GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שילה כוהנים: מעבר ליצירה של אקו-סיסטם אנחנו רוצות ליצור כאן מאגר של רעיונות למיזמים חדשים פורצי דרך ולשלב בין מי שרוצה לספק פתרונות לאלימות במשפחה, אלימות כלפי נשים בביתן, ולשלב אותן וכן הגברת המודעות הציבורית.
עאידה תומא סלימאן: שילה, אם אפשר לנסות להתקדם כי אנחנו נצטרך לפנות את האולם, ויש עוד שתיים.
שילה כוהנים: אין בעיה, בסדר גמור.
שילה כוהנים: האתגר שההאקתון רצה לפתור עזרו לנו לנסח איריס פלורנטין והוועדה הבין-משרדית ורבים נוספים.
שילה כוהנים: מבין האתגרים יש לנו האתגרים מצד הקורבן, מצד התוקף והסביבה הקרובה; כמו שלפניי נתנו פתרונות לסביבה שמזהה סימנים.
שילה כוהנים: מה שהכי חדשני בתוך ההאקתון שעשינו השנה וחשוב לי מאוד לספר לכם עליו הוא מסלול שנקרא Nothing about us without us.
שילה כוהנים: כי פורום מיכל סלה אומר איך אנחנו יכולים למצוא פתרונות בלי לשלב את נפגעות האלימות בעצמן.
שילה כוהנים: אנחנו חושבות שהן כקהל המשתמש יכולות להביא רעיונות שמפתחים טכנולוגיים לא יכולים לחשוב עליהם.
שילה כוהנים: אז באדיבותם של חברת "Eray"הרצנו חמש סדנאות ל-70 שיצאו ממעגל האלימות והגיעו לסדנאות ideation שבהן למדו איך לחשוב על רעיון טכנולוגי ולפתח אותו.
שילה כוהנים: מתוך 70 הנשים שהשתתפו בסדנאות 63 נשים הגישו רעיונות טכנולוגיים להאקתון שלנו.
שילה כוהנים: אחרי השלב שבו גייסנו בשיתוף גוגל את 70 הנשים והיה לנו קמפיין ציבורי שבו קראנו לציבור הרחב לכל מי שרוצה להשתתף בהאקתון ולפתח פתרון טכנולוגי, היה שלב לפני האירוע שבמשך חמישה ימים עשינו וובינר שכלל עשרות הרצאות שהיו נגישות לכולם וחינם.
שילה כוהנים: אפשר לראות קצת ממה שלקחתי מהאתר שלנו שסיפקו נתונים, דיברו על אלימות במשפחה, על כלים יזמיים כדי להכין את המשתתפים לקראת האירוע התחרותי.
שילה כוהנים: ל"האקתון מיכל סלה – safe at home", נרשמו מעל 1,000 מתכנתים, יזמים, מומחי אלימות במשפחה, ובסך הכול יצאו למעלה מ-100 רעיונות חדשים.
שילה כוהנים: חשוב לי לציין שהשתתפו מתכנתים מ-8200 שציוותנו אותם לאותן נשים שורדות אלימות שהשתתפו בסדנאות "Nothing about us without us".
שילה כוהנים: בעצם כל אישה שורדת אלימות עמדה בראש מיזם כשציוותנו לה צוות של מתכנתים ואנשים מהציבור הרחב שרצו להצטוות לאותו רעיון של שורדת.
שילה כוהנים: ככה נראתה הפלטפורמה של חצי הגמר שלנו.
שילה כוהנים: ההאקתון הוא תחרות אז חצי הגמר נערך במרחב דיגיטלי לציבור הרחב, כולם יכלו להיכנס.
שילה כוהנים: כמובן, אנחנו מדברים על תקופת הקורונה.
שילה כוהנים: אפשר לראות את השולחנות העגולים.
שילה כוהנים: כל הצוותים יכלו לשבת בשולחנות עם מנטורים לפי תחומי המקצוע שהם היו צריכים: ייעוץ עסקי, מדיה ושיווק וכדומה.
שילה כוהנים: כל צוות יכול היה לפתוח דוכן, והשופטים והקהל יכולים להסתובב בין הדוכנים, ואפשר ממש לראות דוכן דיגיטלי של כל מיזם שבו שיתפו והסבירו על המיזם החדשני שלהם להצלת חיים.
שילה כוהנים: אירוע הגמר שלנו נערך בבית הנשיא במעמד בכירים ובכירות במשק.
שילה כוהנים: שלושת המיזמים שזכו במקומות הראשונים קיבלו פרסים וסכומים כספיים כדי שיוכלו להתחיל להשקיע בפיתוח המיזמים שלהם.
שילה כוהנים: אני גם גאה להגיד שאנחנו ממשיכים ללוות את שבעת המיזמים המובילים ביותר בתכנית שנקראת Michal Sela Start-up Academy בשיתוף גוגל.
שילה כוהנים: כולנו מלמדים אותם איך להמשיך ולפתח את המיזמים שלהם עד שיגיעו לפיתוח של מוצרים מעשיים ואפליקציות.
שילה כוהנים: אני אשמח להדגים לכם בחצי דקה אפליקציה אחת.
