הבנתי, אני מבינה שזאת הייתה פגישה ראשונית עם השר.
נעמה ריבלין: כן, נכון.
עאידה תומא סלימאן: לא, כי חשבתי, אמרת בנינו מתווה, חשבתי שאנחנו יושבים לשווא וכבר יש פתרונות, כי אם יש פתרונות, אז בואו נלך לשם ישר.
יסמין פרידמן: אז יום רביעי אמורה להיות פגישת המשך.
נעמה ריבלין: לצערי, עוד אין פתרונות, אנחנו שמחים מאוד שכאן יש אפשרות לקדם את כל הרעיונות שהעלינו, את ההצעות שהעלינו, אני יכולה להגיד שגם יום למחרת הייתה לנו פגישה עם הרשות המקומית בעריית תל אביב, גם עם ד"ר יהודה ששון וירונה, לגבי כל הנושא של הוועדות הייעודיות בתל-אביב, הוא הבטיח שיש גם גיוס של רופאות פסיכיאטריות חדשות שקיבלו הנחייה למשמעות של נשים במעגל הזנות, עוד אנחנו לא יודעים, אנחנו מקווים שיש פתרונות, אבל אני חושבת שהיתרון של הוועדה הזאתי, באמת לרדת אד הוק ולהגיע למסקנות.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו קודם כל, זה דבר טוב שהשר מתעניין ופוגש ורוצה לשמוע על הבעיות הקיימות ולנסות למצוא פתרון, אני חושבת שזה דבר תמיד טוב ומקווה שזה יעזור בקידום פתרונות ואני גם כן חושבת שזה גם כן שינוי לטובה, שמנכ"ל הביטוח הלאומי, בלי שאנחנו נדרוש שדווקא הייצוג יהיה ברמה כזאת, מחליט להגיע בעצמו לדיון הזה, זאת הצהרה מאוד ברורה על הכוונות ואני מאוד מקווה שתגובה תיכף במה שנשמע מתגובות מהמנכ"ל ואני חושבת שכבר עברנו כברת דרך, בוא נגיד ככה, בשנים שטופל הנושא הזה ובחקיקה וכל מה שהתלווה לחקיקה, גרם לאיזשהו מודעות יותר והבנה יותר.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו רואים שזה לא תמיד מחלחל לשטח, אבל זה התפקיד שלנו, גם כן, אני תמיד אמרתי את זה, הוועדה היא לא רק שהיא עוקבת ונותנת פתרונות ומבקרת עבודת הממשלה, לחלק מהעבודה שזה להציף את השיח ואת הדרישות של הקבוצות השונות.
עאידה תומא סלימאן: אני מתנצלת, אבל תיכף אני אתן למר מאיר ולנציגת משרד הרווחה, אבל קודם יש לנו עדות מאישה, שורדת זנות, היא מופיעה עם שם בדוי בזום, אלינור כהן ואני רוצה רק, אני חייבת לפי הפרוטוקול להדגיש משהו, שכידוע, ישיבת הוועדה מוקלטת ומשודרת והפרוטוקול וגם שידור הישיבה יפורסמו באתר האינטרנט של הכנסת, לפי סעיף 120 לתקנון, ניתן באופן חריג לחסות פרטים מזהים של אנשים, או דברים שנאמרו בדיון, בין הייתר, אם הדבר דרוש לשם הגנה על עניינו של קטין, או חסר ישע.
עאידה תומא סלימאן: לפי בקשתה של אלינור, כל הפרסום יהיה בשם בדוי, בלי הזהות האמיתית ואני נותנות לך את הבמה, אלינור, בבקשה וכמה שאפשר ככה באופן מרוכז להגיד לנו את מה שרצית להעביר.
אלינור כהן: תודה.
אלינור כהן: יושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת, עאידה תומא סלימאן, חברי הוועדה, נכבדי כולם.
אלינור כהן: ראשית ברצוני להודות לכם, על תמיכתכם בנו, באמצעות חקיקת החוק לאיסור צריכת זנות, זהו צעד משמעותי וראוי.
אלינור כהן: לפני כשנה יצאתי מגיהנום הזנות והיום הגעתי לכאן, בשם חברותיי, שנותנו מאחור, כל אלו שאינן מסוגלות עכשיו לצעוק.
אלינור כהן: הזנות היא בוץ טובעני שמושך ומושך אותך בחזרה אליו, מאוד קשה לצאת משם, לי היה מזל והגיעו אליי אל הבוץ שלי, עם ידיים למשוך אותי, אלה היו נשים, לדירה הדיסקרטית שבה עבדתי, הגיעו יום אחד נועה ואיתה גילי שורדת לשעבר, שסיפרה שהיום היא כבר עוסקת בהיי טק, לא האמנתי שגם לי זה יכול לקרות, אחרי שלוש שנים של טיפול, בהם הצטיינתי בכל קורס ששלחו אותי אליו ועדיין המשכתי במקביל לעבוד בזנות, החלטתי אחת ולתמיד לעזוב את הזנות ולהפסיק לפגוע בעצמי ואז הגעתי לאשפוז מגן, לנפגעות תקיפה מינית באיכילוב, שם זכיתי לשקט, הרחק מהזנות.
אלינור כהן: באיכילוב הייתה עובדת סוציאלית שדאגה לי לקצבת נכות מהביטוח הלאומי וחסכה ממני את הנוכחות בוועדה הראשונה, מה שהקל עליי משמעותית להתמקד בטיפול שלי באשפוז ולהשתחרר בידיעה שתהיה לי קצבה ולא אהיה תלויה בזנות, הסתבר שהגיעה לי הכרה רטרואקטיבית בביטוח הלאומי ונאלצתי להגיע לוועדה, שהתקיימה ברחוב יצחק שדה בתל אביב, כמה אירוני היה להילחם על זכותי לשיקום, בדיוק באותו הרחוב בו נשללו ממני כל זכויותיי, על ידי 20 גברים בלילה.