שילה כוהנים: אם אפשר ללחוץ על התמונה עצמה - -
עאידה תומא סלימאן: אני ממש - -
שילה כוהנים: בסדר גמור.
שילה כוהנים: מי שרוצה ומתעניינת, אני אשמח שתיגשו אליי אחר כך ואני אספר לכם על המיזמים הטכנולוגיים שלנו כי כל אחד מהם הוא סיפור בפני עצמו.
שילה כוהנים: תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת עד כמה חשובה העבודה שנעשתה בהאקתון ובגלל זה ביקשתי לזרז את ההצגה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נתנו זמן מוגבל כי נצטרך לעזוב את האולם ב-14:00.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת שפק, בבקשה, ברוכה המצטרפת.
נירה שפק: בין ועדות לוועדות.
נירה שפק: בחרתי לבוא ולהביע כאן אמירה.
נירה שפק: אנחנו לא פעם יושבות בוועדות אבל עד שלא נהפוך את הנושא לשגרה אנחנו נמשיך להיפגש בצמתים.
נירה שפק: אם אנחנו מקשיבים לשיח שמעל פני השטח – כולם בעד, כולם אומרים שזה לא בסדר.
נירה שפק: ובעצם אין בעיה.
נירה שפק: אבל כשחופרים – וצריך לחפור – ונוברים בפנים מוצאים אמירות בכל הרבדים.
נירה שפק: אלימות לא מתחילה מיום אחד.
נירה שפק: זה מתחיל בהצעת חוק אצלנו בכנסת לא מזמן שנשים לא יעשו צבא; מעלה אותה גבר, והוא חושב שיש לו היכולת להחליט מי תעשה צבא ומי לא תעשה צבא.
נירה שפק: זה לא משנה אם ההצעה נופלת או לא נופלת – עצם העובדה שהיא עולה לשיח היא לא רלוונטית ומאיימת, ממש נורה אדומה מהבהבת.
נירה שפק: או כשעושים תחקיר בתקשורת עם המטרידן של מעין אדם.
נירה שפק: אני לא יודעת כמה ראו – אני מתארת לעצמי שלא מעט ממי שיושבת פה; וכשאחרי זה אני מחפשת במדיה הכתובה את השם של הבן אדם אני רואה שקוראים לו "מטרידן".
נירה שפק: אין הוקעה של השם.
נירה שפק: מי שייכנס ויצפה בתכנית יראה אותו, והוא מתגאה, והולך, ופעם הוא עם ציציות ופעם בלי ציציות.
נירה שפק: אל תיקחו אותי שאמרתי את המילה "ציציות" – אני מתארת תופעה שלא נמצאת במגזר אחד, ממש לא.
נירה שפק: אבל עצם העובדה שמפחדים – לא משנה באיזה אתר תקשורת תקראו – קוראים לו "מטרידן", כאילו יש פחד של "אל תתקרב אליי".
נירה שפק: אז כל הדברים האלה אם לא נעלה אותם לשיח הם לא יהיו, אם לא נחזק את הבנייה מלמטה.
נירה שפק: תקציב מגדרי.
נירה שפק: עאידה, עשית אצלך דיון אצלך על התקציב המגדרי.
נירה שפק: אני רוצה להגיד לך תודה על הדיון הזה לא שלא ידעתי שיש תקציב מגדרי אבל צריך מדי פעם.
נירה שפק: אני באה עכשיו מוועדת כספים.
נירה שפק: אפילו בוועדת הבחירות – אני מבקשת לראות את החלוקה, ואני רואה ש-67% מהבכירים בוועדת הבחירות הם נשים.
נירה שפק: מה זה התלהבתי.
נירה שפק: ואז חיפשתי את השכר, וזה 41%.
נירה שפק: מה שנקרא, משוואה בשני נעלמים לא מתכנסת.
נירה שפק: אז אם לא נגיד שאנחנו נשים על השולחן, ותזוזו מהשולחן, אז זה לא יקרה.
נירה שפק: הדיונים האלה חשובים אבל על כולנו מוטלת האחריות לא רק לעשות האקתונים וציוני דרך, אלא לחיות את זה יום-יום, ואני שותפה.
עאידה תומא סלימאן: היום אנחנו באמת מנסות לחזק את הגישה הזאת כי נתתי את הבמה של הוועדה דווקא לנשים, לגברים ולארגונים שעושים את העבודה יום-יום להיאבק באלימות נגד נשים.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת את הבמה לעובדת הסוציאלית הדס דגם בלום, מנהלת תכנית ארצית "צומחות יחד" מויצ"ו.
עאידה תומא סלימאן: סליחה שאני קצת מלחיצה אתכם אבל אם אפשר לקצר.
הדס דגם בלום: תודה.
הדס דגם בלום: נראה לי שנרד קצת לשטח חזרה עם היום-יום שאיתו אנחנו מתמודדים.
הדס דגם בלום: לפני כארבע שנים הקמתי בחסות ויצ"ו את התכנית "צומחות יחד בראש מורם".
הדס דגם בלום: כמנהלת מקלט בעבר הכרנו מקרוב את התהום שאליה נשים נופלות עם צאתן מהמקלט.
הדס דגם בלום: השהות במקלט, לצערי, מחויבת להרבה נשים שנמצאות בסיכון גבוה, אך זאת תקופה יחסית קצרה לעומת השנים שהן התמודדו עם ביסוס חיים עצמאיים ובטוחים בצל ההשלכות של האלימות שהן וילדיהן חוו.
הדס דגם בלום: 85% מהנשים שיוצאות מהמקלט חיות בנפרד מבן הזוג האלים ומתחילות ללמוד ללכת מחדש – כפי ששמעתי אותן לא אחת – לבד ובתחושת בדידות.
הדס דגם בלום: ממחקרים ומסקר אחרון שערכנו בקרב הנשים המשתתפות אצלנו בתכנית אפרוס בקצרה את תמונת המצב ואת האתגרים שאיתן הן מתמודדות – אני מזכירה שוב – אחרי פרידה מזוגיות אלימה.
הדס דגם בלום: הנושא הכלכלי שהוא מהותי לחיים שלהן נובע מקטיעה של רצף החיים עם כניסתן למקלט.
הדס דגם בלום: הן מתחילות חיים בעיר אחרת אחרי יציאתן מהמקלט, והן צריכות ללמוד ללכת מחדש.
הדס דגם בלום: בדרך כלל הן סוחבות איתן חובות מן העבר, אין להן חשבון בנק פעיל, אשראי או צ'קים, הן מוגבלות בסוג העבודה שיוכלו להתחייב לה.
הדס דגם בלום: נשים ששוהות במקלט מעל 60 יום זכאיות למענק יציאה.
הדס דגם בלום: אך מה עם אלפי הנשים שלא היו במקלט בכלל או שהו פחות מ-60 יום במקלט?
הדס דגם בלום: בהתחשב בנקודת פתיחה זאת ובעובדה שהן המטפלות העיקריות בילדים המצב הוא שהנשים והילדים חיים בעוני.
הדס דגם בלום: נושא ההורות הוא אתגר מורכב וקשה.
הדס דגם בלום: תחת אלימות נרמסת הסמכות ההורית.
הדס דגם בלום: נשים צריכות לבנות את עצמן מחדש בפני הילדים כדמויות שניתן לסמוך עליהן.
הדס דגם בלום: הן צריכות להתמודד עם קשיים רגשיים שלהן מול האבות, הן צריכות לתת מקום למצב הרגשי של הילדים, הן אמורות לספק לילדים את כל צרכיהן הכלכליים.
הדס דגם בלום: ל-75% מהאימהות יש משמורת מלאה על הילדים, אבל קשר שמתחיל עם האב בדרך כלל במרכז קשר עובר לאחר זמן מה לקשר שההורים צריכים לנהל בעצמם, וזוהי קרקע פורייה להמשך היחסים הפוגעניים שהכירו בני הזוג טרם הפרידה.
הדס דגם בלום: הילדים שהיו עדים וחשופים לאלימות באותם בתים נושאים איתם את הפגיעה הרגשית המורכבת, ובדרך כלל הדברים באים לידי ביטוי בהתנהגות, בחוסר פניות ללימודים, ביחס אלים כלפי האם ועוד כאלה וכאלה, ובכל זה היא לבד.
הדס דגם בלום: האימהות לא יכולות להתחייב לשום מסגרת עבודה מוסדר כיוון שהן נדרשות להיות זמינות לכל התנהגות חריגה שבגינה ייקראו לבית הספר או לגן.
הדס דגם בלום: הנושא הכואב ביותר שעליו הסקר שערכנו בקרב הנשים הוא חוסר האונים שאיתו מתמודדות הנשים בגלל אי היכולת להעניק לילדים טיפול רגשי נדרש עקב אי הרשאה של האב לטיפול.
הדס דגם בלום: 76% מהנשים שסקרנו הביעו תסכול וכעס לנוכח העובדה שהילדים שלהן לא זוכים לטיפול שהם כה זקוקים לו.
הדס דגם בלום: זה עניין להמשך חקיקה.
הדס דגם בלום: נתון חשוב שעלה בסקר שלנו ורק מחזק את האתגרים העצומים שאיתם מתמודדות הנשים, ש-36% מהנשים מתמודדות עם ילדים עם צרכים מיוחדים מאובחנים.
הדס דגם בלום: במשפחות שלנו יש ילד אחד ועד שלושה ילדים מאובחנים במשפחה.
הדס דגם בלום: נושא של טראומות מהעבר ופחדים – כמובן, ביציאה מהמקלט הן גורם עצמאי, הן מרגישות שוב חשופות ולא מוגנות, וזה מעורר מחדש פחדים וטראומות עבר.
הדס דגם בלום: 58% מהמשתתפות בתכנית שלנו אינן מטופלות, ורק מיעוטן מטופלות בטיפול פרטני במרכזים למניעת אלימות.
הדס דגם בלום: האלימות אחרי פרידה מזוגיות אלימה יכולה להימשך עוד שמונה עד עשר שנים, לפי המחקר ולפי מה שאנחנו פוגשות בשטח.
הדס דגם בלום: הליכים משפטיים מתחילים בדרך כלל בתקופת המקלט או לפניה ונמשכים עוד תקופה ארוכה אחרי צאתה של אישה ממקלט.
הדס דגם בלום: הדבר דורש משאבים רגשיים רבים ומשאבי זמן.
הדס דגם בלום: הדבר מקשה התמסרות למקום עבודה.
הדס דגם בלום: אנחנו פוגשות נשים מותשות שכבר שנים מתמודדות עם ההתעללות דרך הילדים.
הדס דגם בלום: הן כבר לא מגישות תלונות על כל אי הפרה של הסדרי ראייה, וגם לא תלונות לעו"סים מתוך תחושה שאין מה לעשות ולכולם נמאס.
הדס דגם בלום: מיצוי זכויות והתנהלות מול הממסד – בדרך כלל הן לא מכירות וקשה להן להתנהל מול גורמים ממסדיים.
הדס דגם בלום: יש נשים שלא יודעות לקרוא דואר שמגיע או לא יודעות להשתמש באמצעים המקוונים שנדרשים היום.
הדס דגם בלום: קשה להן לצאת מהעמדה הקורבנית ולפעול למיצוי זכויות.
הדס דגם בלום: הן זקוקות לליווי ולתמיכה אינטנסיביים.
הדס דגם בלום: נשים רבות סובלות ממצבי בריאות שנמשכים מתוך פחד שאם יגלו חולשה ייקחו להן את הילדים, והן לא מטפלות בעצמן.
הדס דגם בלום: לכל זה מלווה תחושת הבדידות הקשה כי אלימות מייצרת בדידות בכל הזירות.
הדס דגם בלום: מתוך היכרות עם מה שיצוין כאן הקמנו את התכנית "צומחות יחד בראש מורם".
הדס דגם בלום: בתכנית זו אנו מבקשות לתת מענה חברתי ולהיות המשפחה המורחבת לאותן נשים חסרות עורף משפחתי.
הדס דגם בלום: הפעילות בשטח מושתתת על עשרות המתנדבות הפעילות בסניפי ויצ"ו השונים.
הדס דגם בלום: פעם בשבוע אחר הצהריים הנשים וילדיהן נפגשים בסניף של ויצ"ו.
הדס דגם בלום: צוות מתנדבות אחראיות על פעילות הילדים, ואחרות על פעילות - - - במפגשים אלה זוכות הנשים לשעה וחצי של שיחה הנותנת מקום לחוויותיהן, לשיתוף בנושאים המעסיקים אותן במעגל תומך ומכיל להעשרת ידע בתחומי חיים רלוונטיים וסתם פינוק וחיבוק.
הדס דגם בלום: הילדים זוכים לאותו מענה.
הדס דגם בלום: בסקר שערכנו בקרב הנשים - -
עאידה תומא סלימאן: לא, סליחה, אני מאוד מתנצלת, המטרה היא להתמקד בפרויקטים יותר מאשר בסקרים.
הדס דגם בלום: הסיוע הכי חשוב לנשים, לדבריהן, הוא התמיכה הרגשית חברתית שבגלל זה הקמנו את הפרויקט.
הדס דגם בלום: אנחנו פועלות היום בשש קהילות בארץ בשש ערים.
הדס דגם בלום: אצלנו בתכנית משתתפות כ-100 נשים וכ-100 ילדים.
הדס דגם בלום: כמו שאמרתי, התכנית מבוססת על מתנדבות.
הדס דגם בלום: מעבר למפגש השבועי שמתקיים בכל עיר כזאת אנחנו פנויות לכל עזרה וסיוע של חיי היום-יום במהלך ימי השבוע.
הדס דגם בלום: התכנית לא מוגבלת בזמן בדיוק מתוך ההיכרות עם השטח שמדברים על כך שתהליך של התייצבות בחיים עצמאיים ובטוחים לוקח לפחות חמש שנים.
הדס דגם בלום: אז כמו שאמרתי, אנחנו פועלות במרחב החברתי כדי לתת תמיכה חברתית ורגשית לנשים בפרידה מזוגיות אלימה שממשיכות להתמודד עם אלימות עוד שנים אחרי הפרידה מבן הזוג.
הדס דגם בלום: תודה לכם.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להזמין לדבר בזום את לירון לוי, סמנכ"לית קשרי ממשל במרכז השלטון המקומי.
עאידה תומא סלימאן: תוך כדי שאני יושבת בדיון הזה קיבלתי לידיי את מה שאת הולכת להציג עכשיו ממישהי ששואלת איזה רעיון טוב, ולמה אנחנו לא נמצאות בזה.
לירון לוי: תודה רבה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, יושבת-ראש הוועדה.
לירון לוי: תודה לכל חברי הכנסת שנמצאים כאן ותודה לכל הארגונים הנפלאים שבסופו של דבר עובדים איתנו בקהילה, ברשויות המקומיות ובשלטון המקומי.
לירון לוי: לפני שפונים לארגונים האלה אנחנו רוצים יחד עם קמפיין מאוד חזק, מטלטל ומזעזע אבל המצב מזעזע אז אנחנו רוצים לזעזע - -
עאידה תומא סלימאן: אולי כדאי שתעצרי בצד?
לירון לוי: אני מתנצלת.
לירון לוי: אנחנו פשוט שעתיים בזום.
לירון לוי: אני לא לבד באוטו, אני אבקש לעצור.
לירון לוי: אנחנו בכביש מהיר.
לירון לוי: אני אעשה מה שאפשר ושירן תמשיך אחריי.
עאידה תומא סלימאן: לא, אנחנו מצומצמים בזמן.
לירון לוי: אוקיי.
לירון לוי: שירן, תציגי את הקמפיין שהשלטון המקומי העלה היום ב-257 רשויות בישראל בשעה 12:00 בצהריים.
לירון לוי: שירן, בבקשה.
שירן מלמדובסקי סומך: תודה רבה, לירון ותודה ליושבת-ראש הוועדה.
שירן מלמדובסקי סומך: אני אשמח לשתף איתכם את הסרטון.
שירן מלמדובסקי סומך: המטרה של הסרטון היא להציל חיים.
שירן מלמדובסקי סומך: הסרטון מבוסס טכנולוגיה.
שירן מלמדובסקי סומך: במסגרת הקמפיין אנחנו מחזירים לחיים – במירכאות – נשים שאיבדו את חייהן.
שירן מלמדובסקי סומך: (הקרנת סרטון)
שירן מלמדובסקי סומך: חשוב לי לומר שהסרטון נעשה יחד עם המשפחות שהיו חלק מהתהליך לאורך כל הדרך וחיזקו אותנו בצדקת הדרך ובחשיבות של הקמפיין.
שירן מלמדובסקי סומך: בנוסף נרתמו השלטון המקומי, הרשויות, חברות ההייטק מתוך אמירה שבשילוב טכנולוגיה ועשייה חברתית נוכל לייצר את האימפקט המשמעותי.
שירן מלמדובסקי סומך: המטרה שלנו בקמפיין הזה להוציא את הנשים מאזור הנוחות שלהן, להוציא אותן מהאדישות ולחשוף אותן לנושא של זוגיות מסוכנת ופרידה בטוחה.
שירן מלמדובסקי סומך: תודה רבה לוועדה על ההזדמנות להציג את הסרטון.
שירן מלמדובסקי סומך: חוץ מזה שהוא חזק ומעורר הוא הפך להיות מאוד ויראלי.
שירן מלמדובסקי סומך: הוא הוצג אתמול על-ידי לילי בן עמי, מייסדת פורום מיכל סלה, שהיא שותפה שלנו בקמפיין על בימת האו"ם.
שירן מלמדובסקי סומך: היום הוא מקבל חשיפה מאוד גדולה ברשתות על-ידי רשויות וגופים שמשתפים אותו.
שירן מלמדובסקי סומך: אז אני מאוד מקווה שהוא ייצר עוד שלב חשוב בדרך לשינוי שאנחנו מדברים עליו היום.
עאידה תומא סלימאן: הסרט אכן מטלטל ומזעזע אבל הוא תורם לחיזוק הנשים שעדיין סובלות מהמצב וקורא להן לנסות לצאת מהמעגל ומחזק את הרצון הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שכשחשבנו על הבמה הפתוחה הזאת כדי להציג את הפרויקטים השונים והייחודיים שהתפתחו בתקופה האחרונה לא תיארתי לעצמי שאני אגזור מזה הרבה הבנות על מה שקורה ולאן הגענו בדרך שהתחילו רבות מאתנו וגם חלק מהאימהות המייסדות של תנועת המאבק באלימות נגד נשים.
עאידה תומא סלימאן: חסר לי שהשנה רות רזניק לא משתתפת בישיבות האלה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו שולחות לה הרבה אהבה מפה.
עאידה תומא סלימאן: גם הרבה נשים שהן חלק מהמאבק הזה.
עאידה תומא סלימאן: כמובן, אנחנו מציינות את היום הזה בשנה שנפרדנו מחברת הכנסת לשעבר מרשה פרידמן שהייתה הקול הראשון בכנסת שדיבר על אלימות נגד נשים.
עאידה תומא סלימאן: אבל היום אני בטוחה שכולן היו מסתכלות ושמחות.
עאידה תומא סלימאן: דבר ראשון, מהבוקר רתמנו את הממשלה ואת המדינה לחתום על אמנה שמחייבת אותה לסטנדרטים גבוהים בצעדים במאבק באלימות נגד נשים.
עאידה תומא סלימאן: גם עכשיו אנחנו רואות, אני מאוד מקווה, שפתחתי פתח לסוג של נטוורקינג ועבודה משותפת בין הארגונים שהציגו פה ולמידה יחד של הפרויקטים השונים.
עאידה תומא סלימאן: היום אנחנו רואות עד כמה הגברים מעורבים אבל אני מזהירה: אל תיתנו להם להשתלט, הם נוטים לעשות את זה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצים אותם שותפים, ויחד להיאבק באלימות נגד נשים.
עאידה תומא סלימאן: היום החברה האזרחית מתברכת בכך שיש גם עסקים שיש בהם נשים מובילות שנרתמים למאבק הזה.
עאידה תומא סלימאן: היום נתנו דוגמה שהטכנולוגיה היא לא כולה במות רעות שמזיקות לנו, אלא יש אמצעים טכנולוגיים שאפשר להשתמש בהם במאבק באלימות.
עאידה תומא סלימאן: סוף סוף אנחנו גם משנות את התדמית הסטריאוטיפית הקיימת של נשים שנאבקות באלימות שכולן מוחלשות וכאילו לא יכולות לתרום ומחכות למישהו שיציל אותן.
עאידה תומא סלימאן: יש הרבה דוגמאות שניתנו פה לנשים שמובילות את השינוי.
עאידה תומא סלימאן: אני מברכת על כל העשייה של החברה האזרחית והתנועה הפמיניסטית בתחום המאבק באלימות.
עאידה תומא סלימאן: בלעדיי הניצנים של הפעילויות, השינויים והאתגרים החדשים שאתן מביאות אלינו לפתח הבית הזה, לכנסת, אתן מאתגרות אותנו גם להוביל חקיקה וגם להוביל עשייה בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחתי לשמוע על הפעילות שלכן.
עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולן, אני פותחת את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, היום ה-17 בנובמבר 2021, והדיון היום מתמקד בהצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 19 – הוראת שעה) (הוראה לקבלת טיפול).
עאידה תומא סלימאן: למען הגילוי הנאות, את הצעת החוק הזו אני הגשתי.
עאידה תומא סלימאן: ההצעה עברה בקריאה טרומית בכנסת ה-23 ביום 25 בנובמבר 2020, זה היה לכבוד היום הבין-לאומי למאבק באלימות נגד נשים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו כמעט שנה אחרי, אבל היא גם עברה בקריאה ראשונה בכנסת ה-23 ב-21 בדצמבר 2020, והצלחנו להחיל דין רציפות עליה ב-25 באוקטובר השנה, בהסכמת הקואליציה וועדת השרים.
עאידה תומא סלימאן: אבל יותר חשוב לי להתמקד בלהגיד כמה מילים על ההצעה הזו, שאנחנו מכינים אותה היום לקריאה שנייה ושלישית, ואני מאוד מקווה שבשעה טובה נסיים את המלאכה, היום.
עאידה תומא סלימאן: אל תשכחו שאנחנו גם כן כמעט ערב היום הבין-לאומי למאבק באלימות נגד נשים, ואני חושבת שאם נצליח להעביר את ההצעה ולהכין אותה לקריאה שנייה ושלישית, תהיה גם זו תרומה שלנו בלמנף את השיח סביב הנושא של אלימות.
עאידה תומא סלימאן: לאורך שנים רבות עסקנו בהגנה על נשים, ונמשיך לעסוק בהגנה על נשים נפגעות אלימות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו והמדינה וגם ארגוני השטח פיתחו את כל השירותים הקיימים סביב מתן מקלט ותמיכה וסיוע לנשים שרוצות לצאת ממעגל האלימות, ואני, כמי שמתעסקת בנושא שנים רבות, התחלנו לחשוב גם שאפשר תמיד להציל.
עאידה תומא סלימאן: אני תמיד נזכרת בסיפור הזה של מישהו שעבר ליד הנהר וראה שמישהו טובע, ואז הוא קפץ למים והציל אותו, ואחרי שהוא כבר הציל אותו הוא הסתכל שוב וראה עוד אחד שטובע, והוא קפץ שוב והציל את חייו, ככה ארבע חמש פעמים, בסוף כשהוא ראה מישהו טובע הוא התחיל לרוץ לכיוון השני אז שאלו אותו לאן הוא הולך, הוא אמר שהוא הולך לבדוק מי זורק את האנשים האלה לתוך הנהר.
עאידה תומא סלימאן: אז אנחנו הפעם נמשיך להציל את הנשים ונמשיך לתמוך בנשים ונמשיך לפתח תמיכה ופרויקטים שייתנו עזרה והגנה לנשים, אבל הגיע הזמן גם לטפל במי שמבצע את האלימות, ולטפל במובן הזה של להקנות כלים של התמודדות עם כעסים והתמודדות עם מצבים של קונפליקטים, וללמוד גם כן שצריך לפתח קשר בריא ולא קשר של שליטה על האישה.
עאידה תומא סלימאן: לכן, ההצעה אומרת ככה, כאשר מישהו או מישהי פונה לבית המשפט ומבקשת צו הגנה, השופטים יהיו מחויבים לבקש תזכיר על האדם האלים שנגדו הוגשה בקשת הצו, וברגע שיש צו הגנה כזה לבדוק את התזכיר שבודק את האפשרות, גם כן כמובן את המסוכנות, אבל גם כן אם הוא בר טיפול או לא, ואז להפנות את האדם האלים לטיפול.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שגם בוויצו הגיעו אל המסקנה הזו, כאשר לאורך שנים רבות הם טיפלו בנשים נפגעות אלימות, וגם כן הגיעו למסקנה, ולכן כשניסחו את הצעת החוק הן ניסחו אותה בצורה מאוד טובה, ואני מודה להן על השותפות בקידום ההצעה הזו.
עאידה תומא סלימאן: היום אנחנו רוצים לעבור לקריאה שנייה ושלישית, אני מאוד מקווה שאין הרבה מה לשנות בתוך הנוסח, בזמנו סיכמנו את הנוסח הזה עם כל הגורמים המעורבים, גם משרד האוצר, גם משרד העבודה והרווחה, הוא כבר לא משרד העבודה אלא המשרד לשירותים חברתיים - - -
קריאה: משרד הרווחה והביטחון החברתי.
עאידה תומא סלימאן: וכמובן עם משרד המשפטים, בעזרתה של היועמ"שית של הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכדאי להתחיל בלהקריא את הנוסח, בבקשה, ענת.
ענת מימון: בוקר טוב, הנוסח שמונח בפניכם זה הנוסח שעבר בקריאה ראשונה בכנסת ה-23, עם כמה שינויים שביקשו מטעם משרדי הממשלה להכניס לנוסח, ובעקבות החלת הדין רציפות, אנחנו מתחילים מהמקום בו בעצם הפסקנו בכנסת ה-23.
ענת מימון: אני אקריא: הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 19 – הוראת שעה) (הוראה לקבלת טיפול), התשפ"ב– 2021 אני אגיד בקצרה, "מסגרת טיפולית מתאימה" זה מסגרות שיועדו לטיפול באותם אנשים שיופנו לשם.
ענת מימון: פה נוספה הערה, שזה נותר לאחר תקצוב העסקת עובדים סוציאליים מגייסים ומעריכים.
ענת מימון: לפי מה שנאמר לי הם מבקשים קודם כל לגייס את אותם עובדים ולהכשיר אותם, והתקציב ייועד לזה ואז בשלב השני התקציב יהיה לעניין המסגרות הטיפוליות עצמן, אבל קודם כל צריך באמת להניח את התשתית, ולכן קבענו שזאת תהיה המסגרת שנותרה לאחר תקצוב העסקת אותם עובדים סוציאליים מגייסים ומעריכים.
ענת מימון: "עובד סוציאלי מגייס ומעריך" זה עובד סוציאלי שיוסמך לעניין זה, זה נשאר כמו שהיה בנוסח.
ענת מימון: "תקופת הוראת השעה", אני מזכירה לוועדה כי עבר קצת זמן, ביקשו שכל הנושא הזה יהיה בהוראת שעה, על מנת שאפשר יהיה לבחון את הדרך של ההפעלה של זה, ועד כמה זה עובד ומסייע, ולכן, זה נקבע לתקופה של חמש שנים.
ענת מימון: כשאנחנו נגיע לזה בהמשך, לשים יש סמכות, באישור הוועדה, להאריך את התקופה הזאת בעוד תקופות, שסך הכל יהיו בעוד שלוש שנים, ואני אקריא את זה עוד מעט.
ענת מימון: אז אלה ההגדרות.
ענת מימון: למישהו יש הערות לנושא של ההגדרות?
עאידה תומא סלימאן: בואו נתחיל עם זה.
עאידה תומא סלימאן: האם יש הערות בנושא ההגדרות שהובא עד עכשיו?
עאידה תומא סלימאן: מקובל?
ענת מימון: אז נמשיך לגוף הסעיף.
ענת מימון: אני מזכירה שאנחנו נמצאים בסעיף 2א, שזה הסעיף שהיום דיבר על התחייבות לקבלת טיפול, שם דובר בנוסח שקיים היום בחוק על בית משפט רשאי להפנות אדם לקבל טיפול, וכרגע אנחנו מחליפים, באותה תקופה של חמש שנים, את הוראות הסעיפים הקטנים.
ענת מימון: אני אקריא: שימו לב שפה יש תוספת, הגדרנו פה בחוק מהי מסגרת טיפולית מתאימה, שאלה המסגרות שמתוקצבות במסגרת החוק שלנו, באותו סעיף תקציב מיוחד, והוספנו, שככל שיש מסגרת אחרת שהיא לא חלק מאותו סל של תקציב שגם כן מתאימה, אז חוות הדעת כמובן יכולה להתייחס גם לאותה מסגרת אחרת ולהפנות.
עאידה תומא סלימאן: אני הבנתי שזו תוספת שעכשיו נתבקשה על ידי משרד הרווחה והביטחון החברתי, הלוואי ויהיה כל כך הרבה ביטחון כמו בשמות של המשרדים.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להבין, "מסגרת טיפולית אחרת המתאימה לצרכיו", אני מבינה שזה לא המסגרות של מרכזי טיפול באלימות במשפחה או המסגרות המחויבות לפי החוק הזה, אבל האם אפשר לשמוע על אילו מסגרות נוספות חשבתם, למשל?
איילה מאיר: איילה מאיר, מנהלת אגף משפחות לילדים ונוער במשרד הרווחה והביטחון החברתי.
איילה מאיר: אנחנו חשבנו שיש אנשים שיצטרכו אולי מסגרות טיפוליות שהן לא בהכרח מסגרות של שירותי הרווחה שהן לפעמים נדרשות, למשל בריאות נפש, למשל התמכרויות, שזה גם גמילה וגם התמכרות, הגמילה זה תחת משרד הבריאות והטיפול לאחר מכן הוא תחת משרד הרווחה.
איילה מאיר: חשבנו שצריך קצת להרחיב את האופציות ולא בהכרח ללכת רק על המרכזים הטיפוליים למניעה וטיפול באלימות במשפחה, כי הצרכים של גבר או אדם מורחק, או המאפיינים שלו, לא בהכרח יכולים להיות מתאימים לטיפול במרכז לטיפול באלימות במשפחה, ורצינו פשוט להרחיב את היריעה, את האופציות, לקבל טיפול במסגרות אחרות שהן מחוץ לשירותי הרווחה.
עאידה תומא סלימאן: והכל במסגרת ההמלצה שתוגש בתזכיר?
עאידה תומא סלימאן: כלומר, לא ינחיתו דברים אחרים?
עאידה תומא סלימאן: הוא לא יבוא עם המלצות מצד אחר לטיפול?
שלהבת אינשטיין אלפסי: זה מופיע בסעיף (5), מסגרות שכלולות בחוות הדעת, שהומלצו בחוות הדעת.
עאידה תומא סלימאן: כן, שזה יהיה בתוך מה שמוצע בחוות הדעת של העובד הסוציאלי, בסדר גמור.
עאידה תומא סלימאן: שלא יתחיל איזה עורך דין שלו ימליץ על - - -
איילה מאיר: כן, צריך לזכור שהעובד הסוציאלי ממליץ, הוא כותב חוות דעת עם המלצה, בית המשפט הוא זה שקובע.
עלי בינג: עלי בינג, מאגף התקציבים באוצר.
עלי בינג: רק חשוב לציין בהקשר הזה, פשוט היו"ר אמרה 'תזכיר', אני מזכיר שבדיון הקודם, עבר הרבה זמן מאז, שינינו את זה, זה לא 'תזכיר' אלא 'חוות דעת'.
עלי בינג: גם המונח הוא שונה, אבל גם במהות זה משהו אחר, כי בחוות הדעת, תכף יסבירו אולי נציגי משרד הרווחה, ההיקף הנדרש מבחינת השעות, ככה עשינו גם את התקצוב אם את זוכרת בזמנו עם יו"ר הוועדה דאז, הוא שונה, ורק חשוב לי להזכיר את זה לפרוטוקול.
עלי בינג: איילה, את רוצה להסביר אולי את ההבדל מבחינה מקצועית?
עאידה תומא סלימאן: ההבדל שקבע בסוף לשנות את זה מ'תזכיר' ל'חוות דעת' זה כמו שאתה אמרת, פחות שעות עבודה ועלות נמוכה יותר.
עלי בינג: בסדר, חשוב רק שחברי הוועדה יכירו.
איילה מאיר: אני חושבת שזה לא רק סמנטיקה, חה"כ עאידה, כי החוק משאיר את התזכיר שבית המשפט רשאי להפנות לעו"ס לסדרי דין על פי חוק, שהוא זה שכותב את התזכיר לבית המשפט, וכדי שהוא יוכל לכתוב את התזכיר לבית המשפט הוא פוגש גם את הגבר, גם את האישה, והרבה פעמים גם את הילדים.
איילה מאיר: זאת אומרת, שמרחב היריעה שלו הוא הרבה יותר גדול, אנחנו מדברים על 30 שעות בכתיבת תזכיר של עו"ס לסדרי דין, לעומת פה, שהגדרנו בין ארבע לשמונה שעות לכתיבת חוות דעת, שזה תפקיד אחר, הוא תזכיר, ולכן חשוב מאוד לדייק במינוחים.
איילה מאיר: פה אנחנו מדברים על תוספת של כתיבת חוות דעת על ידי עובד סוציאלי, שגם יעשה איזשהו מעקב אחר הטיפול אחר כך, לכן הערכנו את זה לבין ארבע לשמונה שעות עבור כל התהליך הזה.
ענת מימון: אני ממשיכה להקריא:
עאידה תומא סלימאן: אם אפשר רק בסעיף (4), עכשיו אני שמה לב, אם יש "נסיבות מיוחדות שלא לעשות כן", אנחנו לא פירטנו איזה נסיבות מיוחדות וזה משאיר את זה מאוד רחב, מאוד פתוח לשיקול דעת השופטים, שעד עכשיו נטו שלא לבקש ולא להורות.
עאידה תומא סלימאן: מוזכרת פה רק סיבה אחת, שהיא אם הצו הוצא בהסכמת שני הצדדים.
עאידה תומא סלימאן: אני תוהה אם אנחנו לא משאירים פה פתח מאוד גדול.
ענת מימון: אני רק אומרת, כתוב "נסיבות מיוחדות", כלומר, זה כן איזשהו רף שיחייב את בית המשפט.
גילי ורון: בוקר טוב, עו"ד גילי ורון, אני מנהלת המערך המשפטי בוויצו.
גילי ורון: האמת היא שאני רוצה להתייחס לסעיפים (4), (5), ו-(6).
עאידה תומא סלימאן: בואי נתמקד ב-(4).
גילי ורון: אז אני רוצה להתחיל בסעיף (4) במה שאת העלית.
גילי ורון: קודם כל, אני מסכימה איתך.
גילי ורון: אני חושבת שיש פה הרבה דברים שאנחנו קצת משאירות עם איזושהי חוסר ודאות, שעדיף לסגור אותם מאשר להשאיר אותם פתוחים.
גילי ורון: אני רוצה ספציפית להתייחס לסיפא של סעיף (4) שמדבר על הסכמת הצדדים.
גילי ורון: זה נושא שדנתם בו בשלבים מוקדמים יותר, במסגרת הדיונים לקראת הניסוח והמעבר לקריאה ראשונה, ואני רוצה בכל זאת להסתייג מהנושא הזה של הסכמת הצדדים.